Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

04 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О., Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса від 12 червня 2018 року, реєстраційний номер 3277 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 27 лютого 2014 року позивач уклав договір фінансового лізинг у № KG 00А+28397289 з ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого отримав в користування автомобіль «Богдан», модель 21101-010-81-4-606, державний номер [NUMBER] . У зв`язку з заборгованістю за лізинговими платежами, здійснення яких позивачем було припинено з підстав викрадення автомобіля, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі № 401/1436/16-ц від 02 листопада 2017 року з нього стягнуто заборгованість у сумі 40159 грн. 45 коп. та судові витрати. Виконавчим написом відповідача від 12 червня 2019 року, реєстраційний номер 3277, з нього на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість у сумі 73988 грн. 58 коп., з урахуванням: заборгованість залишку вартості предмету лізингу у розмірі 31654 грн. 80 коп., заборгованості за винагородою за користуванням предмету лізингу у розмірі 13742 грн. 08 коп.; заборгованість винагорода з пені у розмірі 18512 грн. 32 коп.; заборгованість за страховою винагородою у розмірі 6576 грн. 28 коп., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 3500 грн. 00 коп. 02 серпня 2019 року за вказаним виконавчим написом старшим державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Астаховою О.С. відкрито виконавче провадження № 59696020. Позивач вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. не мав підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки сума заборгованості за кредитним договором є спірною, а наявність двох виконавчих документів - судове рішення та виконавчий напис - надає право стягувачу двічі стягнути суму боргу. З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги. 16 вересня 2019 року позивачем виконані вимоги ухвали судді від 09 вересня 2019 року про залишення позову без руху (а.с.22-32) Ухвалою судді від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження за вказаним цивільним позовом в порядку загального позовного провадження (а.с. 37-38). 05 листопада 2019 року представником відповідача АТ КБ «Приватбанк» направлено до суду відзив на позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому зазначає, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, відповідно до вимог п.2 Постанови КМУ від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»: оригінал кредитного договору, засвідченої стягувачем виписки про рух коштів з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вважає, що виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позову. (а.с.43-44) 07 листопада 2019 до суду від представника відповідача приватного нотаріуса Швеця Р.О. адвоката Бут О.В. надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача вважає, що АТ КБ «Приватбанк» надав нотаріусу усі необхідні документи відповідно до переліку, а саме кредитний договір, засвідчений банком розрахунок заборгованості, в котрому у повній мірі відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконними дії нотаріуса немає. Просить відмовити в задоволенні позову. (а.с.56-68) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 17) В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Відповідач приватний нотаріус Київського міського округу Швець Р.О. та його представник адвокат Бут О.В. до суду не з`явились, представник відповідача просив суд розглядати справу без їх участі та відмовити у позові, про що заявлено у надісланому відзиві. (а.с.63) Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не прибув, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовних вимог не визнав, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та слухати справу без участі представника АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.44). Представник третьої особи старший державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Лєбєдєва С.С. до суду не з`явилась, просила суд розглядати справу без участі представника третьої особи. (а.с.93). Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № KG00A+28397289 від 27 лютого 2014 року [PERSON] виявив бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу. Відповідно до умов договору позивач отримав від відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки «Богдан», модель 21101-010-81-4-606, 2013 року випуску та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу.(а.с.12) У зв`язку з невнесенням лізингових платежів, ПАТ КБ «ПриватБанк» в 2017 році звернулося до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в сумі 40159, 45 гривень. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь публічного\~акціонерного товариства\~комерційний банк\~«Приват Банк»\~заборгованість за\~договором фінансового\~лізингу №\~KG00A+28397289\~ в\~сумі сорок\~тисяч сто\~п`ятдесят дев`ять\~гривень 45\~коп.,\~ а\~саме:\~31654,80\~грн.\~ заборгованість\~по залишку\~вартості предмету\~лізингу;\~4684,86\~грн.\~ заборгованість\~за винагородою\~за користування\~предметом лізингу;\~1289,71\~грн.\~ заборгованість\~за винагородою\~за проведення\~моніторингу предмета\~лізингу;\~1209,06\~грн.\~ пеня;\~1321,02\~грн.\~ страхова\~винагорода. Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області 23 січня 2018 року рішення суду першої інстанції в даній цивільній справі залишено без змін (а.с. 6-7,8-10). 12 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером 3277 про витребування від [PERSON] та повернення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіля марки «Богдан», модель 21101-010-81-4-606, номер шасі (кузова, рами) VIN: [NUMBER] , тип ТЗ седан/лифтбек, державний номер [NUMBER] , що був переданий в користування на підставі договору фінансового лізингу № KG00А+28397289 від 27 лютого 2014 року, внаслідок несплати заборгованості, яка виникла в строк з 27 лютого 2014 року по 06 березня 2018 року у розмірі 73988 грн. 58 коп., з яких: -заборгованість за залишком вартості предмету лізингу 31654,80 грн.; -заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу 13742,08 грн.; -заборгованість за винагороду за проведення моніторингу предмету лізингу 3503,10 грн.; -заборгованість з пені у розмірі 18512,32 грн.; -заборгованість за страховою винагородою 6576,28 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису складають 3500,00 грн.(а.с.14) 02 серпня 2019 року на підставі заяви стягувача за даним виконавчим написом старшим державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відкрито виконавче провадження № 59696020 (а.с.13). Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору та -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню, оскільки заборгованість [PERSON] нперед АТ КБ «Приватбанк» за договором фінансового лізингу № KG00А+28397289 від 27 лютого 2014 року не є безспірною, була предметом судового розгляду , за результатом якого ухвалене відповідне судове рішення. В той же час позовні вимоги до приватного нотаріуса Швеця Р.О. задоволенню не підлягають, в зв`язку з наступним. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. (Правова позиція ВС/КЦС № 519/77/18 від 14 серпня 2019 року) Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Outcome: approved