Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

04.04.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 1400 грн. Заявою від 29.04.2014 року позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги до відповідача [PERSON], обґрунтував свої доводи тим, що з березня 2013 року [PERSON] разом з цивільним чоловіком орендувала у неї однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Орендна плата здійснювалася на місяць вперед п'ятого числа в розмірі 1400 грн., яку відповідач вносила своєчасно. Але на початку лютого 2014 року відповідач [PERSON] попередила її, що у зв'язку з сімейними обставинами зможе здійснити оплату за оренду житла в середині місяця. Коли вона звернулася до відповідача про сплату за оренду, то [PERSON] обіцяла внести кошти наприкінці лютого. На початку березня 2014 року відповідач пояснила, що за сімейними обставинами не в змозі у встановлений строк сплатити заборгованість, звільнила квартиру та надала розписку, якою прийняла зобов'язання до 1 квітня 2014 року сплатити заборгованість в розмірі 1400 грн. На теперішній час сума боргу відповідачем не сплачена. В зв'язку з чим, вона просить стягнути з відповідача вказану суму боргу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити та навела доводи аналогічні позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги відповідача визнала повністю, проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом безспірно встановлено, що з березня 2013 року відповідач [PERSON] разом з своїм цивільним чоловіком орендувала у позивача [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Орендна плата здійснювалася на місяць вперед п'ятого числа в розмірі 1400 грн., яку відповідач вносила своєчасно. На початку лютого 2014 року відповідач [PERSON] попередила позивача, що у зв'язку з сімейними обставинами зможе здійснити оплату за оренду житла в середині місяця. Коли позивач [PERSON] звернулася до відповідача про сплату за оренду, то [PERSON] обіцяла внести кошти наприкінці лютого. На початку березня 2014 року відповідач повідомила, що не в змозі за сімейними обставинами сплачувати за оренду житла. У зв'язку з чим, [PERSON] відмовила [PERSON] в подальшій оренді квартири. 02.03.2014 року відповідач [PERSON] написала розписку про те, що вона зобов'язується повернути грошові кошти в розмірі 1400 грн. [PERSON] до 01.04.2014 року. (а.с. 12) Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконала належним чином прийняте зобов'язання по сплаті у встановлений строк заборгованості за найм житла, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. За змістом ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач [PERSON] при поданні позову сплатила в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією № NOZYS38089 від 04.04.2014 року (а.с.1). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Outcome: approved