Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

03 червня 2016 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 липня 1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Конюхівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 8. Від шлюбу у них народилось дві дочки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них різні характери, інтереси та погляди на життя. Між ними не існує взаєморозуміння, поваги та довіри. Наявні складнощі у спілкуванні призвели до неприязних відносин. Сімейні проблемні питання вирішуються шляхом конфліктів, сварок і скандалів. У відповідача відсутній інтерес до спільного життя, він не турбується про виховання дочок, не дбає про їх матеріальне благополуччя. Позивач вважає, що збереження сім'ї є неможливим, не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, оскільки шлюб існує формально, що суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 29 липня 1995 року Конюхівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 8. Судові витрати у справі просить залишити за нею. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що з відповідачем не проживають разом, шлюб існує формально, що суперечить її інтересам. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Про поважні причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 29 липня 1995 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 266546 від 29 липня 1995 року (а.с.3). Від шлюбу у них народилося дві дочки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не бажають налагодити подружні стосунки. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач будь-яких клопотань до суду, в тому числі про надання строку для примирення з позивачем, заперечення проти позову, не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення повністю. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за [PERSON]

Outcome: approved