Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

04.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Чижівка, вул. Шевченка, 26. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 19.09.2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на вищезазначений будинок, що належав [PERSON], яка померла 03.04.2005 року, спадкоємцем якого був [PERSON]М, але не встиг оформити свої спадкові права. 30.03.2016 року приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Чижівської сільської ради. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 277552 від 16.12.2015 року, [PERSON] померла 03.04.2005\~\~року. (а.с. 12) Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 263011 від 19.09.2015 року, [PERSON] помер 19.09.2015\~\~року. (а.с. 11) Постановою приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.03.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 26, що розташований по вулиці Шевченка в с. Чижівка, Новоград-Волинського району, після смерті [PERSON], який помер 19.09.2015 року, оскільки у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний будинок. (а.с. 5) Відповідно до запису про народження № 2 від 04.01.1950 р., батьками [PERSON], вказані [PERSON], [PERSON] (а.с. 15) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 23.10.2015 р., [PERSON] після реєстрації шлюбу 15.03.1969 року, змінила прізвище на «Ковальчук». Відповідно до свідоцтва про народження серії1-ЯК № 1392243 від 04.04.1969 року, батьками [PERSON], 01.05.1966 року, вказані [PERSON], [PERSON] На підставі вищевикладеного, слідує, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братами. Згідно довідки № 956 від 12.09.2015 р., [PERSON], на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO], разом з нею на момент смерті та протягом 6 місяців проживав та був зареєстрований син [PERSON] Відповідно до довідки № 1417 від 16.12.2015 р., житловий будинок № 26 по вул.. Шевченка в с. Чижівка рахується за померлою [PERSON], на підставі по господарської книги № 4 за 2001-2005 р. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Згідно технічного паспорту від 24.12.2015 р., складеного Новоград-Волинським міжміським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Чижівка, вул. Шевченка, 26, складається з житлового будинку, ганку, сараю, убиральні, прибудови, двох огорож. Будинок збудований в 1960 р. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірне домоволодіння належало [PERSON], яка померла 03.04.2005 року, спадкоємицем якого був син [PERSON], який не оформив свої спадкові права. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа,який засвідчує його право власності. З інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що відсутні відомості про реєстрацію права власності та обтяжень нерухомого майна за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Чижівка, вул. Шевченка, 26. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На запит суду приватним нотаріусом [PERSON] надано інформацію, що інші особи, крім [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], не звертались. Також державним нотаріусом надано інформацію, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] за життя набув право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON], це майно увійшло до спадкової маси, отже, право власності на нього в порядку спадкування перейшло до позивача. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved