Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

02 вересня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання за ним права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що він\~та [PERSON] \~з 12.02.1994\~року перебували\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~який 16.10.2003\~року було\~розірвано та\~припинено спільне\~проживання.\~Під час\~розірвання шлюбу\~за взаємною\~згодою між\~ними майно\~було розділене.\~30.12.1996\~року він\~згідно договору\~купівлі-продажу\~за кошти, отримані від свого батька [PERSON] в дар за рахунок проданої ним квартири за адресою: [ADDRESS] , придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідач завжди визнавала, що купівля квартири здійснена за кошти його батька та ніколи не мала претензій щодо її поділу. Представник позивача у письмовій заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, до матеріалів справи долучила довідку КП «Волинське ОБТІ» про реєстрацію права власності квартири [ADDRESS] , за [PERSON] . Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги визнає повністю, викладені в обґрунтування позовних вимог обставини підтверджує, щодо задоволення позову не заперечує, розгляд справи просить провести без її участі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12.02.1994 року по 16.10.2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8, 11). З доводів позивача та відповідача, під час розірвання шлюбу за взаємною згодою вони розділили майно. 30.12.1996 року згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №30 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Моравецьким В.Р., позивачем було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] та 09.01.1997 року в державному реєстрі зареєстровано право власності на квартиру (а.с. 15-16). Як встановлено судом та визнається сторонами, купівлю квартири здійснено за кошти (8\~265 грн.), отримані позивачем від свого батька [PERSON] в дар за рахунок проданої ним квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житловий будинок від 27.12.1996 року (а.с. 12) та договором купівлі-продажу, зареєстрованим в реєстрі за №34 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Моравецьким В.Р. Продаж було вчинено за 13371 грн. (а.с.13-14). Довідкою КП «Волинське ОБТІ» № 3564 від 07.11.2019 року підтверджується реєстрація права власності за [PERSON] квартири [ADDRESS] . Згідно із частиною 1 ст. 24 КпШС УРСР (в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу квартири) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них (постанови ВСУ від 11 березня 2015 року у справі № 6-211цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2991цс15). Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування та майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 СК України). Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст.ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Враховуючи,\~що під\~час розірвання\~шлюбу майно\~між подружжям\~було розділене\~за їх\~взаємною згодою,\~купівля спірної\~квартири здійснена\~за \~особисті кошти\~позивача [PERSON] ,\~отримані від\~батька в\~дар,\~що підтверджено\~відповідачем [PERSON] ,\~право власності\~на квартиру\~було зареєстровано\~за позивачем\~відповідно до\~вимог чинного\~законодавства,\~суд приходить\~до висновку\~про підставність\~позовних вимог\~та визнання\~за позивачем права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] . На підставі наведеного та

Outcome: approved