overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 жовтня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 320. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв»язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. З травня 2014 року почали жити окремо. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 22 жовтня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 320. У відповідності до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Шлюбні стосунки припинені з травня 2014 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернувся із позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь 16132,91 грн. заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, мотивуючи тим, що з 01.04.2014 року по даний час працює у відповідача на посаді водія навантажувача 5 розряду. Протягом 3-х місяців відповідач не виплачує заробітну плату, вимоги про її виплату ігнорує. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує частково в сумі 13393,85 грн., оскільки відповідачем виплачено частину заробітної плати, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся за своїм місцезнаходженням. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач з 01.04.2014 року по теперішній час працює у відповідача на посаді водія навантажувача V розряду автотранспортної дільниці, що підтверджується копією трудової книжки серії АХ №012996, довідкою ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» від 28.04.2017 року №211. Із наданого позивачем розрахункового листа за червень 2017 року борг по заробітній платі за відповідачем становить 13393,85 грн.. Таким, чином позов ґрунтується на вимогах ст. 115 КЗпП України, відповідно до якої заробітна плата має виплачуватись працівникові не рідше двох разів на місяць, що відповідач не виконує. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернувся із позовом до суду, який уточнив та просить стягнути з відповідача на його користь 11180,78 грн. заборгованості по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі, мотивуючи тим, що з 22.12.2016 року по даний час працює у відповідача на посаді водія навантажувача 5 розряду автотранспортної дільниці. Протягом 4 місяців відповідач не виплачує заробітну плату, вимоги про її виплату ігнорує. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся за своїм місцезнаходженням. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач з 22.12.2016 року по теперішній час працює у відповідача на посаді водія навантажувача автотранспортної дільниці, що підтверджується копією трудової книжки серії ГА №526777, довідкою ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» від 28.04.2017 року №217. Із наданого позивачем розрахункового листа за червень 2017 року борг по заробітній платі за відповідачем становить 11180,78 грн.. Таким, чином позов ґрунтується на вимогах ст. 115 КЗпП України, відповідно до якої заробітна плата має виплачуватись працівникові не рідше двох разів на місяць, що відповідач не виконує. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернулась до Немирівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. Мотивуючи його тим, що 24 вересня 1995 року, між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що Немирівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, в книзі реєстрації шлюбу від 24 вересня 1995 року, зроблено відповідний запис № 74. Від подружнього життя у сторін народились діти, донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що основною причиною є цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, яка з часом все більше поглиблювалась, відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння. Сімя розпалася остаточно і збереження шлюбу неможливе, оскільки втрачені почуття любові та взаєморозуміння подружжя. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач \~ [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні правом власності, шляхом виселення особи без надання іншого житлового помешкання. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 21.12.2007 року між сторрнами укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачем у них народилися донька [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони проживають окремо з квітня 2017 року. Дитина мешкає разом із нею, відповідач ніякої допомоги на її утримання не надає. Відповідач працює охоронцем в ТОВ «Український рітейл» ТОВ «Брусничка» у м. Краматорську, має стабільний дохід. На утриманні у нього нікого не має. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини, починаючи з 03.05.2017 року. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечуває проти задоволення позовних вимог. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про шлюб 9а.с 7), про народження [PERSON], [INFO], довідкою від 13.01.2017 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкає з матірю за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 9-32. (а.с. 9). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 03.05.2017 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позові зазначено, що 30.04.2013 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом із нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з не відомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5), свідоцтвом про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 6), довідкою з місця проживання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 03.05.2017 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2001 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №373. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Поліну, [INFO]. Шлюбні відносини припинили у грудні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 28.09.2001 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 4. Від даного шлюбу мають доньку Поліну, [INFO], а.с.- 5. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 10.10.2013 року у виконкомі Насташинської сільської ради Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі дітей немає. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, склалися різні погляди на сімейне життя та побут, що і призвело до розпаду сім'ї. протягом тривалого часу проживають окремо, шлюбні стосунки припинені, а тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати без надання строку на примирення, оскільки будь-які стосунки між ними припинені. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи (а.с.29). Відповідач, [PERSON] про час і місце судових засідань повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення (а.с.19, 26), причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.10.2013 року у виконкомі Насташинської сільської ради Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 10.10.2013 року (а.с.6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, сім'я розпалась остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до \~[PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 10.01.2007 року у Вівсянській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис №1. В обґрунтування позову посилається на те, що 10.01.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Вівсянській сільській раді Козівського району Тернопільської області за актовим записом №1. Від шлюбу мають шестеро неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони мають різні характери та погляди на життя, не підтримують жодних сімейних стосунків, втратили почуття любові та взаємоповаги. На даний час проживають окремо. У звязку з викладеним, просять шлюб, укладений між ними розірвати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, давши пояснення, аналогічні у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.01.2007 року Вівсянською сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис №1, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №022879. Від шлюбу мають шестеро неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ИД №132615 від 15.01.2004 року, серії I-ИД №159936 від 10.08.2012 року, серії 1-ИД №047676 від 12.06.2007 року, серії 1-ИД №085717 від 16.12.2008 року, серії I-ИД №159894 від 02.07.2012 року, серії I-ИД №196692 від 21.01.2015 року. Внаслідок різниці в характерах та поглядах на життя у сімї виник стійкий конфлікт, сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім'ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~ знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

03.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб 20.11.2010 року. Від шлюбу з відповідачем мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що 06.11.2015 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дітей не бере, не цікавиться їхніми інтересами. У зв'язку з викладеним потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки, відповідач ухиляється від цього обов'язку, аліменти стягуються судом в примусовому порядку. Аліменти згідно вимог закону стягуються з дня звернення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved