Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

03.02.2011 року [PERSON] подала позов, який був уточнений в ході судового розгляду 18.03.2014 року, та просила розірвати договір довічного утримання, укладений 22.10.2007 року між нею та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за №50497, сторони повернути у попереднє положення. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов вказаного договору позивач передала у власність відповідачу належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], а відповідач в свою чергу зобов'язався довічно та повністю її утримувати в наданням всього необхідного, а саме: харчування, одягу, забезпечення належного догляду та необхідної допомоги. Однак, відповідач надавав їй допомогу за її кошти, а крім того, вона за свої кошти була змушена утримувати і його сім'ю, тобто за те, що він купував їй та готував їжу, вона була змушена доплачувати йому щомісячно 200 грн., а потім і 600 грн. Також він зобов'язав її за її кошти зробити ремонт в її квартирі. Такі умови [PERSON] поставив їй після укладення договору, а оскільки вона стара людина,то змушена була робити те, що їй наказував відповідач, так як боялась лишитись догляду. На початку 2013 року відповідач зовсім перестав здійснювати за нею догляд і вона змушена була прохати сусідів, щоб вони купували продукти харчування і готували їй їжу. Також з початку 2013 року за нею стали доглядати її рідня: [PERSON] та [PERSON]. В жовтні 2013 року приїхав її син [PERSON], звільнившись з місць позбавлення волі, та став доглядати за нею. Вона [INFO], інвалід війни 1 групи і не задоволена виконанням відповідачем зобов'язань за договором довічного утримання. В судове позивач не з'явилась, але надала нотаріально посвідчену заяву, в якій просила позов задовольнити та розглядати без її участі. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити, так як до вересня 2013 року [PERSON] умови договору довічного утримання укладеного 22.10.2007 року з [PERSON] виконував належним чином, згідно договору довічного утримання, а після того, як з'явився син позивачки, який став перешкоджати відповідачу здійснювати догляд за позивачкою, то догляд здійснювався по можливості. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір довічного утримання відповідно до якого перша передає другому у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром №50497 ( а.с.38). Згідно умов договору п.п. 2.1, 2.2 матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись відчужувану оцінюється сторонами у сумі 100 грн. Утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання його у вказаній квартирі, надання побутових послуг, забезпечення належними лікувальними засобами. [PERSON] народилась [INFO] року ( а.с.5) та являється інвалідом війни 1 групи (а.с.7). Ст. 755 ч.1 ЦК України передбачає, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача, або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Ст. 756 ч.1 ЦК України передбачає, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Ст.10 ч.3 та ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд знаходить недоведеним в судовому засіданні позивачем та її представниками те, що відповідач не виконував умов договору довічного утримання, так як свідки [PERSON] та [PERSON] є родичами позивачки, а тому зацікавлені в результаті розгляду справи, а лише вони підтвердили позовні вимоги в судовому засіданні, тоді як свідки [PERSON] та [PERSON], які не являються родичами позивачки та відповідача і тому суд вважає їх незацікавленими в результаті розгляду справи, підтвердили те, що [PERSON] належним чином виконував догляд за [PERSON] Вони ж спростовують і обставини, викладені в позові про те, що з початку 2013 року допомогу [PERSON] надавали сусіди та інші особи. Те, що з грудня 2013 року виконувати свої обов'язки по догляду за позивачкою перешкоджає її син [PERSON] підтверджено копією заяви [PERSON] до Первомайського міжрайонного прокурора ( а.с.33) та листом Первомайського МВ УМВС від 03.03.2014 року ( а.с.30) і постановою про закриття кримінального провадження від 25.01.2014 року ( а.с.31), а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed