Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

03 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем [PERSON] 22 вересня 2007 року у Мукачівському міськвідділі ДРАЦС ГТУЮ, актовий запис № 517. Позовні вимоги мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони різні по характеру люди, з різними поглядами на життя. На даний час шлюбні стосунки не підтримують, шлюб носить тільки формальний характер, збереження сім'ї неможливе, З листопада 2017 року проживають окремо. Від даного шлюбу мають одну малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. На адресу суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи судом повідомлялася належним чином. Від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Після розірвання шлюбу просить повернути їй дошлюбне прізвище «Швалагіна». Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 22 вересня 2007 року укладено шлюб у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 517 (свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 172282, а.с.8). Шлюб між\~ними носить\~формальний характер,\~шлюбні стосунки\~не підтримують\~з листопада\~2017\~року. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Вимоги про відшкодування судових витрат позивачем не ставилось, тому такі слід віднести за його рахунок.

Outcome: approved