Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

03 січня 2018 року [PERSON] звернулася з означеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 26 лютого 2013 року з відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 4, від якого сторони мають малолітню дитину [PERSON] Вячеславівну, [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають за однією адресою, проте домовленості щодо сплати аліментів не досягнуто. Відповідач добровільно не утримує родину, хоча може надавати таку допомогу, оскільки офіційно працевлаштований є військовослужбовцем. Розмір заробітної плати відповідача не відомий. Дитина перебуває під постійним наглядом лікаря ортопеда та лікаря логопеда, що тягне за собою додаткові витрати, крім того дитини займається гімнастикою для нормального фізичного розвитку, що також потребує додаткових витрат. Для забезпечення збалансованого харчування, купівлі сезонного одягу, забезпечення духовного розвитку дитини необхідні значні грошові вклади, тому позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і вважає, що 1/3 частини заробітку відповідача буде достатньою для забезпечення потреб дитини. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, згідно якого позов визнав частково у розмірі 14/ частини від його заробітку. Визнав, що сторони дійсно проживають за однією адресою. Вказав на те, що він з позивачем по черзі купують продукти харчування, оплачують сезонний одяг дитини, логопеда. Зазначив, що відповідач теж офіційно працевлаштована і має дохід, не є малозабезпеченою. Дитина перебуває на їх спільному утриманні, а не на утриманні позивача. Просить врахувати вказані ним обставини та задовольнити позов частково. У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З 26 лютого 2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. За час шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON] Вячеславівна, 24 вересня 2013, яка проживає із позивачем та знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік, повинні матеріально підтримувати один одного. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи дитина, яка не досягла повноліття проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що неповнолітня дитина, проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні, відповідач є фізично здоровим, працевлаштований, інших стягнень за виконавчими листами не має, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України та відзиву на позов з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позов [PERSON] предявлений 03 січня 2018 року /а.с.1/, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial