Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

02.08.2017 позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку іі(доходу) з дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різних поглядів на життя, втрату почуття любові та поваги. Одночасно зазначає, що майнового спору між нею за відповідачем не має. Крім того, позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, зокрема не надає матеріальної допомоги. Оскільки відповідач відмовляється вирішувати питання в добровільному порядку, позивачка вважає за необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в примусовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, з урахуванням думки представника позивача, визнав можливим розгляд справи у відсутність відповідача [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.08.2005 у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1902, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.5) Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с.6) Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між сторонами не можливе і суперечить інтересам подружжя. Вказані обставини сторонами не заперечувались. З огляду на викладене, суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем та відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, згідно ст.181 СК України. Відповідач не надав суду доказів того, що він добровільно утримує на належному рівні свою дитину, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з відсутності доказів того, що відповідач має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні та приймає визнання позову відповідачем і відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України вважає за необхідним задовольнити позов в частині стягнення аліментів в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. У зв'язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640 грн. 30 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved