Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

03 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просить: розірвати договір про сплату пайових внесків у обслуговуючому кооперативі № 13-1/07/2015 від 13 липня 2015 року укладений між позивачем та Обслуговуючим кооперативом «Заміський клуб» (далі по тексту - ОК «Заміський клуб» або кооператив); стягнути з відповідача на її користь сплачені нею пайові внески в розмірі 328800 грн. 00 коп., штраф в сумі 80000 грн. 00 коп., пеню в розмірі 108941 грн. 13 коп. та моральну шкоду в розмірі 8000 грн. 00 коп.. Крім того, стягнути з ОК «Заміський клуб» на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. та на користь держави судові витрати в розмірі 5257 грн. 41 коп. Вимоги обґрунтовано тим, що 13 липня 2015 року між позивачем та ОК «Заміський клуб» укладено Договір № 13-1/07/2015 про сплату пайових внесків у обслуговуючому кооперативі, за яким сторони своїми спільними силами зобов'язуються побудувати та ввести в експлуатацію індивідуальний житловий [ADDRESS], загальною площею 43,0 кв.м. за адресою : Київська обл., Бориспільський район, с. Чубинське. Участь пайовика в будівництві полягає в сплаті до кооперативу пайових внесків у розмірах та порядку, встановленим договором та додатками до нього, а кооператив будує, вводить в експлуатацію та передає пайовику у власність всі необхідні документи на приміщення та земельну ділянку площею 0,001 га. Згідно умов договору кооператив зобов'язався організувати будівництво об'єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації в строк - до 25 березня 2016 року. Позивачем станом на 13 лютого 2016 року зобов'язання перед кооперативом виконано в повному обсязі, платежі передбачені Графіком, що є Додатком №1 до договору за № 13/07/2015, сплачено в повному обсязі в розмірі 328800 грн. 00 коп., що за погодженням сторін є еквівалентом 15000,00 доларів США. Проте, в строк кооператив взяті на себе зобов'язання не виконав, об'єкт будівництва не збудований. Між позивачем та відвідачем 18 лютого 2016 року укладено додаткову угоду № 1 як додаток № 4 до Договору № 13-1/07/2015 від 13 липня 2015 року, яким п. 2.2 та п. 7.4.4 основного договору викладено в новій редакції, а саме : «Відомості про приміщення : індивідуальний житловий будинок (частина), загальна площа 66,0 кв. м., за адресою : [ADDRESS]. Кооператив зобов'язується організувати будівництво об'єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у строк до 31 липня 2016 року». Інші умови договору залишились незмінними. Проте, взяті на себе ОК «Заміський клуб» зобов'язання так і не виконано перед [PERSON] у зв'язку з чим вона змушена звертатись до суду з даних позовом для захисту своїх порушених прав. Позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань на адресу суду не направила. Натомість уповноважила представляти власні інтереси в суді захисника [PERSON], який в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач ОК «Заміський клуб» належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи свого представника до суду не направив, заяв чи клопотань не подав. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Враховуючи наведене суд на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справив провів у відсутність позивача, представника позивача та представника відповідача. Суд, дослідивши повно та всебічно матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановле-ному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2015 року між обслуговуючим ОК «Заміський клуб» та [PERSON] укладено Договір № 13-1/07/2015 про сплату пайових внесків у обслуговуючому кооперативі та підписано Додаток №1 до вказаного договору Графік платежів (а.с. 6-14). Відповідно п.2.1. даного Договору учасники кооперативу сплачуть до Кооперативу пайові внески в рівних долях у розмірах та порядку, встановленому Договором та Додатком до нього, а Кооператив за рахунок пайових внесків Учасника та пайових внесків інших асоційованих членів Кооперативу зобов'язується організувати будівництво об'єкту будівництва, побудувати та здати його в експлуатацію, а в рахунок сплачених пайових внесків Учасника передати у власність Учаснику всі документи, які передбачені даним Договором на приміщення та земельну ділянку площею 0,001 га. у вказаному об'єкті будівництва на умовах, встановлених даним договором та за умови сплати Учасником суми пайового внеску, встановленої даним Договором. Земельна ділянка, що необхідна для обслуговування отриманого Приміщення виділяється учаснику з спільної сумісної власності та передається в приватну власність Учасника безоплатно. Відомості про приміщення вказано в п. 2.2 Договору, згідно якого це індивідуальний житловий [ADDRESS] (друга черга), загальна площа 43,0 кв. м, за адресою : Київська обл., Бориспільський районн., с. Чубинське. Пунктами 2.3. та 3.1 Договору № 13-1/07/2015 про сплату пайових внесків у обслуговуючому кооперативі сторони домовились, що розмір всіх пайових внесків залежить від вартості будівництва одного квадратного метра у Приміщенні та відповідає остаточній вартості Приміщення. Вартість будівництва одного квадратного метра Приміщення складає 7646 грн. 36 коп., що за погодженням сторін відповідно ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 ЦК України є еквівалентом 348 доларів США 83 центи за курсом НБУ на день укладення цього договору. Згідно до п.3.3. Договору на момент його укладення вартість приміщення становить 328800 грн. 00 коп., що за погодженням Сторін відповідно ч.2 ст. ст.524 та ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України є еквівалентом 15000,00 доларів США за курсом НБУ на день укладення цього договору. Пунктами 3.5.-3.7 даного Договору встановлено, що учасники сплачують Кооперативу суму, що підлягає сплаті у строки відповідно до графіку Платежів (Додаток № 1 до цього Договору) та згідно з умовами погодженими у п. 3.4 даного Договору. У графіку платежів (Додаток № 1) визначається кількість та строки оплати пайових внесків, які підлягають оплаті Учасником до Кооперативу. Для оплати Пайових внесків повної або часткової оплати Учасники вносять суму Пайового внеску відповідно до графіку Платежів (Додаток №1) на розрахунковий рахунок кооперативу. Призначенням платежу є - Оплата пайового внеску відповідно до Договору про сплату пайових внесків до кооперативу із обов'язковим зазначенням номеру та дати цього Договору. 13 лютого 2016 року ОК «Заміський клуб» видано [PERSON] довідку про повну оплату внесків № 01-1/02-13, згідно якої підтверджено факт сплати позивачкою повністю цільового та пайового внеску згідно договору № 13-1/07/2015 від 13 липня 2015 року в розмірі 328800 грн. 00 коп., що за погодженням сторін відповідно ч.2 ст.524 та ч.3 ст.533 Цивільного кодексу України є еквівалентом 15000,00 доларів США (а.с. 17). Наведеним встановлено, що позивач виконала покладені на неї зобов'язання у повному обсязі та в строки, обумовлені договором та графіком платежів, у зв'язку з чим на підставі Договору № 13-1/07/2015 від 13 липня 2015 року [PERSON] набула права вимоги до ОК «Заміський клуб» щодо належного та вчасного виконання зобов'язання по будівництву та введенню в експлуатацію індивідуального житлового будинку обумовленого Договором та передачі їй необхідного пакету документів. Відповідно п. 7.4.4 та 7.4.1 Договору ОК «Заміський клуб» зобов'язався своєчасно та належним чином виконувати свої зобов'язання за Договором, організувати будівництво об'єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у строк до 25 березня 2016 року. Оскільки умови договору відповідачем не було виконано, 18 лютого 2016 року між [PERSON] та ОК «Заміський клуб» укладено та підписано Додаткову угоду № 1 як додаток № 4 до основного договору № 13-1/07/2015 від 13 липня 2015 року, яким сторони погодили зміну редакції п. 2.2 та п. 7.4.4 наступним чином : Відомості про приміщення : індивідуальний житловий будинок (частина), загальна площа 66,0 кв. м., за адресою : [ADDRESS]. Кооператив зобов'язується організувати будівництво об'єкта будівництва та забезпечити його прийняття до експлуатації у строк до 31 липня 2016 року». Інші умови договору залишились незмінними (а.с. 15). Проте, станом на 31 липня 2016 року та на день розгляду справи судом ОК «Заміський клуб» не виконав умови договору № 13-1/07/2015 від 13 липня 2015 року та додатку до нього від 18 лютого 2016 року, у зв'язку з чим порушив права [PERSON] на отримання майна, обумовленого договором. Доказів протилежного сторонами суду не надано. Будь-яких доказів існування додаткової угоди чи договору, якими погоджено новий строк виконання зобов'язання чи можливість повернення грошових коштів [PERSON] суду також не надано. Відповідно ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із презумпцією правомірності правочину, закріпленої положенням ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодав-ства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною ч. 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувача при укладенні договору. За змістом ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за Договором передбачені підпунктом 7.4.4 наведені у Додатковій угоді № 1 щодо завершення об'єкту будівництва та введення його в експлуатацію в строк до 31 липня 2016 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОК «Заміський клуб» здав будинок в експлуатацію та передав позивачу документи, необхідні для державної реєстрації за нею права власності на цей об'єкт нерухомого майна. Враховуючи час, який пройшов із зазначеної дати до моменту звернення позивача з даним позовом до суду в квітні 2018 року, суд прийшов до висновку що зазначене порушення є істотним, оскільки позбавило позивача того, на що вона розраховувала при укладенні договору на отримання у власність приміщення, побудованого за рахунок сплачених позивачем коштів та, відповідно, на своє вселення в належний їй на праві власності індивідуальний житловий будинок (частину). З урахуванням викладеного, суд прийшов висновку, що вимоги позивача в частині розірвання Договору №13-1/07/2015 про сплату пайових внесків у обслуговуючому кооперативі від 13 липня 2015 року, є обґрунтованими і доведеними, а даний договір підлягає розірванню внаслідок істотного порушення умов договору відповідачем. В зв'язку з цим, суд вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо повернення сплачених [PERSON] за договором суми пайових внесків у розмірі 328800 грн. 00 коп.. При цьому суд враховує, що розмір виконання позивачем своїх грошових зобов'язань за Договором в сумі 328800 грн. 00 коп., відповідачем не оспорюється та обумовлений Договором № 13-1/07Ї2015 від 13 липня 2015 року. Наведені висновки суду також узгоджуються з п. 4.1 вказаного Договору, де зазначено, що у разі розірвання договору Учасникам повертаються сплачені пайові внески. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України у разі порушення зобов'язання боржник повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню). Відповідне застереження щодо відповідальності сторін та штрафних санкцій міститься в Договорі № 13-1/07/2015 від 13 липня 2015 року, а саме в п. 8.2.1 де зазначено, що у випадку порушення кооперативом строку, визначеного п.7.4.4 цього Договору кооператив зобов'язується сплатити учаснику неустойку у форму штрафу, що складає 4000,00 гривень за кожний повний календарний місяць такого затримання. Зазначену цим пунктом неустойку кооператив зобов'язується сплатити учаснику протягом трьох календарних днів з моменту пред'явлення вимоги учасником про її сплату. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази підтвердження існування та направлення позивачем до ОК «Заміцський клуб» вимоги щодо сплати неустойки у форму штрафу, передбаченої п. 8.2.1 Договору. Відтак, вимога позивача щодо стягнення з відповідача на її користь штрафу в розмірі 80000 гривень, є не обгрунтованою та у зв'язку з цим не підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь [PERSON] пені на підставі п. 22 ст. 1 та ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» слід зазначити наступне. Дійсно, за правилом ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи, якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Разом з тим, суд вважає, що Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини, які виникли між позивачем та ОК «Заміський клуб». Крім того, як роз'яснив Верховний Суд України у правовій позиції наведеній в цивільній справі №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, одночасне застосування штрафу і пені за одне й те саме порушення строків виконання договірного зобов'язання свідчить про недотриман-ня положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з ОК «Заміський клуб» на користь [PERSON] пені, відсутні. Відтак у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити. Відповідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання боржник зобов'язаний відшкодувати заподіяну ним моральну шкоду. Згідно п.2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 9 постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайно-вих втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що ОК «Заміський клуб» порушив договірні зобов'язання перед [PERSON], в добровільному порядку не відшкодував заподіяної шкоди. Через невиконання відповідачем договору про сплату пайових внесків в обслуговуючому кооперативі позивач позбавлена права отримати власне житло. У зв'язку з цим [PERSON] зазнала душевні страждання та у такий спосіб їй заподіяно моральної шкоди. Враховуючи тривалість та глибину переживань, а також вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір заподіяної позивачу моральної шкоди становить 3000 грн. 00 коп., які слід стянути на її користь з ОК «Заміський клуб». Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ст. 1, ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється , серед іншого, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Частиною 2 ст. 4 вказаного Закону визначено ставки судового збору. Так, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позов [PERSON] містить вимогу немайнового та майнового характеру, у зв'язку з чим за звернення до суду з даним позовом судовий збір становить 7019 грн. 41 коп. (1762 грн. 00 коп. + 5257 грн. 41 коп.). Проте, позивач, будучи помилково впевненою, що на спірні правовідносини розповсюд-жується дія ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» сплатила судовий збір за звернення до суду з даним позовом, лише 1762 грн. 00 коп. (а.с. 36), а іншу частину - 5257 грн. 41 коп., просила стягнути в дохід держави з відповідача. Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Пред'явлений [PERSON] позов задоволений на 63,11% (331800 / 525741,13 х 100% )). З огляду на це суд вважає, що з ОК «Заміський клуб» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1112 грн. 00 коп. (1762,00 : 100% х 63,11%). Іншу частину судового збору стягнути з ОК «Заміський клуб» на користь держави України в розмірі 3317 грн. 95 коп. (5257, 41 / 100 х 63,11 %). Враховуючи наведене та

Outcome: partial