Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

03 січня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме у розмірі 1/7 частини, посилаючись на те, що на його повному утриманні перебуває інша неповнолітня донька, яка проживає разом з ним, бо мати дитини проживає за кордоном і участі у її утриманні не приймає. Також, відповідач зазначає про те, що він є фізичною особою-підприємцем, його дохід є нестабільним, а також з нього стягуються аліменти на малолітнього сина, а тому він не має можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2016 року (а/с 5), який заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2018 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 6), який проживає з позивачем. Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Статтею 79 Сімейного кодексу України визначено час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1, 2 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки дитина сторін проживає з позивачем, позивач не працює, отримує одноразову допомогу при народженні дитини, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу, проте, враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває інша неповнолітня дитина, а тому суд знаходить підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, проте вважає за доцільне стягнути їх у розмірі меншому, ніж просить позивач. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial