overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~02 жовтня 2018 [INFO] в с.Пилява Бучацького району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання представник відповідача Пилявської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~ [INFO] в с.Пилява Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON] ; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; Позивач [PERSON] син спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину; Окрім позивача, осіб, які одержували б право на спадкування за законом, не має. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

02 жовтня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 02 жовтня 2003 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У підготовче засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 22). Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 21, 22). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у підготовчому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-БВ № 090795 (а.с. 7). Від спільного шлюбу у сторін народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-АМ № 218504, 020541, І-АМ № 344981 (а.с. 8-10). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери, погляди на сімейне життя. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 704,80 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

02 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований\~тим,\~що 02\~березня 2002\~року між\~позивачем та\~відповідачем було\~укладено шлюб,\~від якого\~вони мають\~двох спільних\~дітей:\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя подружжя припинено по причині того, що відповідач проявляла подружню невірність, а серпня 2018 року перейшла жити до іншого чоловіка, в звязку з чим подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дітей - вони проживатимуть з відповідачем, а тому просить шлюб розірвати. Сторони в підготовче судове засідання не з'явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримав і просив його задоволити, відповідач позов визнала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Левчук». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ № 063818 (а.с. 21) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02 березня 2002 року, який зареєстрований Пустовійтівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 1. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження 1-АМ № 204494 від 26 січня 2004 року (копія на а.с.6) та серія І-АМ № 073437 від 13 березня 2007 року (копія на а.с.7). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, в порядку ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

02 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 20 листопада 1981 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Позивач зазначає, що спільне життя подружжя припинено більш як шістнадцять років тому, оскільки відповідач залишив сім'ю та почав проживати у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦСу відповідач ухиляється, тому позивач вимушена звернутись до суду та просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримала та просила його задоволити. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 3) підтверджено, що сторони уклали шлюб 20 листопада 1981 року, який зареєстрований Соколівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 4. Приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

02 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 23 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за актовий запис за №1878. Під час шлюбу у них 24 грудня 2011 року народився син [PERSON]. Разом з тим, подружнє життя не склалось через постійні непорозуміння та суперечки. Сімейні конфлікти, які виникали на побутовому ґрунті, негативно впливали на неї та відповідача, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння та віддалилися один від одного. У звязку із цим, вони вже більше трьох років вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У звязку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що з чоловіком вони спільно не проживають вже три роки, а тому рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 23 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1878 (а.с.5). Під час шлюбу у сторін 24 грудня 2011 року народився син [PERSON] (а.с.9). Спільне життя сторін на склалось через постійні суперечки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги, любові та довіри один до одного. На даний час позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

02 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів . Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано рішенням суду від 06 вересня 2013 року. З довідки Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району вбачається, що [PERSON] проживає разом з матірю у [ADDRESS]. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

02 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом\~ про стягнення\~ з [PERSON]\~ аліментів на\~ її утримання у звязку з продовженням навчання,\~ щомісячно у\~ твердій\~\~ фіксованій\~\~ сумі\~ у\~ розмірі\~ 1 546 грн. 00 коп.,\~ починаючи з дня\~ звернення\~ до суду\~ та до закінчення навчання, а саме до 01 липня 2021 року, оскільки її батько добровільно не надає допомогу на її утримання, хоча за станом здоров'я та матеріальним становищем має на це змогу. Ухвалою суду від 05 жовтня 2018 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у\~ порядку\~ спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб та призначено судове засідання на 11 год. 00 хв. 12 листопада 2018 року, яке, у звязку з неявкою позивача та її представника, було відкладено до 26 листопада 2018 року / а. с. 18, 23 /. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою\~ про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не заявляла / а. с. 27 /. Представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні заявлені\~ вимоги підтримав, просив їх задовольнити, виходячи з обставин, що викладені у\~ позовній\~ заяві\~ / а.с.28-29 /. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснив, що отримує невелику заробітну плату, яка є його єдиним джерелом доходу, тому просив встановити розмір сплати щомісячних аліментів на утримання його повнолітньої дочки в сумі 800 грн.00 коп. Заслухавши пояснення представника\~ позивача, відповідача, перевіривши\~ фактичні\~\~ обставини\~ справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та\~ взаємозвязку,\~ суд,\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

02 жовтня 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося з позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 17.02.2015 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 9000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19.09.2018 має заборгованість у розмірі 20540 грн. 28 коп., з яких: 6092 грн. 94 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 3881 грн. 73 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 9111 грн. 31 коп. - пеня; а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 954 грн. 30 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 17 лютого 2015 року. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 10.08.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не направив. З огляду на викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

02 жовтня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з до [PERSON] заборгованість на свою користь у розмірі 13188 грн. 83 коп. за кредитним договором №б/н від 25 квітня 2015 року та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. Вимоги обґрунтовано\~тим,\~що 25\~квітня 2015\~року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 8941 грн. 75 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] погодив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua , складає між ним та ПАТ КБ«Приватбанк» Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну здійснюється за рішенням та ініціативою Банку. АТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобовязання та надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, проте останній неналежно виконує взяті на себе зобовязання у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 13188 грн.83 коп., яка складається із : заборгованості за кредитом 4320 грн. 31 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1216 грн. 83 коп.; заборгованість за пенею та комісією 5332 грн. 81 коп.; штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 2318 грн. 88 коп., яку позивач просив стягнути із відповідача. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Натомість в третьому пункті прохальної частини позову вказано : «В разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк» та ухвалення заочного рішення суду». Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив. З урахуванням наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

02 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 жовтня 2015 року, від шлюбу дітей не мають. На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

02 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи свій позов тим, що 27.06.2018 року відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за порушення правил рибальства, незаконними діями [PERSON] спричинив державі шкоду. Позивач просив стягнути з відповідача 4556 гривень в рахунок відшкодування завданої шкоди на користь держави, а також судові витрати. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні прокурор просив позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] 4556 гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди, а також судовий збір. Пояснив, що відповідач ловив рибу у Кременчуцькому водосховищі забороненим знаряддям лову, чим спричинив шкоду державі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги прокурора визнав у повному обсязі, вказав що своїми незаконними діями спричинив шкоду державі, не заперечував проти задоволення позову. Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 27 червня 2018 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.249 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700грн. (а.с.12-14). Згідно розрахунку матеріальної шкоди №000177 від 22.05.2018 року, розмір шкоди спричиненої [PERSON] становить 4556грн.(а.с.9). Відповідно до квитанції обліку від 22.05.2018 року, рибу вилучену у [PERSON] рибу в кількості 18 кілограм, було передано на зберігання ФОМ [PERSON]О.(а.с.10). Згідно такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування цінних видів риб, розмір шкоди спричиненої внаслідок незаконного вилову риби, становить 4556 гривень(а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] своїми незаконними діями, пов'язаними із незаконним виловом риби, спричинив державі майнову шкоду в розмірі 4556 гривень, вартість якої підлягає стягненню на користь держави, так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позовні вимоги є належним чином обґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: approved