Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

02 червня 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовна заява обґрунтована тим, що 09.10.2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір, шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), який містить в собі, в тому числі, елементи Кредитного договору, умови якого викладені в Розділі ХХІІ цього Договору. За умовами вказаного договору, Банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надав платіжну картку MasterCard Electronic та ПІН-конверт до неї. Крім того, відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви про приєднання, відповідачу надано кредит на споживчі потреби в національній валюті, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на її картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 10000 грн. з можливим подальшим збільшенням до 30000 грн. на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк, із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 21.02.2020 року складає 15679,47 грн., з них: основний борг по кредиту - 9317,74 грн.; проценти за користування кредитом - 4503,16 грн.; комісія - 14 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1384,70 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 82,71 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 159,61 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 217,55 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, 05 червня 2020 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає, згоден на заочний розгляд справи /а.с.64/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.66/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 жовтня 2015 року [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою частиною вищевказаної заяви, відповідно до якої ПАТ «Державний ощадний банк України» надав відповідачу кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] платіжної картки MasterCard Electronic у розмірі 10000 грн., строком на 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, зі сплатою процентів у розмірі 24% річних у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (30 днів), та у розмірі 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Підписанням вказаної заяви відповідач підтвердила, що між нею та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. /а.с.16-20/. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.17 вказаної заяви, строк Кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту (користування ним) продовжується на відповідний період дії Платіжної картки. П.1.25 розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування передбачено, що Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Картковому рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Картковому рахунку не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Згідно з п.1.16 Договору, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом /обов`язкового щомісячного платежу/, процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Відповідно до п.1.10.1 розділу XXII Договору, клієнт зобов`язується використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Згідно з п.9.1 Договору, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку, відповідач станом на 21.02.2020 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 15679,47 грн., з них: основний борг по кредиту - 9317,74 грн.; проценти за користування кредитом - 4503,16 грн.; комісія - 14 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1384,70 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 82,71 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 159,61 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 217,55 грн /а.с.22-24, 25-40/. При цьому, п.1.22 розділу XXII Договору передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом Кредиту (його частини) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та\\або процентів, щонайменше на один календарний місяць; 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує 5 процентів суми Кредиту; 4) інше істотне невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.1.10.1 розділу XXII Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника сплатити позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Таким чином, оскільки відповідач не виконувала зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved