Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини: малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем разом проживали та вели спільне господарство з січня 2006 року по вересень 2011 року, але перебували в не зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Їхнє сімейне життя не склалося і в даний час сторони не проживають разом, сімейні стосунки не підтримують. Також вказувала на те, що на даний час позивач самостійно забезпечити дитині достатній рівень життя не спроможна, на утримання доньки коштів в неї не вистачає, відповідач не приймає матеріальної участі в утриманні та розвитку дитини. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 08.07.2015 року, 20.07.2015 року, 29.07.2015 року та 14.08.2015 року не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, відзив або заперечення на позов [PERSON] до суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулись на адресу суду. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити заочне рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 11 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом враховано прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет на 2015 рік», який з 01 січня 2015 року становить 1286 грн. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, в тому числі положення ч. 1 ст. 184 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний надавати щомісячне утримання дитині в розмірі 600 грн. до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 243,60 грн. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial