Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням квартири [ADDRESS] та вселенні в зазначену квартиру. В обґрунтування зазначених позовних вимог посилалася на те, що вона є власницею 1/3 частини зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 липня 2002 року державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 17 липня 2002 року, та на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 13 січня 2003 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 31 січня 2002 року. Власником інших 2/3 частин зазначеної квартири є відповідачка по справі - [PERSON]. Будучи співвласником даної квартири, вона не має можливості в ній проживати, оскільки відповідачка не допускає її до квартири, уникає будь-яких переговорів, не реагує на її листи, двері не відчиняє, та поміняла замки в квартирі. Тому протягом тривалого часу вона не може користуватися належним їй майном. З даного приводу вона звернулася до правоохоронних органів. Просила усунути їй перешкоди з боку відповідачки [PERSON] в користуванні жилим приміщенням квартирою [ADDRESS], вселити її в зазначену квартиру та зобов'язати передати комплект ключів від вхідних дверей квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги, підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідачка позовні вимоги визнала, при цьому пояснила, що не бачить можливого сумісного проживання з позивачкою, тому як квартира [ADDRESS] є однокімнатною. При цьому пояснила, що зараз в зазначеній квартирі ніхто не проживає, вона порожня, в квартирі знаходяться речі її померлої тітки та її чоловіка, який є батьком позивачки. Її особистих речей в квартирі немає. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 липня 2002 року державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 17 липня 2002 року, та на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 13 січня 2003 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 31 січня 2002 року, позивачка [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 10-11). Власником інших 2/3 частин зазначеної квартири є відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11 грудня 2013 року державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори (а.с. 35, 36). Як пояснила відповідачка, на теперішній час в квартирі [ADDRESS] фактично ніхто не проживає, ключі від вказаної квартири знаходяться тільки в неї. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. З ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.155 ЖК УРСР власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків передбачених законом. [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], але позбавлена можливості користуватися своєї власністю, оскільки відповідачка перешкоджає їй в цьому. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням квартирою [ADDRESS], вселення в зазначену квартиру та зобов'язання передати комплект ключів від вхідних дверей квартири [ADDRESS], підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивачки суму сплаченого судового збору за розгляд спору немайнового характеру у сумі 243 гривни 60 копійок.

Outcome: approved