Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03.11.2014 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ в.о. генерального директора - заступника голови комісії з реорганізації Державної адміністрації залізничного транспорту України Бланка М.І. від 29.10.2014 року №75 в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності, мотивуючи свої вимоги з урахуванням додаткових пояснень і доповнень в судових засіданнях наступним. Так, позивач зазначає, що вона з 21.05.2010 по теперішній час працює на посаді начальника юридичної служби Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - ДТГО «ПЗЗ»). 29.10.2014 наказом №75 в.о. генерального директора - заступника голови комісії з реорганізації Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця) Бланка М.І. її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, яке полягало в незабезпеченні надання повного пакету документів на запити перевіряючих, ій оголошено догану. Позивач стверджує, що будь-яких порушень трудової дисципліни в своїй роботі не допускала, працювала чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувала розпорядження керівників і належним чином здійснювала свої трудові обов`язки. Акцентує увагу на тому, що зміст наказу зводиться лише до оціночних понять, не містить посилання на конкретний пункт чи статтю чітко визначеного акту, положення якого працівник - [PERSON] порушила, відтак і стверджувати, що вона не виконала те, що не входило до її обов`язків підстав немає. Окрім того, зазначала, що підставою винесення оскаржуваного наказу була доповідна записка керівництва департаменту внутрішнього контролю, які «перекрутили» надану нею їм відповідь на їх запити, що потягло в подальшому мотивування оскаржуваного наказу відомостями, які не відповідають дійсності. Невбачаючи в своїх діях або бездіяльності ознаки будь-якого дисциплінарного проступку, позивач звернулася до суду з вимогою визнати незаконним та скасувати цей наказ, окремо наголошуючи на тому, що відповідачем Укрзалізницею було порушено і певний порядок, передбачений нормами трудового законодавства, притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. Так, перевірка ДТГО «ПЗЗ» проводилася на підставі наказу Укрзалізниці з 06.10.2014 по 14.10.2014, і, на думку Укрзалізниці, неналежне виконання своїх обов`язків позивачем саме в цей час стало підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Проте, зазначає позивач, вона з 06.10.2014 по 24.10.2014 включно перебувала на лікарняному. Ніхто будь-яких пояснень з приводу ймовірних порушень нею в цей період трудових обов`язків не відбирав, не отримувалася і згода профспілкового органу на притягнення її до дисциплінарної відповідальності, членом якого вона є. Сам наказ до її відома не доводився, про його існування вона дізналася випадково (а.с.1-3, 23-25, 57-58) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в.о. генерального директора - заступник голови комісії з реорганізації Укрзалізниці Бланк М.І., в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.41-46, 109-111). За таких обставин, з урахуванням думки сторін, суд вважав можливим розглянути справу за його відсутності. Представники відповідача Укрзалізниці Корсун Ю.Ю. та Хмель В.В. в судовому засіданні просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, надали письмові заперечення, з яких з урахуванням пояснень в судовому засіданні вбачається, що при винесенні наказу №75 від 29.10.2014 року, яким було притягнуто в тому числі позивача до дисциплінарної відповідальності, Укрзалізниця, на думку представників відповідача, дотрималась правил і порядку застосування зазначеного дисциплінарного стягнення. Суть же порушення позивача зводиться до того, що вона умисно зволікала із наданням документів, запитуваних перевіряючими 08.10.2014 та 09.10.2014 щодо переліку договорів закупівлі моторвагонного рухомого складу за період з 01.10.2010 по 01.10.2014 та надала необґрунтовані пояснення щодо причин ненадання документів для здійснення перевірки, внаслідок чого стало неможливим своєчасно та якісно виконати наказ Укрзалізниці від 02.10.2014 №629Ц/од «Про проведення перевірки» ДТГО «ПЗЗ» (а.с.93-95) Представники відповідача ДТГО «ПЗЗ» Тягнирядно О.М. та Ільчук О.С. кожна окремо визнали позов, окремо зазначили, що позивач з 2002 року працює на підприємстві, протягом цього часу жодного нарікання до виконання нею своїх трудових обов`язків не було. Навпаки, вона неодноразово заохочувалася грамотами та подяками за багаторічну плідну працю на залізничному транспорті, вагомий особистий внесок в розвиток транспортної галузі, забезпечення потреб населення та економіки держави в перевезеннях вантажів та пасажирів, високу професійну майстерність, творчу ініціативу в роботі та сумлінну працю, оперативність у виконанні поставлених завдань та наполегливість. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що позивач з 2002 року працює в ДТГО «ПЗЗ», спочатку юрисконсультом, а з 21.05.2010 - начальником юридичної служби ДТГО «ПЗЗ» (а.с133) Між тим письмового договору між сторонами не укладалося, проти чого ніхто з них не заперечує. Трудові ж обов`язки позивача на посаді начальника юридичної служби ДТГО «ПЗЗ» чітко визначені посадовою інструкцією (далі - Посадова інструкція), затвердженою 27.12.2013 начальником залізниці Кривопішиним О.М., з якою позивач в цей же день була ознайомлена (а.с.8-12) Відповідно до преамбули статуту ДТГО «ПЗЗ», останнє створене згідно ст. ст. 1, 4 Закону України «Про залізничний транспорт», засноване на державній власності і належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України та підпорядковане Укрзалізниці. Згідно п.19 Положення «Про дисципліну працівників залізничного транспорту», вищий керівник може повністю реалізувати права, що належать нижчому керівникові. 29.10.2014 позивача на підставі наказу №75 за підписом в.о. генерального директора - заступника голови комісії з реорганізації Укрзалізниці Бланка М.І. за неналежне виконання посадових обов`язків, яке полягає в незабезпеченні надання повного пакету необхідних документів на запити перевіряючих, було оголошено догану. При цьому підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стало те, що на думку [PERSON], зокрема, начальник юридичної служби [PERSON] неналежно ставиться до виконання своїх посадових обов`язків, що полягає в тому, що посадовими особами вказаної залізниці на неодноразові запити перевіряючих про надання документів не було надано повний пакет необхідних документів для якісного проведення перевірки. Так, керівництвом юридичної служби не забезпечено надання перевіряючим переліку договорів закупівлі моторвагонного рухомого складу за період з 01.01.2010 по 01.10.2014 (а.с.7) Як вбачається з матеріалів справи і не оспорюється сторонами 02.10.2014 за підписом в.о. генерального директора - заступника голови комісії з реорганізації Укрзалізниці Жураківського В.О. було видано наказ №629-Ц/до про проведення з 06.10.2014 по 14.10.2014 перевірки ДТГО «ПЗЗ» з питань придбання та використання моторвагонного рухомого складу за період з 01.01.2010 по 01.10.2014. Для цього створена комісія в складі начальника відділу Правового департаменту Кузьменко С.В., ревізора Департаменту внутрішнього контролю Кислого С.П. та начальника відділу Департаменту внутрішнього контролю Олексієнко Ю.П. Начальнику ДТГО «ПЗЗ» наказано створити необхідні умови для належної роботи комісії, забезпечити учасників комісії робочим приміщенням, необхідними для перевірки документами та телефонним зв`язком (а.с.59) Резолюція на копії даного наказу, яка знаходиться в матеріалах справи, за твердженням представників відповідача Укрзалізниці, що не заперечувалося позивачем по справі, свідчить про те, що копія даного наказу була отримана ДТГО «ПЗЗ» 06.10.2014 з відміткою «НЮ до виконання», де «НЮ» - «начальнику юридичної служби». Проте, вже 09.10.2014 за №ЦКРУ-9/76 на ім`я в.о. генерального директора - заступника голови комісії з реорганізації Укрзалізниці Бланка М.І. була подана доповідна записка за підписом в.о. начальника департаменту внутрішнього контролю Савалюка С.П. про те, що станом на 15.00 годину 09.10.2014 окремі працівника ДТГО «ПЗЗ», зокрема, начальник юридичного відділу [PERSON], неналежно ставляться до виконання своїх посадових обов`язків, що полягає в тому, що посадовими особами вказаної залізниці на неодноразові запити перевіряючих про надання документів не було надано повний пакет необхідних документів для якісного проведення перевірки. Так, керівництвом юридичної служби не забезпечено надання перевіряючим переліку договорів закупівлі моторвагонного рухомого складу за період з 01.01.2010 по 01.10.2014 (а.с.29-30). Аналіз змісту даної доповідної записки і оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності свідчить про те, що вищенаведені відомості були дослівно перенесені в зазначений наказ і слугували безпосередньою підставою його винесення (а.с.7) Однак, суд не може погодитися із обґрунтованістю притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки вищенаведені підстави містять виключно оціночні категорії, не дають можливості визначити чітко, в чому саме полягало порушення трудової дисципліни чи невиконання або неналежне і яких саме трудових обов`язків. Твердження представників відповідачів Укразалізниці про те, що позивач порушила останній пункт розділу 2 «Завдання та обов`язки» своєї Посадової інструкції, а саме «не виконала інші доручення керівництва залізниці» (а.с.8-12), оскільки не відповіла на «неодноразові запити перевіряючих» суд вважає неспроможними, оскільки таких «неодноразових запитів» було лише два: від 08.10.2014 і 09.10.2014 (що не заперечується представниками відповідача Укрзалізниці - а.с.94), та і один, і другий запити містять посилання на необхідність кожного разу «повторно» надати перелік всіх договорів закупівлі моторвагонного рухомого складу за 2010-2014 роки строком до 15.00 годин 09.10.2014 року (а.с.115-116). Також як звертала увагу позивач, хоча в склад вищезазначеної комісії по перевірці ДТГО «ПЗЗ» і не входили керівники підприємства, чиї доручення вона повинна виконувати, позивач надала перевіряючим за своїм підписом відповідь від 09.10.2014 за №4/503-НЮ про те, що реєстрація всіх господарських договорів залізницею здійснюється через Автоматизовану систему обліку господарських договорів «Договір УЗ», в якій можна віднайти будь-який договір укладений залізницею знаючи реєстраційний номер договору, дату реєстрації договору та точну назву контрагента. Зазначила, що щорічно ДТГО «ПЗЗ» укладає понад 7000 договорів, за вказаний в запиті період - це 30000 договорів, а попредметного пошуку зазначена автоматизована система не здійснює і за такий короткий проміжок часу виокремити конкретні договори по предмету укладання, тобто щодо закупівлі моторвагонного рухомого складу, в ручному режимі досить складно і потребує значного часу та залучення значної кількості працівників, в разі ж негайного надання запитуваної інформації запропонувала перевіряючим зазначити назву контрагента, дату та номер реєстрації договору (а.с.27) Відсутність попредметного пошуку договорів в електронній системі зберігання договорів «Договір УЗ» була продемонстрована позивачем в судовому засіданні наданням відповідних роздруківок із автоматизованої системи обліку господарських договорів «Договір УЗ» (а.с.117-120), що також не заперечувалося представниками відповідачів по справі, як і існування архіву договорів, зареєстрованих юридичною службою ДТГО «ПЗЗ», для можливості їх пошуку в ручному режимі, де вони також зберігаються не по предмету укладання (а.с.128-127) Суд погоджується із доводами позивача про те, що перевіряючі мали можливість після отримання її відповіді уточнити запит або вимоги щодо надання електронної бази для здійснення пошуку відповідних договорів, але жодних інших дій після 09 жовтня до закінчення перевірки 14 жовтня не здійснювали, окрім складання доповідної записки керівництву, про яку йшла мова вище, відтак і перекладати провину за «несвоєчасне та неякісне», як зазначено в оскаржуваному наказі, виконання наказу Укрзалізниці від 02.10.2014 №629-Ц/до про перевірку ДТГО «ПЗЗ» на позивача підстав не мали. Також такими, що не заслуговують на увагу суд вважає доводи представників відповідача Укрзалізниці в частині порушення позивачем третього абзацу розділу 2 «Завдання та обов`язки» своєї Посадової інструкції, а саме того, що, на думку останніх, позивач не організувала роботу і не розподілила обов`язки між працівниками юридичної служби залізниці, не давала вказівки всім юрисконсультам залізниці, що призвело до ймовірного ненадання відповіді на запити перевіряючих (а.с.7-12), тому що фізичної можливості здійснювати свої трудові функції позивач об`єктивно не мала, оскільки з 06.10.2014 по 24.10.2014 включно перебувала на стаціонарному лікуванні в державному закладі «Дорожня клінічна лікарня №1». Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, всіх нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено договір. В свою чергу, статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення як догана і звільнення. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Частиною 1 ст.149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Матеріали справи не містять доказів того, що від позивача такі пояснення були відібрані. Саме лише направлення листа телеграмою від 14.10.2014 №ЦЗ-1-9/364 начальнику ДТГО «ПЗЗ» про забезпечення надання особистих пояснень начальника юридичної служби [PERSON] в строк до 09.00 години 16.10.2014 та посилання в акті від 16.10.2014 за підписом начальником Департаменту управління персоналом Михальченко І.І., його заступником Тягульською В.С. та начальником відділу організаційно-аналітичного забезпечення роботи з персоналом Департаменту управління персоналом Барковою О.П. на відсутність станом на 11.00 годин 16.10.2014 таких пояснень в Укрзалізниці, з урахуванням терміну перебування позивача на лікарняному, також не спростовують доводи позивача про недотримання передбаченої законом процедури накладання дисциплінарного стягнення (а.с.98-99) Також всупереч ч.2 ст.252 КЗпП України відповідачем не отримано згоди виборного профспілкового органу, членом якого є позивач, перед притягненням її до дисциплінарної відповідальності, що було визнано представником відповідача Укрзалізниці Хмелєм В.В. і окремо наголошено на тому, що хоча позивач і є членом профспілки, проте згоду на притягнення її до дисциплінарної відповідальності Укрзалізниця не отримувала, оскільки не вважала це за необхідне. На необхідності ж дотримання даних положень Закону звернув увагу і Верховний Суд України у справі №6-163цс14, виклавши серед іншого свою правову позицію таким чином, що згідно ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і ч.2 ст.252 КЗпП однією з гарантій можливості здійснення працівниками підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є. Відповідно до ч.4 ст.149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Проте відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що позивача було належним чином повідомлено про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Укрзалізницею не доведено невиконання позивачем покладених на неї посадових обов'язків та її вину щодо дійсної наявності зазначених у наказі порушень. Крім того, зазначеним відповідачем не було дотримано і встановленої чинним законодавством процедури застосування дисциплінарного стягнення. На підставі викладеного, приходжу до висновку про незаконність оскаржуваного наказу і необхідності задоволення вимог позивача, але частково. Щодо вимоги позивача скасувати наказ про звільнення слід зазначити наступне. Суд, як і будь-який інший орган по розгляду трудових спорів, не має адміністративних повноважень, тому він не може скасовувати накази, оскільки чинним законодавством України, яким регулюються трудові правовідносини, чітко визначено, що видача та скасування наказів відноситься виключно до компетенції власника або уповноваженого ним органу. До повноважень суду належить лише перевірка законності наказу. Тобто законодавством наділено працівника правом звернення до суду з позовом про визнання недійсним (незаконним) стягнення, оголошеного працівникові. Також цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що в разі пред`явлення вимог не до того відповідача, хто повинен відповідати, суд відмовляє в задоволенні позову. Відтак, в частині задоволення вимог, адресованих ДТГО «ПЗЗ» позивачу також слід відмовити, оскільки останній є неналежний відповідач по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, в порядку розподілу судових витрат, з відповідача належить стягнути в дохід держави і судовий збір за вимоги немайнового характеру в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial