Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

04 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтовано тим, що 21 липня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, у якому в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач в позовній заяві зазначила, що подружні стосунки за час спільного сімейного проживання поступово погіршувались, в кінцевому результаті це призвело до фактичного їх припинення. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 29 червня 2016 року по справі №162/466/16-ц шлюб розірвано. Вказала, що разом із дітьми проживає окремо від відповідача у будинку батьків в с.Ветли Любешівського району Волинської області. Самостійно займається вихованням дітей, їх духовним та розумовим розвитком, піклується про стан їх здоров'я, дбає про добробут сім'ї та виконує інші материнські обов'язки. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 26 липня 2018 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 30 серпня 2018 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача [PERSON] визнає повністю, погоджується сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно. Оскільки відповідач визнає позов повністю, суд на підставі ч.4 ст.206\~Цивільного процесуального\~кодексу України ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.141\~цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобовязаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч.3 ст.181\~СК України за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони по справі 21 липня 2001 року зареєстрували шлюб. В даному шлюбі в них 30 червня 2001 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №078723 від 21 липня 2001 року, а також 21 серпня 2002 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №260424 від 21 вересня 2017 року і які перебувають на утриманні позивача. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, привязкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Відповідно до ст.182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, беручи до уваги те, що він погоджується із запропонованою сумою аліментів, суд, дотримуючись меж позовних вимог, визначає аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. У відповідності до ч.1 ст.141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved