Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

04.12.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за межі території України без згоди та супроводу другого з батьків. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 16.02.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.12.2012 року шлюб між сторонами було розірвано, дитина залишилася проживати з нею. Відповідач з того часу з сином не спілкується, жодних стосунків з ним не підтримує, участі у його вихованні не бере. На теперішній час їх дитина часто хворіє, у зв'язку з чим потребує періодичного лікування у санаторних та оздоровчих закладах південного берегу Криму та в інших місцях за межами території України. Добровільно відповідач відмовляється надати їй нотаріально завірену згоду на тимчасовий виїзд сина за кордон. Такі дії відповідача обмежують законні права та інтереси дитини, у зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просила дозволити її неповнолітньому сину багаторазові тимчасові виїзди за межі України до досягнення ним 16-річного віку, без надання згоди та супроводу батька [PERSON], у супроводі матері; дозволити оформлення проїзного документу дитини - [PERSON], [INFO], до досягнення ним 16-річноговіку, для виїзду за межі України, без згоди батька; дозволити їй вирішувати всі питання, що стосуються неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які можуть виникнути під час поїздки за межі України до досягнення дитиною 16-річного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, в позові просила, крім іншого, розглянути справу за її відсутністю. Представник позивачки [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Жовтневої районної адміністрації в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.01.2010 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. З матеріалів справи вбачається, що з 16.02.2007 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.12.2012 року було розірвано /а.с. 7/. Згідно довідки № 3742 від 26.11.2014 року, виданої ЖКП «Жилкомплекс», дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] /а.с. 8/. Також матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] участі у вихованні сина не бере, з сином не спілкується, життям сина не цікавиться. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1795 КЗ «Міська лікарня № 5», консультативного висновку Маріупольського пуль монологічного центру ТОВ «Азовмедсервіс» від 11.04.2014 року, довідки № 55 КЗ Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», [PERSON], [INFO], має ряд захворювань та потребує санаторно-курортного лікування у Бердянську, Святогорську, Криму /а.с. 11/. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд на межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Виїзд з України на постійне проживання дітей віком від 14 до 18 років може бути здійснено лише за їх згодою, оформленою письмово і нотаріально засвідченою. Згідно Постанови КМУ № 57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно Постанови КМУ № 2321 від 31.03.1995 року «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон Таким чином, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] у своїй заяві не заперечував проти задоволення позовних вимог та враховуючи, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], має ряд захворювань та потребує лікування у санаторних та оздоровчих закладах за межами території України, а також виходячи з інтересів дитини, суд вважає необхідним надати дозвіл на тимчасові виїзди дитини за межі України, до досягнення нею 16-річного віку та дозволити оформлення проїзного документа дитини, до досягнення нею 16-річного віку, задовольнивши в цій частині позовні вимоги. Одночасно вимоги позивачки про надання їй дозволу вирішувати всі питання, що стосуються неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які можуть виникнути під час поїздки за межі України до досягнення дитиною 16-річного віку, не підлягають задоволенню, оскільки є неконкретними та не несуть за собою настання певних юридичних наслідків, у разі їх задоволення. Крім того, суд не може своїм рішенням вирішувати питання, які можуть виникнути у майбутньому. На підставі викладеного,

Outcome: partial