Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

04 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви зазначив, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку позивач фактично прийняв за законом. Однак, позивачу стало відомо, що його бабуся мала право на земельну частку (пай) площею 4,45 умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Сертифікат на право на земельну частку (пай) який належав [PERSON] було втрачено, державний акт на право власності на земельну ділянку по даному сертифікату не видавався. Позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено, адже втрачені правовстановлюючі документи на земельну частку (пай). Оскільки позивач позбавлений можливості вирішити спір у позасудовому порядку, вимушений був звернутись до суду, та просив, визнати за ним право власності на земельну частку (пай) прощею 4,45 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Антонівської сільської ради після смерті [PERSON]. Позивач - [PERSON], у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити (а.с.55). Представник відповідача - Антонівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В заяві від 30.07.2018 року сільський голова Антонівської сільської ради Якименко В.В. проти позовних вимог не заперечував та просив розглядати справу без участі представника Антонівської сільської ради (а.с.37). Представник відповідача - Варвинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, через канцелярію суд подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, щодо вимог викладених у позовній заяві не заперечували(а.с.75). Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області в судове засідання не з'явився, засобами поштового зв'язку надано відзив на позовну заяву, в якому просили розглядати справу без участі їх представника, щодо вимог викладених у позовній заяві просили відмовити, оскільки Головне управління розпоряджається виключно землями державної власності сільськогосподарського призначення для всих потреб, а вимоги стосуються питання виділення пайових земель, що здійснювалось РДА(а.с.76-78). Суд дослідивши матеріали справи, робить висновок, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], були - [PERSON] та [PERSON](а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що [PERSON], народився [INFO], прізвище, власне ім'я, по батькові - [PERSON], прізвище, власне ім'я, по матері - [PERSON](а.с.10-12). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с.94). [INFO] померла - [PERSON](а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, земельна частка (пай) розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Вартість земельної частки (пай)станом на 02.10.2017 року становить 120363 гривень 07 копійок (а.с.15). Згідно книги реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) КСП «1-ше Травня» гр. [PERSON] був виписаний та виданий сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Даний сертифікат зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 12.09.1996 року за №500. Розмір земельної частки (паю), в умовних кадастрових гектарах 4,45. Вартість земельної частки (паю) в карбованцях на момент реєстрації сертифікату 14292(а.с.14). Згідно листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 25.07.2018 року та листа Варвинської районної державної нотаріальної контори від 07.08.2018 року повідомлено, що спадкова справа на майно після померлої [INFO] - [PERSON] не заводилася(а.с.35,51). Постановою від 29 червня 2017 року №504/02-31 державний нотаріус Варвинської РДНК Зеленський С.М. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай)(а.с. 13). Листом Міжрайонного управління у Варвинському та Срібнянському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 15.08.2018 року повідомлено, що згідно з даними державного реєстру земель станом на 31.12.2012 року на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку на заміну сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] не видавався (а.с.60). Згідно довідки виданої виконкомом Антонівської сільської ради від 15.08.2015 року №254 встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. На день смерті разом із нею проживав без реєстрації: онук - [PERSON], [INFO], який фактично і вступив у володіння майном після смерті [PERSON] (а.с.61). Наведені обставини на думку суду мали місце, та підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Із наведених обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір, щодо спадкування позивачем права на отримання земельної частки (паю) після смерті його бабусі. Умови, порядок та черговість спадкування передбачені положеннями Цивільного Кодексу України. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця відбулась у 1996 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК УРСР в редакції чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом , та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст.525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а місцем, згідно ст. 526 ЦК УРСР - останнє постійне місце проживання спадкодавця Як передбачали положення ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно до положень ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Діями,відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що свідчать про прийняття спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, право на отримання земельної частки (паю), яке оспорюється по даній справі регулюється зокрема Указом Президента України від 08 серпня 1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», відповідно до якого, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Так, обґрунтованими є твердження позивача, що він - [PERSON] є спадкоємцем першої черги, по відношенню до померлої [INFO] спадкодавця - [PERSON]. Інших спадкоємців, які б у встановлений строк звернулись із заявами про прийняття спадщини чи прийняли її шляхом фактичного вступу у володіння та володіння не встановлено. Вступивши у фактичне управління та керування майном позивач прийняв спадщину, від спадщини не відмовлявся. Згодом, подав заяву до нотаріальної контори, але отримав нотаріальну відмову про неможливість оформлення спадкових прав у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували наявність у спадкодавця права на земельну частку (пай). Належність спадкодавцю права на відповідну земельну частку (пай) підтверджується наявними у справі доказами, та підлягає включенню до спадкової маси та відповідного спадкування ним. Оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця не здійснювалось. Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги наявність у позивача права вирішення спору щодо отримання права на спадкування земельної часки (паю) у судовому порядку, факт неможливості на даний час отримання дублікату відповідно сертифікату, через відсутність його копії, відповідних бланків, та законодавчо визначеного порядку оформлення такого дублікату, відповідну відмову державного нотаріусу у вчиненні нотаріальної дії. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved