Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

02.07.2018 року позивач звернулась з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0909 га, яка знаходиться по [ADDRESS], без зміни цільового призначення землі - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності за законом, виданого 08.12.2000 року Першою Первомайською держнотконторою, їй належить житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року та який успадкував вказане майно після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Ще одним спадкоємцем після смерті останньої, є ще її син - [PERSON]. Вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0909 га, яка була отримана у власність [PERSON] Так як відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України в зв'язку з набуттям права власності на житловий будинок до позивачки має перейти і право власності на присадибну земельну ділянку, то вона і звертається до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, а її представник [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у відсутність її та позивачки, а позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій позов визнав, а справу просив розглядати в його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ст. 120 ч.1 ЗК України передбачає, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналогічні приписи містяться в ст. 377 ч.1 ЦК України. Згідно копії витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.10.2017 року, земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], розташована по [ADDRESS] належить [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, а із копії свідоцтва про смерть видно, що остання померла 31.05.1996 року. Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2000 року видно, що право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] перейшло до [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованих сумнівів в достовірності визнаних обставин та добровільності їх визнання, суд знаходить доведеними заявлені позовні вимоги та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved