Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

04.02.2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів у зв'язку з погіршенням матеріального становища. В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.03.2014 року з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 30 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Зараз він працює в ОСУ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, його середня зарплата становить 1500 грн., аліменти стягуються більше 1000 грн., на руки він отримує більше 400 грн. Тобто з його заробітку утримується 78% доходу, що перевищує встановлену законом частку. Так, ст. 128 КЗпП України визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати при стягненні аліментів не може перевищувати сімдесяти відсотків заробітної плати. У зв'язку з тим, що в даний час істотно змінилося його матеріальне становище (зменшилися доходи), а також та обставина, що розмір відрахувань перевищує сімдесят відсотків, він змушений звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, він має на утриманні матір - пенсіонерку [PERSON], яка отримує пенсію 1094 грн., потребує постійного догляду у зв'язку з похилим віком, вона постійно хворіє, потребує придбання ліків, а він не може надати їй матеріальну допомогу, коли отримує лише 400-500 грн. на місяць. Просить зменшити розмір аліментів, стягнутих на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], до розміру ? частки від усіх видів заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився. У позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень вказує на те, що відповідач може сплачувати аліменти у тому розмірі, який був визначений рішенням суду від 06.03.2014р. Розмір його заробітної плати не змінився. А великий відсоток відрахувань на аліменти пов'язаний з тим, що крім аліментів на дитину, позивач також сплачує аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 600 грн. та заборгованість по аліментам, яка утворилася за період прострочення сплати аліментів. Доказів того, що на утриманні [PERSON] перебуває мати-пенсіонерка позивач не надав. Але їй відомо, що його мати має ще одного сина- [PERSON]. Проживає зі своїм чоловіком [PERSON], займаються вирощуванням свиней на продаж. Вона ж крім аліментів, які сплачує позивач і державної допомоги на утримання дитини у розмірі 130 грн. ніяких інших доходів не має. Просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.03.2014 року ( а.с.27-28) з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні такого розміру аліментів суд врахував матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я дитини, яка має захворювання на дисплазію тазостегнових суглобів. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач на підтвердження погіршення свого матеріального стану, перебування на його утриманні матері- пенсіонерки, яка постійно хворіє і потребує лікування, жодних належних доказів суду не надав. Згідно довідки ГУ УМВС України в Харківській області від 24.11.2014р. (а.с.10) позивач постійно працює в ОСУ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, його дохід з 01.01.2014р. по 30.11.2014р. становить 21665,38 грн. (а.с.10). Посилання на те, що розмір відрахувань аліментів із заробітної плати становить більше 70 %, а тому його матеріальне становище погіршилося, не є підставою для зменшення розміру аліментів. Так, ч.3 ст. 128 КЗпП України встановлено , що розмір відрахувань із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і стягненні аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати сімдесяти відсотків. У разі, якщо бухгалтерією установи, де працює позивач, здійснюються відрахування із заробітної плати на аліменти у розмірі більшому ніж 70%, то позивач має право звернутися до державного виконавця із заявою про здійснення перевірки правильності відрахувань аліментів або ж з відповідною заявою до бухгалтера. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за його недоведеністю.

Outcome: dismissed