Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

04 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі за згодою позивача відповідач [PERSON] була зареєстрована з 25.09.2012 року. Проте вже понад п'ять років, а саме з грудня 2012 року, відповідач не проживає в даній квартирі, проживає в іншому місті. Особистих речей відповідача у квартирі немає, щодо сплати комунальних послуг або підтримання житла в належному стані відповідач не цікавиться. Реєстрація відповідача порушує права позивача як власника квартири розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в зв'язку з чим він просить суд визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в тому ж обсязі, та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Згоден на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 20.11.2018 року та 07.12.2018 року не з'явилася, до суду повернулися конверти з повістками, з відмітками, що адресат за вказаною адресою не проживає, про дату, час та місце судових засідань повідомлена належним чином шляхом роміщення оголошень за веб-адресою: http://court.gov.ua/sudova-vlada/sudy/sud1406/gromadyanam/789/. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі за згодою позивача відповідач [PERSON] була зареєстрована з 25.09.2012 року, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. - 11-15). Проте вже понад п'ять років, а саме з грудня 2012 року, відповідач не проживає в даній квартирі, проживає в іншому місті. Особистих речей відповідача у квартирі немає, щодо сплати комунальних послуг або підтримання житла в належному стані відповідач не цікавиться. Вказаний факт підтверджений сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів: показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які суду показали, що дійсно відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS]; актом Веселинівської селищної ради від 02.10.2018 року, з якого вбачається, що [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] з грудня 2012 року по теперішній час. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин непроживання відповідача в житловому приміщенні у матеріалах справи відсутні. Суд вважає, що реєстрація відповідача у квартирі позивача перешкоджає останньому вільно володіти та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.ст. 71 та 72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців, без поважних на те причин. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи може здійснюватись, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи те, що відповідач [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], добровільно залишила дану квартиру та не проживає в ній більше одного року, без поважних на те причин, та у неї відсутні договірні відносини щодо користування житлом з власником будинку, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved