Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він у листопаді 2014 року домовився з відповідачем [PERSON] про те, що купить у нього належний йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок №44-а по вул. Маршала Гречки в м. Дніпропетровську. 25 листопада 2014 року був укладений попередній договір, згідно якого він передав відповідачу завдаток за договором купівлі-продажу в розмірі 16000 грн., що на той час було еквівалентно 1000 доларів США. За згодою сторін обєкт продажу був оцінений в 304000 грн., що на той час було еквівалентно 19000 доларів США. Згідно п.4 попереднього договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений не пізніше 01 травня 2015 року. Попередній договір був укладений у звязку із тим, що у відповідача не були готові документи на житловий будинок для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. У п.6 попереднього договору купівлі-продажу було визначено, що в разі відмови продавця від продажу, зміни вартості обєкта, приховування факту майнового спору, арешту, недотримання строку продажу завдаток відшкодовується покупцю у подвійному розмірі. До кінця травня 2015 року документи для продажу будинку відповідач не підготував, тому позивач придбав для себе інший обєкт нерухомого майна. Відповідач відмовився повертати його гроші навіть в одинарному розмірі, тому він змушений був звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. Відповідно до умов попереднього договору підлягають стягненню з відповідача на його користь 32000 грн. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмір 16000 грн. 00 коп., подвійну суму завдатку 16000 грн. 00 коп., інфляційну суму за травень-червень 2015 року 832 грн. 00 коп., 3% річних за період з 01.05.2015 року по 30.09.2015 року 402 грн. 39 коп., проценти за користування грошима за період з 01.05.2015 року по 30.09.2015 року 2204 грн. 05 коп., а всього 35438 грн. 44 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, зазначаючи, що він визнає факт отримання від позивача грошових коштів в сумі 16000 грн., однак вважає що договір купівлі-продажу не було укладено не з його вини, у звязку з чим вимоги позивача вважає безпідставними. Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. В судовому засіданні було встановлено, що 25 листопада 2014 року між сторонами по справі був укладений попередній договір купівлі-продажу будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. М.Гречко, 44а, згідно якого позивач передав відповідачу завдаток за договором купівлі-продажу в розмірі 16000 грн. (а.с. 4). Факт отримання зазначеної суми грошових коштів не заперечувалося і відповідачем у судовому засіданні. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, відповідно до зазначених вимог Закону попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна також підлягає нотаріальному посвідченню. Однак, при укладанні договору від 25.11.2014 року сторонами не було дотримано вимоги закону про нотаріальне посвідчення попереднього договору. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною 2 статті 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що отримала на виконання цього правочину. Враховуючи той факт, що відповідно до вказаних положень Закону попередній догорів між сторонами від 25.11.2014 року є недійсним, відповідач повинен повернути позивачу отримані ним грошові кошти в сумі 16000 грн., у звязку з чим ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог про стягнення подвійної суми завдатку, інфляційної суми, 3% річних та процентів за користування грошима, то в цій частині вимог слід відмовити, як не обґрунтованій. Згідно ст.88 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 219,97 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial