Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

03 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з дійсною заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в м.Горлівка помер її батько [PERSON] з причини гострої серцево-судинної недостатності. Померлий похований у тому ж самому населеному пункті у м.Горлівка Донецької області. 02 грудня 2014 року померлого було взято на облік в УСЗН Костянтинівської міської ради, як особу, що переміщена з тимчасово окупованої території України та проведення антитерористичної операції. Вона зверталася до відділу ДРАЦС по Костянтинівському району для отримання свідоцтва про смерть але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній українській владі, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшого оформлення в органах державної реєстрації цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України, через що вона змушена звертатися до суду. Просила встановити факт смерті [INFO] року у м.Горлівка Донецької області [PERSON]. Заявник [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила встановити факт смерті свого батька (а.с.24). Представник заявника [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01 червня 2016 року (а.с.18), у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з'явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС, зазначили, що підтримують заяву [PERSON] Додатково повідомили, що перевіркою у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян за період з [INFO] року по теперішній час не виявлено актового запису про смерть відносно гр.[PERSON] (а.с. 25). Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, приходить до переконання що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 вересня 1976 року Відділом РАЦС Калінінського виконкому м.Горлівки Донецької області, батьком [PERSON], [INFO], зазначений [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 30 січня 1999 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]., прізвище після одруження дружини - «[PERSON]» (а.с.5). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 09 квітня 2016 року Калінінським ВДРАЦС м.Горлівка, [PERSON] помер [INFO] року у віці 73 роки (а.с.9). З довідки про причину смерті №69 від 09 січня 2016 року вбачається, що [PERSON] помер від гострої серцево-судинної недостатності (а.с.10). Як вбачається з дозволу на поховання [PERSON] від 09 січня 2016 року, померлий був похований 10 січня 2016 року на цвинтарі «Румянцево» (а.с.11). Зазначене також підтверджується договором-замовлення №39 на поховання, замовником якого була [PERSON] (а.с.12). Смерть [PERSON] також підтверджується фотокартками місця поховання (а.с.14-16). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] є сусідкою її сестри [PERSON], до якої вона приїжджала в м.Горлівка на зимові свята, сама вона мешкає у Костянтинівському районі. Їй достовірно відомо, що [PERSON] помер [INFO] року, оскільки 07 січня вони святкували Різдво Христове втрьох - вона, її сестра та [PERSON], а наступного дня [PERSON] повідомила їм, що її батько помер через хворе серце. Її сестра допомагала в організації похорону, проте їй особисто нічого про похорон невідомо. Зазначила також, що померлому на час смерті було 70-80 років та за життя вона ніколи його не бачила. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Як вбачається зі змісту відмови ВДРАЦС по Костянтинівському району №213/03.2-8 від 01 червня 2016 року, заявник [PERSON] зверталася до Відділу ДРАЦС по Костянтинівському району із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] Однак, заявнику було відмовлено у зв'язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті померлого не пред'явлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а.с.13). Надати такі документи заявник не має можливості, оскільки її батько помер на території тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають законам України. Заявник зазначила, що метою звернення до суду з даною заявою є отримання в ВДРАЦС свідоцтва про смерть належного зразку. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявник не має іншої можливості одержати документ в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті її батька [PERSON] За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, оскільки досліджені судом докази достовірно свідчать про смерть її батька [PERSON] у певний час і за певних обставин. Відповідно до ст. ст. 257-1, 367 п.8.ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved