overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

02 липня 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до відповідача [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідачка, відповідно до кредитного договору від 21 грудня 2012 року отримала кредит. Щомісячно повинна була вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідачка неналежним чином виконувала своє зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідачка не виконує умов договору, тому просить стягнути з неї відповідно до умов договору борг за кредитом, заборгованість за відсотками, заборгованість за комісіями на загальну суму 7710,23 грн. Представник позивача в письмовій заяві просить розглядати справу без її участі підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, яка згідно поштового повідомлення за зареєстрованим місцем її проживання повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не направила, тому що за даною адресою не проживає. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 21 грудня 2012 року було укладено кредитний договір. Відповідачка [PERSON] не виконувала вимоги договору і не сплачувала встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язана сплатити позивачеві борг з кредиту, борг за відсотками, заборгованість за комісіями на загальну суму 7710,23 грн. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, розрахунком заборгованості, заявою [PERSON] про відкриття рахунку, кредитним договором, анкетою позичальника, статутом Банку. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст. 626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідачка [PERSON] порушила умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

02 липня 2014 року представник позивача звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 3732,36 гривень за кредитним договором та 243,60 гривень судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився; на адресу суду направив заяву в якій позов підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 19 жовтня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір №003-28358-191011, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 2472,75 гривень. В силу укладеного кредитного договору відповідач мав виконати взяті на себе зобов'язання про погашення отриманого кредиту у передбачений договором строк, також врегульовано ст. 1054 ЦК України. Однак відповідач, порушуючи умови договору, не виконував свої зобов'язання належним чином. Станом на 18.04.2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 3732 грн. 36 коп., а саме: - заборгованість за кредитом 2209,93 грн.; - заборгованість по відсоткам 0,17 грн.; - заборгованість за комісіями 1522,26 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки він ґрунтується на законних підставах. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

02 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 11890 грн. 01 коп. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09 травня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 30 квітня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 11890 грн. 01 коп., з якої 4893 грн. 65 коп. - заборгованість по кредиту, 5953 грн. 98 коп. - заборгованість по процентам, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 542 грн. 38 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 7-15). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

02 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 13805 грн. 47 коп. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13 вересня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконувала у зв'язку з чим станом на 15 квітня 2014 року утворилася заборгованість в сумі 13805 грн. 47 коп., з якої 3616 грн. 76 коп. - заборгованість по кредиту, 5401 грн. 13 коп. - заборгованість по процентам, 3892 грн. 08 коп. - заборгованість по комісії, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 645 грн. 50 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 7-11). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

02 липня 2015 р. [PERSON] звернулась з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що 21 червня 2008 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] На теперішній час відносини між позивачем та відповідачем припинені у зв'язку з тим, що не зійшлися характерами. В результаті чого втратили почуття любові та поваги. Подальше спільне проживання Позивач вважає неможливим і таким, що суперечить їх з Відповідачем інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. В теперішній час шлюб існує формально. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з Позивачем. Спор щодо поділу майна між подружжям - відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до суду надала письмову заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надійшла заява, у якій Відповідач просив розглянути справу без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні за актовим записом №299 від 21.06.2008 року, що підтверджується доданою копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується доданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні за актовим записом №363 та [PERSON], [INFO], що підтверджується доданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні за актовим записом №687. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть та фактичних шлюбних відносин не підтримують, на примирення не згодні. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 105,110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

02 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 серпня 1991 року Теплицьким райвідділом ЗАГС у Вінницькій області, вказавши, що спільне життя і відповідачем не склалося, починаючи з 2010 року відносини між ними погіршились, причина цьому постійне непорозуміння з відповідачем, неповага один одне до одного, недовіра і приниження гідності. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], який є повнолітній. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Дорош» Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, строк на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 1991 року. Шлюб зареєстрований Теплицьким райвідділом ЗАГС у Вінницькій області, актовий запис № 44. Від шлюбу мають двоє дітей неповнолітнього [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], який є повнолітній. Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Дорош». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

02 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17 квітня 1998\~року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з алкогольною залежністю відповідача на протязі довгих років. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з серпня \~2014 року. Мають спір щодо поділу майна. Спору щодо утримання дітей не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач одружились 17 квітня 1998\~року, про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкомом Голубівської сільської рада Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 11 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 5). 23 червня 1998 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 7). 14 березня 2008 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через алкогольну залежність відповідача. З серпня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

02 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 грудня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з відсутністю бажання відповідача виховувати дітей, зловживання ним спиртними напоями, внаслідок чого у сім'ї почали відбуватись сварки. Спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо з березня 2015 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечавула. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 23 грудня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська зроблено запис за № 1300 та видане свідоцтво про укладання шлюбу (а.с. 6). 05 вересня 1997 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 7) та 02 червня 2006 року народився син [PERSON] (а.с. 8). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність бажання відповідача виховувати дітей, зловживання ним спиртними напоями, внаслідок чого у сім'ї почали відбуватись сварки. З березня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

02 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 березня 1998 року. від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved