Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

03 вересня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON], [INFO] у сумі 7\~796, 50 гривень. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з 2003 по 2011 роки вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що згідно з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2016 року (справа № 520/4101/16-ц), Відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] до досягнення нею повноліття, однак, ухиляється від покладеного на нього обов'язку та не приймає участь у додаткових витратах на утримання дитини у відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України. Це, зокрема, виявилося у відсутності постійного матеріального (грошового) утримання їх дитини [PERSON]. Стверджує, що з 2017 по 2018 року нею були понесені витрати у розмірі 12 340 грн. на ортодотичне лікування дитини у стоматологічній клініці «Ортогнатика» та 3 253 грн. на замовлення та купівлю окулярів для зору. Разом витрачена сума становить 15 593 грн., у звязку з чим позивач вважає законним та необхідним розділити цю суму порівну між нею та Відповідачем, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 17.09.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України Позивач [PERSON] у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та не заперечував проти сплати вартості ортодотичного лікування дитини у розмірі 5\~000 гривень. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2003 року Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Завтур) [PERSON] та [PERSON]. В період вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], про що в книзі записів про народження було зроблено актовий запис за № 817. Подружні стосунки між сторонами не складись в результаті чого рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.06.2011 року, справа № 1519/2-5067/2011 шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Завтур) [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В подальшому рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2016 року, справа № 520/4101/16-ц, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 11.09.2024 року. А також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1\~000 гривень , щомісячно з 13.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 11.09.2024 року. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що в період 2017 по 2018 року нею були понесені витрати у розмірі 12 340 грн. на ортодотичне лікування дитини у стоматологічній клініці «Ортогнатика» та 3 253 грн. на замовлення та купівлю окулярів для зору, які й просить поділити між нею та відповідачем. Статтею 185 СК України\~встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. П. 18 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої\~ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Суд при розгляді даного позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем у справі подані докази, які підтверджують те, що нею понесені додаткові витрати на дитину, що пов'язані з забезпеченням її належного стану здоров'я. Так, дійсно як вбачається з матеріалів справи малолітня донька сторін [PERSON] потребувала ортодотичного лікування на що, згідно доданих до справи документів (квитанцій) позивачем було витрачено грошові кошти у розмірі 11 440 гривень, а також двічі було зроблено корекцію брекетів, а саме: 13.12.2017 року вартість якої склала 400 гривень та 14.05.2018 року вартістю 500 гривень. Таким чином матеріали справи містять докази понесених позивачем додаткових витрат на дитину у загальному розмірі 12\~340 гривень. Щодо позовних вимог в частині замовлених окулярів вартість яких склала 3\~253 гривень, суд зазначає, що позивачем не надано доказів повної їх оплати, а від так позов цій частині задоволенню не підлягає. У відповідності до положень\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Всі зазначені витрати були необхідними для відновлення та підтримання в належному стані здоров'я дитини в період її зростання, а також рекомендовані лікарями. У судовому засіданні відповідач повідомив, що наразі він офіційно не працює та перебуває на обліку в Центрі зайнятості, проте намагається працевлаштуватись та бажає допомагати своїй донці на теперішній час має можливість сплатити 5\~000 гривень, тобто половину від ортодотичного лікування. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, \~батько \~мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо \~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи дані обставини, суд вважає правильним покласти на відповідача обов'язок по оплаті 1/2 частини додаткових витрат, доведених позивачем у судовому засіданні у розмірі 12\~340 гривень, а саме у розмірі 6\~170 грн., задовольнивши позовні вимоги частково, так як саме вказана сума була підтверджена платіжними документами, що оформлені належним чином. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір»\~передбачено пільги по сплаті судового збору для позивачів у справах про оплату додаткових витрат на дитину. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за дану вимогу, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 704, 80 гривень покласти на відповідача.

Outcome: partial