overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

04.03.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має дитину, яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини всіх його доходів до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між сторонами у справі розірвано на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 33.07.2014 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що офіційно відповідач не працює, інших дітей не має і оскільки відповідач визнає розмір заявлених до сплати аліментів, суд у відповідності до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України приймає таке визнання враховуючи, що воно не суперечить закону та не порушує, прав свобод чи інтересів інших осіб, а також спрямоване на як найкраще матеріальне забезпечення життя та розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

04.03.2015 року позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка у судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про прични неявки суду не повідомила. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обгрунтовується, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 12.12.2014 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. У відповідності зі ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача оплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

04.03.2016р. [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

04.03.2016р. [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося по причині психологічної несумісності, шлюбні відносини припинені з грудня 2015 року. Син на теперішній час мешкає разом з матір'ю. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Позивач та відповідач дійшли згоди щодо утримання дитини, яка й надалі буде мешкати разом з матір'ю. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 07.09.2002р. у сел. Миколаївка м. Слов»янська Донецького області (актовий запис № 52 від 07.09.2002 року). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 07.09.2002 року у сел. Миколаївка м. Слов»янська Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON]та [PERSON] актовий запис № 52 від 07.09.2002 року. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.11.2003 року, позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 6) Шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2015 року, подружжя не мешкають разом, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна та про місце проживання неповнолітньої дитини немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

04.03.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом (а.с. 1-2), в якому просить стягнути з [PERSON] додаткові витрати на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у звязку із його навчанням у морехідному училищі ім. О.І. Маринеска Одеської національної морської академії у розмірі 4200 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсягу, посилаючись на ті обставини, що окрім виплати аліментів відповідач додаткової матеріальної допомоги на навчання сина не надає, тоді як 28.10.2015 р. та 19.02.2016 р. нею оплачено навчання сина у загальному розмірі 8400 грн. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись у заяві на а.с. 27 та у виступі на те, що син є повнолітнім, і що його сімейний та матеріальний стан не дозволяє оплачувати додаткові витрати. Третя особа [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсягу, посилаючись на те, що аліментів на всі потреби, на оплату навчання не вистачає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який на підставі контракту навчається в морехідному училищі ім. О.І. Маринеска ОНУ «Одеська національна морська академія» (а.с. 5-7) і за 3-й курс навчання оплачено 8400 грн. (а.с. 8). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області 27.03.2015 р. були стягнуті витрати по оплаті навчання неповнолітньої дитини (а.с. 35, 36, 37). Докази на а.с. 38-39 свідчать, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08.06.2015 р. на користь позивача з відповідача стягнуті аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 14.04.2015 р. до 30.06.2017 р. на підставі ст. 199 СК України з урахуванням навчання повнолітнього сина. Довідки на а.с. 15, 28, 41 підтверджують, що відповідач отримує доходи тільки за місцем роботи ТОВ «СІ УІНД» і із заробітку за січень-травень 2016 р. у розмірі 15400 грн. були утримані аліменти у розмірі 9724,75 грн. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей передбачений главою 16 СК України. Ст. 198 зазначеної глави СК України передбачені підстави виникнення обовязку батьків утримувати повнолітніх непрацездатних дочку, сина. Ст. 199 зазначеної глави СК України встановлено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Ст. 200 вказаної глави СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 СК України. Участь батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину встановлена ст. 185 СК України. На підставі вищенаведеного суд вважає, що норма ст. 185 СК України не застосовується до відносин сторін, т.я. [PERSON] досяг повноліття 10.04.2015 р. і додаткові витрати на його навчання понесені після досягнення ним повноліття.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

04.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований між нею та відповідачем 13.09.2011 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає та залишиться проживати з нею. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити, фактичні шлюбні відносини припинені в лютому 2016 року, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Артеменко». Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в свідоцтві про одруження, 13 вересня 2011 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №186. Відповідно до свідоцтва про народження, подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з лютого 2010 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

04.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що під час спільного проживання сторони часто не могли порозумітися, що приводило до постійних сварок. Почуття подружжя з часом охололи, між ними зникли взаємопорозуміння та взаємоповага. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам сторін. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. До судового засідання позивачка не зявилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. До судового засідання відповідач не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя» редакції № 19 від 12 травня 2016 року, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.09.1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Центральним районним відділом реєстрації актів громадського стану м. Миколаєва, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ФП № 008455, актовий запис № 243. Під час спільного проживання між подружжям часто виникали непорозуміння, що приводило до постійних сварок, внаслідок чого з часом їхні почуття охололи. Між ними зникли почуття взаємопорозуміння та взаємоповаги. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження сімї неможливо і суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

04.03.2016 року відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що в 2009 році року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, на даний час проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується записами в свідоцтвах про народження дітей. Сторони не оспорюють факт проживання дітей разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області № 302 від 25.02.2016 року. Сторони не дійшли згоди про добровільну участь відповідача в матеріальному утриманні дітей. Тому, відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги матеріальне становище сторін, те, що відповідач являється особою працездатного віку, має постійне місце роботи, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, що також не заперечується сторонами, а отже не підлягає додатковому доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому, відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, підлягають задоволенню і вимоги щодо розміру аліментів на утримання дітей. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

04.03.2016 року відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 2008 року по 2010 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. на щомісячно. Однак зазначених коштів на утримання доньки не вистачає, тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги та просила задовольнити, зазначивши, що відповідач не ає інших утриманців та має постійне місце роботи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується записам в свідоцтві про народження дитини. Відповідачем не оспорений факт проживання дитини разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою ПП «Базис» № 336 від 17.02.2016 року. Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2013 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 2-1155/10 від 15.06.2010 року, та стягнуто з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, які підлягають індексації, на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, які сплачувати на користь матері [PERSON] Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд приймає до уваги доводи позивачки, що дитина потребує більше коштів в зв'язку з її зростанням для забезпечення щоденних побутових потреб та розвитку, а також доводи в тій частині, що купівельна спроможність стягнутих коштів на утримання дитини значно зменшилася. Відповідач працевлаштувався до ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат», отримує постійний дохід, що вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.03.2015 року та ним не оспорено, не має інших утриманців, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved