Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

03 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті матері [PERSON], яка померла 17 листопада 2016 року в м. Донецьк, причина смерті: церебральний атеросклероз. Встановлення даного факту необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть матері, оскільки зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. В судове засідання заявник не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, копії документів направлені електронною поштою. Дослідивши матеріали справи, надані заявником документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована в [INFO], а проживає за адресою: [INFO] в квартирі, що належить на праві власності померлій матері [PERSON], про що надала відповідні письмові докази. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (уроджена [PERSON] ) 22 червня 1989 року уклала шлюб і змінила прізвище. З наданої суду копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що її матірю є [PERSON] (а.с.16), яка 18 жовтня 1985 року уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.19). Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Тобто, в порядку ст. 257-1 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року. Відповідно до вказаного розпорядження, місто Донецьк є населеним пунктом, що розташований на тимчасово окупованій території України Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 209 виданого Центром первинної медико-санітарної лікарні № 5 м. Донецьк від 17 листопада 2016 року [PERSON], [INFO], померла внаслідок церебрального атеросклерозу 17 листопада 2016 року, вдома за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Встановлено, що громадянка України [PERSON] [INFO], уродженка села Ободи Хотенського району Сумської області померла в м. Донецьк у віці 75 років (а.с.23). Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], у віці 75 років, на тимчасово окупованій території України, місце смерті: [ADDRESS], дата смерті: 17 листопада 2016 року.

Outcome: approved