Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

03.01.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб, зареєстрований Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) , актовий запис №604, між ним, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвати. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що причиною розпаду шлюбу є різні погляди на подружні відносини, негативні стосунки погано відображаються на їхньому фізичному та морільному стані , подальше збереження шлюбу не має сенсу, з вересня 2019 року проживають окремо. Від шлюбних відносин народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Баранівського районного суду від 04.03.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву із запереченнями проти позову не надала, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 06.01.2003 року Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) , актовий запис №604, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.2020 року, виданим повторно (а.с.18 ). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24.06.2004 року та серії [NUMBER] від 10.02.2009 року (а.с.21-22). Сторони не мають наміру відновлювати подружні стосунки, збереження шлюбу неможливе, що відповідачем не спростовано. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами немає, а також відсутність заперечень проти позову з боку відповідачки, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе, позивач наполягає на розлученні, відповідачка не заперечує, а також враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved