Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

04.12.2019 року представник заявника [PERSON] - адвокат Ковальчук С.Я. звернувся до суду з зазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] на праві приватної злісності належить земельна ділянка № [NUMBER] площею 4,49 гектара, кадастровий номер - 3525583600:02:000:0690 в межах згідно з планом, яка розташована на території Кам`янобрідської сільської ради Благовіщенського району в Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 325257, виданого Ульяновською районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 11 квітня 2002 року, на підставі розпорядження голови Ульяновської районної державної адміністрації від 29 березня 2002 року за № 176-р, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 612. Коли Заявниця вирішила укласти договір оренди належної їй земельної ділянки то виявилось, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 325257 від 11 квітня 2002 року було видано на ім`я [PERSON] . В зазначеному Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку допущена помилка, по батькові заявницю, зазначено як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В дійсності Заявниця є « [PERSON] », про що свідчить паспорт серії [NUMBER] виданий 06.12.1999 року Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області. Заявниця вважає, що ці помилки допустили при видачі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 325257. В даний час Заявниця змушена прохати суд про визнання факту належності правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, оскільки органи Держгеокадастру у Кіровоградській області не мають можливості усунути цю помилку, а виправлення до правовстановлюючого документу не допускається. Викладені обставини підтверджуються наданими суду документами: Ксерокопіями Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 325257; паспортом [PERSON] серії [NUMBER] виданий 06.12.1999 року Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області та іншими письмовими доказами. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу Заявниці необхідно, по-скільки тягне для неї юридичні наслідки - розпорядитись належним майном шляхом укладення цивільно-правових угод. Встановити в іншому поряду, крім судового, цей факт не можливо. Заявник, представник заявника - адвокат Ковальчук С.Я. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Камянобрідської сільської ради Благовіщенського району не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав заяву в якій просить суд розглянути справу без їх участі, щодо позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, допущено помилки у написанні прізвища спадкодавця усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу для заявника має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє його можливості вільно розпоряджатися власним майном, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved