Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

03.11.2016 року позивачка звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Колінці, вул. Шевченка, 80. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в с. Колінці Тлумацького району по вул. Шевченка, 80, спроживали її дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] та їм на праві власності, по 1/2 частині кожному, належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 22.04.1999 року дідусь [PERSON] помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON] (бабуся) та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. 12.09.2011 року [PERSON] (бабуся) померла. Ще за життя вона посвідчила на імя позивачки заповіт. Позивачка прийняла спадщину після її смерті та бажає оформити право власності лише на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на своє імя, яку бабуся прийняла за законом після смерті чоловіка, однак не зареєструвала в органах реєстрації свідоцтво про право на спадщину. В нотаріальному порядку позивачці було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на це спадкове майно. У звязку з вищевказаним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Колінці, вул. Шевченка, 80, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без їїучасті. Представник відповідача Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.11.2000 року за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/2 частині кожному належав житловий будинок, розташований за адресою: вул. Шевченка, 80, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області. Також згідно виписки з по господарської книги № 1 Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], який був головою двору, та [PERSON], значилось господарство, особовий рахунок № 44 (а.с. 9). Згідно копії технічного паспорту від 14.11.2000 року житловий будинок з господарськими будівлями та споруди, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 80, с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, побудований у 1985 році (а.с. 4-6). Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] з 12.08.1939 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 19). Від шлюбу у них була донька [PERSON], яка 05.09.1965 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Марчук» (копія свідоцтва про одруження, а.с. 19). За час шлюбу у них народилась донька [PERSON] (позивачка) (копія свідоцтва про народження, а.с. 18). 24.04.1983 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Броневич» (копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 18). 22.04.1999 року [PERSON] (дідусь позивачки) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (бабуся позивачки) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] (дідусь позивачки), оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним, вела з ним спільне господарство (довідка Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 325 від 21.10.2016 року, а.с. 8) та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.02.2001 року, успадкуваши належну йому 1/2 частину спадкового домоволодіння, розташованого по вул. Шевченка, 80, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 17). Також у вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом державний нотаріус Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області засвідчив той факт, що спадкодавцем являється [PERSON] (він же «[PERSON]) [PERSON]. 12.09.2011 року [PERSON] (бабуся позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя вона посвідчила на імя позивачки [PERSON] заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 12.12.2007 року (а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (бабуся позивачки), оскільки у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 32). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 67/2016 від 05.03.2012 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області, з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 31-45). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка в свою чергу успадкувала вказану частину домоволодіння за законом після смерті чоловіка [PERSON] (дідусь позивачки). Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на своє імя, яку бабуся прийняла за законом після смерті чоловіка [PERSON] (дідусь позивачки), оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області 28.02.2001 року, не було зареєстровано згідно діючого на той час законодавства в органах, які здійснюють реєстрацію нерухомого майна, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області № 702/02-31 від 19.10.2016 року (а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на 1/2 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка в свою чергу успадкувала дану частину домоволодіння за законом після смерті чоловіка [PERSON] Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved