Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

03 червня 2015 р. позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом у розмірі 44138 грн. 46 коп. та судові витрати в розмірі 441 грн. 38 коп., посилаючись на наступне. 30.04.2013 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої отримав кредитну картку «Універсальна». 11.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (кредитна карта « Універсальна Gold») відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту « Універсальну Gold». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач, в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим, станом на 28.02.2015 року, у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 44138 грн. 46 коп. В судове засідання позивач свого представника не направив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині стягнення заборгованості по тілу кредита, однак, просив врахувати що на даний час у нього та його родини такм чином склались фінансові обставини, що він не може в повному обсязі сплатити позивасу суму боргу, а тому просив з урахуванням матеріального стану його родини зменшити розмір нарахованої пені. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.04.2013 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої отримав кредитну картку «Універсальна». 11.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (кредитна карта « Універсальна Gold») відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту « Універсальну Gold». Відповідно до умов договору, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії за користування кредитом на умовах, передбачених даним договором. Згідно п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 25000,00 грн. Проте, відповідач, взяті на себе за договором зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.02.2015 року, у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 44138 грн. 46 коп., до складу якої входить: - 23069,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 17691,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 800 грн. заборгованість за пенею та комісією, - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 2078,02 грн. (процентна складова) - штраф згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Однак, як вбачається з довідки Святошинського районного центру зайнятості [PERSON] з 06.07.2015 р. має статус безробітного та перебуває на обліку з 06.07.2015 р. та по теперішній час. Відповідно до розрахункового листа за 2015 р. виданого Прокуратурою України, [PERSON] звільнено за скороченням 18.11.2014 р. з посади головного спеціаліста Прокуратури Автономної Республіки Крим. ст.617 ЦК України визначає про те, що особа, яка порушила зобов*язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов*язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У відповідності до частини 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р., роз*яснює про те, що істотними обставинами в розумінні частини 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов*язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов*язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов*язання). Згідно частини 1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання. Вирішуючи питання щодо розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню з відповідача у зв*язку з простроченням виконання договірних зобов*язань, суд враховує обставини про те, що відповідач з 2014 р. не працює, перебуває на обліку як безробітний, також враховує ступінь і характер вини відповідача у невиконанні ним договірних зобов*язань з врахуванням існування об*єктивних обставин та світової фінансової кризи, , також вважає потрібним врахувати і не доведеність настання для позивача негативних наслідків через прострочення виконання відповідачем зобов*язання, які в сукупності суд визнає істотним і такими, що заслуговують на увагу, виходячи із загального принципу розумності і справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу в даному спірному випадку і стягнути її з відповідача в розмірі 500 грн. задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли часткове підтвердження в судовому засіданні належними і допустимими доказами, у зв*язку з чим підлягають частковому задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 414 грн. 38 коп.

Outcome: partial