Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

02 червня 2021 року Виконавчий комітет Згурівської селищної ради, як органу опіки та піклування, в особі селищного голови В. Цвика, звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Щодо [PERSON] відповідачка є одинокою матір`ю, відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку Служби у обліку справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як такий, що проживає в сім`ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах через невиконання батьками своїх батьківських обов`язків. [PERSON] зареєстрована та постійно проживає по [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка була позбавлена батьківських прав відносно відповідачки [PERSON] та ще чотирьох своїх дітей. У помешканні також проживають брат відповідачки [PERSON] та сестра - [PERSON] . Ніхто з членів родини не працює. Відповідачка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у лікаря психіатра. У будинку, в якому проживає сім`я, відсутні умови для проживання новонародженої дитини. За час вагітності [PERSON] не зробила ремонт в кімнаті, не облаштувала місце для відпочинку дитини, не придбала ліжечка, ванночки, коляски, одягу, засобів гігієни для дитини та іншого. Відповідно до Акту оцінки потреб сім`ї/особи № 21 від 05 травня 2021 року, складеного Центром надання соціальних послуг Згурівської селищної ради [PERSON] має дуже низький виховний потенціал матері, є інвалідом ІІІ групи (легка розумова відсталість з емоційно-вольовими розладами). Перебуваючи у дитячому відділенні КНП «Згурівська центральна районна лікарня», [PERSON] самостійно в повній мірі не могла здійснювати догляд за дитиною (пеленання, приготування суміші здійснювалося медичною сестрою відділення). На підставі рішення Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 11.05.2021 № 168 «Про вилучення малолітньої дитини із сім`ї матері» малолітній [PERSON] був вилучений із сім`ї у зв`язку із загрозою його життю та здоров`ю при подальшому перебуванні в сім`ї та влаштований до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», де і перебуває на даний час. За час перебування дитини в спеціалізованій установі [PERSON] не відвідувала свого сина в державному закладі, не цікавилась його життям і здоров`ям, жодного разу не звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї або до Виконавчого комітету Згурівської селищної ради для вирішення питання щодо повернення дитини в сім`ю. Оскільки [PERSON] без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, не створила для сина належних житлово-побутових умов проживання, тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 960,50 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства, малолітнього [PERSON] передати органу опіки та піклування Згурівської селищної ради для подальшого влаштування. В судове засідання з`явились представники позивача Виконавчого комітету Згурівської селищної ради, Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, Центру надання соціальних послуг Згурівської селищної ради. В судове засідання відповідачка [PERSON] повторно не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не подала. У підготовчому судовому засіданні просила повернути дитину в сім`ю, проте не надала жодних доказів, які б давали підстави вважати, що дитину можливо повернути в сім`ю матері. Суд визнав можливим розглянути справу за даної явки учасників справи. В судовому засіданні представник Виконавчого комітету Згурівської селищної ради, як органу опіки і піклування - Третяк Д.О. позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що 05 травня 2021 року працівники Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради та Центру надання соціальних послуг Згурівської селищної ради провели обстеження умов проживання сім`ї, з метою вивчення можливості повернення новонародженої дитини з пологового будинку додому. Ініціатором такого обстеження був головний лікар Броварської лікарні, де народжувала [PERSON] , так як медичний персонал бачив, що жінка не може повноцінно доглядати за дитиною. Оскільки сім`я відповідачки перебуває на обліку в Службі у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, працівники Служби під час вагітності відповідачки неодноразово проводили з відповідачкою бесіди, роз`яснювали необхідність створення належних умов для дитини. В ході проведення обстеження умов проживання з`ясовано, що належні умови для дитини не створені, кімната, відведена для відповідачки і новонародженої дитини, холодна, в будинку брудно, водопостачання та водовідведення відсутнє, опалення пічне, піч не придатна для використання, оскільки не дотримано протипожежних заходів. До 18 років [PERSON] була в інтернаті, що і могло стати причиною її неспроможності доглядати за новонародженою дитиною, відсутності в неї материнських почуттів до дитини. 04 жовтня 2021 року повторно проведено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї, проте належних умов для дитини [PERSON] так і не створила. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради Лобода Т.О. позов підтримала. Додатково показала, що [PERSON] з новонародженим [PERSON] була тимчасово виписана з пологового будинку в Згурівську ЦРЛ. Відповідачку попереджали, що необхідно зробити ремонт, придбати ліжечко і ванночку. [PERSON] відповідачка народила в автомобілі швидкої допомоги та була доставлена в пологове відділення Броварської лікарні. Медперсонал лікарні повідомив, що [PERSON] не могла робити елементарних речей по догляду за дитиною - пеленати, готувати суміш для годування тощо. Після вилучення дитини [PERSON] роз`яснено її право на відвідування дитини та що для цього необхідно зробити, проте [PERSON] не зверталася за отриманням направлення на відвідування. Бабуся [PERSON] - [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо своїх дітей, тому підстав вважати, що вона може допомогти з доглядом за дитиною, немає. [PERSON] жалілась, що [PERSON] , який з ними проживає, часто вчиняє домашнє насильство, може вкрасти гроші. Відповідачка та [PERSON] за станом здоров`я повинні щороку проходити лікування в Глевасі, проте такого лікування не проходять. Умов для проживання дитини [PERSON] не створила. Дитячий візок принесли небайдужі жителі села. Представник Центру надання соціальних послуг Згурівської селищної ради Олійник В.П. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково повідомила, що [PERSON] страждає на легку розумову відсталість, яка прогресує, внаслідок якої можлива некерована поведінка в періоди загострень, як правило весною чи осінню. Брат відповідачки [PERSON] , який з ними проживає, має складну форму психічного захворювання, в період загострень не керує своєю поведінкою, проявляє агресію. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Щодо [PERSON] відповідачка є матір`ю-одиночкою. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (копія свідоцтва про народження - а.с.7, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - а.с.10). Відповідачка [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] (копія паспорта - а.с. 8 (зворотній бік). За адресою реєстрації також проживають: мати відповідачки - [PERSON] , брат відповідачки - [PERSON] , сестра відповідачки - [PERSON] та дочка [PERSON] - [PERSON] (копія акту обстеження умов проживання - а.с. 11, копія акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї - а.с. 62). На час проведення обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] 05 травня 2021 року встановлено, що сім`я проживає в одноповерховому, дерев`яному, обкладеному цеглою будинку, який складається з двох житлових кімнат, кухні та веранди. Водопостачання та водовідведення відсутнє в будинку, опалення пічне. Для матері та новонародженої дитини відведено окрему кімнату, в якій є односпальне ліжко для матері, шафа. Для утримання та виховання дитини не створено умови: відсутнє ліжечко, коляска, необхідний одяг, ванночка, засоби гігієни Мати відповідачки [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно п`ятьох дітей, троє повнолітніх проживають разом з нею. Жодний з дорослих членів сім`ї не працевлаштований та не працює. Сім`я проживає за рахунок довічних пенсій, як інваліди з дитинства (копія акту обстеження умов проживання - а.с. 11). Житловий будинок, в якому проживає відповідачка з родиною, за інформацією Виконавчого комітету Згурівської селищної ради, належить сестрі відповідачки - [PERSON] (а.с. 13 - копії характеристики). Відповідачка [PERSON] не працює та з питань працевлаштування не зверталась (а.с. 13, 22 - копії характеристики, довідки з центру зайнятості). [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у лікаря психіатра (а.с. 14 - копії доідок). Сім`я відповідачки [PERSON] перебуває під супроводом соціальних служб (а.с. 13 - копії характеристики). Відповідно до Акту оцінки потреб сім`ї/особи Центру надання соціальних послуг Згурівської селищної ради, період проведення 05-07 травня 2021 року, [PERSON] має інвалідність у зв`язку з діагнозом: розумова відсталість з емоційно-вольовими розладами. Стан здоров`я незадовільний. [PERSON] мала статус дитини позбавленої батьківського піклування, виховувалась в спеціалізованому інтернатному закладі (с. Тараща). Отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю, ІІІ група. Умови в помешканні не відповідають потребам новонародженої дитини (відсутнє дитяче ліжечко, постіль для дитини, коляска, ванночка стара і брудна). Також встановлено низький виховний потенціал [PERSON] як матері (а.с.15-19 - копія акта). На підставі рішення Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 11.05.2021 № 168 «Про вилучення малолітньої дитини із сім`ї матері» малолітній [PERSON] був вилучений із сім`ї матері [PERSON] у зв`язку із загрозою його життю та здоров`ю при подальшому перебуванні в сім`ї матері (копія рішення - а.с.8). Згідно з рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 11.05.2021 № 169 «Про направлення малолітньої дитини до обласного будинку дитини» було вирішено направити [PERSON] , [INFO] до обласного будинку дитини згідно медичного висновку (копія рішення - а.с. 9). Відповідно до Акта про передачу дитини від 12.05.2021 малолітнього [PERSON] передали до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» (а.с. 20 - копія акта про передачу дитини). Рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради Броварського району Київської області від 16.06.2021 № 221 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] (копія рішення - а.с.40, копія висновку - а.с.41-42). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 10 жовтня 2021 року повторно проведено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] яким встановлено, що в кімнаті, відведеній для [PERSON] наявний дитячий візочок. Дитяча ванночка, засоби дитячої гігієни, дитячий одяг відсутні. На зимовий період запасу дрів немає, в наявності лише декілька дерев`яних колод, є запас городини (картопля, буряк, морква) та консервація. Інші умови проживання не змінились. Зроблено висновок про те, що на даний час повертати дитину в біологічну сім`ю не доцільно. [PERSON] за станом здоров`я не може в повній мірі здійснювати батьківські обов`язки щодо своєї дитини. (а.с. 62 - копія акта обстеження житлово-побутових умов). Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] її батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , суд виходить з того, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає інтересам дитини. Відповідачкою не створені належні умови для проживання та виховання дитини. Відповідачка [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не працює, не цікавиться здоров`ям та життям дитини, не відвідує дитину в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», за станом здоров`я не може в повній мірі здійснювати батьківські обов`язки щодо своєї дитини. Поважні причини невиконання батьківських обов`язків відповідачкою судом не встановлені. У підготовчому судовому засіданні просила повернути дитину в сім`ю, проте доказів, які б доводили, що для дитини створені належні умови утримання та вихованні не надала та не спростувала доказів, наданих позивачем. Дитину не відвідує, в судове засідання повторно не з`явилась, що свідчить про байдужість відповідачки до вирішення питання про позбавлення її батьківських прав. За даних обставин суд не вбачає іншого шляху забезпечення інтересів дитини, окрім як розірвання її сімейних зв`язків з матір`ю. Суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. В силу ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Позбавлення батьківських прав, не позбавляє відповідачку [PERSON] від обов`язку щодо утримання дитини. Оскільки відповідачка добровільно кошти на утримання сина не надає, з неї мають бути присуджені аліменти на сина в розмірі, що є достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 960,50 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Згідно з ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Суд вважає за необхідне передати малолітнього [PERSON] органу опіки та піклування Згурівської селищної ради Броварського району Київської області для подальшого влаштування. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір в дохід держави за вимогою немайнового характеру про позбавлення батьківських прав в розмірі 908,00 грн та за вимогою майнового характеру про стягнення аліментів в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved