Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини, в якому зазначила, що з 2012 року до теперішнього часу вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Шлюб було зареєстровано у КОмунарському районному відділі реєстрації актів цивільного стану було зроблено запис № 1149 від 22.12.2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримування дитини в повному обсязі, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], щомісячно по ? частині із всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною 3-х років. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч.1, 2 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.2 ст.58 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом з матеріалів справи встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить Свідоцтво про шлюб від 22 грудня 2012 року, видане Комунарським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1149. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримування дитини в повному обсязі. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з п.3 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з урахуванням всіх обставин, які мають істотне значення для вирішення спору, виходячи з встановленого мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку, що позов законний, але підлягає частковому задоволенню, оскільки батьки зобов'язанні в рівній мірі приймати участь в утриманні дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: partial