Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

03.03.2020 року [PERSON] , в інтересах якого діє Шовкопляс Юрій Васильович звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради, в якому просить визнати договір між Комунальним підприємством «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради та [PERSON] про надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання постачання холодної води від 17.12.2019 року в редакції, запропонований [PERSON] укладеним, зобов`язати Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради зробити перерахунок для оплати комунальних послуг згідно з укладеним договором, та стягнути судові витраті у розмірі 6100 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] , у якій також зареєстровані та проживають на праві спільної часткової власності члени його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] . У грудні 2019 року позивач звернувся до Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради з заявою про укладення відповідного договору, проте позивач так і не отримав від відповідача письмової відповіді на свою пропозицію. Так як заперечення стосовно умов договору до позивача від відповідача не надходили, вважає, що це свідчить як прийняття запропонованих умов договору відповідачем. 31.03.2020 року [PERSON] , в інтересах якого діє Шовкопляс Юрій Васильович звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з уточненою позовною заявою до Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради, в якому просить визнати договір між Комунальним підприємством «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради та [PERSON] про надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання постачання холодної води від 17.12.2019 року в редакції, запропонований [PERSON] укладеним та зобов`язати Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради зробити перерахунок для оплати комунальних послуг згідно з укладеним договором. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.04.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання (а.с.26). 06.05.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.37-69). 18.05.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.70-72). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.12.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.105). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник Шовкопляс Ю.В. надали пояснення відповідно до тексту позовних вимог, позов просили задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради Дьяченко В.В. не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що у 17.12.2019 року позивач звернувся до Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради з заявою про укладення договору з надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, з екземплярами договору (а.с.9). [PERSON] обґрунтовує свою позицію тим, що відповідно до ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Згідно ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 179 ЦК України передбачено при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. 09.11.2017 року прийнято Закон України «Про житлово-комунальні послуги», окремі положення якого набрали чинності 01.05.2019 року. Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 нову редакцію Типового договору затверджено постановою КМУ від 03.09.2009 року № 933. У пункті 1 листа Міністерства юстиції України від 26.12.2008 року № 758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» зазначено, що у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням «застарілих» норм з одного й того ж питання. Відповідно до пункту 2 листа Міністерства юстиції України від 26.12.2008 року № 758-0-2-08-19, у разі існування суперечності між актами, прийнятими різними за місцем в ієрархічній структурі органами вищестоящим та нижчестоящим, застосовується акт, прийнятий вищестоящим органом, як такий, що має більшу юридичну силу. Отже Закон України «Про житлово-комунальні послуги», є актом прийнятим вищестоящим органом і більш пізнім нормативно-правовим актом по відношенню до постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630. Тобто під час укладання договорів на житлово-комунальні послуги в визначенні прав і обов`язків сторін, застосуванню також підлягають норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладену в пункті 76 постанови від 05.06.2018 року в справі № 338/180/17, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами. У такому разі визнання вказаного договору укладеним не буде належним способом захисту. Частиною 2 ст.181 ЦК України передбаченого, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України. Крім того, відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначалось, що позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам, оскільки послуги в місті Енергодар, в тому числі і за вказаною адресою, надаються безперервно з 30.04.2019 року. [PERSON] також обґрунтовує свою позицію тим, що згідно з положеннями ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» тарифи на комунальні послуги повинні встановлюватись Національною комісією, що здійснює державне регулювання енергетики та комунальних послуг. На його думку на теперішній день ціни (тарифи) на послуги з постачання централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води в м. Енергодар, на підприємстві КП «Тепловодоканал» є не законними, оскільки вони не затверджені компетентним органом, а відповідно і не є регульованими. Відповідно ст.1 Закону України, від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги», виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Згідно з ч.2 ст.31 Закону України, від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. На підставі ч.1 ст.2 Закону України, від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується, зокрема, на принципі регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей. Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України, від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги з постачання гарячої води, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Відповідно до ст.20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Згідно ст.13 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення, зокрема, належить встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (крім тарифів на ці послуги, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг). На підставі ч.1 ст.12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, зокрема, шляхом установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання фіксованих цін. Відповідно до ст.1 Закону України «Про ціни і ціноутворення»: встановлення ціни - затвердження (фіксація) рівня ціни; фіксована ціна - обов`язкова для застосування суб`єктами господарювання ціна, встановлена Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та державними колегіальними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень та компетенції. За надання суб`єктами господарювання комунальних послуг за цінами, що підлягають держаному регулюванню без встановленого тарифу (фіксованої ціни) ст.20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» передбачена відповідальність у вигляді вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100% необґрунтовано одержаної виручки. Позивачем в доданому до позовної заяви проекті Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 17.12.2019 року, з поміткою щодо його затвердження Постановою КМУ від 21.05.2005 року №630 зазначено в пункті 5, що тарифи на послуги становлять: з централізованого постачання холодної води 1,70 грн. за 1м. куб.; з централізованого постачання гарячої води 11,68 грн. за 1 м. куб.; з централізованого опалення 2,64 грн. за 1 м. кв.; з водовідведення 3,11 грн. за м. куб. Тобто [PERSON] у проекті Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 17.12.2019 року зазначено вільні ціни на комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 11.04.2019 року №97 «Про встановлення тарифів для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на централізоване водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)» встановлено тарифи для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на централізоване водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з 30.04.2019 року вартість тарифу з ПДВ: централізоване водопостачання населення 1 м3 -11,63 грн., централізоване водовідведення 2.1 населення 1 м3 - 19,74 грн., послуга з централізованого постачання холодної води (з використанням внутрішньобудинкових систем) 1 м3 - 12,99 грн., послуга з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) 1 м3 - 20,82грн. Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 11.04.2019 року №98 «Про встановлення тарифів для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води» встановлено тарифи для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з 30.04.2019 року вартість тарифу з ПДВ: тариф на теплову енергію для потреб споживачів грн./Гкал - 401,22грн.; послуга з централізованого опалення (протягом опалювального періоду) для населення без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 1 м2 опал, площі - 9,56грн.; послуга з централізованого опалення (протягом опалювального періоду) для населення з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії грн./Гкал - 414,54грн.; послуга з централізованого постачання гарячої води грн./м3 - 41,92 грн. Як вже зазначалось раніше, типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 нову редакцію Типового договору затверджено постановою КМУ від 03.09.2009 року № 933 під час дії іншого Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з ч.2 ст.31 Закону України від 24.06.2004 № 1875-ІV, «Про житлово-комунальні послуги» виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Відповідно до Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. №869 (в редакції яка діяла в період прийняття оскаржуваних рішень виконкому): «ліцензіат - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (далі - ліцензована діяльність);» Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради отримало ліцензію на запровадження господарської діяльності з постачання теплової енергії 14.12.2018 року на підставі розпорядження голови Запорізької облдержадміністрації від 14.12.2018 року (а.с.46-47). Згідно Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 (в редакції яка діяла в період прийняття оскаржуваних рішень виконкому): «ліцензіат - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та/або водовідведення (далі - ліцензована діяльність)». Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради отримало ліцензію на запровадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення 14.12.2018 року на підставі розпорядження голови Запорізької облдержадміністрації від 14.12.2018 року (а.с.46-47). 11 квітня 2019 року виконавчим комітетом Енергодарської міської ради, були прийняті рішення №№ 97 і 98, якими встановлено тарифи для Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради (а.с.44-45). Відповідно до абзацу 6 ч. 2 ст. 6 «Повноваження національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. 12 вересня 2018 року Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України видано наказ № 239, яким затверджено Порядок розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення. Пунктом 1 Порядку передбачено, що цей Порядок визначає процедуру розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих суб`єктами господарювання незалежно від форм власності, які провадять (або мають намір провадити) господарську діяльність із виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та водовідведення (далі - ліцензована діяльність) і в установленому законодавством порядку отримали відповідні ліцензії Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, та суб`єктами господарювання незалежно від форм власності (далі - суб`єкти господарювання), що надають (або мають намір надавати) комунальні послуги, визначені ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (крім послуг із постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії), для подальшого встановлення тарифів відповідно до повноважень, наданих Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «;Про теплопостачання», «;Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «;Про житлово-комунальні послуги». Згідно з п. 2 цей Порядок застосовується органами місцевого самоврядування під час розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги (послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами) і поширюється на суб`єктів господарювання, зазначених у п. 1 цього Порядку. Законодавством передбачено, що тарифи на теплову енергію та зазначені комунальні послуги є регульованими. Оскільки ліцензування діяльності Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради здійснюється Запорізькою обласною державною адміністрацією, а не національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, то виконавчий комітет в межах наданих повноважень встановив тарифи на комунальні послуги для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради. Отже тарифи встановлені рішеннями виконавчого комітету підлягають застосуванню. [PERSON] у проекті Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 17.12.2019 року зазначено вільні ціни на комунальні послуги. Таким чином позивачем всупереч приписів ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.632 ЦК України, Закону України «Про ціни і ціноутворення» зазначено вільні ціни у випадку коли ціни (тарифи) є регульованими. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Зважаючи на встановлені вище обставини, а також, що позивачем не було надано під час розгляду справи належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі ст.ст. 15, 16, 632, 640, 642 ЦК України, ст.ст. 13, 20 Закону України «Про теплопостачання», ст. 13 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», ст.ст. 1, 2, 7, 10, 14, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 1, 12, 13, 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, 76-82, 83, 89, 258, 259, 263, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed