Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 03.02.2017 року позивач П»ятибрат [PERSON] звернувся до суду з позовом з вимогою стягнути на його користь з відповідача інфляційне збільшення боргу та 3% річних за час прострочення виконання грошових зобов»язань. В позовній заяві вказав, що між ним та Кредитною спілкою «Глобинська» (далі КС «Глобинська») 09 грудня 2013 року було підписано депозитний договір про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки № 156 на суму 17000 грн. Кредитна спілка взяті на себе зобовязання порушила, по закінченню терміну дії договору зазначену суму вкладу не повернула. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 14.04.2015 року з КС «Глобинська» на його користь\~ стягнуто суму внеску в розмірі 15000 грн. та 3 % річних в сумі 112,50 грн. Виконавче провадження перебуває на виконанні у ВДВС Глобинського РУЮ. В ході виконання рішення суду відповідач частково сплачував суму боргу, але не в повному обсязі.\~ Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь інфляційне збільшення боргу в розмірі 8021,76 грн.\~ та 3% річних від заборгованості в сумі 739,85 грн. за час прострочення виконання грошового зобов»язання станом на 23 січня 2017 року, а також витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач П»ятибрат [PERSON] не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, направив заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідача КС «Глобинська» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у письмових запереченнях на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено судом та не заперечується сторонами 09 грудня 2013 року між П»ятибратом [PERSON] та Кредитною спілкою «Глобинська» ( далі КС «Глобинська») був укладений договір № 156 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору передбачено, що спілка приймає строковий внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, далі внесок (вклад), на умовах строковості, зворотності та платності на строк 12 (дванадцять) місяців, початком якого є дата внесення Внеску (вкладу) у касу чи зарахування на поточний рахунок Спілки, а закінчення 09 грудня 2014року в сумі 17000,00 грн.(сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 14.04.2015 року\~ у справі № 527/637/15-ц, яке набрало законної сили 18.05.2015 року, з КС «Глобинська» на користь П»ятибрата [PERSON] стягнуто заборгованість по поверненню члену КС суми внеску (вкладу) в сумі 15000 грн., 3 % річних в сумі 112,50 грн. Відповідно до довідки, виданої Глобинським районним відділом ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області № 258 від 30.01.2017 року, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження \~№ 47717684 про стягнення з КС «Глобинська» на користь П»ятибрата [PERSON] заборгованості в сумі 15112,50 грн. Станом на 30.01.2017 року заборгованість за виконавчим документом погашено в сумі 12383,19 грн, залишок заборгованості становить 2729,31 грн. Згідно\~ ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.\~ Згідно\~ст.599 Цивільного кодексу України,\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.\~ Частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України встановлено, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~ Згідно ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України,\~ боржник не звільняється\~\~ від\~ відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у спорі про застосування наслідків порушення грошового зобовязання (справа № 6-113 цс 14 , постанова від 01.10.2014 року), будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2\~ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. \~Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 6-2311цс-16. Відповідно до змісту\~ ч.1 ст. 360-7 ЦПК України\~ висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного суду України, прийнятій за результатами\~ розгляду справи з підстав, передбачених\~ пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.\~ \~\~\~\~\~\~\~ Приймаючи до уваги викладене, а також правову позицію ВСУ, суд дійшов висновку, що зобовязальні відносини, що склалися між сторонами на підставі договору № 156 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 09.12.2013 року, мають майново-грошовий характер, тому у цьому випадку,\~ відповідно до ст. 625 ЦК України позивач має право на відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми у зв'язку з невиконанням відповідачем грошових зобов'язань, а саме\~за період з 15 квітня 2015 року по 23 січня 2017 року (в межах заявлених вимог позивачем). Враховуючи викладене, суд вважає, що посилання відповідача в запереченнях проти позову про те, що в зв»язку з припиненням строку дії договору відсутні підстави для нарахувань по ст. 625 ЦК України, є безпідставним. Разом з тим, як вбачається з наданого суду позивачем розрахунку вбачається, що при розрахунку інфляційного збільшення боргу за наступний місяць, позивач додає інфляційне збільшення боргу за попередній місяць, що тягне за собою частково повторне нарахування збитків, а також розраховує періоди прострочення додаючи між собою дні різних місяців, разом з тим індекси інфляції в кожному окремому місяці є різними, а тому періоди необхідно розраховувати за кожен місяць окремо та з урахуванням проведених виплат. За таких обставин суд вважає за необхідне навести власний розрахунок. Суд, розраховуючи інфляційне збільшення боргу та 3% річних, враховує, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області 14.04.2015 року визначено розмір заборгованості за депозитним договором, який становить 15000 грн., тому саме на цю суму необхідно нараховувати інфляційне збільшення боргу та 3 % річних. Розрахунок інфляційного збільшення боргу (з урахуванням Листа Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та розмірів індексів інфляції, опублікованих в газеті «Урядовий курєр»). Розмір сплати заборгованості та дата отримання заборгованостіРозмір заборгова-ності Період простроченняІнф. збільшен- ня боргу3% річних зпоДнів прострочених -------------1500015.04.1515.06.15612546,1075,20 34,1414965,8616.06.1525.06.15959,8612,30 41.5614924,3026.06.1501.07.15559,707,36 41,0614883,2402.07.1506.07.15406,12 702,7514180,4907.07.1512.07.15506,99 9,8114170,6813.07.1527.07.1514017,47 28,26 957,8813184,5428.07.1527.08.1530033,59 572,4812612,0628.08.1514.09.1517018,66 65,1812546,8815.09.1522.09.157288,588,25 2175,7710371,1123.09.1515.10.1522019,61 184,0310187,0816.10.1503.11.1518015,91 257,389929,7004.11.1512.01.1669269,4957,13 121,649808,0613.01.1614.03.166148,6949,98 194,419613,6515.03.1605.04.162196,1317,38 555,309058,3506.04.1628.09.16175438,13131,04 450,778607,5829.09.1627.12.1689481,3663,67 3088,99 2386,953131,6428.12.1623.01.172634,456,95 ВСЬОГО:4322,49547,61 Згідно проведеного розрахунку, за період з 15 квітня 2015 по 23 січня 2017 року інфляційне збільшення суми боргу становить\~ 4322,49 грн., 3% річних склали 547,61 грн., тому позов підлягає до часткового задоволення на вказану суму. Суд не враховує платіж в сумі 5889,49 грн. від 01.12.2015 року, на який посилався представник відповідача, оскільки згідно меморіального ордеру від 01.12.2015 року вказаний платіж здійснено на сплату заборгованості по виконавчому листу № 527\\355\\15-ц від 06.03.2015 року, тобто по іншому виконавчому провадженню. Згідно з ч.1\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 8761,61 грн., позов задоволено на суму 4870,10 грн., тобто на 55,58 %, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної\~ частини вимог. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн. (640*55,58 %=355,71) Тобто, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 355,71 грн.

Outcome: partial