Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

03.05.2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області 24 березня 2004 року, актовий запис № 07. Від шлюбу вони мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року по даний період часу він з відповідачкою не проживає, жодних подружніх відносин не підтримує та не ведуть спільне господарство. Причиною припинення подружніх відносин є безпідставні звинувачення та ревнощі як і небажання зі сторони відповідачки належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання як подружжя. Вважає, що даний шлюб було заключено між ними без наявності відповідного почуття для створення сім'ї та виконання обов'язків подружжя зі сторони відповідачки. На ґрунті цього в їхній сім'ї стали часто виникати сварки та непорозуміння, що викликало втрату до такого почуття як подружжя. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки подружні відносини між ним та відповідачкою відсутні. Так як тривалий час з відповідачкою не спілкується спроби примирення між ними в минулому не принесли позитивних результатів, вважає, що строк для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин. Просить шлюб розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та пояснив суду, що на даний час шлюб існує формально, так як сторони тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Позивач на даний час проживає з іншою жінкою та має намір створити із нею сім'ю. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд надати термін для примирення. Також показала, що рік тому позивач поїхав на заробітки за кордон та повернувшись в квітні місяці цього року до неї не повернувся, а пішов проживати до іншої жінки. Їй відомо, що та на даний час вагітна, але не знає чи від позивача. Не заперечувала той факт, що позивач допомагає їй утримувати дитину. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області 24 березня 2004 року, актовий запис № 07. Від шлюбу мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч .2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені судом обставини відносно того, що позивач на даний час проживає з іншою жінкою з якою має намір створити сім'ю, шлюб між сторонами носить формальний характер, суд вважає за недоцільне надавати сторонам по справі строк для примирення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам відповідача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved