Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

04 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівського обласного благодійного фонду «Наш край», в якому просить стягнути з відповідача 150 грн. матерільної шкоди та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди. Обґрунтувала позивач свій позов тим, що з 09 жовтня 2015 року вона є діючим учасником програми Чернігівського обласного благодійного фонду «Наш край», якою передбачено надання матеріальної допомоги у сумі 150 грн. на часткове покриття затрат, повязаних зі значним підвищенням комунальних тарифів та суттєвим підвищенням витрат на їх оплату. При підписанні заяви представник фонду пообіцяв позивачу, що виплата коштів буде здійснена до нового 2016 року, проте відповідач кошти так і не виплатив. На неодноразові звернення позивача щодо виплати коштів, представник фонду обіцяв, що виплата буде здійснена, але пізніше. Позивач вважає, що її було обдурено, чим відповідачем завдано матеріальної шкоди в сумі 150 грн. Крім того, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача їй також було завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює у 500 грн., оскільки вона людина похилого віку, погано чує і розмови з представником фонду закінчувалися для неї стресом та погіршенням емоційного самопочуття. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2015 року [PERSON] подала на імя керівника Чернігівського обласного благодійного фонду «Наш край» заяву, в якій просила розглянути питання про надання їй матеріальної допомоги у звязку зі значним підвищенням комунальних тарифів за останній рік, суттєвим підвищенням витрат на їх оплату та відповідно погіршенням фінансового становища (а/с 3). Позивач зазначила, що при підписанні заяви представник фонду їй пообіцяв, що виплата коштів буде здійснена до нового 2016 року, проте відповідач кошти так і не виплатив. На неодноразові звернення позивача щодо виплати коштів, представник фонду обіцяв, що виплата буде здійснена, але пізніше. А тому, позивач вважає, що її було обдурено та завдано матеріальної шкоди в сумі 150 грн. Крім того, позивач вказала, що неправомірними діями відповідача їй також було завдано моральної шкоди, оскільки вона людина похилого віку, погано чує і розмови з представником фонду закінчувалися для неї стресом та погіршенням емоційного самопочуття. У поданих суду запереченнях на позов, представник відповідача вказав, що відповідно до п. 1.3 розділу 1 Статуту Чернігівського обласного благодійного фонду «Наш край», активи фонду можуть формуватися (і фактично формуються) учасниками та іншими благодійниками, а тому благодійна допомога фондом може бути надана тільки тоді, коли є відповідний грошовий благодійний внесок, перерахований благодійником на розрахунковий рахунок, інших активів фонд не має, так як не може проводити господарську діяльність з метою отримання прибутку. Відповідно до Програми Чернігівського обласного благодійного фонду «Наш край», фонд створює базу даних малозабезпечених громадян (за їх згодою) для вирішення питання щодо надання матеріальної допомоги у розмірі 150 грн. (у рамках асигнувань, що надійшли від благодійників) з метою компенсації громадянам різниці при підвищенні тарифів за електроенергію. У самій заяві про надання матеріальної допомоги зазначена примітка, що компенсація буде перераховуватися по мірі надходження коштів у благодійний фонд. Як зазначено представником відповідача, на даний час учасниками програми є декілька десятків тисяч малозабезпечених громадян всіх районів Чернігівської області, у тому числі, і позивач. На даний час залишилося надати матеріальну допомогу близько тисячі осіб, у тому числі, і позивачу та планується повністю здійснити матеріальну допомогу всім учасникам зазначеної вище програми до кінця 2016 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1, 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем не надано суду доказів, що відповідач порушив її цивільні права, адже обіцяна благодійна допомога виплачується благодійним фондом при наявності для цього коштів, а тому підстав, передбачених ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, для відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди внаслідок ненадання благодійної допомоги, не має. За таких обставин вимоги позивача задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed