Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

04.07.2016 року [PERSON] звернулась до Краматорського міського суду Донецької області із заявою, де просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилась 18.02.1967 року у м. Макіївка Донецької області. З 1990 року вона проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Влітку 1996 року вона припинила спілкуватися з чоловіком - [PERSON], у звязку з тим, що дізналася про його невиліковну хворобу. У 1997 році Макіївським міським судом [PERSON] був засуджений та відбував покарання до 2004 року. Весь цей час вони не підтримували стосунки, не спілкувалися. Мати чоловіка - [PERSON], потайки вивезла її сина - [PERSON], [INFO], чим завдала дуже велику моральну травму. З того часу вона не знала про місце їх перебування. Всі її спроби розшукати сина через родичів, знайомих, засоби масової інформації (передача «Жди меня»), не дали бажаних результатів. Вона весь час проживала у м. Макіївці, нікуди не виїжджала, але у звязку з відсутністю документа, що засвідчує особу, не мала можливості звернутися до внутрішніх органів з заявою про розшук сина. Згідно з рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2005 року по справі №2-531/05, за заявою її чоловіка - [PERSON] (померлого у 2010 році), її, [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], що постійно проживала у [INFO], - оголошено померлою з дня набрання рішенням чинності. Рішення набрало законної сили 26.12.2005 року. До 2013 року вона не знала про місце знаходження чоловіка та дитини, і про визнання її померлою. Тільки у 2013 році розшукала сина, який розповів їй про рішення суду та наявність свідоцтва про її смерть. Рішенням Краматорського міського суду від 11.05.2016 року (справа 3 234/4125/16-ц), було скасовано рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2005 по справі № 2-531/2005 про оголошення її померлою. На даний час вона проживає у м. Краматорську, у реабілітаційному центрі за адресою: вул. Житомирська, 17. Свого житла не має, з м. Макіївки виїхала під час бойових дій на території міста. На сьогодні не має паспорта, реєстрації, не може оформити довідку внутрішньо-переміщеної особи. Син - [PERSON], перебуває на військовій службі за контрактом. Для отримання паспорту громадянки України їй необхідно документальне підтвердження її перебування на території України. При зверненні до міграційнї служби Краматорського ГУДМС України в Донецькій області про видачу їй паспорту громадянки України вона отримала усну відмову, оскільки не встановлено її належності до будь-якої держави, та було запропоновано зверутися до суду. Просить встановити факт її проживання на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року на території України по теперішній час. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та просила заяву задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повісткою. Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2005 року [PERSON] визнано померлою. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №382548 від 04.05.1996 року, батьками [PERSON], 21.08.1991 року народженя, уродженця [INFO] є батько [PERSON], а матірю [PERSON]. Відповідно до копії домової книги, [PERSON] була зареєстрована за адресою [INFO] з 15.11.1993 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №465403 від 30.04.2010р., [PERSON] помер 30.04.2010р. Відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.05.2016 року скасовано рішення Васильківського районного суду Дніпропетровського області від 16.12.2005 року по справі № 2-531/2005 року про оголошення померлою [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], постійно проживаючої за адресою: [INFO]. Відповідно до акту №01-18/589 комітету мікрорайону №6 Краматорської міської ради від 04.07.2016 року [PERSON], відповідно до її заяви, проживає за адресою: м. Краматорськ, вул Житомирська, 17, з 07.02.2016 року. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може повязуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991р. або 13.11.1991р. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх пяти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановленняфакту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК України, перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявниці для отримання паспорта громадянина України. Факт постійного безперервного проживання заявниці на території України підтверджується поясненнями заявниці та наявними у матеріалах справи доказами, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. За таких обставин вимоги заявниці обґрунтовані і суд встановлює факт постійного безперервного проживання заявниці з 24 серпня 1991 року на території України. На підставі викладеного,

Outcome: approved