Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

02 листопада 2017 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог зазначила, що є матір'ю [PERSON], [INFO]. [PERSON] був зареєстрований та проживав в м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, однак тимчасово проживав на території Автономної Республіки Крим, а саме у м.Севастополь. [INFO] син заявниці помер в м.Севастополь, Автономної Республіки Крим. Територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією України на якій органи державної влади не виконують свої повноваження. Зазначає, що для отримання свідоцтва про смерть сина вона звернулась до Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, однак 01.11.2017 року за №2772/14.11-144 у реєстрації смерті було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті заявницею було пред'явлено документ виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м.Севастополь Автономної Республіки Крим. Заявниця та її представник до судового засідання не з'явились, надали письмові заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. (а.с.8). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявниця вказує, що [PERSON] помер у м.Севастополь, Автономної Республіки Крим, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, вона отримала свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті, оскільки воно посвідчене міністерством юстиції Республіки Крим. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявник надала свідоцтво про смерть останнього серії [NUMBER] від 19.05.2017 р., яке видано на тимчасово окупованій території України. (а.с.4) Оскільки надане заявницею свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2017 р. видане на тимчасово окупованій території, воно не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження факту смерті сина заявниці, оскільки є недійсним та не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 (Інструкція). У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону). Відповідно до вимог п. 3 Розділу 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 р. № 52/5, у зв'язку із неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану АРК та м. Севастополя на тимчасово окупованій території проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Із наведеного вище вбачається, що державна реєстрація смерті у позасудовому порядку проводиться при наявності документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Заявницею на підтвердження факту смерті [PERSON], [INFO] надано посмертний епікриз з історії хвороби, відповідно до якого причиною смерті [PERSON] зазначено: ВІЛ інфекція, 4Б клінічна стадія. (а.с.17). Згідно відмови Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за №2772/14.11-144 від 01.11.2017 року у державній реєстрації смерті [PERSON], відмовлено, оскільки заявником на підтвердження факту смерті останнього пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.(а.с.7) Таким чином орган реєстрації актів цивільного стану обґрунтовано прийшов до висновку про те, що документи, представлені заявницею для підтвердження факту смерті [PERSON], [INFO], уродженця м.Білогірськ, Крим, громадянина України, який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, не створюють правових наслідків. Однак, факт смерті останнього знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно до положень ч. 3,4 ст. 49 ЦК України Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оскільки заявниця не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, а також надати для реєстрації смерті останнього документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд, вважає, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її сина [PERSON], [INFO] у м.Севастополь, Автономної Республіки Крим, тому є правові підстави для задоволення заяви та для встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved