Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

02.11.2020 Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - позивач, МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 48307,31 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.12.2018 о 18.40 год., в м. Києві по просп. Перемоги, 84 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Mazda», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Mazda» д.н.з. [NUMBER] та завдано матеріального збитку його власнику - [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2019 водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник власника пошкодженого транспортного засобу «Mazda» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулася із заявою до МТСБУ про виплату страхового відшкодування. У зв`язку із виплатою відшкодування МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, позивач набув право звернутись до суду із регресним позовом до відповідача. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2020 було відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідач у встановлений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не надав, однак від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 22.12.2018 о 18.40 год., в м. Києві по просп. Перемоги, 84, керуючи автомобілем «Subaru», д.н.з. [NUMBER] не обрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mazda», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва 753/761/903/19 від 25.01.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 124 КУпАП /а.с. 9/. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Так, згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 12.01.2019 № 10\-\-_19 MTS, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та з врахуванням ПДВ на складові, що підлягають заміні становить 51981,34 грн. А вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля без врахування ПДВ на складові, що підлягають заміні становить 47374,71 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була, при цьому 26.12.2018 представник власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою. Виплата здійснена 22.02.2019 позивачем представнику потерпілого [PERSON] у сумі 47374,71 грн. відповідно до платіжного доручення № 912476 /а.с. 27/. Крім того позивач поніс витрати, пов`язані із залученням аварійного комісара, в розмірі 932,60 грн. /а.с. 24/. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІУ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Outcome: approved