Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

02.09.2019 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що Макарівська КЕЧ району це структурна складова Міністерства оборони України, яка утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. Майно Макарівської КЕЧ району є державною власністю. Згідно Відомості визначення залишкової вартості казарменно-житлового фонду військового містечка № 6 закріпленого за Будинкоуправлінням № 9 станом на 01.01.2019 основний фонд 27 житлових будинків. В зоні відповідальності Макарівської КЕЧ району в Городоцькому гарнізоні на квартирному обліку перебуває 96 військовослужбовців разом із родинами, які потребують поліпшення житлових умов, серед них не забезпечені житлом 48 військовослужбовців. Під час щорічної інвентаризації житлового фонду Макарівською КЕЧ району було виявлено, що деякі квартиронаймачі тривалий час не проживають у квартирах. Так, у 2003 році згідно ордеру № 120/16 від 27.10.2003 [PERSON] була виділена однокімнатна квартира [ADDRESS] , після його вселення з ним та Будинкоуправлінням № 9 Макарівської КЕЧ району як наймодавцем було укладено договір найму житлового приміщення від 01.12.2003, а в 2010 році [PERSON] виїхав з даної житлової площі в м. Радомишль, а своє попереднє житло здав по договору піднайму відповідачу [PERSON] . Останній договір піднайму був укладений 08.12.2015 і діяв до 03.03.2016. Після закінчення договору піднайму відповідач проживала у вказаній квартирі без договірних зобов`язань в зв`язку з тим, що наймач вказаної квартири [PERSON] був відсутній, що унеможливлювало укладання договору піднайму відповідачу на подальше проживання в даному житловому приміщенні. В подальшому [PERSON] проживала в даному житловому приміщенні як тимчасовий жилець. З 2016 року та по даний час проживає у спірній квартирі без договірних відносин, а зареєстрована відповідач в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] помер, у зв`язку з чим договір найму житла, укладений між [PERSON] та Будинкоуправлінням № 9 Макарівської КЕЧ району, вважається розірваним, а [PERSON] автоматично знятий з реєстраційного обліку. Відповідач [PERSON] не набула права власності на спірну житлову площу у встановленому законом порядку, а лише тимчасово користується нею, отже, в даному випадку підлягає виселенню з займаної квартири без надання іншого житла, про що неодноразово направлялися листи позивачем до [PERSON] про необхідність звільнити житлове приміщення, а так як добровільно звільнити займане житло відповідач не бажає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 24.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.11.2019, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.48). За заявою відповідача [PERSON] (а.с.52) проведення підготовчого засідання було відкладено та продовжено проведення підготовчого провадження (а.с.54). Ухвалою судді Сіренко Н.С. від 24.01.2020, на підставі Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 26.05.2020 (а.с.63). Ухвалою суду від 26.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2020, а потім відкладено на 20.10.2020, про що належним чином повідомлено сторонам (а.с.105,107,109). 10.06.2020 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про виклик свідків (а.с.96), яке ухвалою від 10.06.2020 залишено без розгляду (а.с.101). В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить задовольнити з підстав, зазначених в позові, також вказала, що відповідач [PERSON] займає спірну житлову площу як тимчасовий мешканець, відсутні правові підстави для укладення з нею договору найму житлового приміщення, тому стало питання про її примусове виселення. Щодо реєстрації за вказаною адресою [PERSON] , яка являється матір`ю відповідача, пояснила, що вказана реєстрація здійснена Городоцькою селищною радою без погодження із позивачем як власником житла. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, зазначила, що у квартирі [ADDRESS] вона проживає з 2010 року, зареєстрована вона в іншій квартирі [ADDRESS] цього ж будинку, однак, не має можливості проживати за місцем реєстрації по причині розірвання шлюбу з наймачем квартири, іншого житла вона не має. На даний час в цій же квартирі зареєстровано місце перебування її матері [PERSON] , яка була вимушена залишити місце свого проживання в м. Горлівка Донецької області. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що згідно Положення Макарівська КЕЧ району є державною установою, яка створена МОУ з метою здійснення квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, дислокованих у межах її відповідальності. Відповідно до покладених на неї завдань серед іншого веде облік майна, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та земельних ділянок, що надані для розквартирування структурних підрозділів ЗСУ та МОУ; організовує контроль за правильністю ведення в гарнізоні у межах відповідальності Макарівської КЕЧ району обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, а також дотримання законності під час розподілу жилих приміщень та компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; аналізує стан забезпеченості житлом військовослужбовців, працівників ЗСУ, розробляє заходи і готує пропозиції щодо їх забезпечення житловою площею, здійснює контроль за його розподілом і використанням у межах відповідальності Макарівської КЕЧ району. Майно Макарівської КЕЧ району є державною власністю, має статус військового майна і закріплюється за ним на праві оперативного управління (а.с.10-21). 27.10.2003 Макарівською КЕЧ району було видано ордер № 120/16 пр-ку [PERSON] в м. Макарів-1 на кв. [ADDRESS] (а.с.22) та 01.12.2003 укладено Договір найму житла в будинках державного і комунального фонду між Будинкоуправлінням № 9 та наймачем квартири [PERSON] про безстрокове користування квартирою по [ADDRESS] (а.с.23). Із довідки начальника Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району МОУ від 21.08.2019 вбачається, що квартиронаймач [PERSON] , який був зареєстрований, однак, тривалий час не проживав в квартирі [ADDRESS] , 05.03.2019 знятий з реєстраційного обліку у зв`язку із смертю (а.с.24,25). Згідно виданої Будинкоуправлінням № 9 Макарівської КЕЧ району 21.08.2019 довідки вбачається, що [PERSON] не зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , але у період з 16.06.2016 по теперішній час займає дану житлову площу без договірних відносин та без належних правових підстав (а.с.26), про що складалися відповідні акти обстеження житла (а.с.36,37), також [PERSON] неодноразово попереджали про необхідність звільнити дане житлове приміщення (а.с.32,33,34,35), станом на 21.08.2019 заборгованість за вказаною квартирою складає 788,86 грн. (а.с.28). Із довідки Будинкоуправління № 9 Макарівської КЕЧ району від 21.08.2019 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.29,30,31). Згідно договору піднайму житлового приміщення від 08.12.2015 вказану житлову квартиру [ADDRESS] було надано піднаймачеві [PERSON] на 6 місяців з 03.12.2015 по 03.06.2016. Відповідно до пункту 2.2.9 зазначеного договору по закінченню строку піднайму житлової квартири звільнити її та здати Піднаймачеві в установленому законом порядку (а.с.27). Згідно довідки, виданої начальником ВКА 20.05.2020 за № 62-99, [PERSON] працює начальником відділення зв`язку поштового відділення поштового зв`язку Городок Житомирської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» з 29.04.2020 (а.с.71). Листом представника Уповноваженого з дотримання інформаційних прав та представництва в Конституційному Суді України [PERSON] роз`яснено порядок взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та порядок одержання у користування житла із зазначенням, що однією із обов`язкових умов поліпшення житлових умов (отримання житлового приміщення) є перебування на квартирному обліку, а також роз`яснено право внутрішньо переміщених осіб на отримання приміщень з фонду житла для тимчасового проживання (а.с.72-74). Із довідки Городоцької селищної ради від 01.11.2019 вбачається, що в комунальній власності Городоцької селищної ради відсутня вільна житлова площа. Дане житло і перебуває в оперативному управління Макарівської КЕЧ району (а.с.75). Городоцькою селищною радою 28.10.2019 також видано довідку про те, що [PERSON] , [INFO] , не зареєстрована, але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 25.05.2016 по даний час (а.с.76), а в довідці від 12.02.2015 № 1818000195 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, виданій [PERSON] , зазначено, що остання постійно проживала в [ADDRESS] , та перемістилася з тимчасово окупованої території в [ADDRESS] (а.с.77). Європейський суд з прав людини вказує, що «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла». «Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві…» (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 41, 42, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року). Відповідно до статті 47 Конституції України і частини третьої статті 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 123 ЖК УРСР передбачено, що порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.\~До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73-76,\~79-83,\~85,\~90,\~частиною шостою статті 101,\~статтями 103-106\~цього Кодексу. Згідно ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч. 2 ст. 824 ЦК України, у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. Відповідно до статті 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц\~зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд, встановивши, що матеріали справи не містять докази на підтвердження не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні понад 6 місяців, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed