Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

02.10.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини позивачки [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки було припинено з січня 2013 року, позивач та відповідач проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати разом з позивачкою. Позивачка зазначає, що весь час відповідач життям доньки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надавав. До початку судового розгляду позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Прокурор до початку судового розгляду звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява представника про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву та свій висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав третя особа підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 9). При цьому, за змістом акту обстеження матеріально-побутових умов від 08.06.2015 року складеного об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Миропільська 39» дитина проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Батько дитини за вказаної адресою не зареєстрований та не проживає. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини підтверджується копією характеристики на сім'ю [PERSON] (а.с. 18). З висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №5926/41/3/103 від 01.07.2015 року, що батько дитини донькою не проживає з 2013 року, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріально не допомагає. Громадянин [PERSON] надав нотаріальну заяву-згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Приймаючи до уваги зазначене вище, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно його доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухиляється від виховання та утримання дитини (а.с. 15-16). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судове засідання відповідач не надав жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав та відсутності його вини у невиконанні своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд, враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його доньки у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (визначення аліментів у твердій грошовій сумі). Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На думку суду, такий розмір аліментів є відповідним та обґрунтованим, оскільки дитина проживає з позивачкою, отже знаходиться на її утриманні, при цьому, відповідач є особою працездатного віку, а отже має змогу працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved