Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

03 квітня 2020 року представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] , яким просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за № 4006579924 від 01.01.2019 року в розмірі 28 021 грн. 57 коп. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відносини, пов`язані з розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії споживачам регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 р. за № 2019-VIII. Закон також визначає організаційні засади функціонування ринку електричної енергії в Україні. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312. Пунктом 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. за № 312 встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» являється електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 р. за № 429. Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. В силу п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та п.1.2.15 ПРРЕЕ, враховуючи факт споживання електричної енергії між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400657924 від 01.01.2019 року. Приєднавшись до Договору, відповідач взято на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості електричної енергії. Однак, станом на лютий 2020 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 28 021 грн. 57 коп. за спожиту енергію (активна енергія). У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, порушено законні права та інтереси позивача, які мають наслідком звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, подав до суду заяву, якою розгляд справи просив здійснити у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Доказів протилежного суду не подано. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У приписах ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відносини, пов`язані з розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії споживачам регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 р. за № 2019-VIII. Закон також визначає організаційні засади функціонування ринку електричної енергії в Україні. Позивач являється електропостачальником та в силу вимог п. 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» до Закону виконує функції постачальника універсальної послуги. 14.06.2018 р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято рішення № 429 про видачу ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу. У зв`язку з чим позивач виконує функції постачальника універсальних послуг з постачання електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам на території Київської області. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електро-постачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. за №312. Пунктом 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. за № 312 встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. В силу п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та п.І.2.15 ПРРЕЕ, враховуючи факт споживання електричної енергії та здійснення часткової оплати, між [PERSON] та Товариством укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400657924 від 01.01.2019 року. Приєднавшись до Договору, відповідачем [PERSON] взято на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості електричної енергії. Цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору. Умови цього договору є однаковими для всіх споживачів. Відповідно п 2.1. Договору, - постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору). Згідно п. 6.2. Договору, - споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу електричну енергію. Натомість, відповідач, всупереч п.1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5. ПРРЕЕ, а також умовам укладеного між сторонами договору, не здійснює повну і своєчасну оплату за використану електричну енергію. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За положенням ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Враховуючи зазначене, станом на лютий 2020 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 28021 грн. 57 коп. за спожиту енергію (активна енергія). Доказів погашення наявної заборгованості суду сторонами не надано. Статтею 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Пунктом 2.3.11. ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14. ПРРЕЕ). Пунктом 4.3. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формулювання платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. У зв`язку з наведеним Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (ідентифікаційний код 23243188) надано ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» шляхом електронного обміну даними інформацію про обсяг спожитої електричної енергії споживачем. На підставі отриманих даних від ПрАТ «Київобленерго» позивачем в автоматичному режимі сформовано рахунки за електроенергію. Останні оплати за спожиту електроенергію відповідачем на виконання вищевказаного договірного зобов`язання здійснено особисто, або через [PERSON] в серпні 2019 року на суми 14 000 грн. 00 коп. та 6 000 грн. 00 коп. (за липень 2019 року), а також в грудні 2019 року на суму 17 213 грн. 14 коп. (за листопад 2019 року) (а.с. 29-31). На момент звернення ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до суду з даним позовом у [PERSON] наявна заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 28 021 грн. 57 коп., що підтверджується рахунком № 6021406613 від 01.03.2020 року за лютий місяць (а.с. 27). Доказів протилежного суду сторонами не надано. Таким чином сума заборгованості за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за № 400657924 від 01.01.2019 р. за період 01.01.2019 по 29.02.2020 року становить 28 021 грн. 57 коп. З урахуванням наведенного вище, суд приходить переконання щодо наявності підстав для задоволення позову та стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача вказаної суми заборгованості, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами. При звернені до суду з даним позовом представником ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. Наведене підтверджується платіжним дорученням № 35 (470585379311) від 25 березня 2020 року (а.с. 6). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Зважаючи на вказане, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 133, 141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved