Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

03 січня 2019 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виселення з квартири [ADDRESS] без надання іншого житла. Мотивує вимоги тим, що [PERSON] не має жодних законних підстав на квартиру [ADDRESS] . Враховуючи, що вона безпідставно займає спірне помешкання, тому має бути виселена без надання іншого житла. Ухвалою суду від 17 січня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. 02.08.2019 року по справі закрито підготовче провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 13 липня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача в якій просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка та ії представник в судове засідання не з`явились. В ході розгляду справи просили не розглядати справу до ухвалення рішення по справі за позовом [PERSON] до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити певні дії, встановлення факту, визнання наймачем (а.с.29). Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 18 листопада 2019 року у справі № 522/21384/18 залишено без розгляду позов [PERSON] до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити певні дії, встановлення факту, визнання наймачем. Ухвала набрала законної сили. Розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин. Судом було вирішено розглянути справу за відсутності сторін за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, який видається на підставі рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради. У березні 2017 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ряди та згідно уточненої позовної заяви просила: - визнати за [PERSON] право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . - зобов`язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з [PERSON] договір найму на квартиру [ADDRESS] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2017 року задоволено позовні вимоги [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму (справа №522/4596/17). Постановою Апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2017 року (справа №522/4596/17) скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову [PERSON] право визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання укласти договір найму відмовлено. Судове рішення набрало законної сили. Проте, [PERSON] продовжує займати квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира є неприватизованою та належить територіальній громаді м. Одеси, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно до п. 2.7 Положення про Приморську районну адміністрацію №1934- VII від 26.04.2017 року, затвердженого рішенням Одеської міської ради, районна адміністрація, здійснює функції уповноваженого органу з управління неприватизованим житлом. До недавнього часу квартира, яка є комунальною власністю і належить територіальній громаді м.Одеси, та розташована за адресою: [ADDRESS] . знаходилась у користуванні [PERSON] , як одноосібного квартиронаймача згідно наданої довідки Ф-1 (виписки про склад сім`ї і реєстрацію) № 2298 від 29.09.2017 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2018 року (справа №522/11760/18) [PERSON] визнано таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Та примусово знято його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 18 листопада 2019 року у справі № 522/21384/18 залишено без розгляду позов [PERSON] до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити певні дії, встановлення факту, визнання наймачем. Ухвала набрала законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 817 Цивільного кодексу України наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, мають право за їхньою взаємною згодою та за згодою наймодавця вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому. Як зазначив позивач, в архіві Приморської районної адміністрації відсутні дозвільні документи на вселення [PERSON] , відповідно відповідач вселився в квартиру [ADDRESS] самоправно. Згідно ч. 3 ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Зважаючи на це, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради зазначає, що [PERSON] повинна бути виселена з спірної квартири без надання їй іншого житла. Квартира [ADDRESS] є комунальною власністю і належить територіальній громаді міста Одеси, це підтверджується довідками від КП «Міське агенство з приватизації житла» № 445/01-09 від 04.09.2017 року та довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» № 5439-08/167 від 27.09.2017 року. За даними сектору обліку та розподілу житла Приморської районної адміністрації, [PERSON] складом родини три особи, в 2014 році стала на облік, щодо покращення своїх житлових умов. Відповідно до ст.ст. 31, 42, 43 Житлового кодексу УСРС житлові приміщення надаються громадянам, які постійно проживають та зареєстровані в даному населеному пункті, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Проте, згідно до п. 38 «Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській ССР» громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу PCP, житловим кодексом УРСР, цими Правилами та іншими актами законодавства Української PCP. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Згідно ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення на підставі ордера на житлове приміщення. Відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про набуття [PERSON] права користування спірною квартирою. Зважаючи на те, що у [PERSON] не має жодних документів, які підтверджують законність вселення та проживання, з нею не укладався договір найму на квартиру [ADDRESS] , тому вона як особа, що самоправно зайняла жиле приміщення, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Отже, як вже зазначалося квартира є комунальною власністю, а власником є територіальна громада м.Одеси, тому [PERSON] підлягає виселенню без надання іншого житла. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved