Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

02 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, який уточнила 15.11.2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебула з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 06.12.2016 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, неповнолітній син проживає разом з матірю. Власних коштів не вистачає щоб забезпечити належний розвиток і матеріальне забезпечення дитини. Тому вона і звернулася з позовом, яким просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина. В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву, в якій змінені позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі з винесенням заочного рішення. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, як вбачається з довідки виконавчого комітету Охтирської міської ради від 07.11.2017 року за № 15-13/7570 [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] (а.с.13). Поштові конверти із судовими повістками на судові засідання повернуті до суду за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.23, 26). Крім того, про місце та час розгляду справи [PERSON] був офіційно повідомлений через поміщення оголошення на офіційному сайті Охтирського міськрайонного суду Сумської області (а.с.22). У звязку з цим суд вважає, що про час, місце та дату розгляду даної цивільної справи відповідач повідомлений у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ст. ст. 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до норм ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15.10.1994 року по 06.12.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого [PERSON] записаний батьком (а.с.6). На даний час неповнолітній [PERSON] є студентом групи 21-М денного автомобільно-механічного відділення Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу, термін закінчення навчання червень 2020 року, та проживає у гуртожитку ХДАДК, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8). Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7 і 8\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006, рішення у справі «Олсон проти Швеції (№2) від 27.11.1992) зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. 17 травня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, починаючи з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку З урахуванням всіх обставин справи, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені вимоги позивачки, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які сплачувати матері до повноліття дитини. У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved