Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

02.10.2017 року КС «Альянс Україна» звернулися до суду з позовом про визнання договору дарування квартири недійсним до [PERSON] , [PERSON] , яка діє як законний представник малолітніх [PERSON] та [PERSON] , треті особи: Голосіївський РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. 28.11.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 04.03.2010 року Ленінським районним судом міста Вінниці ухвалено рішення про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 494 427, 19 грн. та судових витрат у розмірі 1 865, 50 грн. 02.07.2010 року на виконання зазначеного вище рішення, Ленінським районним судом міста Вінниці видано виконавчий лист № 2-237/10.14.07.2010 року старшим державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві Тупілко Г.Ю. з метою виконання виконавчого листа № 2-237/10 від 02.07.2010 року винесено постанову про відкриття ВП № 20233367. 26.01.2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві Лопатецькою Ю.В. винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони його відчуження в межах ВП № 20233367, відповідно заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.06.03.2014 року відомості про зазначене вище обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Станом на час звернення до суду з позовом, рішення суду від 04.03.2010 року [PERSON] не виконано. На час укладення кредитного договору, [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . Однак, з метою уникнення виконання своїх зобов`язань та незважаючи на постанову про арешт майна від 26.01.2011 року, 09.10.2014 року [PERSON] відчужив зазначену квартиру шляхом укладення договору дарування квартири на користь малолітніх [PERSON] та [PERSON] в інтересах яких як законний представник діяла [PERSON] Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. Зважаючи на те, що даний правочин вчинено відповідачем на момент існування заборони відчуження його майна у зв`язку з невиконанням рішення суду від 04.03.2010 року, про яке [PERSON] відомо, договір дарування від 09.10.2014 року є недійсним. З огляду на викладене вище, просили визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] , укладений 09.10.2014 року між [PERSON] та законним представником малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 864. 11.06.2018 року до суду надійшли пояснення третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. Щодо підстав позову, а саме посвідчення договору дарування квартири під час існування арешту на все майно [PERSON] , зареєстрованого ВДВС Голосіївського РУЮ 06.03.2014 року за № 4901222, приватний нотаріус зазначила наступне. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 95465761 вбачається, що особа, майно якої обтяжується [PERSON] . Отже, обтяжувачем - ВДВС Голосіївського РУЮ при реєстрації арешту нерухомого майна зроблено помилку: арешт зареєстрований на майно [PERSON] замість [PERSON] . У зв`язку з зазначеною помилкою у Витязі за результатами перевірки відсутності іпотек, заборони відчуження або арешту майна в порядку Закону України «Про нотаріат», за параметрами запиту, які відповідали ідентифікаційним даним дарувальника, відповідно до даних, зазначених у паспорті громадянина України, були відсутні відомості щодо обтяження, зареєстрованого ВДВС Голосіївського РУЮ 06.03.2014 року за № 4901222. Крім того, арешт нерухомого майна № 4901222 від 06.03.2014 року зареєстровано виключно щодо суб`єкта, ідентифікаційні дані якого зазначені не вірно. Щодо квартири [ADDRESS] , яка була предметом договору дарування, жодних обтяжень не зареєстровано. Просила вирішити заявлені вимоги відповідно до вимог чинного законодавства України. У відповідь на пояснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., позивачем КС «Альянс Україна» зазначено, що дійсно у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2014 року міститься описка у прізвищі боржника, зазначено « [PERSON] » у той час, як має бути « [PERSON] ». Однак, крім прізвища, імені та по батькові особи, майно якої обтяжується зазначено і інші дані, а саме реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , номер якої ідентифікує боржника і приватним нотаріусом було встановлено, що він належить боржнику [PERSON] , а також адреса реєстрації - [ADDRESS] , однак зазначене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. при посвідченні договору дарування квартири від 09.10.2014 року, до уваги не взято. У судовому засіданні 18.11.2019 року сторони відсутні. Позивач КС «Альянс Україна» звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , яка діє як законний представник малолітніх [PERSON] та [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судові повістки надіслані судом на адресу зареєстрованого в установленому законом порядку їх місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про закінчення встановленого строку зберігання. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] отримав судовий виклик до суду 11.07.2019 року, однак у судове засідання повторно не з`явився, з будь-якими клопотаннями не звертався. Третя особа Голосіївський РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. просила розглядати справу за її відсутності та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства України. Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 21.07.2018 року належним чином обізнані про наявність у провадженні суду спору, заявленого до них КС «Альянс Україна», , однак судові виклики з повідомленнями на наступні судові засідання, що були призначені на 28.01., 18.06. та 18.11.2019 року не отримували, заперечення на позов не подали, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] 16.10.2018 року був ознайомлений з матеріалами справи, заперечень не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звернувся.. З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності її учасників, ухвалити судове рішення на підставі даних, наявних у матеріалах справи (а.с.132,133,137-138,147,. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.03.2010 року Ленінським районним судом міста Вінниці ухвалено рішення про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 494 427, 19 грн. та судових витрат у розмірі 1 865, 50 грн. 02.07.2010 року на виконання зазначеного вище рішення, Ленінським районним судом міста Вінниці видано виконавчий лист № 2-237/10 (а.с. 5). 14.07.2010 року старшим державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві Тупілко Г.Ю. з метою виконання виконавчого листа № 2-237/10 від 02.07.2010 року винесено постанову про відкриття ВП № 20233367 (а.с. 6). 26.01.2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві Лопатецькою Ю.В. винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони його відчуження в межах ВП № 20233367, відповідно заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу (а.с. 7). 06.03.2014 року відомості про зазначене вище обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 8). Станом на час звернення до суду з позовом, рішення суду від 04.03.2010 року [PERSON] не виконано. На час укладення кредитного договору, [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 06.11.2002 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д. та зареєстровано в реєстрі за № 4422 (а.с 9). 09.10.2014 року [PERSON] відчужив зазначену квартиру шляхом укладення договору дарування квартири на користь малолітніх [PERSON] та [PERSON] в інтересах яких як законний представник діяла [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 864 (а.с. 10). Звертаючись до суду з позовом, позивач КС «Альянс Україна» зазначає, що договір дарування квартири від 09.10.2014 року є недійним з тих підстав, що даний правочин вчинено відповідачем [PERSON] на момент існування заборони відчуження його майна у зв`язку з невиконанням рішення суду від 04.03.2010 року, про яке останньому відомо. Відповідно до ст. ст. 202, ч. 5 ст. 203, 234, 717 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним; за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Для визнання правочину фіктивним має бути встановлено наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України. Відповідач [PERSON] , відчужив належне йому на праві власності нерухоме майно своїм дітям. Отже, спірний договір дарування нерухомого майна уклали сторони, які є близькими родичами. Так, сторони не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином, їх дії були спрямовані на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близьких родичів, а саме дітей відповідача [PERSON] з метою приховати це майно від виконання, в майбутньому, за його рахунок рішення суду від 04.03.2010 року про це відомо дарувальнику. Крім того, дарувальник фактично володіє та продовжує користуватися спірною квартирою, оскільки має зареєстроване місце проживання за цією ж адресою. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених КС «Альянс Україна» позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , яка діє як законний представник малолітніх [PERSON] , [PERSON] та визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] , укладеного 09.10.2014 року між [PERSON] та законним представником малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 864. З огляду на виснровки суду про задоволення позову КС «Альянс Україна», понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом підлягають відшкодуванню позивачем відповідно до правил ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved