Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

03 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до своїх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що разом із чоловіком [PERSON] та дітьми постійно проживали у житловому будинку [ADDRESS] . [INFO] її чоловік помер, заповіту на належне йому на праві власності майно не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за вказаною вище адресою, а також земельної ділянки площею 2,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зимнівської (раніше - Бубнівської) сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 027558, виданого 29 жовтня 2001 року Бубнівською сільською радою народних депутатів. Вона, як дружина померлого, яка постійно проживала разом з ним і була зареєстрована на час відкриття спадщини, належить до спадкоємців першої черги за законом і має право на спадкування майна, яке належало покійному чоловіку на праві приватної власності. Діти, які є відповідачами у справі також є спадкоємцями першої черги за законом, проте на спадщину не претендують. Проте позивач у нотаріальному порядку оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті чоловіка не має можливості у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що входить до складу спадкового майна. За результатом її звернення до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаниці А.І. у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на зазначену земельну ділянку. В судові засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від її представника [PERSON] до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її та позивача відсутності. Відповідачі в судові засідання також не з`явились, подали до суду заяви (відзиви), згідно яких позов визнали повністю та просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За поданими позивачем документами судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Згідно наявної у справі копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ВЛ № 027668 від 29 жовтня 2001 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,65 га, яка розташована на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] стверджується, що позивач [PERSON] з 06 червня 1987 року перебувала у шлюбі із [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] помер [INFO] . У відповідності до копії довідки Зимнівської сільської ради № 188 від 25 лютого 2020року, по смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 2,65 га, яка розташована на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] та їх діти - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані і проживали із ним на день смерті. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаниці А.І. № 116/02-31 від 13 травня 2020року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: approved