Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

03 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вона з відповідачем має доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших утриманців немає. Просила суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, де просила провести судове засідання у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом публікації оголошення на вебсайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працезданий, інших утриманців не має. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому необхідно стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу). Оскільки позов задоволено, в відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 840, 80 грн. на рахунок держави.

Outcome: approved