Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

04.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини. Оскільки відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання не надає, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 27.03.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що позивачка не заперечила проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що на даний час позивачка, з якою проживає дитина, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує відповідну щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини. Разом з тим, відповідач постійного офіційного заробітку не має, його доходи мають нерегулярний, мінливий характер, але є достатніми для участі в утриманні дитини. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід та ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, при цьому приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача та встановлений законодавцем розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме вважає необхідним призначити аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки, з врахуванням принципу справедливості та розумності, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Крім того в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Також, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial