Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

02 березня 2021 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Дівчинка є інвалідом з дитинства, перебуває на диспансерному обліку у лікаря невролога, психіатра та ендокринолога. Донька мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини допомогу на утримання дитини не надає, хоча має місце роботи у м. Києві, у зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання дитини, в розмірі 3000, 00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не з`явилася. Суду надала письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] був повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судових повісток та отримання телефонограм, до судового засідання не з`явився, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05 грудня 2006 року Донецьким міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як вбачається з посвідчення Серії [NUMBER] від 11 березня 2010 року [PERSON] , [INFO] призначена державна допомога у зв`язку з інвалідністю з дитинства (а.с.12,14). З довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1445-5000055901 від 04 березня 2019 року та № 1445-2811 від 08 грудня 2014 року, виданими Управлінням соціального захисту населення Слов`янської райдержадміністрації [PERSON] , разом з [PERSON] , [INFO] перемістилися з м. Донецька до [ADDRESS] (а.с.10-11). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст. 182 СК України виходить з того, що відповідач є працездатною особою, а отже має можливість, з урахуванням свого матеріального становища, надавати матеріальну допомогу своїй дитині до досягнення нею повноліття щомісяця. Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За змістом ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов`язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також, що за твердженням позивачки відповідач не має постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Виходячи із принципу розумності та справедливості, суму аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд визначає у розмірі, зазначеному позивачкою, тобто по 3000 грн на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Як зазначено у ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 908 грн 00 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved