Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

02 квітня 2015 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, який в процесі судового розгляду справи уточнили в частині номерів договорів оренди які слід скасувати і просили скасувати договори оренди земельних ділянок за № 682278724001064, № 682278724000936, № 682278724000956. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони є власниками земельних ділянок у відповідності до держаних актів: [PERSON] - серії ХМ №104075 від 25.08.2005 року, площею: 1,4108 га кадастровий №6822787200:04:010:0012; [PERSON] серії ХМ №104076 від 25.08.2005 року, площею: 1,4302 га кадастровий №6822787200:04:010:0011; [PERSON] серії ХМ №092047 від 26.06.2006 року, площею: 0,7324 га кадастровий №6822787200:04:002:0116; що розташовані на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В квітні 2014 року вони дізналися про факт існування зареєстрованих договорів оренди зазначених земельних ділянок між ними та ФГ «Тракт». Про укладення зазначених договорів оренди не знали, навіть не припускали про їх існування, оскільки цих договорів не підписували та не знали про їх реєстрацію. Примірників договорів їм не надавали. В звязку з цим вони звернулися до Красилівського РВ УМВС України в Хмельницькій області з заявами про злочин, на підставі яких 04.06.2014 року було розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.366 КК України. Ознайомившись з вилученими слідчим із управління Держземагенства в Красилівському районі оспорюваними ними договорами оренди належних їм земельних ділянок, вони дізналися, що вказані договори від їх імені були укладені невідомою особою. Посилаючись на те, що вони зазначених договорів не підписували, що підтверджується висновками експерта і свідчить про відсутність у них вільного волевиявлення на укладення цих договорів, позивачі просять суд визнати зазначені договори оренди їх земельних ділянок недійсними та скасувати їх державну реєстрацію. В ході судового розгляду судом до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління Держземагенства в Красилівському районі Хмельницької області, яке реорганізовано шляхом приєднання до відділу Держегеокадастру у Красилівському районі Хмельницької області. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог позивачів, посилаючись на те, що останні знали про вказані договори оренди землі, з 30.08.2011 року отримували орендну плату за користування їх земельними ділянками, що свідчить про добру волю позивачів на укладення договору оренди землі, просив застосувати строк позовної давності і в задоволенні позовних вимог відмовити за спливом позовної давності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ Держгеокадастру у Красилівському районі Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та у якій позов вражає обґрунтованим. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом обєктивно встановлено і не заперечується сторонами, що позивачі є власниками земельних ділянок у відповідності до держаних актів: [PERSON] - серії ХМ №104075 від 25.08.2005 року, площею: 1,4108 га кадастровий №6822787200:04:010:0012; [PERSON] серії ХМ №104076 від 25.08.2005 року, площею: 1,4302 га кадастровий №6822787200:04:010:0011; [PERSON] серії ХМ №092047 від 26.06.2006 року, площею: 0,7324 га кадастровий №6822787200:04:002:0116; що розташовані на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В квітні 2014 року вони дізналися про факт існування зареєстрованих договорів оренди зазначених земельних ділянок між ними та ФГ «Тракт». Про укладення зазначених договорів оренди не знали, навіть не припускали про їх існування, оскільки цих договорів не підписували та не знали про їх реєстрацію. Примірників договорів їм не надавали. У звязку з цим, вони звернулися до Красилівського РВ УМВС України в Хмельницькій області з заявами про злочин, на підставі яких 04.06.2014 року було розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.366 КК України. Ознайомившись з вилученими слідчим із управління Держземагенства в Красилівському районі оспорюваними ними договорами оренди належних їм земельних ділянок, вони дізналися, що вказані договори від їх імені були укладені невідомою особою. Вказані земельні ділянки позивачів перебувають на даний час в користуванні відповідача на підставі договорів оренди землі без номера: - щодо земельної ділянки площею 1,4708 га кадастровий номер 6822787200:04:010:0012 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області від 15.06.2011 року сторонами якого є [PERSON] та Фермерське господарство «Тракт», зареєстрований 08.07.2011 року управлінням Держкомзему у Красилівському районі Хмельницької області за № 682278724001064; - щодо земельної ділянки площею 1,4302 га., кадастровий номер 6822787200:04:010:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області від 15.06.2011 року сторонами якого є [PERSON] та Фермерське господарство «Тракт», зареєстрований 08.07.2011 року управлінням Держкомзему у Красилівському районі Хмельницької області за № 682278724000936; - щодо земельної ділянки площею 0,7324 га., кадастровий номер 6822787200:04:002:0116 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області від 15.06.2011 року сторонами якого є [PERSON] та Фермерське господарство «Тракт», зареєстрований 08.07.2011 року управлінням Держкомзему у Красилівському районі Хмельницької області за № 682278724000956. Вказані договори оренди землі позивачі, як орендодавці, не підписували. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. У ч.3 ст.203 ЦК України зазначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину необхідно не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Як вбачається з висновку судового експерта сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області №146п від 14.10.2014 року, за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів підпис у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 15.06.2014 року, укладеному між [PERSON] та ФГ «Тракт», виконано не [PERSON], а іншою особою. Згідно висновку судового експерта сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області №183п від 11.11.2014 року, за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів підпис у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 15.06.2011 року, укладеному між [PERSON] та ФГ «Тракт», виконано не [PERSON], а іншою особою. Висновком судового експерта сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області №184п від 29.10.2014 року підтверджується, що за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів підпис у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 15.06.2011 року, укладеному між [PERSON] та ФГ «Тракт», виконаний не [PERSON], а іншою особою. В судовому засіданні представник відповідача не назвав особу, яка у зазначених договорах оренди землі в графі «Орендодавець» виконала підписи за позивачів без надання останніми їй таких повноважень у встановленому законом порядку. Згідно правової позиції, сформульованої в постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 року по справі №6-127 цс13 -«Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст.203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору». Відповідно до правової позиції, сформульованої в постанові Верховного Суду України від 19.02.2014 року по справі № 6-162 цс13,- «договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору». Частиною 1 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані із його недійсністю. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що непідписання позивачами договорів оренди землі і ненадання іншим особам, відповідно до вимог закону, повноважень на підписання цих договорів від їх імені, свідчать про відсутність волі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на укладення означених договорів оренди землі з ФГ «Тракт», а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Твердження представника відповідача щодо схвалення позивачами вчинених відповідачем дій по укладенню договору оренди землі, які свідчать про дійсність правочину, а саме отримання від останнього орендної плати, в судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджені не були. Крім цього, такі твердження представника відповідача спростовується матеріалами справи та суперечать вимогам закону ст.ст.203, 215 ЦК України, ст.15 Закону України «Про оренду землі» і пунктам 43,44 вказаних договорів оренди землі, відповідно до яких зазначені позивачами договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації. Згідно правової позиції, сформульованої в постанові Верховного Суду України від 22.04.2015 року по справі №6-48 цс15, відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що позивачі дізналися про порушення свого права, тобто наявність спірних договорів оренди, лише в квітні 2014 року, що в розумінні ч.1 ст.261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Відповідач не надав суду доказів, які підтверджують надання ним позивачам примірників спірного договору оренди землі. Копія журналу видачі договорів ФГ «Тракт» не є належним доказом про отримання позивачами оспорюваних договорів оренди, оскільки у ньому відсутня інформація щодо вказаних обставин. Також відповідач не надав суду доказів, які підтверджують отримання позивачами орендної плати, згідно оспорюваних договорів оренди. Незавірені копії відомостей на видачу сільськогосподарської продукції, видаткових накладних, відомостей на видачу паїв, платіжних відомостей, відомостей на виплату коштів, які датовані з 2008 року по 2013 рік, є неналежними та недопустимими доказами. Крім того, отримання продукції та коштів позивачами від відповідача з 2008 року по 2010 рік, тобто до часу укладення спірних договорів, не може свідчити, що вони отримували саме орендну плату за цими договорами. Посилання представника відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірних договорів, суд не приймає до уваги, оскільки воно суперечить нормам ст.261 ЦК України. Твердження представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом суд не бере до уваги, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону і не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню понесені ними судові витрати по сплаті судового збору у сумі по 243 грн. 60 коп. кожному. Враховуючи викладене,

Outcome: approved