Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

02 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третьої особи про визнання права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, площа Героїв України (стара назва - Петровського), буд. 20в, гараж 3, загальною площею 47,4 кв. м, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 29882103, яку він придбав 27.04.2016 року на підставі проведених електронних торгів, що підтверджується [PERSON] про проведені електронні торги м. Запоріжжя від 05.05.2016 року, затвердженим в. о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON]. Як вказав позивач, 10.05.2016 року він зареєстрував право власності на вказаний гараж, що підтверджується свідоцтвом виданим приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу [PERSON] від 10.05.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за № 821, тому вважає себе власником гаража № 3 загальною площею 47,4 кв. м, розташованого за адресою: м. Гуляйполе, площа Героїв України (стара назва - Петровського), буд. 20в. Позивач зазначив, що нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці кадастровий номер 2321810100:08:006:0027 на території Гуляйпільської міської ради Запорізької області та належить на праві власності відповідачу [PERSON]. 29.07.2009 року рішенням сесії Гуляйпільської міської ради відповідачу було надано земельну ділянку під вказаним гаражем на праві приватної власності, що підтверджено державним актом серії НИ № 277657 від 14.10.2009 року, про який позивач дізнався лише після оформлення права власності на гараж. Таким чином, позивач вважає, що вказана земельна ділянка перейшла до нього 10.05.2016 р. після реєстрації приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу [PERSON], тому прохає суд визнати за ним право власності на земельну ділянку за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, площа Петровського, буд. 20в, площею 0,0052 га, кадастровий номер 2321810100:08:006:0027, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Запорізької області, на якій знаходиться належний позивачу на праві власності гараж № 3 (свідоцтво від 10.05.2016 року, зареєстроване в реєстрі за № 821). Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохають проводити розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, прохає їх задовольнити та долучити до матеріалів справи газету «Голос України» № 120 (6374) від 01.07.2016 року з оголошенням про виклик відповідача (а. с. 30-31). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, заяв, клопотань суду не надав. Згідно довідок відділення поштового звязку відповідач за адресою, вказаною в позові, не проживає. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Запорізькій області від 10.06.2016 року, гр. [PERSON], [INFO], був зареєстрований до 2015 року за адресою: м. Гуляйполе Запорізької області, вул. Трудова, 67/31 (а. с. 26). Іншого місця проживання чи перебування відповідача встановити не виявилося можливим. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно оголошення в друкованих засобах масової інформації в газеті «Голос України» від 01.07.2016 року № 120 (6374) (а. с. 31-32). Представник третьої особи Гуляйпільської міської ради Запорізької в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши обставини справи, представлені докази та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд\~приходить до таких висновків. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON], [INFO], паспрт серії СВ № 907957, виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області від 10.02.2005 року, зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с.5). Відповідно до акту затвердженого в. о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] від 05.05.2016 року про проведення електронних торгів реалізовано майно боржника [PERSON] по виконавчому провадженню № 49326015, а саме: гараж, розташований за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, площа Петровського, буд. 20 в, гараж 3, загальною площею 47,4 кв. м, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 29882103, що належить останньому на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради 10.03.2010 року та зареєстровано КП «Імпульс» Пологівської районної ради 10.03.2010 р., номер запису 129 в книзі 32 та придбано покупцем [PERSON], ІНН [NUMBER], паспорт серії СВ № 907957, виданий Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області 10.02.2005 року, який проживає за адресою: [INFO], за ціною 77820 грн. (а. с. 12). 10.05.2016 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивачу було видано свідоцтво, яким посвідчено, що [PERSON], [INFO] належить на праві власності майно, що складається з гаража № 3, що розташований за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, м. Гуляйполе, площа Героїв України (стара назва - Петровського) буд. 20 в, загальною площею 47,4 кв. м., вартістю 77820 грн., що належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради 10.03.2010 року та зареєстровано КП «Імпульс» Пологівської районної ради 10.03.2010 року, номер запису 129 в книзі 32, реєстраційний номер майна в реєстрі прав власності на нерухоме майно 29882103 (а.с.6). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна власником гаража 3, загальною площею 47,4 кв. м, що знаходиться за адресою: площа Петровського, 20в, м. Гуляйполе Запорізька область є [PERSON], паспорт серії СВ № 907957, виданий 10.02.2005 р. Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, ІНН [NUMBER] (а. с. 7) Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.10.2009 року серії ЯИ 277667, виданого [PERSON] на підставі рішення сесії Гуляйпільської міської ради Запорізької області № 17 від 29.07.2009 року, зазначено, що останній є власником земельної ділянки 0,0052 га розташованої за адресою: пл. Петровського м. Гуляйполе Запорізької області, кадастровий номер 2321810100:08:06:0027, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на запит [PERSON] (а. с. 8-10). 14 травня 2016 року приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] винесла постанову за № 185/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі [PERSON] свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів на земельну ділянку площею 0,0052 га, кадастровий номер 2321810100:08:06:0027 (а.с.14). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого відділом Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Запорізької області за № 1010/86-16 від 18.05.2016 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 2321810100:08:06:0027, яка належить [PERSON], в цінах 2016 року складає 8\~898,76 грн. (а.с.13). Як вказав позивач, відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України, приступати до використання земельної ділянки можливо лише після встановлення її меж у натурі (на місцевості) одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації, він не може надалі ефективно та на законних підставах використовувати земельну ділянку за кадастровим номером 2321810100:08:006:0027, на якій розташований належний йому гараж. Суд задовольняючи позов виходить з такого. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Стаття 181 ЦК України передбачає, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦК України до складу єдиного майнового комплексу входить разом з іншим майном і земельна ділянка, на якій розташоване майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю чи споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 82 ЗК України, ст. 373 ЦК України право власності на землю виникає з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судом встановлено, що до суду звернулася особа, яка правомірно набула право власності на нерухоме майно, а саме придбала гараж, та у якої є перешкоди щодо оформлення права власності на земельну ділянку, на якій він розташований, тому відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 120 ЗК України до позивача як набувача нерухомого майна переходить право власності на земельну ділянку в розмірі 0,0052 га. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами. Питання щодо судового збору та інших судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved