Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

04.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON], 2000 року народження, в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня, наступного після виповнення повноліття і до закінчення сином навчання. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання повнолітнього сина, який навчається у закладі вищої освіти та, в зв'язку з цим, потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Ухвалою судді від 12.06.2018 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON], оскільки вирішення заявлених вимог у подальшому впливає на його права. Сторони і третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою повідомила про свою згоду на заочний розгляд у разі відсутності відповідача. 02.08.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано 19.07.2005 року, і мають спільного повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Натепер повнолітній син сторін навчається на 1 курсі Університету імені Лазаревського (Республіка Польща; денне відділення, контрактна форма навчання), який закінчує 30.09.2020 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків (а.с. 12). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Повнолітній син сторін знаходяться на утриманні позивача; відповідач проживає окремо, при цьому матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Згідно із частиною першою статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючи викладене і ту обставину, що позивач не надала суду доказів вжиття заходів стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина починаючи з 09.03.2018 року, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), проте починаючи від дня пред'явлення позову (04.06.2018 року) і до закінчення сином навчання у закладі вищої освіти.

Outcome: partial