Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

02 лютого 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Словянської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у м. Алчевську Луганської області. Постановою приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області Орлової Л.О. №73/02-31 від 30 січня 2018 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], через пропуск строку звернення до нотаріуса для прийняття спадщини. [PERSON] не має можливості реалізувати свої спадкові права. Майже весь час після смерті матері позивач знаходився та мешкав у м. Алчевську. Починаючи з липня 2014 року на території м. Алчевськ тривала активна фаза антитерористичної операції, у зв'язку з чим проводились бойові дії. Жодний нотаріус або нотаріальна контора за місцем відкриття спадщини у м. Алчевську не працювали та не працюють по цей час. Тривалий час зайняло виготовлення пропуску для виїзду з території проведення АТО з метою звернення до нотаріальної контори та певні матеріальні труднощі. Просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері один місяць. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача Словянської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, відповідачем до суду направлено клопотання з проханням розглянути справу без участі їх представника та винести рішення на розсуд суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Позивач [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією його паспорту ( а. с. 5-7). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], місце смерті м. Алчевськ Луганська область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 січня 2018 року, видане Словянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а. с. 11). З листа приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Орлової Л.О. від 09.02.2018 року вбачається, що заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] не надходили, спадкова справа не заводилася. 30.01.2018 року до приватного нотаріуса звертався [PERSON] з проханням прийняти заяву про видачу спадщини після померлої [PERSON] (а. с. 32). Позивач звертався до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 13). У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1261 визначається перша черга спадкоємців, так зокрема частиною першою вказаної статті визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз'яснень, що викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщи\-ни визначається судом у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщи\-ни поважними. Суди першої інстанції повинні враховувати роз'яснення, які містяться у абзаці 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, згідно з якими поважними є причи\-ни, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинен\-ня дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконан\-ням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд приймає до уваги доводи позивача [PERSON] щодо причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через перебування її в м. Алчевську Луганської області, де державна влада не здійснювала свої повноваження, та визнає їх поважними. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, та враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вважає за належне визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном у один місяць, який буде достатнім для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved