Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

02.10.2017 р. позивачка звернулася в суд з позовом, посилаючись на те, що 03.01.2016 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Веряця по вул. Довженка, 57, Виноградівського району, Закарпатської області. Для оформлення спадщини вона звернувся до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документ на будинок. По справі існують інші спадкоємці, а саме син померлого та позивачки - [PERSON]. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вказаний будинок. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини вказані в позовній заяві підтвердила. Відповідач до суду не з'явився, проте надав письмову заяву в якій просив позов задовольнити та слухати справу у його відсутність. Третя особа до суду не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 03.01.2016 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 04.01.2016 року виконкомом Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №2 (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Веряця по вул. Довженка, 57, Виноградівського району, Закарпатської області, що підтверджується довідкою Веряцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області №02-17/1034 від 02.08.2017 року (а.с.9). До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, вбиральня, сарай, 2 воріт, огорожа та тротуар (а.с.15-18), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 383 244 грн. (а.с.14). Заповіт спадкодавцем не складався, копія незакінченої спадкової справи після його смерті долучена до матеріалів справи (а.с.28-30). Родинні звязки між спадкодавцем та позивачкою підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ №496690 від 21.05.1988 року (а.с.5) де остання записана дружиною [PERSON] Крім [PERSON] у справі існують інші спадкоємці першої черги за законом, а саме: син померлого та позивачки - [PERSON] (а.с.19), який відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь матері. В судовому засіданні встановлено, що позивачка своєчасно звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини (а.с.29), однак їй було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на імя спадкодавця, [PERSON] (а.с.10), у звязку з чим вона не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, технічного паспорту, копій свідоцтв про народження та одруження, інших документів. Зазначений житловий будинок, разом з іншими спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходиться на не приватизованій земельній ділянці, у звязку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації 22.09.2017 року тобто після смерті [PERSON] З цього приводу позивачка зазначила, що за допомогою оформленого технічного паспорту вона намагалася отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як їй повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за нею права власності, оскільки цього не достатньо. У звязку з цим позивачка звернулася з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], у звязку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець займався належним оформленням житлового будинку до моменту своєї смерті, про що свідчить технічний паспорт на такий будинок, виготовлений 22.09.2017 року Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації, і яким правомірно скористалася позивачка підтверджуючи своє право власності. Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що обєкт спадщини не є самочинним будівництвом. Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємець за законом, має право на набуття права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, після смерті [PERSON], а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивача в порядку спадкування на домоволодіння, до складу якого входить: житловий будинок, вбиральню, сарай, 2 воріт, огорожу та тротуар, що розташовані за адресою: вул. Довженка, 57, в с. Веряця, Виноградівського району, Закарпатської області, на загальну суму 383 244 грн., оскільки остання їх прийняла відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved