Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

04 грудня 2020 представник заявника звернувся до суду з указаною заявою та просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документа спадкодавцеві та встановити факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви представник заявника вказував, що [INFO] помер [PERSON] який був співмешканцем заявника. За життя [PERSON] , [PERSON] та син заявниці [PERSON] були співвласниками 48/100 часток будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заявник звернулася до Шостої державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, однак останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема у зв`язку з необхідністю встановлення факту належності правовстановлюючого документа, у зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право приватної власності на квартиру від 03.01.1994 [NUMBER], де прізвище останнього значиться як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть спадкодавця прізвище останнього значиться як « [PERSON] », у зв`язку із чим просить суд встановити належність правовстановлюючого документа спадкодавцеві. Ухвалою суду від 08.12.2020 зазначену заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 11.01.2021, за заявою представника заявника заяву [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини залишено без розгляду. Заявник, представник заявника до суду не з`явилися. Представником заявника до канцелярії суду подано заяву , в які він просив суд судове засідання з розгляду справи проводити за його відсутності та відсутності заявника та просив задовольнити заяву. Заінтересована особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, до суду не з`явилася. Участь свого представника в засіданні не забезпечила, однак надала заяву про проведення судового засідання по розгляду заяви [PERSON] без участі їх представника. Відзиву на заяву не надали. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та надавши оцінку доказам на їх підтвердження, визначившись з нормами права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, серія [NUMBER] від 21.01.2000 року ( а.с.9). Як вказувала заявник, за життя [PERSON] та [PERSON] були співмешканцями, шлюб між ними укладено не було. За життя [PERSON] , [PERSON] та син [PERSON] - [PERSON] були співвласниками 48/100 часток будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на квартиру [NUMBER] від 03 січня 1994 року, виданого Гейківською обласною психоневрологічною лікарнею. Вказане свідоцтво було зареєстроване в Криворізькому бюро технічної інвентаризації, запис в реєстрову книгу № 21ПВ-7-7 від 12.01.1994 року ( а.с. 12). Однак у вказаному свідоцтві про право приватної власності на квартиру допущено помилку в написанні прізвища « [PERSON] », а саме замість прізвища « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] » (а.с. 12). У вказаному свідоцтві про право приватної власності на квартиру за [ADDRESS] прізвище співвласника зазначено як « [PERSON] », але згідно довідки Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області саме [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 1991 року по день його смерті [INFO] і разом із померлим на день його смерті були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.10), що в своїй сукупності підтверджує той факт, що « [PERSON] » та [PERSON] є однією і тією ж особою, а відповідно правовстановлюючий документ, свідоцтво про право приватної власності на квартиру на ім`я « [PERSON] » фактично належало [PERSON] . Відповідно до довідок, виданих виконкомом Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] дійсно постійно проживав та був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 1991 року по день його смерті [INFO] . Разом із померлим на день його смерті були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] .Заповіт від імені померлого в сільській раді не посвідчувався ( а.с.10,11). [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , однак державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказану частку житлового будинку, який належав померлому [PERSON] на праві власності, оскільки прізвище спадкодавця, зазначене у правовстановлюючих документах на житло значиться як « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть прізвище останнього зазначено як « [PERSON] » (а.с. 14). З копії спадкової справи щодо спадщини [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до Шостої державної нотаріальної контори 18 вересня 2020 звернулася [PERSON] . Відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі 18.09.2020 заведено спадкову справу за № 66432790 із зазначенням спадкодавця - [PERSON] . Із копії довідки КП Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», яка наявна в матеріалах спадкової справи вбачається, що відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року, частка від 48/100 часток житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , зареєстрована на праві спільної сумісної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 21ПВ-7-7 на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 03.01.1994 року Гейківською обласною психоневрологічною лікарнею, згідно з розпорядженням № 20 від 17.12.1993 року (а.с. 13). Відповідно до розпорядження №20 від 17.12.1993 року, виданого органом приватизації - Гейківською обласною психоневрологічною лікарнею квартира [ADDRESS] передана у власність наймачу [PERSON] та членам її сім`ї ( а.с.44). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки від встановлення судом факту належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документа на частку житлового будинку, залежить виникнення у заявника права на отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно реалізація права на спадкове майно, вказаний юридичний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, заявник позбавлений можливості встановити такий факт у позасудовому порядку, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 03.01.1994, виданого на підставі рішення Гейківської обласної психоневрологічної лікарні № 20 від 17.12.1993. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved