Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

04.09.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. У 1993 році Нікопольським прядильно-ниточним комбінатом їй був виданий ордер на квартиру [ADDRESS] . Вона одразу вселилася та прописалася до цієї квартири. [INFO] у неї народився син, [PERSON] , який також від народження та до цього часу зареєстрований у цій квартирі. Вона проживає з сином у ній на протязі двадцяти років, квартира до цього часу ніким не приватизована та ні у кого у власності не перебуває. На її звернення у червні 2020 року до Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради з заявою щодо укладення договору найму вказаної квартири отримала лист від 04.06.2020 року, згідно якого немає підстав для укладення договору найму житла, що належить до комунальної власності через те відсутній ордер на вселення у житлове приміщення, та/або рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про надання дозволу на зміну особистого рахунку. Вказаний ордер нею був втрачений і копії не залишилося.Ордер на право на вселення видавався в єдиному примірнику, отже, інші примірники ордерів не створювались та до архівного відділу на державне зберігання не передавались, відповідно, отримати дублікат ордеру не є можливим. Враховуючи, що вона вселилася і зареєструвалася у вказаній вище квартирі з дотриманням встановленого порядку в якості наймача житлового приміщення та набула у зв`язку з цим права користування займаним житлом, але не може укласти договір найму житла через відсутність на даний час ордеру на вселення, просить суд визнати її наймачем квартири [ADDRESS] та зобов`язати виконавчий комітет Нікопольської міської ради прийняти рішення щодо надання згоди Комунальному підприємству «Міська житлово-технічна інспекція» укласти з нею договір найму квартири [ADDRESS] та переоформити на неї особовий рахунок. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її присутності. Директор КП «Міська житлово-технічна інспекція Нікопольської міської ради» Романій Є.С. 18.09.2020 року надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Нікопольської міської ради, В.В. Гречишникова також надала заяву про слухання справи без участі відповідача та прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства. Третя особа, [PERSON] , до суду не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 3 ст. 223 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи, викладене, суд вважає доцільним, розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи надані заяви, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та є зареєстрованою з 14.09.1993 року у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою ОСББ «РОДИНА-1А» від 20.08.2020 року (а.с. 6). Згідно вказаної довідки разом з позивачем у даній квартирі проживає її син - [PERSON] , [INFO] . На звернення позивача у червні 2020 року до Комунального підприємства «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради з заявою щодо укладення договору найму вказаної квартири, вона отримала лист від 04.06.2020 року, згідно якого немає підстав для укладення договору найму житла, що належить до комунальної власності через те відсутній ордер на вселення у житлове приміщення, та/або рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про надання дозволу на зміну особистого рахунку (а.с. 7). В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася, що вона вселилася і зареєструвалася у спірній квартирі з дотриманням встановленого порядку в якості наймача житлового приміщення та набула у зв`язку з цим права користування займаним житлом, але не може укласти договір найму житла через відсутність на даний час ордеру на вселення. Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Згідно з частиною першою статті 106 ЖК Української РСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, визнається житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Отже, оскільки судом встановлено, що [PERSON] вселилася в квартиру на законних підставах, з того часу постійно проживає в квартирі до сьогодні, то вона має право користування спірною квартирою. Отже, відмова виконавчого комітету Нікопольської міської ради у наданні згоди на укладення Комунальним підприємством «Міська житлово-технічна інспекція» договору найму квартири та у переоформленні особового рахунку є незаконною та такою, що порушує права позивача на користування житловим приміщенням, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині. При цьому суд зазначає, що позивач не має іншого житла для проживання, будь-якого зареєстрованого за нею на праві власності житла судом не встановлено. Також судом встановлено, що з часу вселення до спірної квартири та до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем до позивачки не пред`являлись претензії щодо незаконності її проживання у спірній квартирі. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно дост. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Outcome: approved