Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

02.07.2021 року до Великобурлуцького районного суду Харківської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №409 від 27.07.2013 року, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 19.06.2021 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя та виховання дитини, втрати почуттів, відсутності спільних інтересів. Вже чотири роки шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю. Збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить судовий збір на його користь не стягувати. Повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , в тому числі і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. 16.08.2021 на електрону пошту суду надійшло клопотання від іменні відповідача [PERSON] про визнання позову, однак вказана заява не підписана електронним цифровим підписом відповідача, крім того адреса для листування та номер телефону відповідача у заяві ідентичні відомостям щодо позивача, які зазначені в позові, у зв`язку з чим, суд не приймає до уваги вказану заяву при розгляді справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2013 року, актовий запис №409 від 27.07.2013 року виконано Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 19.06.2021 року). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №144 від 11.09.2014 року виконано Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.09.2014). Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки під час судового розгляду позивач не вимагав відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. На підставі викладено, ст.ст.24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved