Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

03.07.2020 позивачі [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , звернулись до суду з даним позовом та просять суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на їх користь аліменти на утримання кожного з них у розмірі ? частини кожному з них від його доходу щомісячно, починаючи з дня подання заяви та пожиттєво. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, подали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили здійснювати розгляд справи без їх участі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не направляв. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , який народився [INFO] в селищі Терни, Недригайлівського району Сумської області, є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 6). Із копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серії ВТЭ-21 № 061995 та копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] має третю групу інвалідності з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково (а.с. 8-9). Із копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серії МСЕ № 001091 та копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] має другу інвалідності. Інвалідність встановлена безстроково (а.с. 10-11). Отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з ч. 1 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. Повнолітні дочка, син зобов`язані надавати утримання батькам незалежно від власного статку. Обов`язок дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. За визначенням, наведеним у ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатною вважається та особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено ч.4 ст. 75 СК України. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати своїх батьків з підстав, викладених у ст. 204 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. З матеріалів справи вбачається, що у відповідачів є також дочка, [PERSON] , 1973 року народження, яка відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серії МСЕ № 146429 має другу групу інвалідності з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково (а.с. 7). Отже, визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання непрацездатних батьків, суд враховує те, що позивачі є непрацездатними особами, які досягли встановленого законом пенсійного віку та отримують не високу пенсію, яка є єдиним їх джерелом доходу, є інвалідами, встановлений законодавством України прожитковий мінімум для непрацездатних громадян, та ту обставину, що відповідач є працездатною особою та єдиною дитиною позивачів, яка має змогу сплачувати аліменти на утримання батьків, а тому суд приходить до висновку, що позивачі потребують матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача на користь непрацездатних батьків на їх утримання. Згідно зі ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь держави судовий збір з відповідача у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved