Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

04 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 24840 грн. 66 коп. Обгрунтовано позов тим, що з 1992 року по 13 квітня 2020 року позивач працював в Приватному акціонерному товаристві «Чернігівський завод радіоприладів» на посаді старшого механіка. На день припинення трудових відносин за Приватним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів» рахувалася заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, яка станом на день звернення до суду позивачу не виплачена. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. У судове засідання позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Позивач перебував у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 3-6). На підставі наказу № 26/к від 06 квітня 2020 року позивач звільнений з роботи з 13 квітня 2020 року у зв`язку зі скороченням штату, чисельності працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с 6). З копії розрахункового листка за квітень 2020 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» перед позивачем становить 104523 грн. 03 коп. (а.с 11). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2019 року в справі № 750/11730/19 стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 01.10.2019 в розмірі 73811 грн. 94 коп. Також, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2020 року у справі № 750/6722/20 стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 30711 грн. 09 коп. Однак, фактичний повний розрахунок з позивачем не проведено. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із частиною 1 статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 1 статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із частиною 1 статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За розрахунком позивача, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.04.2020 до 03.09.2020 складає 24840 грн. 66 коп. (78 робочих днів * середньоденну заробітну плату - 318 грн. 47 коп.) Відповідачем не надано доказів щодо спростування здійсненого позивачем розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком середнього заробітку наданого позивачем. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абзац 3 пункт 2). У пункті 8 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» вказано, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Оскільки позивач був звільнений з роботи 13 квітня 2020 року, тому з 14 квітня 2020 року і до 03 вересня 2020 року (дата, по яку позивач заявив вимогу про стягнення середнього заробітку) минуло 78 робочих днів, у зв`язку з чим сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням середньоденного заробітку позивача - 318 грн. 47 коп. складає 24840 грн. 66 коп. За таких обставин, враховуючи, що розрахунок з позивачем на час розгляду справи судом не проведено, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved