Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

04.08.2020 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання двох дітей в розмірі 18 178,06 грн. В обґрунтування позову вказувала, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей: [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] , 2008 року народження. Діти утримуються за рахунок позивача та аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача. Разом з цим, у зв`язку з навчанням, лікуванням та іншими обставинами на утримання дітей були понесені додаткові витрати. 04.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 28.08.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 21.09.2020 та 22.09.2020 року від відповідача надійшли відзиви на позовну заяву, в яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що згідно рішення суду з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини його доходів. Вказував на відсутність власного доходу у виді заробітної плати у зв`язку з гіпертонічним захворюванням. Він (відповідач) не ухиляється від надання матеріальної допомоги дітям, однак витрати на навчання та одяг відносяться в рахунок аліментів. 29.09.2020 року позивач звернулась до суду з клопотанням про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 06.10.2020 року представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення розгляду справи за відсутності сторони відповідача, просив відмовити в задоволенні позову, врахувавши поданий ним відзив. 13.10.2020 року позивач направила до суду відповідь на відзив, в якій просила зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача 1/2 додаткових витрат на дітей в сумі 9 046,03 грн. 21.10.2020 року відповідач направив до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували з 29.11.2003 року у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2015 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2009 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 124894 від 13.10.2020 р. Білоцерківського МВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 13.10.2020 р. становить 5 961,32 грн. Згідно наявних у справі копій договору про навчання від 01.08.2019 року та довідки від 10.09.2019 року [PERSON] з 01.09.2019 року навчається в Полтавському коледжі на І курсі денної форми навчання спеціальності «Право».Термін закінчення навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» червень 2023 року. Навчається за контрактом. Стипендії не отримує. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). У позовній заяві вказано, що за останній рік позивачем особисто сплачені кошти за медичне обстеження та лікування дітей, навчання сина, придбання одягу та інших речей на загальну суму в розмірі 18 092,06 грн., надані копії квитанцій та чеків. Крім того, на підтвердження позовних вимог позивачем також надані: 1) копія посвідчення серії [NUMBER] від 11.04.2017 року про призначення державної соціальної допомоги [PERSON] , [INFO] як інваліду з дитинства; 2) копія медичного висновку № 143 від 17.12.2004 року відносно [PERSON] , захворювання: вроджена вада правого вуха. Мікротія, атрезія слухового проходу; 3) копія висновку УЗД ДЦ «МЕДІМПУЛЬС» від 19.10.2019 р. на ім`я [PERSON] . 4) копія консультативного висновку від 23.10.2019 року відносно [PERSON] ; 5) копія консультаційного висновку спеціаліста КЗ КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2» 14.07.2020 року щодо [PERSON] ; 5) акт виконаних робіт з наданих медичних послуг лабораторії « Савон »; 6) копія акту № 2 виконаних робіт (стоматологічне лікування) від 16.11.2019 року про проведення стоматологічних послуг [PERSON] , [INFO] , сума послуг 1 915 грн. З наведеної вище медичної документації вбачається про надання дітям медичних послуг та рекомендацію лікарських препаратів. Отже, за змістом наданих позивачем квитанцій (чеків), суд дійшов висновку, що понесені витрати, які пов`язані з лікуванням дітей входять до складу додаткових витрат у розумінні вимог ст. 185 СК України, а саме витрати: від 19.10.2019 року 500,00 грн.; 14.11.2019 року 108,99 грн.; 10.11.2019 року 121 грн.; 23.10.2019 року 144,99 грн.; 20.07.2020 року 313,30 грн.; 20.07.2020 року 242,63 грн.; 19.07.2020 року 420,15 грн.; 01.03.2019 року 3 928,00 грн. Крім того, згідно акту виконаних робіт з надання медичних послуг, замовлення № Біл-200710-0152 від 10.07.2020 р., оплата за надані послуги становить 430 грн. Згідно акту виконаних робіт № 2 (стоматологічне лікування) від 16.11.2019 року оплата за надані послуги становить 1 915 грн. Таким чином, позивачем понесені додаткові витрати на лікування дітей на загальну суму 4 219,06 грн. Інша частина наданих позивачем документів (доказів) про понесення певних витрат, судом не приймається до уваги, оскільки за своїм цільовим призначенням ці витрати не входять до складу додаткових, зокрема, квитанції про оплату за навчання, підручників, куртки та смартфону. Так, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Дана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові у справі № 336/1488/19. Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 2 109,53 грн. (1/2 від 4 219,06 грн.). На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial