Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

03 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року було відкрите провадження у справі. 13 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. 13 лютого 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги визнає, просив суд розірвати шлюб. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 11 травня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 170. Вона та відповідач не мають дітей від шлюбу. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що з квітня 2014 року вона та відповідач не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство та не проживають спільно, через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 травня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] актовий запис № 170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Встановлено, що сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що тривалий час, з квітня 2014 року подружжя не підтримує сімейні відносини, не проживає спільно, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне в зв'язку з реєстрацією шлюбу. В зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved