Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

02.11.2016р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк терміном три місяці для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 05.10.2015р. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON], яка померла 05.10.2015р., залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,43 га (ділянка 1, кадастровий номер 4822381700:01:000:0340; ділянка 2, кадастровий номер 4822381700:01:000:0100), яка розташована в межах Новомихайлівської (Жовтневої) сільської ради Врадіївського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Причиною пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначає віддаленість місця його проживання від місця проживання спадкодавця, оскільки він проживає в [INFO], в той час коли спадкодавець на момент смерті проживала в с. Новомихайлівське (Жовтневе) Врадіївського району Миколаївської області. Крім того, позивач вказує, як на причини пропуску строку прийняття спадщини, на відсутність у нього точної інформації щодо дати смерті спадкодавця та юридичною необізнаністю, оскільки маючи на руках заповіт та документи на спадкове майно вважав, що фактично прийняв спадщину. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяви в яких підтримують позовні вимоги та просять розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного. 05.10.2015р. [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 227262 від 07.10.2015р.). Згідно довідки Новомихайлівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області № 406 від 16.08.2016р. [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: вул. Новоодеська, 13, с. Жовтневе Врадіївського району Миколаївської області. У відповідності до довідки Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 1564 від 29.09.2016р. позивач проживає за адресою: с. Зоряне (Жовтневе) Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 024529 виданого 21.05.2004р. Врадіївською районною державною адміністрацією, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 3,43 га (ділянка 1, кадастровий номер 4822381700:01:000:0340; ділянка 2, кадастровий номер 4822381700:01:000:0100), яка розташована в межах Новомихайлівської (Жовтневої) сільської ради Врадіївського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, 12.11.2012р., [PERSON] заповіла позивачу вказану земельну ділянку, що підтверджується заповітом від 12.11.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], реєстровий номер 883. Постановою від 28.10.2016р. приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно листа приватний нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] № 81/02-14 від 08.11.2016р. із заявою про прийняття спадщини звертався позивач, інші спадкоємці за законом чи заповітом не зверталися, спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування роз'яснено судам, що відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Як роз'яснено Верховним Судом України у п. 24 постанови Пленуму від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування, суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Щодо зазначених позивачем причин пропуску строку прийняття спадщини суд враховує той факт, що відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені ст.ст. 65-67 Конституції України. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. При цьому ст. 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною. Таким чином, суд вважає, що прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, а оскільки позивач помилявся, з причин юридичної необізнаності, у способі прийняття спадщини, то ця обставина має оцінюватися в сукупності із встановленими під час судового розгляду обставинами справи. Так, суд вважає, що віддаленість місць проживання позивача та спадкодавця, в поєднанні з юридичною необізнаністю позивача щодо способу прийняття спадщини є об'єктивною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Судом, встановлено, що позивач на момент смерті спадкодавця проживав та продовжує проживати в с. Зоряне (Жовтневе) Первомайського району Миколаївської області, в той час, коли спадкодавець проживала с. Новомихайлівське (Жовтневе) Врадіївського району Миколаївської області, при чому позивач мав на руках заповіт та правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому добросовісно помилявся щодо способу прийняття спадщини та не міг вчасно це з'ясувати в нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Стосовно відсутності у позивача точних даних щодо дати смерті спадкодавця суд зазначає, що згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-1215цс16 від 14.09.2016р., якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Тобто, відсутність інформації щодо смерті спадкодавця, сама по собі не є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного суд вважає, що, оскільки позивач з об'єктивних причин пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та в інший спосіб захистити своє право не може, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою і відповідач визнає позов, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимога позивачки про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: approved