Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

03 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 17 лютого 1997 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки. У встановлений законом строк спадщину прийняв син спадкодавця, який є батьком позивача [PERSON], оскільки фактично вступив в користування, управління і володіння спадковим майном, однак 13 листопада 2012 року помер, не оформивши своїх спадкових прав. У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений. Зазначив в позовній заяві, що у разі задоволення заявлених позовних вимог, вимоги до відповідача щодо відшкодування судових витрат заявлятися не будуть. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Станилівської сільської ради до суду не зявився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що 17.02.1997 померла [PERSON] (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, а. с. 9), яка була власником земельної ділянки розміром 2,12 га, (а. с. 15), що розташована території Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Спадщину прийняв син спадкодавця, який є батьком позивача [PERSON] (свідоцтво про народження, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, а.с. 8, 12), оскільки фактично вступив в користування, управління і володіння спадковим майном, однак 13.11.2012 помер, не оформивши своїх спадкових прав (свідоцтво про смерть, а.с. 11). У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку (відмова нотаріуса, а.с. 14). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 17.02.1997, була власником земельної ділянки розміром 2,12 га, що розташована на території Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Спадщину після її смерті прийняв [PERSON], однак 13.11.2012 помер, не оформивши своїх спадкових прав. Позивач як спадкоємець за законом подав до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через втрату державного акта, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на це майно. Оскільки позивачем в позовній заяві не заявляється вимога щодо відшкодування Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: approved