Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

02 червня 2016 року позивач звернувсь до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебував у шлюбі з спадкодавцем і проживав разом з нею, яка померла і у неї були державні акти на земельні ділянки в КСП «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Для оформлення спадщини він не міг звернутись до нотаріальної контори, бо були втрачені оригінали державних актів, тому отримавши розяснення він змушений звернутись до суду та просить: визнати за ним, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], яка померла 29.12.2006 року, а саме на: земельну ділянку площею 2,3722 га., рілля, кадастровий номер 7422489400:03:033:0652, державний акт Серії ЧН №140382, виданий Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №367; на земельну ділянку площею 0,8385га., сіножать, кадастровий номер 7422489400:03:015:0331, державний акт Серії ЧН №140450, виданий Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №368; на земельну ділянку площею 0,3980га., пасовище, кадастровий номер 7422489400:03:040:0188, державний акт Серії ЧН №158219, виданий Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 15.07.2003 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №369. В судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. В судове засідання представник відповідача, Хотіївської сільської ради в судове засідання подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечує. В судове засідання представник третьої особи, Корюківської державної нотаріальної контори надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішення даного питання покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом, що позивач народивсь 19 червня 1930 року в с. Хотіївка, Корюківського району Чернігівської області. 16 жовтня 1959 року він уклав шлюб з [PERSON], котра після реєстрації шлюбу взяла його прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 29 грудня 2006 року у віці 75 років померла його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом по смерть. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки, власність на які підтверджується: державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №140382 на земельну ділянку площею 2,3722 га., рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 12646,19 грн.; державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №140450 на земельну ділянку площею 0,8385га., сіножать, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 1751,67 грн.; державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №158219 на земельну ділянку площею 0,3980га., пасовище, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 443,42 грн. Саме на дане майно і відкрилась спадщина. На час смерті дружини, він проживав разом з нею за адресою: с. Хотіївка, вул. Садова, 37, Корюківського району Чернігівської області, де він проживає і на даний час. На протязі встановленого терміну для предявлення прав на спадкове майно, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, він не звернувся до нотаріальної контори, так як є людиною похилого віку. А також будучи єдиним спадкоємцем був впевнений, що є повноправним власником майна, що належало покійній. Державні акти були втрачені, тому для вирішення даного питання він змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та долучення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлої дружини і має право успадкувати свідоцтво на право власності на земельні ділянки для ведення особистого господарства. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно із ст. 1225 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог цивільного законодавства України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а оскільки позивач при зверненні з позовом до суду сплатив на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved