Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання позову до суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2000 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народився син [PERSON], 04 січня 2001 народження. 14.06.2006 шлюб між сторонами було розірвано, син залишився проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, офіційно ніде не працює. Позивачка хоча і працює, проте коштів на належне утримання дитини не вистачає, інших джерел доходу немає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти мотивів, якими позивач обґрунтовувала подання позовної заяви, а саме неналежне ставлення його до утримання сина, однак не заперечував сплачувати аліменти на утримання сина. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (\~стаття 11 ЦПК України\~) встановив наступне. 12 серпня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київській області зареєстрований шлюб між [PERSON] та Федорчук (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 179 (а.с. 4). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 30.01.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області (а.с.4). 14 червня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ОК №015979 (а.с.5). Згідно довідки, виданої головою правління ОСББ «Мрія-Ф», [PERSON] проживає разом з матірю, батько участі у вихованні дитини не приймає (а.с.6). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~і\~ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (\~ст. 181 Сімейного кодексу України). За правилами\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу.\~\~ Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітнього сина судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів не досягнуто. З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, сімейний та майновий стан відповідача, його згоду з вказаним розміром аліментів, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) його батька [PERSON] Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку\~ст. 60 ЦПК України\~докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні свого неповнолітнього сина передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини 1\~статті 79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам\~статті 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, у встановленому законом порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3\~статті 88 ЦПК України\~при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved