overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

03.10 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.11.2008 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07.11.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №056835 від 30.07.2009 року, актовий запис №203. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ №097977 від 3007.2009 року, актовий запис №1068. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

03.10.2017 року позивач [PERSON]Р, звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 15.08.2014 року. Від подружнього життя дітей у них немає. Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного, не проживають разом. В судове засідання позивач не з'явилась,, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, суд відповідно до положень ч. 2ст. 247 і ст. 280 ЦПК України,вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 15.08.2014 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Від подружнього життя в сторін дітей немає. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживають окремо року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

03.10.2017 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 2\~620,00 грн. В обгрунтування позову послався на те, що в період часу з 07.12.2016 року по 01.07.2017 року відповідач позичив в нього 2\~620,00 грн., які на даний час не повернув. Сторони у судове засідання не зявилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просить такий задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч.1\~ст.174 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

03.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 14068 грн. 32 коп. і судових витрат, мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.04.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-20). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2017 року становить 14068 грн. 32 коп., та складається з: 201,68 грн. - заборгованості за кредитом, 9620,63 грн. - заборгованості за відсотками, 3099,90 грн заборгованості за пенею та комісією, 1146,11 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

03.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 29.10.2008 року в сумі 12156 грн 57 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 29.10.2008 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір, а. с. 12-28). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 17.09.2017 року становить 12156 грн 57 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 1960 грн 59 коп., заборгованість по сплаті відсотків 4336 грн 80 коп., пеня 5042 грн 20 коп., штраф 816 грн 98 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 7-11), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

03.10.2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 07 квітня 1994 року перебуває в шлюбі з відповідачкою. Мають трьох повнолітніх дітей. Спільне життя у них не склалось, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач у наданій заві просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу слухати за її відсутності, позов визнала. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07 квітня 1994 року Лучинецькою сільською радою Мур-Куриловецького району, Вінницької області, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №\~2. Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

03.10.2017 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 66042,04 грн. за кредитним договором № б/н від 02.04.2013 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 02.04.2013 року договору №б/н відповідач отримала кредит в розмірі 7200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, проценти за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. П. 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено що зобовязання відповідача з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів є борговими зобовязаннями. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 31.08.2017 року має заборгованість у сумі 66042,04 грн., яка складається: 6723,64 грн. заборгованість за кредитом, 52547,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3150 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3121,05 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень по суті позову не надала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «універсальна», Умовами та Правилами надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

\~\~ \~ \~\~\~\~ 03.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 21.07.2004 року, вказавши у позові, що мають дитину [PERSON], 2006р. народження. В позові зазначила, що на даний час разом з чоловіком не проживають, дитина проживає разом з матірю. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав (а.с. 23). Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає \~задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони одружені з 21.07.2004 року, мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження (а.с. 4,5). На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. \~ \~\~\~\~ Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає необхідним\~шлюб розірвати.\~\~\~\~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

03.10.2017 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 31 травня 2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, мають різні погляди на сім'ю, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла телефонограма про те, що він погоджується на розірвання шлюбу та просить провести засідання без його участі. Відповідно до вимог ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального Кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.05.2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №\~916 (а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить телефонограма про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

03.10.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з 20.10.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відношення між позивачем та відповідачем припинено з вересня 2017 року. Дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач з ними не проживає та допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до його повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у судовому засіданні за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.10.2012 року що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 679 (а.с. 7), від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1527 (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

03.10.2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, указав, що відповідач є батьком дитини - [PERSON], [INFO], дитина мешкає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини: Відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, який мешкає з позивачкою та знаходиться в неї на утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити з урахуванням матеріального становища сторін, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Outcome: approved