Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

02.10.2019 року позивач звернулася у суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 14128 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.09.2018 року відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Сітроен», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіль якого зазнав механічних пошкоджень. Вказана ДТП відбулася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. Між ПАТ СК «Українська страхова група» та [PERSON] , був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників/водіїв наземних транспортних засобів №АК/8248929 від 22.02.2018 року, предметом якого було страхування автомобіля марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , безумовна франшиза 2000 грн. До позивача звернулася ПАТ СК «Арсенал страхування» із претензією вих.№081018-38203/К від 08.10.2018 року на суму 16128,32 грн. на підставі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування». Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі вказаної вище претензії, а також здійснено страхову виплату на суму 14128 грн. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 31.10.2019 року відкрито провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Позові підтримує та просить його задоволити. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, відзиву на позовну заяву не подано, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Крім цього, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м.Львова). Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 вересня 2018 року у м.Львові на вулиці Куліша, 4, сталася ДТП з участю автомобіля марки «Citroen C-Elysee», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Audi», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказана вище подія сталася в результаті порушення [PERSON] ПДР, що підтверджується євро протоколом. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «Арсенал Страхування», про що свідчить договір страхування наземного транспорту №560/18-Т/Лв, згідно якого ПрАТ СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Citroen C-Elysee», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.14). У свою чергу, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Audi», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ СК «Українська страхова група», про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників/водіїв наземних транспортних засобів №АК/8248929 від 22.02.2018 року, предметом якого було страхування автомобіля марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , безумовна франшиза 2000 грн., укладений між ПАТ СК «Українська страхова група» та [PERSON] (а.с.5). 19 вересня 2019 року ПРАТ СК «Арсенал Страхування» виплатила [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 16128,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9731773 (а.с.18). Відтак, 08.10.2018 року ПРАТ СК «Арсенал Страхування» звернулася до ПАТ СК «Українська страхова група» із претензією на вказану вище суму (а.с.10). 07.12.2018 року ПАТ СК «Українська страхова група» склало страховий акт №ДКЦВ-16501 (а.с.6) та розрахунок суми страхового відшкодування (а.с.7). На підставі вищевказаних документів ПАТ СК «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування ПрАТ в розмірі 14128,52 гривень, про що свідчить платіжне доручення № 3883 від 03 березня 2016 року та № 3946 від 04 березня 2016 року ( а. с. 67, 68). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже відповідності до положення ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Аналогічні положення закріплені і у ст.1191 ЦК України, згідно якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до пп. 38.1.1 п. 38.1. ст. 38 .ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги те, що під час скоєння ДТП водій автомобіля марки «Audi», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не повідомив належним чином у встановлений законом строк ПАТ СК «Українська страхова група» про настання дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що сума збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 14128, 52 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1921 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням №54239 від 31.07.2019 року (а.с. 4).

Outcome: approved