overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

02 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини: дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1700 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Ухвалою суду від 12.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-БВ № 109934 від 12.08.2009 року відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 01.10.2018 року, до складу сімї позивача [PERSON] входить неповнолітня донька сторін [PERSON]. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене,\~а також\~те,\~що відповідач\~офіційно не\~працевлаштований,\~згідно ст.184\~СК України\~розмір аліментів\~необхідно визначити\~у твердій\~грошовій сумі,\~який на\~думку суду,\~має становити\~по 1300\~грн.\~щомісячно,\~на утримання\~доньки [PERSON],\~яка буде\~достатньою для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Оскільки, суду не надано доказів того, що відповідач їздить на заробітки та має доходи біля 10000 грн. щомісячно. Судові витрати\~підлягають стягненню\~з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

02 жовтня2018 року позивач звернулася до суду до відповідача з позовною заявою про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином через офіційний сайт суду, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 05 серпня 2015 року. Дітей від шлюбу не мають. Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, позивач сплатив судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

02 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 29.01.2017 року, від якого не мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29.01.2017 року. Від шлюбу не мають дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

02 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 13956 грн. 54 коп., яка не була виплачена на день звільнення з роботи та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на день розгляду справи в розмірі 26393 грн. 84 коп. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працювала у відповідача та згідно наказу №189/к від 30.11.2017 року була звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобовязань щодо оплати праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 22.10.2018 року №414/487 вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] станом на 01.10.2018 року складає 14093 грн. 13 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника звільненому працівникові належних йому сум, підприємство зобовязано виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Згідно трудової книжки позивача було звільнено 30.11.2017 року, тобто останнім робочим днем позивача є 30.11.2017. Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід починати з наступного дня 04.12.2017 року по 09.10.2018 року дати зазначеної позивачем у розрахунку, що становить 172 робочих дні. Середньоденна заробітна плата позивача складає 137 грн. 52 коп. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає: 172 день х 137,52 грн. = 23653,44 грн. При цьому виплату вказаних сум провести після утримання податків та інших обовязкових платежів на користь держави. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

02 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 27037 грн. 91 коп., яка виникла станом на 01.09.2018 року. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді комплектувальщика. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобовязань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 09.10.2018 року №134 вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] станом на 01.09.2018 року складає 27037 грн. 91 коп. Оскільки виплата позивачеві заборгованості по заробітній платі не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 27037 грн. 91 коп. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

02 жовтня 2018 року позивачка [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про зміну розміру аліментів. Мотивує свій позов наступними обставинами. За рішенням Дружківського міського суду Донецької області, згідно із виконавчим листом, який знаходиться на виконанні в Дружківському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 11 квітня 2018 року, з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1200,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на теперішній час дитині не виповнилося 6 років та з 1 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року прожитковий мінімум на дитину становить 1559,00 грн., а з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року 1626,00 грн. Вказує, що постійно несе витрати на утримання дитини у д/с «Лелека», спортивні заняття заняття танцями, заняття у логопеда, підготовчі заняття до школи, харчування, оздоровлення, лікування, одяг, тощо. Таким чином, розмір аліментів призначений рішенням суду від 11.04.2018 року не є достатнім для утримання дитини. Також посилається на те, що позивач інших утриманців не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоровя дозволяє працювати, тому він може сплачувати аліменти в розмірі більше ніж 1200,00 грн. щомісяця. Додатково зазначає, що згідно з виконавчим листом № 2/229/285/2018 від 11.04.2018 року, в якому було зафіксовано стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1200,00 грн., починаючи з 12 лютого 2018 року індексація не проводилась. 04 грудня 2018 року позов було уточнено, і позивачка просила збільшити розмір алміментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менш ніж 1626грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтвердила обставини викладені в позовній заяві та просила її задовольнити з підстав викладених в ній. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначив, що вони є необгрунтованими та обставини на які посилається позивач в позовній заяві - недоведеними та не відповідають дійсності, просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Звернув увагу суду, що уклав шлюб з [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]), його дружина не працює, наразі вагітна, перебуває під постійним наглядом лікаря, він рідко користується авто, його витрати не перевищюють його доходи. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

02 жовтня 2018 року позивачка [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~Мотивує свій позов наступними обставинами. Позивачка з відповідачем 09 грудня 2006 року\~зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 303. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 березня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу народилися діти: син - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записано відповідача по справі [PERSON]. \~ \~ \~ \~Зазначає, що відповідач є працездатним, працює, отримує заробітну плату та має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей. З відповідача інших стягнень по виконавчим листам не провадиться. Вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки, але не менш 50 (п'ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця від заробітної плати відповідача до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує (а.с.23). \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи його було повідомлено належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик у вигляді SMS-повідомлення, про поважність причин пропуску судового засідання не повідомив, не надав суду заяву про розгляд справи без його участі чи відкладення розгляду справи, відзиву із запереченнями на позовну заяву від нього до суду не надходило. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згоди позивачки, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

02 жовтня 2019 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіброхем Україна» (далі - відповідач, ТОВ «Фіброхем Україна»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області, Управління Держпраці у Волинській області (далі - треті особи), про визнання недійсним та скасування наказу, актів за формами Н-1 та Н-5, зобов`язання провести повторне розслідування нещасного випадку. Рішенням суду від 18 серпня 2020 року в позові відмовлено. Судом не вирішувалося питання про розподіл судових витрат. Під час судових дебатів представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіброхем Україна» було заявлено клопотання про надання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення у справі. 26 серпня 2020 року на адресу суду надійшло письмове клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіброхем Україна» з проханням вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом. В судове засідання учасники справи не прибули, а представник відповідача ТОВ «Фіброхем Україна» в письмовій заяві просив суд вирішувати питання за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення стосовно розподілу судових витрат, таким чином. Частиною першою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. На виконання вищенаведених приписів процесуального закону, ТОВ «Фіброхем Україна» у першій заяві по суті спору - відзиві від 30 жовтня 2019 року, навів попередній розрахунок судових витрат у розмірі 8 000,00 грн. (а.с.40). У клопотанні від 26 серпня 2020 року ТОВ «Фіброхем Україна» просить суд відшкодувати йому судові витрати вже у розмірі 22 500,00 грн. Частиною четвертою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Отже, оскільки сума судових витрат, заявлена відповідачем ТОВ «Фіброхем Україна» до відшкодування (22 500,00 грн.), істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (8 000,00 грн.), а ним ніяким чином у поданому клопотанні не обґрунтована не можливість передбачити такі витрати, суд відмовляє у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, та присуджує до стягнення з позивача 8 000,00 грн. на користь відповідача. Факт понесення цих витрат підтверджується наданим договором про надання правової допомоги, детальним описом виконаних робіт, актом виконаних робіт, платіжним дорученням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

02 жовтня 2019 року до суду звернулася з заявою [PERSON] \~ про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою суду від 07.10.2019\~ відкрито провадженн в справі та призначено її розгляд в порядку окремого провадження на 20.11.2019. Заявник\~ вказувала, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після її онука [PERSON] , який помер [INFO] , їй потрібно встановлення між ними факту родинних відносин, оскільки не збереглися документи, що засвідчують між ними родинні відносини. В судовому засіданні заявник\~\~ [PERSON] підтримала заявлені вимоги та прохала їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] . Заінтересована особа\~ [PERSON] \~ належним чином не повідомлений про час і місце слухання справи, оскільки судова повістка повернулася до суду не врученою з відміткою «Адресат відсутній». Суд, заслухавши сторони та свідків [PERSON] й [PERSON] , які підтвердили факт родинних відносин [PERSON] , 1954 року народження, та [PERSON] , який помер [INFO] , як баби з внуком, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини та\~ зміст правовідносин. Судом\~ установлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.7) На день його смерті залишилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (а.с.8,9). Спадкоємцем за законом є позивач, яка прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття\~\~\~ спадщини до\~\~\~\~\~ Кобеляцької державної нотаріальної контори ( а.с. 11). Внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів доказів, на підставі яких в нотаріальному порядку можна встановити родинні відносини між заявником та спадкодавцем, нотаріусом відмовлено позивачу\~ у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно ( а.с.12). Оскільки факт родинних відносин підтверджується поясненнями свідків та належними й допустимими доказами, що є у справі, а саме свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про народження спадкодавця, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, свідоцтвами про смерть, розпорядженням Кобеляцької РДА про призначення\~\~\~ [PERSON] \~ піклувальником\~ над\~\~\~ неповнолітнім [PERSON] , 1998 року народження, розпорядженням про надання [PERSON] \~ статусу дитини-сироти та влаштування його в сім`ю [PERSON] , потрібно встановити факт родинних відносин між [PERSON] \~ та [PERSON] , який помер [INFO] , як рідної баби з онуком.

Outcome: approved