Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

03.04.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем проживала однією сім`єю з 2009 по 2016 рік. За час проживання в них народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин позивач та відповідач домовились, що діти проживатимуть з батьком, оскільки позивач переїхала до міста Одеса та проживала в орендованій квартирі, та мати допомагатиме дітям, купуватиме для них необхідні речі, а батько не перешкоджатиме її спілкуванню з дітьми. Проте після переїзду позивача відповідач почав обмежувати її спілкування з дітьми, не відповідав на телефонні дзвінки, не відчиняв двері тощо. Позивач зазначає, що мала змогу декілька раз побачитись з дітьми лише тоді, коли не попереджала відповідача про намір приїхати до них. Позивач намагалася врегулювати спір мирним шляхом, проте після того, як дізналася, що відповідач звернувся до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав, вимушена звернутися до суду. Посилаючись на положення ст. ст. 7, 141, 142, 150, 155, 157 СК України, ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, позивач просила суд зобов`язати [PERSON] не перешкоджати їй як матері брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Визначити наступні способи участі та особистого спілкування матері з дітьми: - побачення з 09:00 ранку суботи до 17:00 неділі, кожні два тижні, на вибір матері, за місцем проживання матері або за місцем проживання батька, без супроводу батька; - побачення у святкові дні (кожне друге офіційне свято) цілий день із ночівлею за місцем проживання матері; - спільний відпочинок два тижні на рік (тиждень влітку, тиждень взимку); - необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між матір`ю та дітьми. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями справу розподілено судді [PERSON] . Ухвалою від 23.04.2019 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 16.05.2019 р. 14.05.2019 р. відповідачем подано відзив на позов, згідно якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що домовленості між сторонами з приводу місця проживання дітей не було. Позивач мала намір працевлаштуватися у бар «Холодні страви» у смт. Ширяєве, але того ж дня повідомила, що перебуває у м. Миколаїв, тоді як насправді перебувала в м. Одеса. З того часу позивач відвідача дітей лише кілька раз. Також вказав, що не обмежував позивача у спілкуванні з дітьми. З грудня 2016 року позивачу відмінили виплати на дітей й після цього вона перестала цікавитися життям дітей та приїздити до них, що підтверджується Актами про обстеження матеріально-побутових умов проживання 2017 та 2018 років, а 31.01.2018 р. органом опіки та піклування винесено рішення щодо позбавлення позивача батьківських прав. На даний час у провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою від 09.07.2019 р. провадження у справі зупинено до вирішення цивільної справи №518/1402/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав. У зв`язку з закінчення строку відрядження судді Кобзаря Ю.Ю. справу передано до канцелярії суду. Розпорядженням від 22.08.2019 р. проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно якого призначення судді не відбулося у зв`язку з відсутністю у суді суддів з повноваженнями. Згідно розпорядження від 13.01.2020 р. проведено повторний авторозподіл справи, справу розподілено судді Алексєєвій О.В . Ухвалою від 06.02.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.03.2020 р. Ухвалою від 17.03.2020 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.04.2020 р. Залучено до участі у справі у якості належного органу опіки та піклування Ширяївську селищну раду Одеської області та зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. У зв`язку із запровадженням карантинних заходів та внесенням у зв`язку із цим змін до ЦПК України щодо продовження процесуальних строків розгляд справи 14.04.2020 р. та 19.05.2020 р. відкладався за клопотанням відповідача. 17.05.2020 р. відповідачем до суду подано відзив на позов, зміст якого тотожний змісту відзиву від 14.05.2019 р. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 28.05.2020 р. позивачем до суду подано письмові пояснення щодо відзиву відповідача, у якому просила не враховувати відзив від 17.05.2020 р. як такий, що подано після строку, встановлено в ухвалі суду про відкриття провадження по справі. Крім того, просила врахувати обставини, встановлені в рішенні Березнегуватського районного суду Миколаївської області у справі про позбавлення її батьківських прав, що мають преюдиційне значення для вирішення даної справи. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Зазначила, що у разі задоволення позовних вимог має змогу забирати дітей о 09.00 у суботу до м. Одеса та привозити до батька о 17.00 в неділю, оскільки в неї наявний автомобіль. Також зазначила, що орендована нею в м. Одеса квартира повністю облаштована під потреби дітей. Пояснила, що не має можливості відвідувати дітей у будні дні, оскільки працює з 9.00 до 18.00 у м. Одеса, тому не навідувала дітей у школі та садку. Зазначила, що не заперечує, щоб діти жили разом з батьком, оскільки в неї відсутнє власне житло у м. Одеса й з батьком дітям буде краще. Також зазначила, що вважає [PERSON] гарним батьком їх дітям, проте він чинить перешкоди у спілкуванні її з дітьми. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач не цікавиться дітьми, її турбує лише державна допомога на дітей. Вказав, що позивач не цікавиться здоров`ям дітей, в разі, якщо позивач забиратиме дітей до себе додому, вона не дотримуватиметься дієти, що прописана сину [PERSON] , якому також заборонено перебувати на сонці. Крім того, відповідач проти спілкування дітей зі співмешканцем позивача [PERSON] . На питання суду, яким чином, на думку відповідача, позивач може спілкуватися з дітьми, відповів, що лише в його будинку та в його присутності, для цього наявна окрема кімната в будинку, а також в присутності психолога, але краще, щоб мати не спілкувалася з дітьми взагалі. Представник органу опіки та піклування Федорова Я.В. у судовому засіданні пояснила, що під час підготовки висновку щодо розв`язання спору, було отримано характеристики дітей зі школи та садка, обстежено умови проживання дітей та опитано сусідів. Встановлено, що мати не цікавиться дітьми взагалі, жодного разу не відвідувала учбові заклади, де здобувають освіту її діти. З огляду на наведене вважає, що у позові слід відмовити. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є співмешканцем позивача, вони живуть разом два роки у орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що протягом двох років [PERSON] намагається спілкуватися з дітьми, проте відповідач чинить їй в цьому перешкоди. Позивач [PERSON] періодично їздить до смт. Ширяєво до дітей, але не завжди вдало, бо відповідач та його мати перешкоджають їх зустрічам та налаштовують дітей проти позивача ( [PERSON] називала матір «повією»). Зокрема, під час приїзду [PERSON] до дітей старший син [PERSON] не бажає цілувати матір, бо не дозволяє батько. Молодші діти обіймають маму 5 хвилин, після чого їх забирає батько. [PERSON] виводить дітей до матері на вулицю біля хвіртки. На питання суду відповів, що в нього є діти з колишньою дружиною, які часто навідують його в квартирі, яку він орендує з позивачем. В його дітей та [PERSON] добрі стосунки. Квартира, яку орендують з позивачем, повністю облаштована для дітей, він не проти, щоб діти [PERSON] проводили з ними вихідні. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона працює психологом Ширяївського центру соціальної реабілітації. [PERSON] звертався до Центру, бо був занепокоєний психічним станом дітей, але підстав для постановки на облік його родини не було. Зазначила, що родина мала проблеми ще у 2016 році, коли [PERSON] працювала у Службі зі справ дітей, тоді [PERSON] звертався з питання позбавлення позивача батьківських прав, оскільки бажав, щоб позивач приділяла більше уваги родині. Саме тоді [PERSON] був внесений до актових записів про народження дітей як батько, оскільки до того часу відомості про нього як батька внесені не були. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є головою батьківської ради 2В класу КЗ «Ширяївський ОК». Зазначила, що її донька вчиться в одному класі з [PERSON] , сама [PERSON] щодня відвідує школу й бере активну участь у житті школи. У вересні 2019 року [PERSON] намагалася поспілкуватися з [PERSON] , оскільки бачила, що дитина весь час сидить окремо від інших дітей та засмучена. [PERSON] розказала, що боїться, що її вкраде мама. Свідок зауважила, що позивач [PERSON] жодного разу не була в школі, не відвідувала батьківські збори та свято 1 дзвоника, гуртки дітей, не включена до батьківського чату у Viber. Батько навпаки бере активну участь у житті дітей. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що мати, яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач та відповідач з 2009 року по 2016 року проживали в смт. Ширяєве Одеської області в будинку відповідача однією сім`єю без укладення шлюбу, та в них народилися спільні діти - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 06.10.2017 р.), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 06.10.2017 р.), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 06.10.2017 р.) (Т. 1 а.с. 9, 10, 11). В 2016 році фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено, позивач переїхала до м. Одеса, де працевлаштувалася та мешкає у орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] (Т. 1 а.с. 14, 15, 18, Т. 2 а.с. 7, 15-19, 21). Наразі позивач працює у ТОВ «Белнафтогаз». Графік роботи позивача - понеділок - п`ятниця з 9.00 до 18.00. Діти сторін лишилися проживати з батьком та бабусею (матір`ю відповідача) у будинку матері відповідача в [ADDRESS] . Згідно Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.11.2016 р. (Т.1 а.с. 35), від 12.09.2018 р. (Т.1 а.с. 36), від 04.10.2017 (Т. 1 а.с. 37), умови проживання дітей задовільні. [PERSON] працевлаштований на посаді тренера-викладача КЗ «ДЮСШ», на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, за місцем роботи характеризується позитивно (Т.1 а.с. 211, 212). Дитині сторін [PERSON] рекомендовано постійно носити окуляри, висновком лікаря встановлено астигматизм (Т. 1 а.с. 213). Дитині [PERSON] протипоказано перебувати на сонці, крім того показана дієта у зв`язку з захворюваннями ШКТ (Т. 1 а.с. 219-226). Судом встановлено та не заперечувалось позивачем, що [PERSON] належним чином піклується про дітей, їх розвиток та освіту. Це також підтверджується характеристиками зі школи (Т. 1 а.с. 216, 217, 218, 233-235 У висновку органу опіки та піклування Ширяївської селищної ради, наданому суду 06.08.2020 р., викладено характеристики дітей сторін, та зазначено, що батько дітей бере активну участь у вихованні дітей, мати жодного разу не з`являлася ні в школу, ні в дитячий садок. Згідно пояснень сусідів, з січня 2017 року мати дітей не навідувала, не цікавилася їх здоров`ям та матеріально не допомагала. На засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ширяївсько селищної ради не з`явилась. З урахуванням викладеного орган опіки та піклування вважає недоцільним встановлення регламенту побачення та спілкування з малолітніми дітьми матері [PERSON] . Згідно положень ч. 5, 6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що Висновок органу опіки та піклування не містить обґрунтування того, що спілкування дітей з матір`ю перешкоджає їх нормальному розвиткові, та суперечить інтересам дітей, тому не погоджується з ним. Згідно Акту обстеження умов проживання [PERSON] від 25.06.2020 р., квартира за адресою: [ADDRESS] , складається з двох кімнат, загальна площа 42 кв. м, житлова площа 33 кв. м. Квартира суха, чиста, світла, мебльована, в наявності вся необхідна побутова техніка, електро, водо, газопостачання, опалення. Для дітей є окрема мебльована кімната, в якій є окремі спальні місця, шафа, місце для гри та відпочинку. В квартирі проживають [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 04.12.2019 р., що не оскаржувалось сторонами та набрало законної сили 09.01.2020 р., відмовлено у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Крім того, зазначеним рішенням встановлено, що [PERSON] не дозволяє дітям бачитись з матір`ю, оскільки вважає, що це негативно впливає на їх свідомість та здоров`я, особливо це відчутно зі старшим сином, який після зустрічей з матір`ю хворіє та температурить. Також, рішенням встановлено, що протягом останніх трьох років позивач постійно передавала дітям речі та кошти на утримання. Останні півтора року вона щомісяця приїздила їх навідувати, але коли [PERSON] був вдома, він не дозволяв їм зустрічатись, однак коли його вдома не було, то діти з матір`ю бачились, гралися та спілкувалися. Також вона відвідували дітей і в дитячому садочку. «Факт заборони побачень відповідача з дітьми також підтвердив в судовому засіданні і сам позивач, вказавши, що це негативно впливає на свідомість та здоров`я дітей». Позивач намагається спілкуватися з дітьми, купує їм одяг, книжки (т. 1 а.с. 12, 13, 77), водночас, відповідач перешкоджає спілкуванню матері з дітьми. З наведеного випливає, що між сторонами існує спір відносно участі позивача у вихованні і спілкуванні дітей, у зв`язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Частинами 1 та 2 статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Подані суду відповідачем з порушенням положень ч. 9 ст. 83 ЦПК України докази про звернення до органів поліції щодо [PERSON] суд не приймає, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування. Посилання відповідача на Акти обстеження матеріально-побутових умов його проживання як на доказ того, що позивач не цікавиться життям дітей та матеріально не допомогає, суд оцінює критично, оскільки як вказано в Актах, зазначене твердження записано зі слів [PERSON] , крім цього, це не свідчить про перешкоди нормальному розвитку дітей. Долучені до відзиву на позов пояснення сусідів відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відібрані працівниками служби у справах дітей Ширяївської селищної ради, згідно яких [PERSON] з січня 2017 року не відвідує дітей, не цікавиться їх здоров`ям та матеріально не допомогає, суд оцінює критично, з огляду на те, що: 1) пояснення датовано листопадом 2017 року; 2) викладені факти не стосуються предмету спору; 3) судом безпосередньо не допитано вказаних осіб як свідків та про це не клопотали сторони. Рішення комісії з питань захисту прав дитини Ширяївської районної державної адміністрації №6 від 31.01.2018 р. про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , та Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 05.08.2018 р. суд не бере до уваги, оскільки вони не стосуються предмету спору та питання щодо позбавлення позивача батьківських прав вирішено рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 04.12.2019 р. Висновок Ширяївської селищної ради Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до ї малолітніх дітей суд не бере до уваги, оскільки він не датований та не стосується предмету спору. Позивач за місцем роботи характеризується позитивно (Т. 1, а.с. 16, 17), будь-яких доказів аморальної поведінки позивача, алкогольної, наркотичної залежності, шкідливих звичок, перебування на обліку у лікаря-психіатра чи нарколога судом не встановлено. Таким чином, судом не встановлено доказів того, що спілкування позивача з її дітьми будь-яким чином перешкоджатиме їх нормальному розвитку, що є перешкодою для спілкування відповідно до положень ст.. 157 СК України. Твердження відповідача, представника органу опіки та піклування та свідка [PERSON] про те, що діти бояться, що «їх вкраде мама», суд розцінює як наслідок тривалого конфлікту між сторонами та впливу батька на дітей. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. При встановленні судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Перевіривши твердження сторін дослідженими доказами, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з дітьми є обґрунтованими, проте бажаний ним спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дітей. Отже, виходячи з інтересів дітей, враховуючи обставини справи, а також вік дітей, стан їхнього здоров`я, психологічний стан дітей, відсутність достатнього спілкування з матір`ю тривалий час, налаштування батьком дітей проти матері, а також твердження самого відповідача про те, що позивач може спілкуватися з дітьми за його місцем проживання, та для цього є окрема кімната, суд вважає необхідним перші три місяці після набрання рішенням суду законної сили встановити спосіб участі матері у спілкуванні з дітьми у формі зустрічей за місцем проживання батька. З врахуванням того, що між сторонами склалися неприязні стосунки, зустрічі дітей з матір`ю в присутності батька не призведуть до відновлення теплих батьківських стосунків, а також не забезпечить дітям нормального психологічного стану під час таких зустрічей. Негативний вплив на психоемоційний стан малолітніх та їх розвиток спричиняють конфлікти, які виникають між їх батьками на ґрунті неприязних стосунків, мимовільним свідком яких є діти. Таким чином, уникнути впливу на малолітніх дітей вказаних психотравмуючих факторів можливо шляхом установлення побачень матері з дітьми без присутності батька. Такий спосіб участі позивача у вихованні дітей відповідає інтересам малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дозволяє налагодити психологічний контакт дітей з матір`ю, та не порушує звичайних для дітей умов життя та розпорядку, який склався. Навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їхньому розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми, служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В подальшому, суд вважає за необхідне визначити спосіб участі матері у спілкуванні з дітьми шляхом побачень з 9.00 ранку суботи до 17.00 неділі кожні два тижні на вибір матері за місцем проживання матері або батька на вибір матері без присутності батька. При цьому, позивач повинна дотримуватись режиму дня та харчування дітей, з урахуванням стану здоров`я дітей, обмежень, обумовлених станом здоров`я дітей, дотримання рекомендацій лікарів щодо лікування дітей, та з обов`язковим поверненням дітей до місця їх проживання з батьком, а також необмежене спілкування з дітьми засобами віддаленого зв`язку. Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дітьми не зашкодить їм, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дітей, повністю відповідатиме можливості дітей у повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити її психоемоційний стан.

Outcome: partial