Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

02 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до СВК «Поділля» с.Стражгород про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Вказавши, що вона є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 704031, що розташована на території Стражгородської сільської ради, площа земельної ділянки 2,9461га. 24 квітня 2009 року вона уклала з СВК «Поділля» договір оренди землі строком на 5 років. Даний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Теплицькому районі за № 0523700040003516. Після закінчення дії договору вона звернулась до орендаря СВК «Поділля» з проханням звільнити належну їй земельну ділянку, проте отримала відмову, з причин, що дія вищевказаного договору закінчується 16 січня 2017 року. Вважає таку позицію відповідача помилковою, так як сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі і скріпили його своїми підписами, що і є моментом укладення договору, і реєстрація договору не може змінювати момент укладення договору. Представник позивача [PERSON], яка діє згідно договору про надання правової допомоги від 02.03.2016 року, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав вказаних в позовній заяві. Вказує на те, що дійсно 24.04.2009 року між її довірителем [PERSON] було укладено договір оренди землі строком на 5 років, передано земельну ділянку відповідачу, і з 2009 року її довіритель отримує орендну плату. Після закінчення терміну дії договору оренди, відповідач не повертає земельну ділянку та продовжує її використовувати. Представник відповідача СВК «Поділля» - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 05.01.2016 року, позовні вимоги не визнає, вказує на те, що дійсно між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки в 2009 році, державна реєстрація договору була проведену 2012 році, і саме з цього моменту необхідно відраховувати строк дії договору, це відповідає також п.43 Договору. Вважає, що позивач не розрізняє понять строк дії договору та момент укладання договору, та вважає, що дія даного закінчується в 2017 році. Крім того суду не надано позивачем доказів, що земельна ділянка перебуває у користування СВК «Поділля». Судом встановлено, що [PERSON]Фє власником земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 704031, що розташована на території Стражгородської сільської ради, площа земельної ділянки 2,9461 га (а.с. 5),. 24 квітня 2009 року [PERSON]Ф уклала з СВК «Поділля» договір оренди землі строком на 5 років. Даний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Теплицькому районі за № 052370004003516(а.с. 6-9). Згідно з договором оренди землі позивач передала зазначену земельну ділянку в оренду СВК «Поділля». Станом на 2016 рік СВК «Поділля» земельну ділянку позивача не обробляє. Правовідносини між сторонами регулюються: - ч.2 ст. 792 ЦК України - відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». - ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства: - відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України Про оренду землі (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. - ст. 31 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі є чинним протягом строку, на який його укладено, після закінчення цього строку договір оренди припиняється. - ст. 34 Закону України «Про оренду землі» - у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцю земельну ділянку на умовах визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідно до п. 43 договору між СВК Поділля» та [PERSON] договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. Як вказано у договорі невідємними його частинами є в тому числі акт приймання передачі обєкта оренди, та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що свідчить що станом на 24 квітня 2009 року земельна ділянка [PERSON] була передана СВК «Поділля». Згідно п.37 договору дія договору оренди припиняється у разі закінчення строку , на який його було укладено. За змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тому відповідно до зазначених положень договору оренди та Закону України «Про оренду землі», ЦК України в момент державної реєстрації набирає чинності договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору, яка відбулась 24 квітня 2009 року. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи 18 грудня 2013 року № 6-127цс13), та № 6-162ц13 від 19.02.2014 року. З урахуванням волевиявлення власника земельної ділянки щодо припинення орендних правовідносин з відповідачем через закінчення дії договору оренди землі та не повернення останнім орендованої земельної ділянки у добровільному порядку, відповідач визначилась із способом захисту порушеного права у відповідності до чинного законодавства, зокрема. ст.ст.16,525 ЦК України, та вимагає від відповідача виконання зобов'язань за договором, зокрема повернення земельної ділянки орендодавцю після закінчення дії договору. Разом з тим, суд дійшов висновку, що в даному випадку не має місце самовільне зайняття земельної ділянки, так як СВК «Поділля» користувалось земельною ділянкою на підставі договору оренди. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України, яка передбачає, що сторони зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, враховуючи, що відповідачем не надано належних доказів, що підтверджують правомірність не виконання ними умов договору про повернення земельної ділянки, та не надано доказів, що підтверджують чи спростовують пояснення представника відповідача, про ненадання позивачем доказів, що земельна ділянка позивача перебуває у користуванні СВК «Поділля», так як представником відповідача ніяких доказів суду взагалі не надавалось, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати за правову допомогу в сумі 2000 грн.. та сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача.

Outcome: approved