Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

03.12.2020 до Турківського районного суду Львівської області від Бориславського міського суду Львівської області за підсудністю надійшла справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстрований 21.06.2019 виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області за № 3. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 21.06.2019 позивач уклав шлюб з відповідачкою. У шлюбі дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося. У них різні погляди на життя та сімейні відносини, через що часто виникають непорозуміння і сварки, відносини стали напруженими, внаслідок чого втратили почуття поваги та любові. З лютого 2020 проживають окремо та шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 03.12.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 04.12.2020 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 20.01.2021 подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву не подала. 11.02.2021 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 21.06.2019 виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.06.2019. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . У шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, те, що сторони не мають неповнолітніх дітей, не виявили бажання примиритись і зберегти сім`ю, зокрема позивач наполягав на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Щодо прізвища відповідача після реєстрації розірвання шлюбу, яке як вказує позивач відповідач залишає [PERSON] , то суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 113 СК України після розірвання шлюбу правом визначати прізвище яким іменуватись (прізвищем отриманим в шлюбі чи відновити дошлюбне) наділена лише особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, а в даній справі це відповідач, однак про це суду вона не заявляла. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840, 80 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved