Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

02.12.2013 року позивач НТУУ «КПІ» звернувся до суду з позовом в якому просить виселити відповідачку [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з кімнати [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що розпорядником (балансоутримувачем) студентського сімейного гуртожитку [ADDRESS] є НТУУ «Київський політехнічний інституту». Наказом ректора НТУУ «КПІ» № 4-85 від 03.09.2001 року «Про встановлення статусу жилих будівель, які знаходяться на балансі НТУУ «КПІ» для гуртожитку [ADDRESS], де розташована кімната [NUMBER], встановлено статус гуртожитку для проживання сімейних студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ». Позивач посилається на те, що спірне житлове приміщення в студентському сімейному гуртожитку було надано відповідачці в 2009 році на період навчання, яке повинно було закінчитись у лютому 2013 року. В лютому 2013 року за завою відповідачки [PERSON] їй було продовжено термін проживання у гуртожитку до 30.06.2013 року. Проте, після закінчення вказаного строку відповідачка разом із всіма залежними від неї особами зі спірного житлового приміщення не виселилася, незважаючи на неодноразові вимоги адміністрації НТУУ «КПІ», що порушує права позивача. Таким чином, позивач посилається на те, що на даний час з липня 2013 року відповідачка разом з її малолітніми дітьми незаконно та безпідставно займають спірне жиле приміщення в гуртожитку, а тому позивач просить виселити їх без надання іншого житлового приміщення. Посилаючись на наведені вище обставини, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги НТУУ «КПІ». Ухвалою суду від 03.02.2014 року за клопотанням представника відповідачки до участі у справі в якості третьої особи залучено орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. Також ухвалою суду від 03.02.2014 року відповідачка залучена до участі у справі в якості законного представника малолітніх [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідачка, діючи в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги НТУУ «КПІ» не визнали і просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Третя особа орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки свого представника суд до відома не поставила, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із статтею 127 ЖК України, пунктом 2 та 3 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року встановлено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Судом встановлено, що спірне жиле приміщення - кімната [ADDRESS], що перебуває на балансі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Як вбачається з листа Міністерства освіти і науки України від 03.12.2010 року за № 1/11-11028, гуртожиток [ADDRESS] передане у користування і знаходиться на балансі НТУУ «КПІ», відноситься до сфери управління міністерства і є державною власністю. Наказом ректора НТУУ «КПІ» № 4-85 від 03.09.2001 року «Про встановлення статусу жилих будівель, які знаходяться на балансі НТУУ «КПІ» для гуртожитку [ADDRESS], де розташована кімната [NUMBER], встановлено статус студентського гуртожитку для проживання сімейних студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ». Згідно частини другої статті 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу (ст. 129 ЖК України). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] та її малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають в кімнаті [ADDRESS], що відповідачкою не оспорюється. Підставою для вселення та проживання відповідачки в спірне жиле приміщення в 2010, 2011, 2012 роках були ордери 22-EWVDEOAPEBZ8, видані [PERSON] на підставі наказу ректора від 17.06.2010 року №1-123, від 01.06.2011 року №4-173, від 18.05.2012 року №4-174 відповідно про надання відповідачці спірного житлового приміщення на період її навчання в НТУУ «КПІ». Відповідачка визнала в судовому засіданні і не оспорювала, що спірне житлове приміщення було надане їй в зв'язку з навчанням в НТУУ «КПІ» на період навчання. Наказом від 11.02.2013 року №412-С відповідачці перенесено захист дипломного проекту через хворобу та видано направлення від 26.02.2013 року №339 для тимчасового розміщення у гуртожитку, яким продовжено строк проживання до 30.06.2013 року. Після закінчення вказаного строку адміністрація НТУУ «КПІ» зверталася до відповідачки з вимогою про виселення із гуртожитку, однак відповідачка до цього часу продовжує проживати в спірному житловому приміщенні, що порушує права позивача. Вказані обставини відповідачкою не оспорюються. Відповідно до ч. 1 ст. 132 ЖК України особи, що вчилися у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з навчанням. Пункт 40 Примірного положення про гуртожитки особи, які вчилися у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку із навчанням. Згідно п. 43 Примірного положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу при відрахуванні з навчального закладу студенти, які проживали у гуртожитку, залишають його у встановленому порядку в двотижневий термін з дня видачі відповідного наказу. Як вбачається з матеріалів справи, наказом проректора з науково-педагогічної роботи від 29.06.2013 року №1228-с [PERSON] було відраховано з університету у зв'язку з отриманням повної вищої освіти. Виходячи з обставин, викладених вище, судом встановлено, що спірне житлове приміщення було надано відповідачці у зв'язку з навчанням в НТУУ «КПІ» на період навчання, проте після закінчення навчання відповідачка в добровільному порядку відмовляється звільнити займану нею кімнату [ADDRESS], що порушує права позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги НТУУ «КПІ» про виселення відповідачки разом з залежними від неї малолітніми дітьми знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому вважає, що позовні вимоги позивача про виселення відповідачки [PERSON] та їх малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] із займаного житлового приміщення підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved