Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

02 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що він є власником зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 16 березня 2021 року між ним і [PERSON] . Пунктом 9 цього договору було передбачено, що «Продавець» зніметься з реєстраційного обліку за даною адресою до 22 березня 2021 року. Однак до цього часу у квартирі зареєстрований відповідач, який є колишнім власником квартири. Відповідач тривалий час не проживає у квартирі. Реєстрація відповідача у зазначеній квартирі створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Вищенаведене є підставою для звернення до суду за захистом його прав та інтересів. Ухвалою від 14.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником квартири, яка розташована у [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 16 березня 2021 року між ним і [PERSON] . У пункті 9 договору зазначено, що сторони домовились, що «Продавець» зобов`язується змінити реєстрацію місця проживання до 22 березня 2021 року (а.с. 7-9). Згідно копії договору купівлі продажу від 16.03.2021 та відповіді виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 07.04.2021 на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, яка розташована у [ADDRESS] (а.с. 7, 13). Згідно акту обстеження, складеного 02.04.2021 депутатом Балаклійської міської ради Целуйко А.О. у присутності свідків, які є сусідами: [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично не проживає (а.с. 10). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Беручи до уваги, що відповідач, який не є членом сім`ї позивача, зареєстрований у належній позивачу квартирі, однак не проживає у ній без поважних причин, чим створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 908,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку з задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved