Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в позовній заяві вказує, що 31 липня 2014 року він домовився з [PERSON] про продаж нею йому житлового будинку, розташованого в с.Бережнівка Кобеляцького району Полтавської області, який вона успадкувала після своєї матері. В цей же день, в рахунок ціни будинку він передав [PERSON] 5000 грн., яка написала розписку про одержання коштів. Але в кінці 2016 року [PERSON] заселила іншу особу, якій також пообіцяла продати будинок і від якої взяла гроші, але в сумі 30 000 грн. Оформляти нотаріально договір купівлі-продажу будинку [PERSON] відмовляється та відмовляється повертати кошти. Позивач [PERSON], вважаючи договір між ним та [PERSON] нікчемним, просив стягнути на його користь з відповідача [PERSON] 5000 грн. В судовому засіданні 04 травня 2017 року позивач [PERSON] змінив підставу позову, надав суду уточнену позовну заяву, в якій зазначає, що [PERSON] в наданому запереченні не визнає факту досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, а отже такий договір юридично вважається не укладеним і застосовувати до нього положення закону щодо правових наслідків недійсності правочину підстав немає. Те ж саме стосується й договору оренди з правом викупу. Отже у [PERSON] не було ніяких правових підстав в отриманні від позивача грошей в сумі 5000 грн., а тому вона повинна ці гроші йому повернути. Позивач [PERSON], його представник адвокат [PERSON] підтримали вимоги уточненої позовної заяви, просять суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 5000 грн. безпідставно набутого майна та понесені позивачем судові витрати 640 грн. судового збору, 1000 грн. за юридичну допомогу адвоката. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала й пояснила суду, що дійсно є власником будинку розташованого в с. Бережнівка Кобеляцького району Полтавської області, який вона успадкувала після смерті матері. Дійсно нею від [PERSON] було отримано гроші в сумі 5000 грн., про що вона в присутності [PERSON] написала розписку. В будинок вселилися родичі [PERSON] Вона вважає, що [PERSON] сплатив їй кошти за користування будинком по договору найму, однак письмового договору найму не складали, та істотні умови договору не обговорювали. Суд, заслухавши сторони, свідків, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 31 липня 2014 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошову суму 5000 (пять тисяч) гривень за будинок в якому він буде проживати, з правом подальшого викупу, про що написала письмову розписку в присутності [PERSON], яку передала [PERSON] Л.(а.с. 4). Як пояснили, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] й [PERSON], їм було відомо від [PERSON] та від [PERSON] про те, що в липні 2014 року [PERSON] передав гроші в сумі 5000 гривень [PERSON], як частину платежу в рахунок купівлі-продажу будинку для того, щоб [PERSON] за ці кошти оформила документи на будинок, як спадкове майно на себе, щоб була можливість переоформлення на покупця через нотаріальну контору. В подальшому договір купівлі продажу вказаного житлового будинку укладений не був. Суд не може брати до уваги пояснення відповідачки [PERSON], про те що кошти від [PERSON] були отримані на підставі договору найму, оскільки нею не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували ці обставини. Частиною 1 ст. 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Таким чином, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови. Однак договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був у звязку з чим відсутні підстави вважати передані [PERSON] кошти завдатком. Частиною 2 ст. 570 ЦК України передбачено, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Предявляючи позов, [PERSON] посилався на те, що кошти за розпискою отримані [PERSON] безпідставно, оскільки в подальшому договір купівлі-продажу вказаного будинку, укладений не був, та [PERSON] в кінці 2016 року ще й заселила в будинок іншу особу, а коли позов був на розгляді суду оформила через нотаріальну контору договір купівлі-продажу будинку з іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки [PERSON] не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що вона набула від [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 грн. при наявності достатніх правових підстав, як плату по договору купівлі-продажу, так само й по договору найму чи оренди з правом викупу, так як такі договори в подальшому укладені не були, тому ці кошти вважаються безпідставно набутим майном. Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. А отже з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 5000 ( пять тисяч) гривень. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути у відшкодування судових витрат на сплату судового збору 640 грн. 00 коп. та 1000 грн., сплачених на підставі наданих квитанції й розрахунку витрат за юридичну допомогу адвоката.

Outcome: approved