Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

04.04.2016 року ПАТ АБ «Експрес-Банк» через начальника Харківського регіонального відділення банку [PERSON], який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №77075/30/к1 від 26.02.2013 року у розмірі 7386,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2657,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1556,37 грн., заборгованості за пенею за порушення строків погашення кредиту у розмірі 1344,55 грн., заборгованості за порушення строків погашення відсотків у розмірі 71,82 грн., інфляційні збитки відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у розмірі 555,51 грн. а також штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту відповідно до п.п.6.4 договору (за порушення п.п.п. 5.2.5 вищевказаного кредитного договору) у розмірі 1200,00 грн.. В обґрунтування позову зазначив, що 26.02.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №77075/30/к1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. строком на 24 місяці з 26.02.2013 року до 26.02.2015 року зі сплатою 24% річних. Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі надавши кредитні кошти, позивальник [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла вищевказана заборгованість та для стягнення якої позивач звернувся до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.39), причини неявки суду не повідомив, згоди на заочний розгляд справи не надавав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судового засідання двічі (а.с. 40 повернута до суду з відміткою про отримання повістка про виклик у судове засідання 30.06.2016 року разом з позовною заявою, доданими до неї документами та ухвалою про відкриття провадження по справі та а.с. 42 повернута до суду з відміткою про отримання повістка про виклик у судове засідання 20.07.2016 року) повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, а згідно з абзацом 3 вказаної частини ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття відповідача до суду без поважних причин відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оскільки позивач згоди на заочний розгляду справи не надавав, суд розглядає справу у загальному порядку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 26.02.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №77075/30/к1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. строком на 24 місяці з 26.02.2013 року до 26.02.2015 року зі сплатою 24% річних (а.с.23-25). Грошові кошти були надані відповідачу відповідно до меморіальних ордерів №1370 та №1371 від 26.02.2013 року (а.с.28). Відповідач по справі належним чином взяті на себе зобовязання не виконав, допустивши заборгованість як по тілу кредиту, процентам за користування грошима, так і по неустойці у вигляді пені, що підтверджується довідкою про стан заборгованості по кредитному договору №77075/30/к1 станом на 20.04.2016 року (а.с.5-7). Відповідно до п.п.1.1 та п.п.п.5.2.1 відповідач зобовязаний сплачувати проценти, а також інші платежі у визначених договором розмірах та у визначені строки. Відповідно до п.п.4.1 кредитного договору проценти за користування кредитними коштами нараховуються в останній день звітного місяця з подальшим їх безготівковим перерахуванням з рахунку відповідача на рахунок позивача по справі відповідно до п.п.4.2 кредитного договору. Відповідач умови кредитного договору виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 20.04.2016 року допустив заборгованість перед позивачем у сумі 6186,19 грн. без урахування штрафу у розмірі 1200,00 грн. відповідно до п.п.6.4 кредитного договору та яка складається з: - 2657,94 грн. заборгованості за кредитом; - 1556,37 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; - 1344,55 грн. - заборгованості за пенею за порушення строків погашення кредиту у розмірі; - 71,82 грн. - заборгованості за порушення строків погашення відсотків; - 555,51 грн. інфляційних нарахувань відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з умовами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню в частині стягнення 6186,19 грн. Щодо штрафу відповідно до п.п.6.4 кредитного договору, то тут суд вважає, що позивачу слід відмовити у задоволенні його позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на нормах закону. Відповідно до п.п.6.4 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання позивальником будь-якої умови договору, які визначені в п.п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 договору позивальник сплачує кредитору штраф у розмірі 10% процентів від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Позивачем зазначено, що штраф стягується за порушення п.п.п.5.2.5 кредитного договору, згідно з яким відповідач зобовязувався отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати від підприємства роботодавця, що є учасником зарплатного проекту позивача, тільки на поточний (картковий) рахунок, відкритий в позивача, протягом усього строку дії договору, а вразі зміни з ініціативи відповідача номеру поточного (карткового) рахунку, на який здійснюється нарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця, що є учасником зарплатного карткового проекту позивача, проценти за користування кредитом нараховуються відповідно до п.п.1.4 договору. Крім цього відповідно до п.п.п.5.2.4 відповідач зобовязаний був надати позивачу у письмовому вигляді з наданням оригіналів документів інформацію про відкриття поточних, депозитних та кредитних рахунків в установах інших банків. З матеріалів справи, зокрема випискам по різним рахункам за період з 26.02.2013 року до 31.03.2016 року на ім`я відповідача у позивача (а.с.8-22), неможливо встановити, що відповідач змінив рахунок, на який він одержує заробітну плату, а також взагалі встановити, чи працює відповідач у ПАТ «Укрзалізниця» як правонаступника ДП «Південна залізниця» на посаді слюсара Локомотивного депо «Основа», що унеможливлює застосування у даному випадку п.п.6.4 кредитного договору відповідно до п.п.п.5.2.5 кредитного договору. Позивач, якщо в нього була відсутня вказана інформація не був позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом їх витребування як з місця роботи відповідача, так і з податкової інспекції за місцем реєстрації відповідача для встановлення як факту роботи відповідача взагалі, так і джерел отримання ним доходів. Однак таких дій ПАТ АБ «Експрес-Банк» зроблено не було, а тому у суду відсутні належні докази для задоволення вимоги про стягнення заборгованості по штрафу у розмірі 1200,00 відповідно до п.п.6.4 кредитного договору. Додатково суд зазначає, що навіть незважаючи на те, що відповідач погодився на надання вищевказаної інформації позивачу, така вимога у договорі (п.п.п.5.2.4 та п.п.п 5.2.5) є прямим порушень норм чинного законодавства в частині виконання вимог Законів України «Про захист персональних даних» та «Про банки та банківську діяльність» (щодо захисту банківської таємниці) і вказані пункти договору є недійсними в частині обмеження прав відповідача на захист власної інформації, зокрема і щодо захисту банківської тайни про свої рахунки. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом, а згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує позивачу судові витрати у розмірі 84% від сплаченої ним суми, оскільки позов задоволений частково (6186,19 грн. від заявлених 7386,19 грн.), та вказана сума складає 1157,52 грн. (84% від 1378,00 грн.). Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: partial