Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

04.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 130000,00 грн. - суму основної заборгованості; 53820,00 грн. - штраф згідно п. 6.1 Договору (0,15% від неповернутої суми позики за кожний протермінований день); 2937,15 грн. - інфляційні втрати від суми заборгованості; 47184,66 грн. - проценти в розмірі 48% річних, виходячи з неповернутої суми за весь час прострочення (п. 6.2 Договору), а всього 233941,81 грн. (двісті тридцять три тисячі дев'ятсот сорок одна грн. 81 коп.). В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 02.01.2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON], було укладено Договір позики № 01-01/15, відповідно до умов якого, позивач (позикодавець за Договором) передав у власність відповідачу (позичальнику за Договором) кошти в сумі 130 000,00 грн. (сто тридцять тисяч грн. 00 коп.), які відповідач зобов'язувався повернути до 31.05.2015 року. Відповідно до п. 3.1 Договору позики, позикодавець передає суму позики позичальнику, або вносить готівковими коштами на поточний рахунок позичальника. На виконання вказаного пункту Договору, позивачем було передано відповідачу кошти в сумі 130 000,00 грн. (сто тридцять тисяч грн. 00 коп.) безпосередньо в момент підписання Договору позики, що підтверджується п. 7.1 даного Договору, згідно з яким, Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і підтверджує надання суми позики в повному об'ємі. Проте, відповідач не виконав умов Договору позики та не повернув кошти у зазначений у ньому термін, а саме, відповідно до п. 4.1, термін повернення позики становить до 31 травня 2015 року. Крім того, п. 6.1 Договору позики передбачено, що при відтермінуванні повернення позики (її частини) Позичальник сплачує штраф у розмірі 0,15% від неповернутої суми позики за кожний протермінований день. У відповідності до п. 6.2 Договору позики, при простроченні повернення позики (її частини) позичальник додатково до штрафу, передбаченому в п. 6.1 Договору, сплачує проценти в розмірі 48% річних, виходячи з неповернутої суми за весь час прострочення. Таким чином, станом на момент підготовки позовної заяви, а саме: 03.03.2016 року, заборгованість по Договору позики від 02.01.2015 року № 01-01/15 становить: 233941,81 грн. (двісті тридцять три тисячі дев'ятсот сорок одна грн. 81 коп.), з яких: 130000,00 грн. - сума основної заборгованості; 53820,00 грн. - штраф згідно п. 6.1 Договору (0,15% від неповернутої суми позики за кожний протермінований день); 2937,15 грн. - інфляційні втрати від суми заборгованості; 47184,66 грн. - проценти в розмірі 48% річних, виходячи з неповернутої суми за весь час прострочення (п. 6.2 Договору). Кількість днів прострочення заборгованості станом на момент складення позовної заяви складає 276 днів. Додатково зазначає, що з метою добровільного погашення суми заборгованості, позивач неодноразово звертався до відповідача, проте останній на такі звернення не реагує та взагалі протягом останнього часу не відповідає на телефонні дзвінки та суму, що була йому передана по Договору позики не повернув по сьогоднішній день. З врахуванням вищевикладеного, вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши аналогічні пояснення тим, які зазначені в позовній заяві та додатково пояснив, що відповідачем на день розгляду справи борг не сплачений. Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та оголошенням в пресі, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 січня 2015р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №01-01/15. Відповідно до умов договору позивач передав, а відповідач отримав 130000 гривень та зобов'язувався повернути до 31.05.2015 року. У відповідності до п. 3.1 Договору позики, позикодавець передає суму позики позичальнику, або вносить готівковими коштами на поточний рахунок позичальника. На виконання вказаного пункту Договору, позивачем було передано відповідачу кошти в сумі 130 000,00 грн. (сто тридцять тисяч грн. 00 коп.) безпосередньо в момент підписання Договору позики, що підтверджується п. 7.1 даного Договору, згідно з яким, Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і підтверджує надання суми позики в повному об'ємі. Проте, відповідач не виконав умов Договору позики та не повернув кошти у зазначений термін, а саме, відповідно до п. 4.1, термін повернення позики становить до 31 травня 2015 року. Крім того, п. 6.1 Договору позики передбачено, що при відтермінуванні повернення позики (її частини) Позичальник сплачує штраф у розмірі 0,15% від неповернутої суми позики за кожний протермінований день. У відповідності до п. 6.2 Договору позики, при простроченні повернення позики (її частини) позичальник додатково до штрафу, передбаченому в п. 6.1 Договору, сплачує проценти в розмірі 48% річних, виходячи з неповернутої суми за весь час прострочення. Проте, в порушення умов Договору, відповідач своїх зобовязань не виконав та отримані кошти не повернув. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Стаття 1047 даного кодексу передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, п. 6.1 Договору позики передбачено, що при відтермінуванні повернення позики (її частини), позичальник сплачує штраф у розмірі 0,15% від неповернутої суми позики за кожний протермінований день. У відповідності до п. 6.2 Договору позики, при простроченні повернення позики (її частини) позичальник додатково до штрафу, передбаченому в п. 6.1 Договору, сплачує проценти в розмірі 48% річних, виходячи з неповернутої суми за весь час прострочення. Таким чином, станом на 03.03.2016 року, заборгованість по Договору позики від 02.01.2015 року № 01-01/15 становить: 233941,81 грн. (двісті тридцять три тисячі дев'ятсот сорок одна грн. 81 коп.), з яких: 130000,00 грн. - сума основної заборгованості; 53820,00 грн. - штраф згідно п. 6.1 Договору (0,15% від неповернутої суми позики за кожний протермінований день); 2937,15 грн. - інфляційні втрати від суми заборгованості; 47184,66 грн. - проценти в розмірі 48% річних, виходячи з неповернутої суми за весь час прострочення (п. 6.2 Договору). Кількість днів прострочення заборгованості станом на момент складення позовної заяви складає 276 днів. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов є підставний та обґрунтований і підлягає до задоволення. З відповідача також підлягає до стягнення судовий збір з врахуванням сплачених коштів позивачем за подання заяви.

Outcome: approved