Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

04 вересня 2019 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Карнаух Т.В., звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я у розмірі 146\~055,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з березня 1996 року по жовтень 2000 року працював на підприємстві відповідача електрогазозварником, монтером колії Управління залізничного транспорту. Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні професійні захворювання, і за висновком МСЕК від 29.09.2014 року позивачу первинно було встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями хронічне обструктивне захворювання, радикулопатія шийна та попереково крижова, променева катаракта обох очей. В подальшому за висновком МСЕК від 04.08.2015 року позивачу встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль, загальну слабкість, втому, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. 20 вересня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивач дійсно працював на підприємстві відповідача у період з 20.06.1996 року по 17.10.2000 року, при цьому звільнився з підприємства відповідача за власним бажанням. Вказав, що акт розслідування професійного захворювання позивача від 22.05.2014 року було складено під час роботи позивача у ТОВ «Криворіжспецремтранс» та даним актом не встановлено вину відповідача у виникненні професійних захворювань позивача. Крім того вказав, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу за позовом [PERSON] стягнуто з приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь останнього моральну шкоду внаслідок професійних захворювань у розмірі 30\~000,00 гривень. Також зазначив, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3900,00 гривень є необґрунтованим, а розмір не є спів мірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову. Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні. В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляд справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] у період з 20.06.1996 року по 17.10.2000 року, часу звільнення за власним бажанням, перебував у трудових відносинах з ВО «Кривбасруда», правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», монтером колії, електрогазозварником, що підтверджується трудовою книжкою позивача. (а.с. 28-31) Медичним висновком Українського НДІ промислової медицини за №496 від 18.03.2014 року встановлено професійний характер захворювань позивача [PERSON] - хронічне обструктивне захворювання легень. Радикулопатія шийна та попереково-крижова. Променева катаракта обох очей. (а.с. 10-11) 22 травня 2014 року на підприємстві ТОВ «Криворіжспецремтранс», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювання позивача хронічне обструктивне захворювання легень, радикулопатія шийна та попереково-крижова, променева катаракта обох очей, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що підставою для встановлення професійного характеру захворювання, згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 18.03.2014 року за №496 також послужив профмаршрут, окрім іншого: 03.1996-06.1996, 06.1996- 10.2000 ВО «Кривбасруда» Управління залізничного транспорту, монтер колії, електрогазозварник. Особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи зазначено: враховуючи роботу [PERSON] впродовж 27 років 9 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити неможливо. (а.с. 4-7) Згідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №000658 від 29.09.2014 позивачу первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійними захворюваннями - 10% по ХОЗЛ, 20% по радикулопатії, 10% по променевій катаракті обох очей з 12.08.2014 по 01.09.2015, наступна дата переогляду 01.08.2015. ( а.с. 8). Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №014622 від 04.08.2015 позивачу повторно та безстроково встановлено 40% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійними захворюваннями - 10% по ХОЗЛ, 20% по радикулопатії, 10% по променевій катаракті обох очей з 01.09.2015. Визначено потреби у медичні та соціальній допомозі : забезпечення лікарськими засобами, ВМП. ( а.с. 9). У зв`язку із професійними захворюваннями позивач [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, що підтверджується виписними епікризами та виписками з медичної картки [PERSON] (а.с.12-27) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв`язку з\~\~ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров`я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов`язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Відповідно до\~роз`яснень,\~викладених\~у\~п.9\~постанови\~Пленуму\~Верховного Суду\~України\~від\~31\~березня\~1995\~року\~№\~4\~«Про\~судову\~практику в\~справах\~про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди»,\~розмір\~відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди\~суд\~визначає в\~межах\~заявлених\~вимог залежно\~від\~характеру\~та обсягу\~заподіяних\~позивачеві\~моральних і\~фізичних\~страждань,\~з\~урахуванням\~у кожному\~конкретному\~випадку\~ступеня вини\~відповідача\~та\~інших обставин.\~Зокрема,\~враховуються\~характер\~і тривалість\~страждань,\~стан\~здоров`я\~потерпілого,\~тяжкість\~завданої\~травми,\~наслідки\~тілесних\~ушкоджень,\~істотних\~вимушених\~змін у\~його\~життєвих\~і виробничих\~стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення первинно 40% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує\~глибину фізичних\~та моральних\~страждань позивача,\~ступінь втрати\~ним професійної\~працездатності,\~яка встановлена\~безстроково,\~потребу в\~проходженні курсів\~лікування у\~медичних закладах,\~а також\~період праці\~на підприємстві\~відповідача,\~тому виходячи\~із засад\~розумності,\~виваженості та\~справедливості,\~суд визначає\~розмір моральної\~шкоди,\~яка підлягає\~стягненню з\~відповідача,\~у вигляді\~одноразового відшкодування\~в сумі 60\~000 гривень. Між позивачем [PERSON] та адвокатом Карнаух Т.В. 05.08.2019 року укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого [PERSON] надана правова допомога, яка полягає у наданні усної консультації, опрацюванні матеріалів, законодавчої бази, зборі документів, підготовки документів та позовної заяви, тощо (а.с. 41). Згідно акту виконаних робіт відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 05.08.2019 [PERSON] сплачено [PERSON] винагороду в сумі 3900,00 гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером №36 від 05.08.2019 року, актом приймання-передачі. (а.с. 42,43,44). Позивача згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 768,40 гривень, та витрати пов`язані з професійною правничою допомогою у пропорційному розмірі щодо задоволених вимог, тобто в сумі 1625 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial