Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

02 травня 2019 року представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла зазначена вище позовна заява. В обгрунтування заявлених вимог зазначено, що 22 березня 2010 року [PERSON] надано кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальниу [PERSON] померла, на момент її смерті залишилася заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2010 року у розмірі 13466,25 грн. яка складається з : - 12 738, 58 грн. - заборгованість за кредитом - 727,67 грн. - заборгованість за відсотками. На підставі зазначеного представник позивача просить суд стягнути зазначену суму заборгованості з спадкоємців померлої [PERSON] - відповідачів у справі [PERSON] та [PERSON] які фактично прийняли спадщину в порядку ч.3 статті 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця вони були зареєстровані та мешкали разом за адресою : [ADDRESS] і у встановлений ст. 1279 ЦК термін не заявили про відмову від спадщини . Ухвалою суду від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18 червня 2019 року. Ухвалою суду від 18 червня 2019 року витребувано з Другої Криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи з метою повного та всебічного з`ясування обставин, розгляд справи відкладено на 17 липня 2019 року. 17 липня 2019 року розгляд справи було відкладено на 10 вересня 2019 року через неявку сторін в судове засідання. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак до суду не з`явились, у запропонований судом строк жодна із них відзиву на позовну заяву не надала. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомили. Під час розгляду справи судом встановлено , що 22 березня 2010 року на підставі договору б/н у вигляді підписаної анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку [PERSON] надано кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 13.08.2014 року (актовий запис № 1305) . Згідно наданого до позовної заяви розрахунку на час смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 22 березня 2010 року у розмірі 13466,25 грн. яка складається з : 12 738, 58 грн. - заборгованість за кредитом, 727,67 грн. - заборгованість за відсотками. Кредитні правовідносини, які виникли між КБ «ПриватБанк» та [PERSON] допускають правонаступництво. У зв`язку з цим позивач в порядку ст. 1281 ЦК України в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора, у якій повідомив про заборгованість спадкодавця, однак стосовно іншого кредитного договору від 20 січня 2014 року. Стосовно своєчасного надання відповідної претензії саме за кредитним договором від 22 березня 2010 року матеріали справи інформації не містять. Отримавши на виконання ухвали суду від 18 червня 2019 року копію спадкової справи 15/2015 року , що відерилась після смерті [PERSON] судом не встановлено , що заяв про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини до спадкової справи не подавалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Також у спадкові справі відсутня інформація про спадкову масу спадкодавця - померлої [PERSON] . Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.( ст. 1217 ЦК України) Відповідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). (ст. 1222 ЦК України) Відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відомостей про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку прийняли спадщину позивачем не надано. Сам по собі факт реєстрації відповідачів не дозволяє суду прийти до беззаперечного висновку, що відповідачі є спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ч.1ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Доказів, з яких би вбачалась інформація про наявність будь-якого спадкового майна, яке після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] увійшло до спадкової маси, його вартості представником позивача суду надано не було, із матеріалів справи не убачається. Вирішуючи справу на підставі доказів, долучених до справи, застосовуючи положення ст. 13 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відповідачі прийняли спадщину в межах вартості певного майна, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити за їх недоведеністю.

Outcome: dismissed