Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

04 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між сторонами 13 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Розівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 25. Позивачка вказала, що від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З 31 жовтня 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки. З вказаного часу сторони проживають окремо один від одного. Позивачка вважає одруження з відповідачем невдалим через те, що останній зловживає спиртними напоями та не цікавиться проблемами сім'ї. За таких обставин [PERSON] була змушена звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, просила задовольнити її позов. Разом з тим, позивач заперечувала проти надання судом строку для їх примирення та не виявила бажання зберегти шлюб (а.с.14). Відповідач [PERSON] письмово повідомив судові про те, що ним визнаються обставини, зазначені у позовній заяві [PERSON], та він їх не оспорює. Відповідач заперечував проти надання судом строку для їх примирення, прохав позов [PERSON] задовольнити (а.с.16) Сторони у судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.12,13,15), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с. 14,16). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Розівського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено актовий запис №25 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що з 31 жовтня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне життя позивача з відповідачем не склалося та виявилося невдалим через те, що відповідач зловживає спиртними напоями та не цікавиться проблемами сім'ї. Сторони вважають подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, у письмових заявах заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с.14,16). За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved