Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

04.02.2021 року позивачі звернулися до суду з позовом до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради про встановлення права користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовували тим, що вони є квартиронаймачами квартири [ADDRESS] , яка є власністю територіальної громади м.Полтави. Позивачі на законних підставах були вселені, реєстровані та законно проживають у вказаному житловому приміщенні, сплачуть всі необхідні комунальні платежі. Тому, позивачі просили визнати за ними право проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . 25.05.2021 року позивачі уточнили свій позов, просили визнати право проживання та користування на законних підставах жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , з 13.09.2017 року. Ухвалою суду від 05.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 12.03.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - Управління майном комунальної власності міста. Ухвалою суду від 05.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без їх участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, заслухавши представника позивача, свідків, суд дійшов до висновків про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартири [ADDRESS] . Позивачі є наймачами вищевказаної квартири та фактично користуються нею [PERSON] з 07.05.2010 року, а [PERSON] з 13.09.2017 року, сплачують житлово-комунальні послуги. 30.08.2017 року [PERSON] уклала договір із КП «ЖЕО № 2» про надання послуг по квартирі [ADDRESS] , що підтверджується типовим договором від 30.08.2017 року. Згідно ст. 65 Житлового Кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Згідно довідки КП «ЖЕО №2» №1640 від 23.07.2020 року ордер за адресою [ADDRESS] відсутній, квартира не значиться як службова. На звернення про видачу копій ордеру чи договору найму житлового приміщення, витягу з поверхового плану, Комунальне підприємство «ЖЕО № 2» в своїй відповіді № С1811 від 29.12.2020 зазначає, що згідно з установчими документами Комунальне підприємство «ЖЕО № 2» не є правонаступником колишніх житлових організацій, а житловий будинок [ADDRESS] переданий на баланс підприємства лише 31.03.2012, то в КП «ЖЕО № 2» ордер на вказану квартиру відсутній. Відповідно до статті 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. По справі встановлено, що договір найму в письмовій формі щодо користування спірною квартирою відсутній. Разом з тим, відсутність договору найму в такій формі не є підставою для висновку про його не укладення чи недійсність, при наявності доказів в підтвердження обставин користування квартирою (проживання, реєстрація, споживання комунальних послуг тощо). Відповідно до частин першої, другої статті 104 ЖК УРСР член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Згідно положень частини 1,2 статті 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Оскільки [PERSON] був наймачем жилого приміщення, помер, члени його сім`ї, набули право визнання їх наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість померлого наймача та укладення окремого договору найму на виділене приміщення - квартиру [ADDRESS] , й таке право було визнано за нею наймодавцем. Отже відсутність ордеру на жиле приміщення та письмового договору найму за умови підтвердженого факту проживання та реєстрації позивача у спірній квартирі не позбавляє його права на судовий захист. Частиною першою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно зі статтею 9 ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом статті 65 ЖК УРСР за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні. Такі обставини є предметом доказування по справі й обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 81 ЦПК України покладається на сторони залежно від того, хто посилається на ці обставини. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт проживання позивачів за адресою [ADDRESS] . Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved