overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

03.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 16.07.2005 року уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, актовий запис №91. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, де позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16.07.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції, актовий запис №91 (а.с. 9). Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що відповідач бажає залишити прізвище, яке він отримав після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу необхідно задовольнити, [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

03.12.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 липня 2000 року вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON] Від даного шлюбу у них є донька: [PERSON], [INFO] Однак, сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сім'я фактично розпалась. Вони не проживають разом останні 7-8 років, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Їх сім'я розпалась, вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, останні 7-8 років разом не проживають, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Окрім цього на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витати в користь позивача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03.12.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 15.03.2013р., зареєстрованому у Виконавчому комітеті Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, актовий запис №03. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з лютого 2014 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.03.2013р., шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, актовий запис №03 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з лютого 2014 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з лютого 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

03.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 15.08.2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем.Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого з відповідача стягнуті аліменти на користь позивачки. Припинили сімейні стосунки. Кожен створив нову сім`ю. Відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнав, пояснив, що живе окремо від сім`ї, бо має нову сім`ю. За рішенням суду з нього стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина. Спору про майно і житло не мають. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 15.08.2009 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого за рішенням суду з 2014 року стягнуті аліменти на користь позивачки. Позивачка підтвердила, а відповідач не заперечував, що вони не підтримують сімейні стосунки, бо створили кожен нову сім`ю. Суд надавав їм строк для примирення, але вони не помирились. Спору про майно, житло не мають. Попереджені судом про відповідальність за виховання неповнолітнього сина. Судові витрати позивачка бере на себе. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

03.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 22.02.2003 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживав алкогольними напоями, не забезпечував сім'ю матеріально. У березні 2011 року припинили подружні відносини, тому вирішила розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, настоювала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив. Згідно його письмових показань матеріально сім'ю забезпечував, так як постійно працює у Самбірській дистанції колії, опікувався дитиною поки позивачка перебувала на заробітках, але з огляду на її перебування за межами України позбавлений можливості поновлення подружніх відносин. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 22.02.2003 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 05 у Стрілківській сільській раді Старосамбірського району (свідоцтво про шлюб а.с.5), мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.4). Проте, як встановлено в судовому засіданні, сторони припинили подружні відносини, не піклуються одне про одного, не ведуть спільного господарства, стали чужими. Суд з метою збереження сім'ї сторін в порядку, передбаченому ст.111 СК України зупиняв розгляд справи, проте у визначений судом строк вони не відновили подружні відносини. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

03.12.2014 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - внесення змін до актового запису про її народження. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Представник Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, який був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, до суду не з'явився, причин неявки суду не надав, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності та проти задоволенню заяви не заперечує. Розглянувши надані докази, з'ясувавши позицію сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії паспорта серії [NUMBER] виданого 23.12.1997 року Заводським РВ ЗМУ УМВД України в Запорізькій області [PERSON] народилась [INFO], місце народження с. Бакша Савранського району Одеської області. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] від 07.01.1978 року, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №2, дата народження [PERSON] - [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 22.11.1976 року Савранським районним управлінням юстиції Одеської області дата народження [PERSON] є [INFO]. Згідно висновку про відмову № 110/02-04/2-05.06-85 виданого 02.12.2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції відмовлено [PERSON] у виправленні помилки (дати народження) у свідоцтві про народження . Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином суд дійшов до висновку, що при повторній видачі свідоцтва про народження була допущена помилка в даті народженні заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

03.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], спадкоємцем на яке за законом є позивач . Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане домоволодіння. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] після його матері [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача, Кобеляцької міської ради Полтавської області- Письмак О.В., в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5), яка доводилася матір'ю [PERSON] (а.с.11,12,13,14,16), після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (а.с. 6,7,8-10). Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане спадкове майно, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно. Оскільки позивач [PERSON], внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутності правовстановлюючого документа відносно нього, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], яка значилася власником до дня смерті житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], що підтверджується належними та допустимими доказами (а.с. 6,7,8-10), відповідач не заперечує проти позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

03.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 14.11.1993 року Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 61. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з 2001 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] своєї згоди на розірвання шлюбу в органах РАЦС не дає, що змусило її звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила розірвати між ними шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Олександрівською селищною радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 61 ( а.с.5 ). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК Україниі даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

03.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з 20.06.2008 року по 22.11.2011 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач є працездатною особою, має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, але добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1 000 грн. щомісячно і до повноліття дитини. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

03.12.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 29891,27 грн. за договором про надання споживчого кредиту №2003768695 від 13.05.2013 року та судових витрат - 298,91 грн. Підставою позову явилось те, що 13.05.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2003768695. Згідно умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 24868 грн. на придбання пакету послуг «повернемо загублене», строк повернення кредиту 13.05.2016 року. Згідно п. 1.2.1 договору для придбання товару банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі, визначені договором та додатком 1 «графік платежів», що є невід'ємною частиною договору. 24.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладеного договір факторингу відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступив на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» своє право вимоги заборгованості за договором кредиту №2003768695 від 13.05.2013 року. Банк свої зобов'язання виконав, а відповідач свої зобов'язання не виконував і на 26.11.2014 року має заборгованість у сумі 29891,27 грн., яка складається: 24177,48 грн. - заборгованість за кредитом; 1,88 грн. - відсотки за користування кредитом; 5711,91 грн. - комісія за обслуговування кредитом. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій вказує, що позов підтримує повністю і просить його задовольнити, а справу просить слухати у відсутність його, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень по суті позову та відповідних доказів не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями договору про надання споживчого кредиту ( а.с.4-5), графіку платежів ( а.с.6), договору факторингу ( а.с.12-15), витягу з реєстру прав вимоги ( а.с.16), розрахунком заборгованості ( а.с.10) підтверджено наявність та розмір заборгованості, проти чого відповідач не заперечував, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

03.12.2014 року позивачзвернулась до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про визнання земельної ділянки площею 0,0527 га, що розташована по [ADDRESS], визначену планом меж земельної ділянки за кадастровим номером 8 000 000 000:90:191:0106 об'єктом спільної сумісної власності подружжя та її поділ. В судове засідання позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місцерозглядусправи, не з'явилась, до канцелярії суду подала письмовузаяву про проведеннярозглядусправи без їїучасті, заявленіпозовнівимогипідтримала в повномуобсязі /а.с.38/. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час та місцерозглядусправи, в судовезасідання не з'явивсятакож, подав до канцелярії суду письмовузаяву про розглядсправи за йоговідсутності, протизадоволенняпозовнихвимог не заперечував /а.с.35/. Враховуючи те, щосторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved