Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

02 серпня 2016 року до суду надійшла заява завідуючої 3-м відділенням КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Шептун О.П. про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обгрунтовує тим, що [PERSON] була госпіталізована до лікарні 11.12.2015 року за рішенням опікуна [PERSON] і по теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні. Щомісяця [PERSON] оглядалася комісією лікарів-психіатрів, виносилося рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. У зв'язку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та може завдати суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі якщо їй не буде надана психіатрична допомога. Пацієнтка не здатна задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дає підстави для звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Банась К. К. заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку терміном на 6 місяців. Пояснив, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу з 1970 року, неодноразово проходила лікування в КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни», являється інвалідом другої групи по психзахворюванню безтерміново. Рішенням суду від 09 липня 2010 року була визнана недієздатною. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/5528 від 29.07.2016 року по своєму психічному стану [PERSON] не може знаходитися в судовому засіданні (а.с.9). Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав, просив продовжити госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 09.07.2010 року [PERSON] визнано недієздатною, опікуном над недієздатною [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.8). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 29.07.2016 року вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у виді: «Розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії із зниженням пам'яті та інтелекту та характерологічними змінами особистості», неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особою безпосередню небезпеку для неї. Потребує продовження госпіталізації у примусовому порядку до психіатричного закладу (а.с.5-6). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї. На основі викладеного,

Outcome: approved