overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

02 березня 2015 року до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 20 травня 2005 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, неможливості знайти порозуміння, почуття любові та поваги втрачено. Від цього шлюбу у них народилася дочка, яка на даний час проживає разом з позивачем. Позивач в судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про день та час судового засідання, надав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 10). Відповідач в судове засідання не зявилвся, був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, надав до суду заяву, згідно якої позов визнав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с. 11). Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.05.2005 р., який зареєстрували у Мерефянській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 46, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 008393, виданого Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області 20.05.2005 р. (а.с.3). Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №017902, виданого Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області (а.с. 4). Однак, сторони сумісно не проживають з жовтня 2014 р., спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, внаслідок чого ставлення один до одного склалося, як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сімї, яка фактично розпалася, є неможливим. І подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

02 березня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка та її представники в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи через друковані засоби масової інформації. А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність відповідача. Вислухавши думку представників позивача та позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12 вересня 1997 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського району у м. Донецьк, про що зроблено актовий запис №408. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з початку 2014 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснила позивачка. Від надання часу на примирення позивачка відмовилась, наполягаючи на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

02 березня 2015 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності йому державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0, 2200 га, посилаючись на те, що в державному акті допущена описка щодо написання його прізвища та імені. Через наявність описки він позбавлений можливості провести державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки. Представник заявника [PERSON] діючий від його імені на підставі довіреності у межах наданих йому повноважень, підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки. Заслухавши представника заявника, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно до пункту 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З паспорту заявника вбачається, що його прізвище, ім'я та по батькові - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Рішенням Зорянської сільської ради від 21 січня 1994 року № 11 та рішенням Зорянської сільської ради 19 сесії від 15 лютого 2010 року № 239-V передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для обслуговування жилого будинку площею 0,22 га (а.с. 19-21). Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,2200 гектарів, розташовану по [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), був виданий на підставі зазначених рішень на ім'я [PERSON] (а.с. 5). Таким чином, в державному акті допущена описка щодо прізвища та імені заявника, що унеможливлює проведення державної реєстрації зазначеної земельної ділянки на ім'я заявника. Факт належності заявникові зазначеного державного акту знайшов підтвердження в судовому засіданні, заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Крім того, встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує для заявника юридичні наслідки. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

02 березня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1982 р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.02.2015р. о 14 год. 20 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 27.02.2015р. о 14 год. 20 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Старченко лікарні Петропавловської ЦРЛ. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий іспитує слухові галюцинації. Висловлює маячні ідеї переслідування. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

02 березня 2015 року Першотравневим районним судом було винесено рішення «про позбавлення батьківських прав» відповідача [PERSON], але при вирішенні вказаного питання , не було прийняте рішення про накладення заборони на відчуження майна, в інтересах дитини [PERSON]. Прокурор звернувся до суду саме з вказаним питанням і в суді підтримав свій позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи на підставі ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, суд приймає рішення про розгляд справи без участі відповідача. Третя особа-служба у справах дітей Мангушського району Донецької області в особі керівника служби [PERSON] підтримала позов і додала на виступ прокурора, що з дня винесення рішення про позбавлення батьківських прав відповідача, дитина [PERSON] у постійному полі зору їх служби, а вказане питання вони не піднімали , бо в дитини є матір подібне питання вони мають піднімати у випадках встановлених Законом. Порушення житлових прав малолітнього [PERSON], [INFO] відсутнє. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного: Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 02.03.2015 року за позовом [PERSON], [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, індексний номер 64929101 від 03.08.2016 року житло, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] перебуває на праві приватної власності відповідача [PERSON]. Відповідно до ч.ч 1, 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. [PERSON] є власником житла, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] яким він може розпорядитися, а накладення заборони на відчуження майна та житла дитини є способом захисту прав дитини та відповідає їх інтересам. На підставі наведеного, заява прокурора підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

02 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, зазначивши, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. У вказаному житлі зареєстрований відповідач [PERSON], який є братом її покійного чоловіка. Відповідач залишив місце свого мешкання у 2004 році. З цього часу позивачу невідомо місце його знаходження. Відповідач з членами родини не спілкувався. Вона не чинила перешкод у користуванні квартирою. В той час як відповідач залишається зареєстрованим у вказаному помешканні, на нього нараховуються експлуатаційні витрати та комунальні платежі, у погашенні яких відповідач участі не приймає. В зв'язку з тим, що відповідач не мешкає за місцем реєстрації, житлом не користується позивач просить суд визнати його таким, який втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Блюхера, 5/184. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву (а.с. 23 - заява) позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомленй у встановленому законом порядку ( а.с. 15, 31- повідомлення). Треті особа в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 17, 19 - заява). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач є квартиронаймачем квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Блюхера, 5/184 (а.с. 6- копія виписки фінансового рахунку). Згідно акту про фактичне не проживання особи у житловому приміщенні від 02.03.2015 року (а.с.9 копія акту) відповідач [PERSON] не проживає в вищевказаній квартирі року з 2004 року по теперішній час. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, за місцем реєстрації не проживає, не сплачує за комунальні послуги. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Суд вважає, що та обставина, що відповідач продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але не проживають у вказаній квартирі, не користуються нею, надає суду підставу вважати, що знаходження відповідача на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

02 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що з відповідачем [PERSON] перебувають у зареєстрованих шлюбних відносинах. Від даних відносин мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження зазначений відповідач по справі. Відповідач працює водієм ПАТ МК «Азовсталь», має постійний заробіток, але добровільно не приймає участі в утриманні дитини. Позивач [PERSON] просить суд стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. До судового засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, визнавши позовні вимоги в повному обсязі. З'ясувавши вивчивши думку сторін що до позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 15 січня 2004 року [PERSON] народилась [INFO], актовий запис № 27, в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, передбачених ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

02 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.02.1995 року вона уклала шлюб, зареєстрований Красноармійським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 64 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час є повнолітньою, та неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2015 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON]. просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 18 лютого 1995 року зареєстрували шлюб Красноармійським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 64 (а.с. 3). Від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час є повнолітньою, та неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4,13,14). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

02 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON]. на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем [PERSON]. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2006 року. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утримані позивачки. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення та виховання дитини, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати сина, в зв'язку з чим, вимушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до якої заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] з 05 травня 2006 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 199 (а.с. 3). Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до довідки виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 436 від 25.02.2015 року позивачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином, який знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Як вбачається з довідки № 02/03-15 від 02.03.2015 року [PERSON] працює продавцем у ФОП [PERSON] (а.с. 5). Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 183 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України сума платежу по аліментам за один місяць в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved