Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

04.01.2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованостідо [PERSON]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 03.09.2012 року між банком та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0332017094БН/2012-09. На виконання зазначеного договору відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 63 000,00 грн. на строк до 29.08.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28, 00 % річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані, та в дату остаточного повернення кредиту. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом. [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, у частині погашення заборгованості по кредиту та сплати відсотків у строки та розмірах, визначених умовами договору. Станом на 24.09.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 39 022, 09 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом (основним боргом) у розмірі - 19 077, 71 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 439, 83 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами - 2 749, 19 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за Кредитом (основний борг) - 8 755, 36 грн. З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору у частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 022, 09 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218, 00 грн. У судовому засіданні сторони відсутні. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «судова влада» Голосіївського районного суду, однак у судове засідання не з»явився. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.09.2012 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 0332017094БН/2012-09 (а.с. 7-10). Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. зазначеного договору: кредитор відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки з лімітом заборгованості не більше 63 000, 00 грн. строком до 29.08.2014 року; дія кредитної лінії припиняється 29.08.2014 року до якого позичальник зобов»язаний погасити всю заборгованість; за користування кредитом позичальник зобов»язаний щомісячно сплачувати кредитору проценти, нараховані за процентною ставкою 28 % річних; кредит підлягає поверненню в терміни, обумовлені цим договором, але не пізніше дати остаточного повернення кредиту, а саме 29.08.2014 року. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобовязання згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов'язання перед [PERSON] щодо надання кредиту, а останній порушив порядок та строки виконання зобов'язань за кредитним договором. 26.01.2015 року на адресу [PERSON] була направлена претензія № 153-7/208-2 з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак остання залишена без виконання. За проведеним позивачем розрахунком заборгованості, станом на 24.09.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 39 022, 09 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом (основним боргом) у розмірі - 19 077, 71 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 439, 83 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами - 2 749, 19 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за Кредитом (основний борг) - 8 755, 36 грн. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання позичальником зобов'язань щодо погашення заборгованості за договором від 03.09.2012 року, а також дострокового повернення кредиту з підстав порушення умов цього ж договору. Наразі, заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за договором у розмірі 39 022, 09 грн. з підстав невиконання зобов'язань за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved