Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

04.05.2017 року позивач пред'явив позов відповідно до якого просить стягнути з відповідача [PERSON] кошти витрачені на виплату допомоги по безробіттю у розмірі 9592,88 гривень. В обгрунтування позову наведено наступне. Відповідач перебувала на обліку у центрі зайнятості, як безробітна. Під час перебування на обліку їй виплачено допомогу на випадок безробіття у загальному розмірі 9968,42 гривень. На даний час позивач виявив, що за час перебування на обліку як безробітної відповідач була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, що виключає надання їй статусу безробітної та виплату допомоги. Добровільно відповідач повернула кошти у розмірі 375,54 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду у його відсутності, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належно повідомлена, що стверджується матеріалами справи. Про причину неявки відповідач суд не повідомила. Відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. З'ясувавши думку позивача, суд вважає доцільним провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі поданих доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 16.06.2015року [PERSON] звернулася до позивача з метою пошуку роботи. На підставі заяви [PERSON] про надання статусу безробітного від 16.06.2015року у зв'язку із відсутністю підходящої роботи їй надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю. У заяві відповідачка зазначила що не являється суб'єктом підприємницької діяльності. За період перебування на обліку у Новороздільському міському центрі зайнятості , як безробітної з 16.06.2015року по 15.03.2016року [PERSON] виплачено допомогу по безробіттю в сумі 9320,88 грн. 28.03.2016року [PERSON] повторно звернулася до позивача про надання статусу безробітної. У заяві від 28.03.2016року вона зазначила, що не являється суб'єктом підприємницької діяльності. За період перебування на обліку в центрі зайнятості , як безробітної з 28.03.2016року по 10.05.2016року , їй виплачено допомогу по безробіттю в сумі 647,54 грн. В результаті проведення розслідування страхового випадку стосовно [PERSON] №100 від 10.05.2016року з'ясовано, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 29.04.2016року №1000889357 [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON]) РНОКПП [NUMBER] зареєстрована як фізична особа-підприємець 11.10.2012року. За результатами проведеного розслідування позивачем прийнято рішення про припинення реєстрації у центрі зайнятості [PERSON] та повернення допомоги по безробіттю за період з 16.06.2015року по 15.03.2016року та з 28.03.2016року по 10.05.2016року. 12.05.2016року [PERSON] ознайомлено під розписку з Актом розслідування №100 від 10.05.2016року. Зазначені у Акті відомості вона не заперечувала. З метою досудового врегулювання спору [PERSON] було скеровано претензію №6 від 12.05.2016року про відшкодування коштів в сумі 9968,42грн. Кошти повернуто частково в сумі 375,54грн. за період травень-червень 2016року, таким чином сума матеріального забезпечення що підлягає поверненню становить 9592,88грн. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України « Про зайнятість населення» Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п.18 ч.2 ст.22 Закону України « Про зайнятість населення» , центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в користь позивача у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved