Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

04.02.2019 позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому з уточненням позовних вимог просить стягнути з [PERSON] в її користь вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] в сумі 29708 грн., вартість майнової шкоди (зіпсованих речей) в сумі 14240 грн та заподіяну моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., а всього 143948 грн. Витрати, понесені у зв`язку з проведенням будівельно-технічних експертиз покласти на відповідача. В обґрунтування позову вказує на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] належать дві квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , що знаходяться у цьому ж будинку, поверхом вище. Зважаючи на те, що на даний момент вона є пенсіонером, а також, що у неї є також житло у м. Стрий, зазвичай у теплу пору року вона проживала у м. Дрогобичі за вказаною вище адресою, а в холодний період року у м. Стрию. Це пов`язано також з тим, що поблизу м. Дрогобича у неї є земельна ділянка, яку вона обробляє. Відповідачу відомо про те, що вона не постійно проживає у м. Дрогобичі, крім цього [PERSON] мала номер її мобільного телефону та могла у будь-який час зв`язатися з нею. 30.08.2018 при черговому відвідуванні своєї квартири вона виявила, що протягом її відсутності у житлі протягом 2-3 тижні, квартира була сильно затоплена: виднілися великі мокрі плями майже на всю стелю у вітальні, а також на стінах, на кухні у місці мокрої плями відвалився шмат стелі, підлога у вітальні просіла, меблі, що знаходились у кімнаті були мокрі та покриті штукатуркою зі стелі. Також мокрим був весь одяг, що знаходився у шафах, та килим на підлозі. Крім того, у квартирі внаслідок залиття квартири сталося коротке замикання електропроводки, внаслідок чого електропостачання відсутнє. Звертає увагу, що це вже не вперше відповідач заливає її. Проте, попри неотримання відшкодування у минулому, вона не зверталась до суду, так як вірила у дотримання правил добросусідства та не хотіла псувати і без того не надто дружні відносин із сусідами. Та наслідки затоплення минулого разу були не такі значні. Виявивши, в якому стані знаходиться квартира вона одразу звернулася до відповідача. Побачивши її у стані тривоги, відповідач одразу заявила, що немає жодного відношення до затоплення її квартири, хоча вона не встигла їй сказати з якою ціллю до неї прийшла. Спочатку відповідач стверджувала, що причиною залиття її квартири є пошкодження покрівлі. Почувши її доводи про неправдоподібність цієї версії, відповідач змінила свої покази та почала говорити про протікання труби. Проте жодна з цих версій не є правдоподібною, адже згідно акту обстеження житлового будинку на предмет затікання від 25.09.2014, складеного представниками КП ЖЕО при попередньому залитті квартири, протікання у покрівлі відсутнє, а комунікації у місці появи слідів залиття відсутні. Крім того, над місцем протікання знаходиться не горище, а безпосередньо квартира відповідача. При цьому відповідач відмовилась пустити її до своєї квартири та встановити місце та причину залиття. Після виявлення залиття вона одразу звернулась до КП «ЖЕО» із проханням скласти акт обстеження квартири на предмет затікання, проте отримала усну відмову. Згідно листа №479 від 07.09.2018 КП «ЖЕО» відмовилось складати акт у зв`язку з тим, що будинок, у якому знаходиться залита квартира, не перебуває на балансі комунального підприємства. Відповідач на її неодноразові вимоги про необхідність відшкодування завданої шкоди не реагує, спілкуватись чи іншим чином контактувати з нею відмовляється, у тому числі у добровільному порядку вирішити спір неможливо. З цього приводу вона навіть зверталась із заявою до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, проте це не принесло бажаного результату. На даний час у зв`язку з залиттям квартира перебуває у непридатному для прожиття стані, у зв`язку з чим їй завдано значної майнової шкоди. Крім того, вона вважає, що діями відповідача їй також задано моральної шкоди, яка полягає у тому, що виявивши квартиру у жахливому стані при відсутності будь-яких повідомлень від відповідача, вона пережила сильне потрясіння, внаслідок чого тривалий час страждала від підвищення артеріального тиску та безсоння. Намагаючись спокійно поспілкуватись з відповідачем, постійно наражалась на лайку та злість з її сторони, зазнавала приниження власної честі та гідності. Багато сил та часу витратила на збирання води, просушування килиму меблів та одягу, а також вжиття інших дій з метою настання ще більшої шкоди її майну, внаслідок пагубного впливу води та вологи. Крім того, зважаючи на те, що квартира є непридатною для проживання, їй досі потрібно постійно їздити зі м. Стрия до м. Дрогобича. 22.03.2019 ухвалою по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 24.05.2019 провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням висновку експертизи. 01.08.2019 та 15.08.2019 від позивача надійшло заперечення на висновок експерта, в якому остання вказує на те, що експерт вступив в контакт з двома особами, які були зацікавлені в результатах експертизи. Експерт більшість часу провів з цим людьми без неї. Доводи експерта є необ`єктивні і недостовірні. Побілка не могла падати під кутом 45 градусів, а дощ під кутом 90 градусів; вода з стелі текла рікою, під тиском, вимиваючи штукатурку з перекриття, осідаючи на меблях, речах, підлозі тому просідання підлоги, зниження паркету - прямий наслідок залиття. Також щодо сантехніки експерт написав неправду, оскільки є замощення навколо стін, під кожним вікном є віддушини, простір під підлогою провітрюється, атмосферні особи не можуть попадати під будинок, водопровід з підвалу є. Просить відхилити такий висновок експерта. 05.09.2019 від позивача надійшли додатки до позовної заяви, зокрема, зведений кошторисний рахунок вартості ремонту, що становить 25942 грн., оплата за проведення судової експертизи 2512 грн., оплата за виготовлення кошторисної документації 1200 грн.; оплата фотодруку 54 грн., а всього 29708 грн., майнова шкода: килими - 850 грн., швейна машинка «Чайка» - 2500 грн., журнальний столик 1500 грн., шафа тридверна - 2500 грн., шафа секретар - 2500 грн., що всього становить 9850 грн. 21.10.2019 від позивача надійшло доповнення до позовної заяви від 04.02.2019, згідно якого остання просить позбавити права власності на площадку сходової клітки площею 6,3 кв.м., власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] за умисне знищення її майна, залиття квартири і прямої загрози її життю. 30.10.2019 від позивача надійшли додатки до заяви від 04.02.2019, згідно якого вартість майнової шкоди зіпсованих речей становить 14240 грн. ( килим - 850 грн.; швейна машинка «Чайка» - 4290 грн.; журнальний столик - 1100 грн., шафа тридверна - 1500 грн., шафа-секретер - 1500 грн., одяг, покривало, постіль, що знаходились у шафі - 5000 грн.). 23.03.2021 від позивачки надійшло доповнення до позовної заяви від 04.02.2019, в якій остання просить відхилити висновки експерта [PERSON] , оскільки вони не відповідають об`єктивній реальності, а вказана сума не відповідає завданим збиткам; розглядати залиття її квартири як умисне знищення її майна; винести окрему постанову ( ухвалу) про незаконну приватизацію сходової площадки кв.[ADDRESS] органами влади, скасувати її або зробити доступ до її горища з коридору та стягнути в її користь 100000 грн. моральної шкоди. Позивач та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у позовній заяві. Позов просили задоволити. Відповідачка та її представник - [PERSON] позову не визнали. У позові просив відмовити через безпідставність та недоведеність. Вважають, що вини [PERSON] у залитті квартири, що належить [PERSON] немає, таке сталось через неналежне утримання будинку, що підтверджується технічним висновком про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж, складеним ФОП [PERSON] (такий був наданий суду під час розгляду справи по суті, а тому до уваги не береться). Суд, заслухавши вступне слово сторін, з`ясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дрогобицьке державне комунальне міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки №2131401, від 28.11.2003- а.с.8). Згідно листа КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради від 06.10.2014 за №643, житловий будинок [ADDRESS] є одноповерховим і складається з трьох квартир та мансарди. Квартира №1 - це одноповерхова частина будинку, мансарда розташована над квартирою [ADDRESS] . При обстеженні вказаного житлового будинку було встановлено невідповідність планів квартир 1 та 2 приватизаційних документів, поверхового плану на будинок та фактичних обставин справи, а саме: 1. У квартирі [ADDRESS] є вікно, яке дійсно виходить на веранду, 2. Із двору будинку є вихід на веранду ( а.с.13). 07.09.2018 №479 КП «Управитель ЖЕО» Дрогобицької міської ради повідомлено, що скласти акт про залиття квартири [PERSON] немає можливості, так як житловий будинок [ADDRESS] не знаходиться на балансі КП «Управитель «ЖЕО», а також дане питання не відноситься до компетенції підприємства. Згідно акту обстеження житлового будинку (квартири) на предмет затікання від 25.09.2014, затвердженого директором КП «ЖЕО» Недбальським Б.П. встановлено, що в результаті огляду виявлено у кв. [ADDRESS] , мокрі плямі на стелі у кухні - 1,0 кв.м. При обстежені горища над кв. [ADDRESS] встановлено, що горище сухе, протікання з покрівлі немає, комунікації не пошкоджені. Причину затікання встановити не вдалось. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи, експерта [PERSON] №463/18 від 20.05.2019, встановити технічну причину залиття житлової кімнати літ. 4 та приміщення кухні літ.1 у квартирі [ADDRESS] , не надається можливим. Внаслідок залиття квартири експертом встановлено, що в приміщені кухні літ. 1 на стелі в куті зліва від вхідних дверей та на стелі посередині, перед дверима до санвузла спостерігаються сліди залиття у двох місцях, площею 0,5 і 0,5 кв.м. На одній із плям відпала частина вирівнюючого шару штукатурки розміром 0,25 х 0,25 м. Підлога в кухні - дощата, пофарбована олійними фарбами, ушкодження від залиття не спостерігається. В приміщені житлової кімнати літ. 4 спостерігаються сліди масового залиття жовто-коричневого кольору на стелі та частково на стінах, сліди залиття розповсюджені від внутрішньої перегородки в сторону зовнішніх стін (більше ніж на половину довжини кімнати) - площа ушкодження близько 12 кв.м.. залиттям водою ушкоджено підвісну люстру на три плафони і електропроводку. Біля вхідних дверей з кухні на стелі у житловій кімнат, літ. 4 сліди залиття у вигляді свіжої мокрої плями розмірами 0,5х0,4 м. На паркетному покриті підголи і на меблях спостерігається масове забруднення від побілки зі стелі. Вартість відновлювального ремонту ушкоджень залиттям приміщень кухні, літ. 1 та приміщення житлової кімнати літ. 4, у квартирі [ADDRESS] станом на 20 травня 2019 складає 17339 грн. з ПДВ. Встановлення розміру майнової шкоди, завданої майну, що знаходилось у квартирі [ADDRESS] згідно Науково-методичних рекомендацій» №53/5 від 08.10.1998 у чинній редакції не входить до повноважень експерта - будівельника - такі дії може виконувати судовий експерт товарознавець у відповідності до законодавства. Допитай в судовому засіданні експерт [PERSON] висновок експерта підтримав. Поряд з цим, суд не приймає до уваги зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва від 05.09.2019, який надано ПП «Проект» (м. Стрий), згідно якого капітальний ремонт приміщень квартири [ADDRESS] , становить 25942 грн., оскільки такий подано з порушенням порядку подання доказів (після проведення підготовчого засідання) та у матеріалах справи міститься висновок експерта [PERSON] №463/18 від 20.05.2019, який був попереджений про кримінальну відповідальність. Разом з тим, судом встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). При вирішенні спору слід врахувати, що відповідно до вимог статті 177 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані бережно ставитись до санітарно-технічного обладнання. Із змісту даної норми слідує, що особи, які є власниками житла або такі, які проживають у такому, повинні стежити за належним станом сантехприладів. Згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади, пристрої, обладнання, що вийшли із ладу з його вини. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником. Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача. Судом встановлено, що між сторонами існують неприязні відносини, що не оспорюється сторонами, та, зокрема, також стверджується заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.05.2009, справа №2-726/09, яким зобов`язано [PERSON] та членів її сім`ї усунути перешкоди в користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , [PERSON] , а саме - усунути закладання існуючих пройомів та не перекривати доступ денного світла, що виходить на веранду квартири [ADDRESS] . Відповідачкою [PERSON] в процесі розгляду справи визнавалась вина у залитті квартири позивачки, однак в подальшому остання заперечила свою вину у заподіянні шкоди позивачці. Разом з тим, відповідачкою не спростовано відсутність її вини як власника кв. [ADDRESS] і [ADDRESS] , які розташовані над квартирою позивачки ( будинок трьохквартирний), оскільки у власності відповідачки знаходиться також приміщення мансарди, яка використовується лише нею. Як вбачається із справи, наявні докази містять відповідну інформацію щодо предмета доказування, а саме щодо вини та розміру завданої шкоди за висновком судового експерта [PERSON], а відтак є належними доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 ЦПК України. Відповідачем [PERSON] надані позивачем докази, у тому числі щодо вини, розміру шкоди, не спростовані. Що стосується відшкодування шкоди за пошкоджені меблі, що знаходиться у спірній квартирі, то суду не надано належних та допустимих доказів такому. Таким чином, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, встановлені обставини і правові наслідки, які відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що з відповідача [PERSON] , на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 17339 грн., завдану залиттям квартири та 2512 грн. за проведення експертного дослідження (квитанція, видана [PERSON] ). Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Оскільки квартира позивача пошкоджена з вини відповідача, який у добровільному порядку вирішити питання відшкодування шкоди відмовився, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування [PERSON] моральної шкоди у розмірі 3000 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено частково, а саме в частині вимог, а позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути судовий збір відповідно до ціни позову в дохід держави.

Outcome: approved