Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

02.11.2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» про стягнення [PERSON] заборгованість з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] за період з 01 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року у розмірі 6052,96 гривні та судовий збір у розмірі 2102,00 гривні. В обґрунтування позову зазначено, що 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було укладено договір № К-759 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», згідно якого ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу (група будинків) №1. У відповідності до п.7 Рішення, інформацію про Управителя - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку (інформація про повне найменування управителя, контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги). Згідно п. 18 договір набрав чинності з моменту його підписання і діяв до 05.09.2018 року. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01 листопада 2017 року. В силу приписів Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п. 6 ст. 11 договір вважався продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. Відповідно до договору № К-759/Р від 01.12.2018 року договір № К-759 розірвано з 01.02.2019 року. ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалась надавати послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони вищевказаного договору погодились, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на першому поверху будівлі 7,57 гривень на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі Співвласників. Відповідач є власником нежилого приміщення І-а першого поверху літ А1, А-14 в будинку [ADDRESS] . Загальна площа об`єкту нерухомості - нежилого приміщення становить 199,9 кв.м. Таким чином розмір щомісячної плати за послуги з управління будинком (пропорційно до площі об`єкту нерухомості) становить 1513,24 гривень. Відповідач зобов`язання з оплати отриманих послуг не виконав, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року в розмірі 6052,96 гривні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав викладене в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. На підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № К-759 від 06.09.2017 року ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» надавала послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку [ADDRESS] (а.с.8-12). Відповідно до договору № К-759/Р від 01.12.2018 року договір № К-759 розірвано з 01.02.2019 року (а.с. 13). Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно умов Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком замовник мав сплачувати за надані управителем послуги щомісяця, тобто днем розрахунку за надані послуги вважався останній день місяця. Згідно умов Договору № К-759 від 06.09.2017 року, Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» був зобов`язаний надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. Cторони договору погодили тариф на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на першому поверху будівлі , яка складала 7,57 гривень на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі Співвласників. Відповідач є власником нежилого приміщення І-а першого поверху літ А1, А-14 в будинку [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 7). Загальна площа об`єкту нерухомості - нежилого приміщення становить 199,9 кв.м. Таким чином розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідач зобов`язаний був сплачувати щомісяця становить 1513,24 гривень. ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було надано послугу з управління будинком у період з листопада 2017 року по січень 2019 року, на даний момент, відповідач оплату за надані послуги не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаний період у розмірі 6052,96 гривні, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6). Відповідач не спростував належними та допустимими доказами, як факт отримання наданих позивачем послуг так і розмір заборгованості за їх надання. Відповідач, як власник квартири, у відповідності до ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved