Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

03 грудня 2013 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2001 року. Спільне життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивачки та сина. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати сина належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання сина, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі 1000,00 грн. до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо сплати аліментів на утримання сина, проте в меншому розмірі. Проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має регулярний, стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с. 4). Сторони проживають окремо і дитина знаходиться з матір'ю, що підтверджено поясненнями сторін. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст.181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дитини, а тому даний позов підлягає до задоволення. Сторони проживають окремо, свого обов'язку утримувати сина відповідач не виконує, малолітній син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивачки слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідачем надано довідку про доходи № 3 від 20.01.2014 року, згідно якої [PERSON] працює завідувачем складу РФ «Спіріт» ТОВ та «Максимум» (а.с. 27), та довідку про доходи № 6 від 20.01.2014 року, згідно якої [PERSON] працює завідувачем складу «Спіріт-РВ» Приватне підприємство (а.с. 26), а також матеріальне становище позивача на даний час, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки його доходів. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітнього сина (а.с. 6-10), стан здоров'я та матеріальне становище стягувача аліментів, платника аліментів, який є працездатним, а також те, що відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині в розмірі - 1/3 частки його доходів щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 229,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial