Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

03 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до повноліття доньки. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 25 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, від спільного життя мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері, оскільки відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Ухвалою від 14 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням першого судового засідання на 26 вересня 2018 року. 26 вересня 2018 року судове засідання було відкладено на 01 листопада 2018 року у звязку з відсутністю у суду відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Судом встановлено, що 25 липня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 26 жовтня 2016 року (а.с.4). Відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої доньки, яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що вбачається з наданого акту КП «Жилсервіс» від 13.08.2018 року (а.с.3). Про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір у сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved