Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

04.03.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що 15.06.2012 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 599. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася донька - [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №13000. З початку подружнього життя у них з відповідачем були добрі сімейні стосунки, вони вели спільне господарство та проживали за однією адресою. Однак поступово їх сімейне життя почало погіршуватися та взагалі втратило сенс і в березні 2015 року вони були вимушені разом з дитиною переїхати до батьків. Вона має намір, коли дитині виповниться 1 рік та 6 місяців ставити питання про розірвання шлюбу. На теперішній час донька мешкає разом з нею, потребує постійного догляду та матеріального забезпечення з боку обох батьків. Їй дуже важко утримувати дитину, оскільки вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою та взагалі має маленьку заробітну плату, що для них з дитиною є недостатньо. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не допомагає їй у вихованні їх доньки, матеріальної допомоги не надає. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, на утриманні нікого не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO], а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дати надходження позовної заяви і до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, про що надав письмову заяву, в якій зазначив, що аліменти на утриманні доньки [PERSON] у розмірі ? від усіх видів доходу та аліменти на утримання дружини [PERSON] він визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні між сторонами було зареєстровано шлюб 15.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №599. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина на даний час проживає з матір'ю та виховується матір'ю, батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Куруючись ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved