Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

03.06.2015 позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №К20MF623361655 від 07.07.2013 року в розмірі 12387,27 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.07.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К20MF623361655, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 14164,60 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. На порушення умов кредитного договору відповідач не виконує зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим у останньої виникла заборгованість перед позивачем у зазначеному вище розмірі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 07.07.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К20MF623361655, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 14164,60 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між нею та банком Договір, про що свідчить відпис відповідача у заяві. Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідно до п.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Так, відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, а тому станом на 23.05.2015 року у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 12387,27 грн., яка складається з: 5749,02 грн. - заборгованість за кредитом; 10,45 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1983,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3578,74 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 566,06 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4). Разом з тим, суд звертає увагу на те, що розмір штрафних санкцій становить 4644, 80 грн. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним. На думку суду, такі дії позивача щодо нарахування значного розміру неустойки можуть тлумачитися як виявлення ознак недобросовісності. Тому у світлі вищезазначених міркувань та з огляду на усі наявні матеріали, суд вважає за потрібне ухвалити рішення на засадах справедливості, зменшивши розмір пені до 500,00 грн. Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, який є обов'язковим для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов Кредитного договору №К20MF623361655 від 07.07.2013 року, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по даному договору в розмірі 8 242, 47 грн. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial