Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

03.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 18.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 946, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, а тому примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Окрім того, позивач вказує, що не заперечує, щоб діти проживали разом з відповідачкою та матеріальне забезпечення він буде здійснювати. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду до позовної заяви заяву від 03.11.2017 року про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення / а.с. 11/. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, належним чином повідомлялась, про причини неявки суду не повідомила. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки, яка повідомлена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло заяви про причини неявки до судового засідання, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як\~ надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачки. Дослідивши матеріали справи та письмову заяву позивача, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу «Бондаренко»/ 18.06.2015 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 946, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 231516 від 18.06.2015року /а.с. 4/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження від 30.03.2016 року серія 1-ЖД № 471509 та свідоцтва про народження від 12.05.2016 року серія 1-ЖД № 475680, батьками в яких вказані сторони по справі /а.с.5,6/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.\~\~ За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved