Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

04 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій вказала, що її сім`я перебуває на обліку як внутрішньо переміщена з окупованої території, а саме з м.Донецьк. Її батько, [PERSON] , будучи громадянином України, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказана територія є тимчасово окупованою, на якій органи влади не виконують свої повноваження. [INFO] [PERSON] помер. Калининським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної Республіки, 03 серпня 2021 року було складено актовий запис про смерть №810 та видане свідоцтво про смерть. Таким чином, її батько помер на тимчасово окупованій території і на даний час заявник позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах РАЦСу, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту смерті необхідно для одержання пенсії померлого та вирішення спадкових питань. Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засіданні не з`явився, звернувся з клопотанням про розгляд справи без присутності представника та прийняття рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, виданим 02.09.1988 року Калинінським РАЦС м. Донецька УРСР та свідоцтвом про шлюб заявниці, внаслідок якого відбулась зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] громадянин України [PERSON] помер, що підтверджується оригіналом довідки про причину смерті № 4011 від 02.08.2021 року від атеросклеротичного коронарно-кардіосклерозу, на підставі якої Калининським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної Республіки вчинено актовий запис про смерть № 810 від 03 серпня 2021 року та видано відповідне свідоцтво. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, державна реєстрація смерті громадянина України [PERSON] , не була проведена на території України відповідно до вимог закону. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»(далі - Закон) та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 (Інструкція). У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону). Відповідно до вимог п. 3 Розділу 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 р. № 52/5, у зв`язку із неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану АРК та м. Севастополя на тимчасово окупованій території проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Із наведеного вище вбачається, що державна реєстрація смерті у позасудовому порядку проводиться при наявності документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Згідно до положень ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України, про що свідчить копія її паспорту, зареєстрована у [ADDRESS] та взята на облік як внутрішньопереміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Батько заявниці [PERSON] був громадянином України, про що свідчить копія його паспорту, зареєстрований та мешкав на момент смерті в м.Артем, Донецької області і після його смерті заявниця не має можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті свого батька та отримати свідоцтво про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Виходячи з наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Донецьк Україна підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви та для встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved