Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

02 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до КП ШКЗ «Зірка» про стягнення заборгованості по заробітної плати в розмірі 25377 грн. 55 коп. В обгрунтування позову посилається, передусім, на непроведення роботодавцем остаточного розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 22.07.2019р. відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 14.08.2019р. Станом на 01.10.2019р. відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Разом з цим, завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~ Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що за змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280, 284 ЦПК України, з метою забезпечення права відповідача на оскарження. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач в період з 04.03.2014р. по 30.08.2018р. перебували у трудових відносинах. Наказом від 29 серпня 2018 року №524-к [PERSON] звільнено з посади складальника боєприпасів, за угодою сторін, на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З довідки №166-ВГБ від 11.06.2019р., наданої КП ШКЗ «Зірка», вбачається, що у підприємства станом на 06.06.2019р. наявна заборгованість перед [PERSON] з виплати остаточного розрахунку в розмірі 25377 грн. 55 коп. /а.с. 6/ Таким чином, судом встановлено, що заявлений до стягнення розмір заборгованості КП ШКЗ «Зірка» перед [PERSON] по заробітній платі в сумі 25377 грн. 55 коп. підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, витікає із правовідносин, які існували між сторонами,\~ а тому позов слід задовольнити. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом.

Outcome: approved