Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

04 квітня 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, треті особи: Полтавська районна державна нотаріальна контора, державне підприємство «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7,7947 га, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є позивачі [PERSON] та [PERSON] Згідно листа завідувача Полтавською районною державною нотаріальною конторою від 06.10.2015 року видати свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку [PERSON] та [PERSON]неможливо, тому вони звернулися до суду з цим позовом. Позивачі в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача - Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 05-21/311 від 18.04.2016 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Представник третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 01-16/813 від 14.04.2016 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - державного підприємства «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Малоперещепинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 06.08.2002 року, перебувала земельна ділянка площею 8,12 га в межах згідно з планом, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6). Як викладено в пояснювальній записці технічної документації із землеустрою ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в ході виготовлення технічної документації було встановлено, що частина земельної ділянки № 383-384, що належала [PERSON] на підставі держаного акту серії [NUMBER] від 06.08.2002 року, перекривається лісозахисною смугою, яка не була врахована при приватизації даної земельної ділянки у 2002 році, тому фактична площа земельної ділянки становить 7,7947 га замість 8,12 га (а.с. 7, 8). Позивачі для оформлення права власності на земельну ділянку погодились зі зменшенням розміру земельної ділянки з 8,12 га до 7,7947 га, про що підписали заяву до ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області [INFO], [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). В повідомленні завідувача Полтавською районною державною нотаріальною конторою № 02-14 від 06.10.2015 року вказано, що після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за заявами про прийняття спадщини від [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved