Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

03 грудня 2019 року в провадження судді Тимчуку Р.І. була передана цивільна справа [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, у якій позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , у зв`язку з невиконанням останнім своїх батьківських обов`язків. Від позивача та представника позивача надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. В судові засідання відповідач не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується даними поштових повідомлень та оголошенням зробленим на сайті «Судова влада». Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі. 15.06.2020 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що 17 листопада 2009 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управляння юстиції Полтавської області, в книзі реєстрації народжень було зроблено відповідний актовий запис № 1271 (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 17.11.2009 року) (а.с.7). Шлюб між сторонами був зареєстрований 13 травня 2009 року. 20 грудня 2010 року рішенням Ленінського районного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. (а.с.10-11) З часу народження сина [PERSON] , [PERSON] ні якої участі в утриманні та вихованні дитини не приймав, та згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 05 січня 2010 року, відповідач на утримання сина повинен був сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів за робітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину до повноліття. (а.с.8) З часу винесення рішення про сплату аліментів, відповідач здійснював відповідні виплати тільки тоді, коли дізнавався, що позивач звернулася з відповідною заявою до правоохоронних органів, щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Так, з відповідною заявою [PERSON] зверталася 14 березня 2011 року, в порушені кримінального провадження було відмовлено так як відповідач пообіцяв добровільно сплачувати аліменти (а.с.18). Також звернення позивача до правоохоронних органів були 08.05.2013 року (а.с.19) та 09.12.2013 року. Після проведення досудового слідства 01.09.2014 року справа була закрита, так як відповідач з метою уникнення кримінальної відповідальності перерахував на утримання дитини 1.000 гривень. (а.с.22-23) 16.05.2019 року відносно відповідача [PERSON] , було внесено відомості в ЄРДР щодо ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. По справі триває досудове слідство. [PERSON] є злісним неплатником аліментів, заборгованість станом на 18 червня 2019 року складає 92 905,54 гривні, згідно довідки ГТУЮ Полтавської області Подільського відділу державно виконавчої служби м. Полтава. (а.с.12-13) Усі питання, які стосуються виховання дитини, вирішуються позивачем самостійно, без участі і підтримки відповідача. Син [PERSON] знаходиться на повному утримані позивача. Дитина відвідує додаткові навчальні заклади, необхідні для її розвитку, спортивні гуртки. Гліб має все необхідне для нормального розвитку. Будь-яких перепон відповідачу, щодо спілкування з дитиною та прийняття участі у вихованні сина, позивач не вчиняла та не вчиняє. Відповідач не вітає дитину зі святами, не цікавиться станом здоров`ям сина, його моральним та духовним станом. Не цікавиться, чим його син харчується, як одягається, у яких умовах проживає і чи потребує він допомоги. Суд приходить до висновку, що всі вище зазначені факти, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїх обов`язків. Окрім того, рішення Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради №72 від 24.03.2020 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . (а.с.154-155) Названі дії у відповідності до ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] . Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про всиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти» Згідно ст. ст. 150,157 СК України батьки зобов`язані підкуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Таким чином, порушуються вимоги ст. 150, 152 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», матір дитини самоусунулася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків та проявляє повну байдужість до життя, здоров`я, своєї дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правових захист, як до, так і після народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved