Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

02 листопада 2010 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 вересня 2010 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «КВАН-Т» (надалі по тексту-відповідач) було укладено, посвідчений нотаріально, договір купівлі-продажу будівлі цеху № 660 за адресою: Харківська область Чугуївський район смт. Малинівка, вул. Острянина Якова Гетьмана,1 (попередня адреса:\~Харківська область Чугуївський район землі Малинівської сільської ради, зона №7, будівля №9 цех №660). Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В свою чергу, ч. 1 ст. 657 ЦК України встановлює, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовий формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державної реєстрації. Таким чином, на виконання зазначених вище вимог, а також у відповідності до п. 5 вказаного договору, позивач передав відповідачу технічний паспорт \~на відчужуване нежитлове приміщення та інші документи, повязані з оплатою комунальних послуг, та ключі від приміщення, що є підтвердженням факту передачі майна позивачем відповідачу. Спірний договір, укладений \~у відповідності з вимогами діючого законодавства, та посвідчений приватним нотаріусом. Пункт 4 договору вказує на умову, що зобовязання вчинено \~з відстрочкою платежу на строк до 21 вересня 2010 року, що відповідає вимогам діючого законодавства ч. 1 ст. 694 ЦК України, яка встановлює, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Таким чином, відповідач взяв на себе обовязок повністю перерахувати грошові кошти на рахунок позивача в строк зазначений вище. Враховуючи той факт, що станом на момент подачі позовної заяви, відповідач досі не розрахувався з позивачем, останній вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, \~представник відповідача, за довіреністю [PERSON] позов визнав повністю, третя особа нотаріус Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] проти позову не заперечував, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. \~ Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняти товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. В свою чергу, ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачає, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, відповідач повинен був остаточно розрахуватися з позивачем у строк, вказаний у цьому договорі, а саме: до 21 вересня 2010 року. Але, станом на 02 листопада 2010 року жодних проплат \~з боку відповідача на користь позивача за умовами \~спірного договору не було, що підтверджується випискою банківською рахунку [PERSON] з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Отже, відповідачем в повній мірі порушені права позивача, а ч. 1 ст. 526 ЦК України вказує, що зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першої статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин \~повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських \~договорів застосовується відповідне положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, \~учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників \~господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Частиною 3 \~статті \~193 Господарського кодексу України передбачено, що застосування господарських санкцій до субєкта, який порушив зобовязання не звільняє цього субєкта від обовязку виконати зобовязання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управлена сторона відмовилася від прийняття виконання зобовязання. Отже, враховуючи ч. 1 ст. 629 ЦК України, яка передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а ч. 1 ст. 627 України вказує, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умови договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому укладений та зазначений вище договір відповідає вимогам ст. 635 ЦК України. В свою чергу, ч. 1 ст. 610 ЦК України чітко розмежовує, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З зазначених правових підстав, враховуючи, що ч. 2 ст. 697 ЦК України встановлює, якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару, позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу будівлі цеху № 660, розташованої за адресою: Харківська область Чугуївський район смт. Малинівка вул. Острянина Якова Гетьмана,1 (попередня адреса:\~Харківська область Чугуївський район землі Малинівської сільської ради, зона №7, будівля № 9 цех № 660), укладений між ним та відповідачем 08 вересня 2010 року, повернув сторони у первісний стан. Матеріалами справи установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що 08 вересня 2010 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «КВАН-Т» укладений, нотаріально посвідчений, договір купівлі-продажу будівлі цеху №660, що знаходиться за адресою: Харківська область Чугуївський район смт.Малинівка вул..Острянина Якова Гетьмана,1 (попередня адреса:\~Харківська область Чугуївський район землі Малинівської сільської ради, зона №7, будівля №9 цех №660). Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. \~ Пункт 5 договору вказує на умову, що зобовязання вчинено \~з відстрочкою платежу на строк до десяти робочих днів, а саме: до 21 вересня 2010 року, що відповідає вимогам діючого законодавства ч. 1 ст. 694 ЦК України, яка встановлює, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. \~ Таким чином, між сторонами існують договірні правовідносини: відповідач взяв на себе зобовязання \~повністю перерахувати грошові кошти \~у зазначений строк за спірним договором купівлі - продажу на рахунок позивача, що не виконав, і цей факт у попередньому судовому засіданні представником відповідача не заперечувався, тому, враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході \~судового засідання. \~

Outcome: approved