overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що 25 квітня 2010 року уклала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, добровільно надавати відмовляється. Зазначила, що самостійно забезпечувати дітей вона не взмозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі по 450 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що проживає окремо від дружини та дітей протягом останніх 5 місяців, проте за можливості допомогу на утримання дітей надає. Не заперечив проти стягнення з нього аліментів в мінімальному розмірі, вказавши, що окрім аліментів буде окремо надавати дітям допомогу аби відслідковувати їх цільове призначення, бо побоюється за те, що кошти на дітей позивач буде використовувати на потреби своїх братів і сестер. Зазначив, що офіційно не працевлаштований, дохід отримує від сезонних заробітків. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвами про народження 1-ЕГ №131187 та І-ЕГ №207865, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Гірниківської сільської ради Ратнівського району від 23.10.2015 року №4038, діти сторін знаходяться на утриманні матері [PERSON] В силу ст.141 СК України відповідач як батько дітей зобов'язаний брати участь у їх вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від дітей не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. З огляду на відсутність у відповідача інших утриманців, спроможність за його твердженнями сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, суд з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, встановленого ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, визначає аліменти на утримання дітей в розмірі по 450 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття, вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення їх розумних матеріальних потреб. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави 487,20 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в позовній заяві посилається на те, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлого 25 грудня 2013 року. Заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору не подала, тому в оформленні спадкових прав їй нотаріусом було відмовлено. Посилаючись на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги Відповідач в суд не з'явилася, надійшов лист з проханням слухати справу без її участі , позовні вимоги визнає. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року помер [PERSON] (а.с. 5) , який за життя заповів належну йому земельну ділянку, що розташована на території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області позивачу, (а.с. 6, 8). Позивач, маючи бажання прийняти спадщину, в передбачений законом строк, заяву в нотаріальну контору не подала. Причиною стало те, що позивач не знала про смерть [PERSON], оскільки він проживав в [INFO] і там же помер. Позивач проживає в [INFO], там же розташована, належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка, яку використовує позивач за договором оренди . Позивач та померлий не були родичами. Крім того, із-за необізнаності в законодавстві, позивач, маючи на руках заповіт, Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 8), та користуючись земельною ділянкою, відповідно до договору оренди землі від 01.10.2008 року (а.с. 13-16), вважала, що фактично прийняла спадщину. Однак, дізнавшись про смерть [PERSON], при зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав їй було роз'яснено чинне законодавство. Вказані причини суд вважає поважними, тому наявні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Колгоспна, 8 у с. Пехи Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 28 квітня 2000 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склав. Спадкоємцям першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка в установленому законом порядку прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину, немає. У звязку з відсутністю правовстановлювальних документів про право власності спадкодавців на вказане нерухоме майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому [PERSON] просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статті 524, ч. 2 ст. 529, статей 535, 548, 549, 560 ЦК УРСР в ред. 1963 року, статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 14 лютого 2005 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №08. У даному шлюбі народилося троє дітей: [INFO] син [PERSON], [INFO] син [PERSON] та [INFO] син [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через несумісність характерів та розбіжність у життєвих поглядах, зловживання відповідачем спиртними напоями, заявдання їй побоїв. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві, пояснила, що судом уже вдруге розглядається справа про розірвання шлюбу між ними, проте після залишення судом заяви без розгляду відносини між ними як подружжям не змінилися. Ствердила, що відповідач продовжує вживати спиртне, завдавати їй телісних ушкоджень. Вважає збереження шлюбу неможливим, категорично заперечила можливість примиирення між ними. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, пояснив, що дійсно збереження шлюбу є неможливим через несумісність його та позивача характерів. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], що між [PERSON] та [PERSON]. 14 лютого 2005 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №08. У шлюбі в сторін народилися [INFO] син [PERSON], [INFO] син [PERSON] та [INFO] син [PERSON], про що свідчать свідоцтва про їх народження, відповідно, [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на категоричне небажання позивача та відповідача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітей, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними. Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача на користь [PERSON] сплачені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є їх батьком. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя не склалось. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо від позивача та дітей. Неповнолітні діти перебувають на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дітей належним чином відповідач відмовляється, хоча зобовязаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дітей, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітніх дітей щомісячно в примусовому порядку в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обємі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги частково визнав, не заперечував проти задоволення позову, проте в розмірі 400 грн. на кожну дитину. Заслухавши сторін, проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається із копій свідоцтв про народження дітей (а.с. 3-4). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дітей, а тому даний позов підлягає до задоволення. Свого обовязку утримувати дітей відповідач не виконує, неповнолітні діти перебувають на утриманні матері, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, інших утриманців у нього немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 125 (а. с. 4), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 5, 6), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2001 року по 2005 рік. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 02.11.2015 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] Петровичааліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000 грн. 00 коп., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що вона 10 серпня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, відповідач кошти на утримання доньки не надає. Позивач \~надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволені позову наполягає (а.с.10). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. \~Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 - 183, 191 СК України підлягає задоволенню. \~Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с 6). Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, \~вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000 грн. 00 коп. щомісячно. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

02 листопада 2015 року Дзержинським міським судом Донецької області було винесено рішення за заявою [PERSON], заінтересована особа-\~ Управління пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області, про встановлення факту смерті, яким встановлено факт смерті [PERSON] зареєстрованої за адресою: [INFO], померлої 21 серпня 2015 року в м. Кіровськ, смт. Червоногвардійське Луганської області. Заявниця зазначила, що у вищевказаному рішенні не було зазначено дати народження [PERSON] Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які брали \~участь у справі, \~чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у випадках, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. На підставі \~викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

02 листопада 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також позивач виявила бажання після реєстрації розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 19 жовтня 2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №1473. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з червня 2015 року. Спір щодо спільного майна відсутній. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved