overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

04 грудня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 04 серпня 1999 року Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району, Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка звернулася до суду з заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином за допомогою sms - повідомлення. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України, та оскільки позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 04 серпня 1999 року Кароліно-Бугазькою сільською радою Овідіопольського району, Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. Щодо вимог про залишення дітей на виховання позивачці суд звертає увагу, що обов'язок батьків виховувати дитину встановлений ст. 150 СК України. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

04 грудня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання, посилаючись на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка [PERSON] продовжує навчання на 1-му курсі денного відділення за державним замовленням Вінницького національного медичного університету ім.М.І.Пирогова та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який не надає матеріальної допомоги на її утримання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Відповідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Сінгури, Житомирського району, Житомирської області в свідоцтві про народження якої в графі «батьки» записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до довідки Вінницького національного медичного університету ім.М.І.Пирогова від 10 жовтня 2014 року №272 [PERSON] дійсно навчається на 1-му курсі денної форми навчання (за держзамовленням) з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2020 року (а.с.12). Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Оцінивши надані докази на умовах змагальності і в межах заявлених позовних вимог, суд задовольняє позов про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої [PERSON], оскільки вона продовжує навчання після досягнення повноліття, не досягла 23 річного віку та потребують матеріальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

04 грудня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 16.05.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №171. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, оскільки з відповідачем з листопад 2013 року однією сім'єю не проживають, через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти постанови рішення на стадії попереднього розгляду справи. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище- [PERSON]. Відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

04 грудня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 25.11.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в виконкомі Павлипільської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис №3. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Просила розірвати шлюб, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені, через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти постанови рішення на стадії попереднього розгляду справи. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище- [PERSON]. Відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

04 грудня 2014 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] „Приватбанк до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі. Під час прийняття рішення суд не вирішив питання про судові витрати. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. Оскільки в рішенні не вирішено питання про судові витрати, а саме: судовий збір, тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

04 грудня 2015 [PERSON] (Далі - позивач) звернулася із вказаним вище позовом та зазначила, що із [PERSON] (Далі - відповідач) перебуває в шлюбних відносинах. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO] Відповідач зволікає щодо її утримання, добровільно сплачувати аліменти не бажає. Цим самим не виконує своїх батьківських обов'язків, які мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. У свою чергу, відповідач має роботу та дохід від неї, добрий стан здоров'я та можливість допомогати дитині. Просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, судові витрати покласти на відповідача В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надіслала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає. З'ясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] (а.с. 7) встановлено, що відповідач є її батьком. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до частини 3 статті 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 183 СК України відповідна частка від доходу визначається судом. Відповідно до вимог частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з вимогами - 04 грудя 2015 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача згідно пп. 1.1. частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року із наступними змінами та доповненнями в дохід держави слід стягнути 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» № 928-VIII від 25 грудня 2015 року становить 551 грн. 20 коп. З огляду на вищевикладене, на підставі статті 180, частини 3 статті 181, статі, 183, частини 1 статті 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

04 грудня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся представник позивачки [PERSON] з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача, ТОВ «Стройдом групп», за період з 06 грудня 2014 р. по 31 березня 2015 р. на користь позивачки неустойку у розмірі 6922 гр. 65 коп.. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 листопада 2014 р. позивачка і відповідач уклали договір купівлі продажу продукції 3-ї особи, ТОВ «Термастіл». Відповідно до специфікації 2 додатку №1 до договору відповідач зобовязався передати їй 17 листопада 2014 р. фасадні панелі сайдінг «Блок Хаус» ольха, загальною площею 91,9 кв. м. вартістю 13049,80 гр., розміри, конфігурація і кількість яких були узгоджені з відповідачем. 3-я особа надала гарантію на вказані панелі на строк 10 років. 17 листопада 2014 р. під час транспортування фасадних панелей від 3-ї особи внаслідок ДТП фасадні панелі були пошкоджені і їй не передані. Зобовязання передати фасадні панелі відповідач частково виконав 20 листопада 2014 р., надавши їй фасадні панелі неналежної якості, тобто ті ж самі фасадні панелі, що були деформовані внаслідок ДТП і які 3-я особа перекатала, у кількості меншій ніж передбачено договором. Вартість переданих їй 20 листопада 2014 р. фасадних панелей неналежної якості складає 12144,55 коп.. 21 листопада 2014 р. вона звернулася до відповідача з вимогою про усунення недоліків фасадних панелей - невідповідності їх розмірів (геометрії), заявлених 3-ю особою виробником панелей, внаслідок деформації при ДТП. У подальшому вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою усунути недоліки фасадних панелей, але недоліки до теперішнього часу не усунені. Наведені факти і відповідні ним правовідносини встановлено рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 р. по справі №645/6361/15-ц. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на абзац 3 частини 9 статті 8 Закону України №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачі», згідно якого за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (14 днів) споживачеві виплачується неустойка у розмірі одного відсотка вартості товару. 27 січня 2016 р. представник позивачки надав до суду заяву про зміну позовних вимог з проханням стягнути з відповідача на користь позивачки за період з 06 грудня 2014 р. по 31 січня 2015 р. неустойку у розмірі 6922 гр. 65 коп.. У судове засіданні зявилися позивачка, її представник, а також представник відповідача. 3-ї особи до суду не прибули. Приймаючи до уваги, що 3-ї особи про слухання справи були повідомлені належним чином, але у судове засідання не зявилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

04 грудня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований 15.07.2005 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного шлюбу в сторін є діти: Андріана, 12.12.2005р.н., та Віталій, 05.11.2010р.н., які проживають разом з відповідачкою. Останні 3 роки стосунки між ним та дружиною погіршилися, між ними виникали конфлікти, сварки. Це призвело до того, що дружина забрала дітей та переїхала жити до батьків. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. На даний час позивач знайшов іншу жінку, з якою живе подружнім життям останніх пів року. В судовому засіданні позивач свої вимоги про розірвання шлюбу підтримав, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Додав, що намір розірвати шлюб є остаточним, примирення він не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. Пояснила, що останнім часом вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально, примирення вважає неможливим. Прізвище на дошлюбне просила не змінювати. Також зазначила, що діти проживають з нею та знаходяься на її утриманні, питання сплати позивачем аліментів на даний час вона не ставить. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 15.07.2005р. Цей шлюб для позивача є другим, для відповідачки першим. Від даного шлюбу в сторін є діти: Андріана, 12.12.2005р.н., та Віталій, 05.11.2010р.н., які фактично проживають разом з відповідачкою. Судом встановлено, що останнім часом стосунки між сторонами погіршилися, у них різні характери та різні погляди на життя. Все це призвело до того, що сімя фактично розпалася. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Сторони відмовилися від запропонованого судом терміну на примирення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~ що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, цей шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна та місце проживання дітей, які фактино проживають з матір'ю, не заявлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Відповідачка не має наміру змінювати прізвище на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

04 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 08 квітня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 139. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 08 квітня 2006 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 139 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

04 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті 27 листопада 2015 року у м. Севастополі Автономної Республіки Крим його батька [PERSON], [INFO]. Заяву обґрунтовано тим, що 27 листопада 2015 року в м. Севастополі Автономної Республіки Крим помер його батько [PERSON], [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії 67 №01818 від 28 листопада 2015 року, виданим міською лікарнею №1 ім. М.І. Пірогова в м. Севастополі. У звязку із тим, що в Україні свідоцтво про смерть, видане державним органом Російської Федерації, не визнається, а отримати свідоцтво про смерть в Україні заявник не може через відсутність лікарського свідоцтва про смерть за формою №106/о, [PERSON] звернувся до суду. В судове засідання [PERSON] не зявився, надав заяву про проведення судового засідання у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 липня 1966 року народився [PERSON]. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження (а.с. 14). 27 листопада 2015 року на тимчасово окупованій території України у м. Севастополі, помер [PERSON], [INFO].(а.с. 6). В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області з метою реєстрації факту смерті батька. Листом №48/12.05.06-03 від 03 грудня 2015 року заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], у звязку з відсутністю медичного свідоцтва про смерть за формою 106/о (а.с. 7). За змістом ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Перелік фактів, що можуть визнаватися судом, не є вичерпним. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що факт смерті батька заявника - [PERSON], 27 листопада 2015 року на тимчасово окупованій території України доведений, суд задовольняє заяву [PERSON] та встановлює юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved