Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

03.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому просила стягнути [PERSON] на її користь 31547 гривень 58 копійок в рахунок 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 03.10.2005 року по 03.07.2020 року. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Бахмацького районного суду по цивільній справі № 2/1313/2005 від 03.10.2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 71998 гривень 04 копійки. На виконання зазначеного рішення був виданий виконавчий лист № 2-1313/2005 від 03.10.2005 року та відкрито виконавче провадження. Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2016 року було замінено сторону виконавчого провадження з [PERSON] на [PERSON] Постановою державного виконавця відділу ДВС Бахмацького РУЮ від 04.08.2016 року було замінено сторону виконавчого провадження з [PERSON] на [PERSON] згідно ухвали Бахмацького районного суду від 29.07.2016 року. Оскільки до даного часу рішення суду не виконано і боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, повинен сплатити 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 31547 гривень 04 копійки, виходячи розрахунку: 71998 гривень 04 копійки *3%*5388 днів за період з 03.10.2005 року по 03.07.2020 року. Відповідач [PERSON] 17.08.2020 року подав відзив, в якому заперечувв проти задоволення позовних вимог мотивуючи тим, що [PERSON] , яка є позивачкою по справі, не має ніякого відношення до даної справи, оскільки сторонами цивільного процесу є саме він та [PERSON] , а тому вона не вправі заявляти вимоги про стягнення з нього коштів за простроченння грошового зобов`язання. Крім того зазначив про наявність рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06.08.2008 року по цивільній справі за № 2/625/2008 року за позовом [PERSON] , якому було відмовлено у позові про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за 2006 рік з посиланням на те, що виомоги про стягнення 3% річних та процентів у розмірі подвійної ставки НБУ були предметом розгляду Бахмацького районного суду при вирішенні спору між [PERSON] та ним про стягнення боргу за договором позики. Вважає, що спір між сторонами з приводу зобов`язань кредитора сплатити боржнику суму боргу вже вирішений Бахмацьким районним судом 03.10.2005 року. Крім того, після набрання рішенням законної сили правовідносини сторін з приводу стягнення боргу та судових витрат регулюються Законом України «Про виконавче провадження». Після ухвалення рішення суду [PERSON] в межах строків позовної давності не звертався з позовними вимогами про стягнення інфляційних витрат та 3% річних. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в її змісті і просив суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦК України. Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.10.2005 року по цивільній справі № 2/1313/2005, яке набрало законної сили 17.01.2006 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 71998 гривень 04 копійки із яких: 71148 гривень 83 копійки в рахунок боргу за договором позики та 794 гривні 23 копійки і 100 гривень в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та на юридичну допомогу адвоката, відповідно (а.с. 20-23). На виконання зазначеного рішення згідно виконавчого листа № 2-1313, виданого 14.02.2006 року, постановою державного виконавця ВДВС Бахмацького районного управління юстиції Мицика О.М. від 14.08.2013 року відкрито виконавче провадження серії ВП № 39364560 та запропоновано боржнику [PERSON] в термін до 21.08.2013 року виконати рішення суду добровільно (а.с. 2). Ухвалою Бахмацького районного суду від 29.07.2016 року (№ провадження 6/728/25/16, єдиний унікальний номер 728/1745/16-ц) було замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1313/2005 від 14.02.2006 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договорм позики в сумі 71998 гривень 04 копійки з [PERSON] на [PERSON] відповідно до договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року (а.с. 24). Постановою державного виконавця відділу ДВС Бахмацького РУЮ Мицика О.М. серії ВП № 39364560 від 04.08.2016 року було замінено сторону виконавчого провадження з [PERSON] на [PERSON] в частині стягнення боргу в сумі 71998 гривень 04 копійки згідно ухвали Бахмацького районного суду від 29.07.2016 року (а.с. 3). За приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договорм або законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що визначено ч.1 ст. 13 ЦК України. Звертаючись до суду, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь за прострочення грошового зобов`язання 3% річних, розрахунок сума яких за її підрахунками становить 31547 гривень 58 копійок за період з 03.10.2005 року по 03.07.2020 року. Як встановлено в судовому засіданні сума боргу за рішенням суду від 03.10.2005 року складає 67653 гривні 86 копійок (33828 гривень 86 копійок +33825 гривень 00 копійок). На час розгляду справи рішення суду не виконано. Кількість днів прострочення з дати набрання рішенням суду законної сили 17.01.2006 року по день звернення до суду - 02.07.2020 року складає за 2006 рік- 348 днів, за 2007 рік 365 днів, за 2008 рік 366 днів, за 2009 рік - 365 днів, за 2010 рік- 365 днів, за 2011 рік 365 днів, за 2012 рік 366 днів, за 2013 рік - 365 днів, за 2014 рік 365 днів, за 2015 рік 365 днів, за 2016 рік - 366 днів, за 2017 рік- 365 днів, за 2018 рік 365 днів, за 2019 рік 365 днів, за 2020 рік - 184 дні, а всього 5280 днів. Загальна сума 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 17.01.2006 року по 02.07.2020 року включно становить 29359 гривень 92 копійки, виходячи з розрахунку 67653 гривні 86 копійок*3%/365*5280, яку і слід стягнути з відповідача на користь позивачки за прострочення грошового зобов`язання. В даному випадку за розрахункову суму боргу суд приймає суму 67653 гривні 86 копійок, так як решта коштів із загальної суми згідно рішення суду від 03.10.2005 року в розмірі 4344 гривень 18 копійок, (виходячи з розрахунку 71998 гривень 04 копійки -67653 гривні 86 копійок), становлять штрафні санкції, нараховані до дати ухвалення вказаного рішення та судові витрати. Для нарахування 3 % річних судом застосовано період з дати набрання законної сили рішенням суду від 03.10.2005 року, яким підтверджено наявність боргових зобов`язань [PERSON] і до дати звернення позивачки до суду, а саме: з 17.01.2006 року по 02.07.2020 включно. Суд відхиляє доводи відповідача, зазначені у відзиві на позов з приводу правомірності звернення до суду саме позивачкою, оскільки, як вбачається зі змісту договору відступлення права вимоги, укладеного 05.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , остання набула права вимоги відповідно до рішення Бахмацького районного суду № 2-1313/05 грошових коштів, зазначених у основному договорі та на стягнення штрафних санкцій за його невиконання. Наявність рішення суду від 06.08.2008 року по цивільній справі за № 2/625/2008 року не є перешкодою для звернення позивачки до суду з даними вимогами, так як учасниками даного спору є інші особи. Розмір нарахувань штрафних санкцій здійснено за весь період невиконання зобов`язання, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і по день звернення до суду, оскільки відповідач не просив у відзиві застосувати строк позовної давності, а суд, з урахуванням положень ч.3 ст. 267 ЦК України, позбавлений можливості самостійно застосувати його. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу строків позовної давності, що визначено ст. 262 ЦК України. З відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, оскільки позивачка звільнена від його сплати відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial