Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

02.06.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у курсі Національному Університеті Кораблебудування імені адмірала Макарова в м. Миколаєві по вул. Героїв України 9, у розмірі ј частки всіх видів ного доходів щомісячна, але не менше 50% прожиткового мінімуму та витрати на оплату навчання дитини, яка продовжує навчання у Національному Університеті Кораблебудування імені адмірала Макарова в м. Миколаєві, пр. Гербів України 9, в розмірі Ѕ витрат на навчання до закінчення навчання чи досягнення [PERSON] двадцятирічного віку, у зв`язку з тим, яке з цих обставин настане першою. Свої вимоги мотивувала тим, що 23.06.2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.07.2014 року розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно сплачував аліменти в розмірі 2500 грн. на місяць. У вересні 2019 р. припинив сплату аліментів, мотивуючи свою відмову тим, що він звільнився з роботи. Проте, наразі, донька [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова на контрактній основі, що потребує витрат на оплату навчання. Відповідач матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 09.06.2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до судового з`явилась, позов підтримала. Наполягала на його задоволенні. Відповідач у судовому засіданні заявлений позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1200 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання. Пояснив, що він не працює. Також підтримав свої письмові заперечення. Визнав, що раніше до зміни матеріального становища усно домовився з позивачкою про надання утримання доньки в розмірі 2500 грн. Доходу не має, Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, відзив відповідача, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2002 року. Згідно копії довідки №175 від 01.06.2020 року, виданої НУК ім. адмірала Макарова, [PERSON] є студенткою 1522 групи першого курсу денної форми навчання спеціальності 035 «Філологія», спеціалізація «Прикладна лінгвістика» НН Гуманітарного інституту НУК ІV рівня акредитації. Період навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, то [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідач, згідно відзиву на позов та доданих матеріалів до нього 05 08.2019 р. дійсно був звільнений з роботи, що підтверджується записом з трудової книжки [NUMBER] (згідно копії). Відповідно до ст. ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей до двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови що вони можуть надавати таку допомогу. Згідно п.20 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінивши сукупність наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що відповідач працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній донці. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з фактичних встановлених обставин по справі, а також положень ст.ст.183,184 СК України, та вважає за доцільне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) з дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. Вимоги про стягнення на користь позивача половини від витрат на навчання, у т.ч. на майбутнє, задоволенню не підлягає, оскільки обовязку батьків, окрім утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, нести додаткові витрати на оплату навчання, Сімейний Кодекс України не передбачає.

Outcome: partial