Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

04.03.2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №20/30/260908 від 26.09.2008 року, яка станом на 23.01.2015 року становить 1023920.56 (один мільйон двадцять три тисячі девятсот двадцять) гривень 56 коп., зазначивши в обґрунтування позову, що 26.09.2008 року між ВАТ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 20/30/260908 згідно з яким відповідач отримав грошові кошти у розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США з терміном остаточного повернення кредиту 25.09.2018 року з відсотковою ставкою 16 % річних. Відповідач [PERSON] зобовязалася на умовах, в розмірах та в строки, встановлені кредитним договором, повернути позивачу кредит,сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також сплатити комісії, пені та штрафи, що передбачені умовами договору. В якості забезпечення виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №20/30/260908 від 26.09.2008 року згідно з п.1 якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням позичальника [PERSON] Позивач повністю та в строки виконав зобовязання по кредитному договору. Проте, відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні банком вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника, та несення витрат по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів. Таким чином, у звязку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору в неї станом на 23.01.2015 рік виникла заборгованість у розмірі 1 023 920,56 грн. За виниклих обставин, позивачем 16.02.2014р. та 24.02.2014р. відповідачам були відправлені претензії з вимогою дострокового повернення суму кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з іншими нарахованими сумами, що підлягають сплаті за кредитним договором). Однак зазначені вимоги відповідачами було проігноровано. Отже, оскільки договірні зобовязання відповідачами добровільно не виконуються, позивач змушений звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права та вимагати в судовому порядку стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №20/30/260908 від 26.09.2008 року. 14.07.2015р. позивачем позовні вимоги збільшено у звязку з тим, що на час розгляду справи відповідачами борг позивачу не сплачено, тому сума боргу розрахована станом на 03.07.2015р. і становить 65 469, 86 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03.07.2015р. складає 1 375\~627.10 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, направивши письмову заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю, зазначивши, що проти заочного розгляду даної справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином /а.с.29,32,37,38,53/, причину неявки суду не повідомили, письмових заперечень або пояснень на позов не направили. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом установлено, що 26.09.2008 року між позивачем та відповідачем та [PERSON] укладено кредитний договір №20/30/260908, згідно з яким відповідач отримала грошові кошти у розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США з терміном остаточного повернення кредиту 25.09.2018 року з відсотковою ставкою 16 % річних. Відповідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен був надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати /а.с.12-17/. Згідно зі ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити кошти), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525 та 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала. У звязку з порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору у неї перед банком виникла заборгованість яка, згідно розрахунку станом на 03.07.2015 року, за кредитом, відсотками та пенею в гривневому еквіваленті, по курсу НБУ станом на день розрахунку, складає 1 375\~627.10 (один мільйон триста сімдесят пять тисяч шістсот двадцять сім) грн. 10 коп.: строкова сума заборгованості по тілу кредиту 280715.10 грн.; прострочена сума заборгованості по тілу кредиту 391824.48 грн.; прострочені проценти: 179127.96 грн.; донарахована сума заборгованості по процентах за період з 01.08.2012-02.07.2015 318633.70 грн.; пеня за період з 03.07.2014 по 02.07.2015 205325.86 /а.с.5-11,44-48/. 26.09.2008 року між ВАТ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та [PERSON] був укладений договір поруки №20/30/260908 згідно з п.1 якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням [PERSON], що випливають з кредитного договору №20/30/260908 від 26.09.2008 року /а.с.18/. У п. 4 цього договору зазначено, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Частинами 1,2 статті 554 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, згідно яких у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованість, що виникла по кредитному договору №20/30/260908 від 26.09.2008 року ґрунтуються на вимогах закону і умовах договору. Відповідачі не надали суду жодних доказів, які спростовують доводи, викладені позивачем у позовній заяві. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №159083 від 27.01.2015р. позивачем сплачено судовій збір в розмірі 3654,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved