Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

02 вересня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 66\~101,74 дол. США, що по курсу НБУ станом на 29.01.2016 року становить 1\~662\~575,80 грн. та сплаченого судового збору у сумі 24\~938,64 грн., мотивуючи тим, що з відповідачкою було укладено кредитний договір відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 23\~800,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50% на рік. У звязку із неналежним виконанням своїх зобовязань за договором у відповідачки виникла заборгованість перед банком на загальну суму, яка станом на 29.01.2016 року становить 66\~101,74 дол. США, що по курсу НБУ на 29.01.2016 року становить 1\~662\~575,80 грн., яку відповідачка в добровільному порядку погасити відмовляється. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Також надали до суду заперечення, в якому визнали позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсотках в період з 28.11.2014 року по 07.10.2015 року в сумі 315 дол. США та в частині стягнення пені в період з 08.01.2015 року по 06.10.2015 року у розмірі 21,57 дол. США. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 23\~800,00 дол. США, пені за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок 10\~908,76 дол. США просили закрити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, а також застосувати строки позовної давності. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 08 жовтня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №640/937-К937 про надання останній кредиту у розмірі 23\~800,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % на рік. Відповідно до умов Кредитного договору, Відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобовязання за спірним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у сумі 23\~800,00 дол. США. Відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 29.01.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 66\~101,74 дол. США, що по курсу НБУ на 29.01.2016 року становить 1\~662\~575,80 грн., а саме заборгованість за кредитом в розмірі 23\~800,00 дол. США, що по курсу НБУ на 29.01.2016 року становить 598\~612,10 грн., заборгованість по процентам у сумі 22\~899,21 дол. США, що по курсу НБУ на 29.01.2016 року становить 575\~955,51 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок в розмірі 10\~908,76 дол. США, що по курсу НБУ на 29.01.2016 року становить 274\~374,67 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок в розмірі 8\~493,78 дол. США, що по курсу НБУ на 29.01.2016 року становить 213\~633, 52 грн. Оскільки відповідачка відмовляється від погашення заборгованості банк звернувся до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Що стосується заперечень відповідачки та застосування строків позовної давності: Відповідно до п. 1.1. договору кредиту 640/937-К937 від 08.10.2008 року кінцевий термін повернення основної заборгованості до 07.10.2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином строк позовної давності починає відраховуватись з 07.10.2015 року. Крім того відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Останній платіж по кредитному договору було здійснено 26.11.2014 року, який відображений у розрахунку заборгованості у таблиці погашення нарахованих відсотків, а тому доводи відповідачки щодо застосування строків позовної давності не відповідає встановленим судом обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Також не підлягає задоволенню клопотання відповідачки про закриття провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, з підстав того, що спір між сторонами було розглянуто постійно діючим Третейським судом при Асоціації Українських банків, оскільки статтею 5 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Статтею 6 зазначеного Закону визначено категорії справ, що виникають з цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонено третейськими судами. Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 3 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону № 1701-IV доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). [PERSON] набрав чинності 12 березня 2011 року. Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2983-VI передбачено, що після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, про те що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання цього договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону № 1701-IV, незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими субєктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах (правова позиція ПВСУ №6-2630цс15 від 03.02.2016 р.). Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 24\~938,64 грн.

Outcome: approved