Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

02.07.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №9М-08 від 11.01.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 68000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.01.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і [PERSON] 11.01.2008 року уклали договір іпотеки б/н. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: ціла деревяна, обкладена цеглою, 2-кімнатна квартира №3, 4, загальною площею 50,3кв.м., житловою площею 29,7кв.м, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, пр. Жовтневий, буд. 8. Майно належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.01.2008 року. Відповідно до укладеного договору №393М-07 від 14.06.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 58000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.06.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і [PERSON] 14.06.2007 року уклали договір іпотеки б/н. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: ціла деревяна, обкладена цеглою, чотирьохкімнатна квартира №6, загальною площею 111,5кв.м., житловою площею 73,7кв.м, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, пр. Жовтневий, буд. 8. Майно належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2005 року. 28.02.2013 року державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції Донецької області при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі постанови по ВП №36521444 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Вищезазначене обтяження державного виконавця зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №308259 (спеціальний розділ) рішення №793539 від 11.03.2013 року. 14.05.2015 року державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції Донецької області при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі постанови №43484869 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Вищезазначене обтяження державного виконавця зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №10393294 (спеціальний розділ) рішення №22823785 від 14.07.2015 року. В даному випадку договори іпотеки були укладені, як зазначено вище, - 11.01.2008 року та 14.06.2007 року, а арешт - з 28.02.2013 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Просять звільнити з-під арештів, накладених державними виконавцями ВДВС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області на підставі постанов №36521444 від 28.02.2013 року, та №43484869 від 14.05.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборон його відчуження нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: квартири, розташовані за адресою: [ADDRESS], 4, 6, та стягнути з відповідача [PERSON] понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача ВДВС Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відстуність, не заперечує проти задоволення позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ст.11 Цивільно-процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 9М-08 від 11.01.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 68000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.01.2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і [PERSON] 11.01.2008 року уклали договір іпотеки б/н. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: ціла деревяна, обкладена цеглою, 2-кімнатна квартира № 3, 4, загальною площею 50,3кв.м., житловою площею 29,7кв.м, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, пр. Жовтневий, буд. 8. Майно належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.01.2008 року. Відповідно до укладеного договору №393М-07 від 14.06.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 58000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.06.2012 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і [PERSON] 14.06.2007 року уклали договір іпотеки б/н. Згідно з договором іпотеки [PERSON] надала в іпотеку належне їй нерухоме майно, а саме: ціла деревяна, обкладена цеглою, чотирьохкімнатна квартира №6, загальною площею 111,5кв.м., житловою площею 73,7кв.м, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, пр. Жовтневий, буд. 8. Майно належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2005 року. 28.02.2013 року державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції Донецької області при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі постанови по ВП № 36521444 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Вищезазначене обтяження державного виконавця зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №308259 (спеціальний розділ) рішення №793539 від 11.03.2013 року. 14.05.2015 року державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції Донецької області при примусовому виконанні виконавчого провадження на користь юридичних та фізичних осіб про стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі постанови №43484869 накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. Вищезазначене обтяження державного виконавця зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №10393294 (спеціальний розділ) рішення №22823785 від 14.07.2015 року. Оскільки договори іпотеки були укладені, як зазначено вище, - 11.01.2008 року та 14.06.2007 року, а арешт - з 28.02.2013 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про з-під арешту, накладеного державними виконавцями ВДВС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області на підставі постанов №36521444 від 28.02.2013 року, та №43484869 від 14.05.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборон його відчуження нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: квартири, розташовані за адресою: [ADDRESS], 4, 6, підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягнути з відповідачів солідарно ВДВС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області та [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved