Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

02.08.2019 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем по справі проживають окремо. Дитина перебуває на утриманні позивача. Вказує, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Коштів для забезпечення дитини всім необхідним не вистачає. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 1500 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити з підстав наведених у позові та стягнути судові витрати по справі в розмірі 2000 грн. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Не заперечує щодо стягнення з нього на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак розмір витрат на правову допомогу вважає завищеним. Не заперечує щодо ухвалення рішення на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд позов задовольняє. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 768,40 грн. судового збору, та на користь позивача 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.10-13), при цьому визначаючи таку суму витрат, суд враховує складність позову та не бере до уваги наданий розрахунок витрат, який містить перелік об`єму робіт, що не відноситься до правничої допомоги та не підтверджений належними доказами.

Outcome: approved