overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

03.12.2015 р. [PERSON] (далі -\~позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі -\~відповідач) про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.09.2006 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Романовобалківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області зроблено актовий запис № 5. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина Дмитра, [INFO]. Шлюбні відносини припинено через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Строк на примирення не потрібен. Тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, у якій позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків 16.09.2006 р. Романовобалківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 5, свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 015080. Після державної реєстрації шлюбу прізвище відповідачки\~«Буряченко». Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина Дмитра, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 144901 від 17.05.2011 р. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти; на час розгляду справи шлюбні відносини не поновлено; на примирення сторони не згодні. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити своє шлюбне прізвище «Буряченко». Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

03.12.2015 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 25.06.2014 р. за позовом [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що він був неналежно повідомлений про час та місце слухання справи та те, що основний договір між ним та позивачем не було укладено саме з вини позивача. Також вважає, що твердження позивача про те, що передача квартири за договором дарування від відповідача третій особі є порушення зобов'язання за договором є надуманими (на його думку) та безпідставними. Тому наголошує на тому, що квартира за договором дарування була передана 3 особі вже після закінчення строку укладання основного договору купівлі-продажу, а тому заявник вважає, що така підстава позову вводить суд в оману та просить суд скасувати заочне рішення та призначити його до нового розгляду. У судове засідання з'явився представник заявника [PERSON] та у судовому засіданні підтримав дану заяву, частково змінивши її суть. Також у судове засідання з'явився представник позивача, який запропонував суду відмовити у даній заяві, як у необґрунтованій. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що зважаючи на те, що представником заявника до суду не було надано належних та допустимих доказів щодо поважного пропуску процесуальних строків для оскарження заочного рішення від 25.06.2014 р., у даній заяві потрібно відмовити як у безпідставній та необґрунтованій. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

03.12.2015 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвання шлюбу, який був зареєстрований 22.07.2001 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №1261. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON]. Сімейне життя у них не склалось, у них відбуваються сварки. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подружжя не проживає разом з серпня 2014 року. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений, про день та час розгляду справи, про що є поштове повідомлення у матеріалах справи, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст.169,224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 22.07.2001 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1261 (а.с.3). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON], які на час розгляду справи проживають разом з мамою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

03.12.2015 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на моє утримання. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

03.12.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

03.12.2015 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому вказала, що 12.11.2015р. її із відповідачем шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] Їх дитина знаходиться на її утриманні, відповідач кошти не дає, тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на сина у розмірі по 1/3 частині його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] позов щодо аліментів визнав повністю і повідомив, що він працює на посаді фельдшера, має щомісячний заробіток. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд встановив такі факти: Як зазначено у свідоцтві про народження [PERSON], народженого [INFO], його матір'ю вказана [PERSON], батьком - [PERSON], тобто сторони являються батьками цієї дитини. Батьківство [PERSON] підтверджено також висновком експерта №16 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, у якому вказано, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Відповідно до рішення Підволочиського райсуду від 12.11.2015 р. шлюб між сторонами було розірвано. Дитина сторін знаходиться на утриманні у позивачки. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача коштів на утримання дитини, котра проживає із нею, являються підставними. Відповідно до вимог ст..183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька на утримання дитини, визначається судом. Як випливає із довідки, відповідач має постійне місце роботи на теребовлянській станції екстреної медичної допомоги у отримує щомісячну заробітну плату. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, згідно яких, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову. А тому, враховуючи згоду відповідача щодо розміру аліментів, суд вважає ці вимоги задовольнити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] у користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 487, 20 грн, від сплати якого була звільнена [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

03.12.2015 року [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається. В позові зазначено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON], які 25.04.2001 року розірвали шлюб. Позивач навчається у Харківському національному університеті радіоелектроніки на факультеті КІУ денної форми навчання та проживає в гуртожитку. Навчання вимагає значних затрат. Позивач отримує стипендію в розмірі 920 грн.. Мати позивача [PERSON] добровільно надає матеріальну допомогу, її заробітна плата складає в сумі 1875,30 грн.. Батько працює на ПАТ «НКМЗ», взмозі надавати матеріальну допомогу. Аліментів на утримання інших осіб не сплачує. Просить стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1/5 частки від усіх видів доходів щомісяця. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині про час розгляду справи був повідомлений належним чином, судовою повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими було розірвано 25.04.2001 року. (а.с. 2,3) Відповідно до довідки № 2690 від 17.12.2015 року [PERSON] є студентом першого курсу КІУ Харківського національного університету радіолектроники. Термін навчання до 30.06.2019 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.12.2015 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року, без урахування часу канікул. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

03.12.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на своє утримання, в зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до закінчення навчання, тобто до 30.06.2017 року. Вказуючи, що є студентом третього курсу Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», факультет підземної розробки корисних копалин на бюджетній основі навчання, стипендію не отримує. Матеріальної допомоги на його утримання батько не надає. Відповідач з позовом згоден частково, надав суду довідку з місця мешкання та копії свідоцтв про народження на сина [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], також зазначив, що його дружина в даний час не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому вважає, що з нього повинно бути стягнуто аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Позивач не заперечує про сплату відповідачем аліментів на його утримання на час навчання в розмірі по 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих обставин. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] навчається на третьому курсі Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», строк навчання закінчується 30.06.2017 року (а.с. 8). З наданих відповідачем документів вбачається, що в даний час на його утриманні перебуває його дружина яка знаходиться в декретній відпустці, а також дві малолітні дитини, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання. На підставі ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

03.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 14 липня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 55. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14 липня 2012 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

03.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], зазначивши, що остання перебуває на обліку у психіатра Кобеляцької ЦРЛ з діагнозом олігофренія, дебільність у вираженій ступені. В наслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить суд визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном над недієздатною [PERSON] Заявник [PERSON]В,, в судовому засіданні підтримала заяву та прохала її задовольнити. Заінтересована особа представник Кіровської сільської ради, в судове засідання не зявився, від сільського голови надійшла заява, в якій він не заперечує проти задоволення заяви та прохає справу розглядати у відсутність представника. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 39 ЦК України «фізична особа може бути визнана судом недієздатною , якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними». Згідно ст. 60 ЦК України „суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 87 від 23.02.2016 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді легкої розумової відсталості. Ступінь вираженості наявного у [PERSON] недоумства такий, що істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.с. 33-38). Судом встановлено, що [PERSON] у зв'язку з хронічним психічним розладом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та спостереження опіки, а тому її слід визнати недієздатною та призначити її опікуном [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

03.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною своєї доньки [PERSON], [INFO] та встановлення над нею опіки, в якій зазначила, що вона народилася 16 жовтня 1997 року від третьої нормальної вагітності, пологів, в пологах асфіксія та кефалогематома. Після досягнення однорічного віку почали інколи мали місце незрозумілі судоми. Донька відставала у фізичному та психологічному розвитку.За висновком Харківської обласної псіхолого-медіко-педагогічної консультації від 25 серпня 2004 року у дитини, [PERSON] була визначена помірна розумова відсталість. Через вади психоневрологічного розвитку дитина з три річного віку перебуває на обліку у Харківському обласному психоневрологічному диспансері та у лікаря-психіатра районної лікарні. Внаслідок стійкого та безповоротного психічного розладу здоровя [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними також вона не може самостійно проживати. [PERSON] визнана інвалідом дитинства другої групи безстроково. У даний час у звязку з необхідність вирішення соціальних питань та представленням інтересів психічно хворої повнолітньої доньки виникла потреба у визнанні її недієздатною за рішенням суду та призначення над нею опіки. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала та просила їх задовольнити Представники заінтересованих осіб Управління праці та соціального захисту населення Вовчанського району, Харківської області та виконком Гатищенської сільської ради Вовчанському районі, Харківської області, не заперечують проти задоволення заяви, оскільки [PERSON] дійсно має психічний розлад здоровя і не може керувати своїми діями. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розгляду не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Факт хронічного, стійкого психічного розладу [PERSON], крім пояснень заявника, підтверджується, зокрема, висновком судово-психіатричної експертизи № 70 від 26.01.2016 року, з якого , суд вбачає, що у [PERSON] в теперішній час виявлено стійке хронічне психічний розлад у формі помірної розумової відсталості. По своєму психічному стану вона не здатна усвідомлювати своїх дій та керувати ними. (а.с.35-37). Згідно ст. 63 ч. 4 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, наведені докази дають підстави суду визнати недієздатною [PERSON], [INFO], яка потребує опіки. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України, суд вважає за необхідне призначити опікуном над [PERSON], [INFO] її мати, [PERSON], [INFO].

Outcome: approved