Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

04.11.2013 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить виключити з актового запису №738 про народження [PERSON], [INFO], зробленого ВДРАЦС Ленінського РУЮ у м. Севастополі 27.08.2013 року, відомості про батька дитини - [PERSON]. Позов мотивований тим, що сторони у період часу з 29.09.2011 року по 26.02.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У вересні 2013 року позивачу стало відомо, що [PERSON] у липні 2013 року народила дитину -сина [PERSON], при державній реєстрації народження дитини батьком був зазначений [PERSON] Позивач вважає, що внесення даного запису про його батьківство не відповідає дійсності, оскільки він не є батьком [PERSON], оскільки у 2012 році у них з дружиною склалися неприязні стосунки та вони стали проживати окремо. У період з квітня по грудень 2012 року (на час зачаття дитини) позивач знаходився у рейсі за контрактом за межами м. Севастополя та України, у зв'язку з чим не міг стати батьком дитини відповідача. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених підстав. Відповідач у судовому засіданні позов визнала і підтвердила, що [PERSON] не є батьком її сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у період часу з 29 вересня 2011 р. по 26 лютого 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі(а.с.3,4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] 29 липня 2013 року народився [PERSON]. Батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.5). В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у період зачаття дитини він знаходився за межами України, що підтверджується його посвідченням особи моряка, в якому зазначено, що у період часу з 11.04.2012 року по 08.12.2012 року він знаходився за межами України (а.с.8), такі ж відомості містяться й у його послужній книжці моряка (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, що записана батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Ухвалою Ленінського районного суду від 16.12.2013 року на підтвердження факту відсутності між [PERSON] та [PERSON] кровного споріднення була призначена судова медична молекулярно-генетична експертиза. При цьому суд в порядку ст.10 ч.4 ЦПК України попереджав сторін про наслідки вчинення або не вчинення такої процесуальної дії як призначення судової експертизи, а також роз'яснював наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.146 ЦПК України. Крім того, суд роз'яснив сторонам, що предметом доказування у даній справі є наявність кровного споріднення та якими доказами це може бути встановлено. Втім, позивач в той же день, але після судового засідання, в якому була призначена експертиза, подав до канцелярії суду заяву (а.с.21), в якій просив не призначати судову експертизу та розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів. З аналогічною заявою 20.01.2014 р. звернулась до суду і відповідач (а.с.27). 22.01.2014 року від начальника Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в АР Крим надійшов лист (а.с.29), відповідно до якого молекулярно-генетична експертиза не була оплачена, а також не забезпечена явка [PERSON], [PERSON], [PERSON] для відбору зразків слини, необхідних для проведення молекулярно-генетичної експертизи. У судовому засіданні представник позивача зазначала, що у справі достатньо доказів, які свідчать про те, що позивач не міг бути батьком дитини. Проте такі доводи представника позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки суд виходить з того, що предметом доказування по даній справі є лише кровне споріднення. Це прямо визначене у законі - ч.1 ст. 136 СК України. З наданих сторонами письмових доказів - посвідчення особи моряка, послужної книжки моряка, закордонного паспорту позивача (а.с.7), результатів ультразвукового дослідження (а.с.16-18) неможливо достовірно встановити наявність або відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною - [PERSON], [INFO], від проведення експертизи сторони ухилились. А доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, як визначене ч.4 ст.60 ЦПК України. Також суд зазначає, що хоча відповідач і визнала позов у повному обсязі, суд не має законних підстав прийняти визнання позову відповідачем та, як наслідок, ухвалити рішення про задоволення позову, так як такі дії законного представника суперечать інтересам малолітньої дитини. Таким чином, враховуючи, що відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] не доведено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати суд відносить на позивача. На підставі ст. 136 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed