Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

03 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 липня 2009 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,77 га, розташованої в межах Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини він до нотаріальної контори з заявою про її прийняття не звернувся, оскільки його дружина тяжко хворіла, перебувала на стаціонарному лікуванні, а він доглядав за дітьми. Посилаючись на викладені обставини, вказує, що пропустив строк з поважних причин, та просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач та його представники в судовому засіданні позов підтримали повністю та просили про його задоволення. Крім зазначеного в позові, позивач також посилався на те, що не подавав заяву про прийняття спадщини, оскільки цю спадщину мала прийняти його рідна сестра [PERSON], яка на час смерті матері проживала разом з нею. Однак [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, а у 2015 році відмовилася від спадщини на його користь. Представник відповідача Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа Державний нотаріус Другої Вознесенської нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надавши заяву без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином повісткою. Вислухавши пояснення позивача та його представників, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Позивач [PERSON], який народився 04 червня 1964 року, є рідним сином [PERSON], померлої 17 липня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 266899 та копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 093660 (а.с. 26, 27). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,77га, розташованої в межах Камянської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 057510, виданого 14 березня 2005 року (а.с. 33). Відповідно до ст.ст. 1216,1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1\~ст. 1269 ЦК України). З викладеного слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], закінчився 17 січня 2010 року. Після смерті матері позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, звернувшись до нотаріуса з питання оформлення спадщини лише 14 грудня 2017 року, тобто більш ніж через 8 років. Як слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22 лютого 2018 року № 51015678, щодо майна померлої 17 липня 2009 року [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с. 82). З копії довідки Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 13 грудня 2017 року № 238/04-09 вбачається, що [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [INFO] з 2004 року та знята з реєстраційного обліку у 2009 році у звязку зі смертю. Разом з нею за вказаною адресою на день смерті була зареєстрована її дочка [PERSON] (а.с.31). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] Надана позивачем копія заяви [PERSON] від 26 травня 2015 року про відмову від спадщини на користь [PERSON] правового значення не має, оскільки відповідно до ч. ст. 1270, ч. 1 ст. 1273 ЦК України така заява мала бути подана протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року №7 роз'яснив, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд має дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказаний вище висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 710/1397/16-ц. В п.\~2\~роз'яснень\~Вищого спеціалізованого\~суду з\~розгляду цивільних\~і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. При ухваленні рішення щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 1 статті 81 ЦПК України покладає на кожну із сторін обов'язок із доведення обставин, на які вони посилаються, як на підтвердження своїх вимог та заперечень. За такого, саме на спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, покладається обов'язок з доведення наявності перешкод для подання такої заяви та поважності таких обставин. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На обґрунтування позовних вимог позивач та його представники посилаються на хворобу дружини позивача та перебування на утриманні неповнолітніх дітей на час відкриття спадщини. На підтвердження вказаних обставин надано виписку з медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного центру №1461/281, виписку з історії хвороби стаціонарного хворого, виписку з медичної карти амбулаторного хворого Очаківської ЦРЛ дружини позивача - [PERSON], довідку про дітей, народжених останньою та копії свідоцтв про народження дітей (а.с. 34-40). З вищевказаних письмових доказів вбачається, що [PERSON] народила та виховала семеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких, крім [PERSON], є позивач [PERSON] Оцінивши вищевказані письмові докази, суд вважає, що вони не свідчать про наявність у позивача об'єктивних, непереборних та істотних труднощів для прийняття спадщини, оскільки подання заяви про прийняття спадщини не потребує значних матеріальних витрат, періоди стаціонарного лікування [PERSON] носили періодичний характер, а саме: з 10 червня по 22 червня 2010 року, з 5 червня 2011 року по 27 червня 2011 року, з 20 червня по 03 липня 2014 року, з 06 серпня по 14 серпня 2014 року, з 17 січня по 31 січня 2017 року, з 01 лютого по 09 лютого 2017 року, з 01 листопада по 14 листопада 2017 року, та мали місце поза межами строку для прийняття спадщини. Крім того, на час відкриття спадщини неповнолітніми були лише четверо дітей позивача: [PERSON] - 17 років, [PERSON] - 16 років, [PERSON] - 14 років та [PERSON] - 7 років, та перебування на утриманні дітей вказаного віку не підтверджує наявність перешкод для своєчасного прийняття спадщини. Також, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що спадщину мала прийняти його сестра [PERSON], а потім відмовилась від спадщини на його користь, оскільки ця обставина не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено поважність причин пропуску ним шестимісячного строку, встановленого ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини. Крім того, суд вважає, що позов предявлено до неналежного відповідача, яким має бути дочка померлої [PERSON], яка в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину та має право на її отримання шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. З огляду на викладене, суд не вбачає передбачених ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України підстав для визначення позивачеві додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed