Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

04 березня 2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовною заявою до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема із земельної ділянки площею 2,1355 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. [PERSON] є спадкоємцем зазначеного спадкового майна за законом, оскільки є дочкою померлого. Під час оформлення спадщини, з`ясувалось, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , у зв`язку із чим нотаріус відмовив [PERSON] , яка діяла за довіреністю від її імені у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що позивач, будучи інвалідом з дитинства та перебуваючи у групі ризику, на підставі встановлених державою карантинних обмежень, не мала можливості приїхати громадським транспортом до міста Вінниці з метою подачі заяви для прийняття спадщини. У підготовче засідання позивач не з`явилася, проте 05 квітня 2021 року подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить ухвалити рішення у підготовчому засіданні (а.с. 22). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, однак 05 квітня 2021 року від представника Джуринської сільської ради Шаргородського Стаєцької І.Г. до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності представника сільської ради (а.с. 24). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.04.2020 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема із земельної ділянки площею 2,1355 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 202070 від 25.05.2003 року (а.с. 9). Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за законом, оскільки є його дочкою. З довідки Вороновицької філії Комунальної установи «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» № 8 від 22.01.2021 року вбачається, що підопічний [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав, був зареєстрований та перебував у цьому закладі на повному державному утриманні з 11.08.2010 року по день смерті - [INFO] . Був похований за рахунок [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Із витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с. 28,29). Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницького Є.В. № 207/02-31 від 16.02.2021 року, [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від 02.02.2021 року, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на майно, яке належить [PERSON] , померлому [INFO] , з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 8). Судом установлено, що позивач пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, у зв`язку із хворобою та карантинними обмеженнями (а.с.12,13). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з огляду на це, на переконання суду, позивачеві слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в один місяць, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved