Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

03.09.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 03.02.2014 року в сумі 11963,68 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 03.02.2014 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.uacкладає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно п.2.1.1.12.7.2 договору в разі непогашення боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тому станом на 15.06.2020 року має заборгованість в сумі 11963,68 грн., з яких: 6718,43 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2347,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 2897,73 грн. - нарахована пеня. Ухвалою суду від 22.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку із винесенням заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 22.10.2020 року визначено розглядати справу в заочному порядку на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03.02.2014 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. З виписки по особовому рахунку вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» відкрило на ім`я [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] , на який банком були перераховані кредитні кошти, а також видав йому платіжну картку для проведення розрахунків. Згідно розрахунку позивача станом на 15.06.2020 року заборгованість відповідача за договором становить 11963,68 грн., яка складається з: -6718,43 грн. - прострочене тіло кредиту, -2347,52 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; -2897,73 грн. - нарахована пеня. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту по вказаному вище договору в сумі 6718,43 грн. підлягають задоволенню. Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] відсотків в сумі 2347,52 грн. та пені в сумі 2897,73 суд зазначає наступне. Заява від 03.02.2014 року не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок та строк повернення кредиту, відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості, позивач послався на «Тарифи банку», «Умови та правила надання банківських послуг» як невід`ємні частини договору. Разом із тим, Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не підписані відповідачем, а тому відсутні підстави вважати, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема, щодо строків повернення кредиту, сплати неустойки (пені, штрафів) та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування. Відтак ці Умови не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 03.02.2014 року шляхом підписання заяви, а тому немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді строк виконання кредитного зобов`язання. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором-приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися АТ КБ «ПриватБанк», і доказів, що саме ці Умови та правила існували на час укладення договору, суду не надано. Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача відсотків та пені, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №PROM4BQ6А8 від 04.08.2020 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, а саме на 56,16 %. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1180,48 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial