Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

03.03.2015 року позивачка звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом пояснюючи та уточнюючи позивні вимоги просить суд: 1. Стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову з 03.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття. 2. Стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову з 03.03.2015 року до досягнення дитиною трьохлітнього віку, тобто до [INFO] 3. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року, який розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2015 року, що підтверджується копією відповідного рішення суду. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з матір'ю- позивачкою по справі та находиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою з місця реєстрації. Позивачка не працює, з 01 червня 2013 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років та потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює у Державній прикордонній службі України на пункті пропуску Хутір-Михайлівський та отримує щомісячну заробітну плату, інших утриманців не має і аліменти нікому не сплачує, але не надає допомогу як на утримання дитини так і на утримання матері дитини, чим ставить позивачку та її дитину у тяжке матеріальне становище. Витрати позивачки з дитиною значно більші ніж у відповідача, оскільки дитина хворіє на анемію та знаходиться на диспансерному обліку у зв'язку з чим потребує лікування, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку(доходу). Також позивачка вважає, що з відповідача повинно бути стягнуто на її утримання 600 грн., щомісячно, оскільки вона не працює, займається доглядом за дитиною та отримує допомогу до досягнення дитиною до 2-х років в розмірі 810 грн. до 01.06.2015 року, а з червня 2015 року до досягнення дитиною 3-х років отримуватиме лише 130 грн. Крім цього, вона проживає разом з дитиною та батьками в однокімнатній квартирі. В цій квартирі також прописаний і відповідач за якого також сплачуються комунальні послуги. Проживання в однокімнатній квартирі з дитиною є утрудненим, а тому вона з дитиною має намір наймати квартиру, на оплату якої у неї не має коштів. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснила, що підтверджуючих доказів - чеків, квитанцій, рахунків тощо, витрачених на лікування дитини у неї не має, але вона витрачає на лікування власні кошти біля 100 грн., а також і кошти на інші потреби. Не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про виклик до суду, заяв чи клопотань суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Вислухавши позивачку та дослідивши подані докази, а саме копію свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що відповідач є батьком дитини, згідно довідки з місця проживання вбачається, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю- позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні, копію рішення Шосткинського міськрайонного суду від 25.02.2015 року про розірвання шлюбу між сторонами, лист комунального лікувально-профілактичного закладу «Шосткинська дитяча лікарня» від 25 березня 2015 року за № 237, з якого вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходиться під спостереженням з дня народження. З серпня 2014 року знаходиться на диспансерному обліку з приводу встановленого діагнозу: дефіцитна анемія легкого ступеню. Атопічний дерматит. Дитина отримує лікування два рази на рік: препарати заліза, полівітаміни, повноцінне, гіпоалергічне харчування, проти алергічні препарати, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини; стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Згідно із ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову; При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка не працює, займається доглядом за дитиною та отримує допомогу до досягнення дитиною до 2-х років в розмірі 810 грн., до 01.06.2015 року та на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, яка потребує лікування та у зв'язку з цим додаткових витрат. Матеріальний стан відповідача, який є працездатним, працює, аліментів іншим особам не платить. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивачкою на обґрунтування своїх доводів не надано доказів щодо стягнення з відповідача аліментів у визначеній сумі, кількість витрачених коштів на лікування дитини та інші зазначені додаткові витрати. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися від понесених або передбачуваних витрат і має обґрунтовуватись відповідними документами. Надана довідка в частині потреби в лікуванні не містить певної змістовності щодо постійного лікування. Так, з довідки не вбачається певного збільшення витрат на придбання ліків для постійного лікування, спеціального медичного чи звичайного догляду за дитино, її побутове обслуговування, вартість медичних послуг, витрати на лікування за певний період, чеки, рецепти лікарів і рахунки. Позивачка зазначаючи про щомісячне постійне лікування дитини, проте ніяким чином не довела суду ні розмір витрачених коштів, які ліки прописувались дитині та якому медичному закладу сплачені кошти на їх придбання, обмежившись терміном «постійне лікування». Разом з тим, суд вважає, що медична довідка про стан здоров'я дитини заслуговує на увагу, оскільки дитина потребує певного лікування та у зв'язку з цим на думку суду, додаткових витрат на лікування. В якості особливих обставин, що зумовлюють потребу у додаткових витратах, позивачка вказує, що на даний час вона отримує допомогу на дитину 810 грн., до 2-х років, а з 01.06.2015 року буде отримувати лише 130 грн., а також планує наймати квартиру для проживання разом з дитиною та додаткових витрат на комунальні послуги. Рішення суду не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення), позовні вимоги спрямовані на майбутнє, яких невідомо, а ні сторонам, а ні суду щодо можливості їх настання - не можуть бути задоволені щодо захисту права, яке може бути порушено в майбутньому. Ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що позивачка має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років та потребує додаткових витрат, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на утримання позивачки у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», яким передбачено відповідно до прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць у відсотковому співвідношенні грошова допомога малозабезпеченій особі. Аналізуючи надані докази, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення щомісячно з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та на утримання дружини в розмірі 400 грн. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету м. Шостка підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial