Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

02 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Розвитку» звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 18.03.2011 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № BLАЖГА00019853. Відповідно п.п 1,2,3,9,10 кредитного договору, позивач надає [PERSON] кредит в сумі 8000,00 (вісім тисяч) грн. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 18.03.2014 р. згідно графіку який є невід'ємною частиною Кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1. спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував Позичальнику грошові кошти в розмірі сумі 8 000 тисяч гривень 00 коп. [PERSON] порушені зобов'язання за Кредитним договором, а саме порушені строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно п. 2.4.2. Кредитного договору Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимог законодавства. Однак, [PERSON] свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує. Згідно п. 4.2. Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником обов'язку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі зазначеному у п.8 Спеціальної частини договору. Згідно п. 4.3. Кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань/ строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору. Відповідно до п. 2.5.2. позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п.6 спеціальної частини договору валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку погашень. Відповідач не усунув порушення умов Кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, тому станом на заборгованість Відповідача по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Кредитним договором складає 18314,72 грн. (вісімнадцять тисяч триста чотирнадцять) гривень 72 копійки з них: -по поверненню кредиту 3\~244,39 грн; -по сплаті відсотків - 773,82 грн; - по сплаті комісії - 280,00 грн., -штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобов' язань 14016,51 грн. Повідомляємо, що на підставі Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладення фізичних осіб за №63 від 20.03.2015 р. розпочата процедура ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» (ПАТ «[PERSON]) та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - [PERSON]. Згідно п. 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема : виконує повноваження органів управління банку. В обгрунтування підстав для звільнення Позивача від сплати судового збору повідомляємо наступне. Відповідно до п.22 ч.І ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється. Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 18314,72 грн. В судове засідання Представник Позивача не з`явився, до суду надав клопотання, прохає розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримує в повному обсязі, прохає стягнути з Відповідача заборгованість по кредитному договору, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судовому засіданні з позовом згодна частково, заперечувала проти позову в частині стягнення штрафу за несвоєчасно виконання зобовязання в розмірі 14016,51 грн, пояснила суду, що має складне матеріальне становище, на даний час не працює, так як є пенсіонером. Разом з відповідачкою проживає її донька, яка має статус одинокої матері і двоє неповнолітніх дітей, одна з яких інвалід дитинства. [PERSON] виплачувала кредит півтора роки тому. На даний час має важке матеріальне становище. Також вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду в 1 рік, щодо штрафу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне зобов'язання, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Розвитку» позивається про його відновлення шляхом стягнення боргу. 18.03.2011 року між Позивачем та [PERSON] був укладений договір № BLАЖГА00019853, згідно [PERSON] отримала кредит на суму 8 000,00грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за невиконане зобов'язання підлягають задоволенню в частині стягнення боргу за основне зобовязання в сумі 4298,21 грн. Відповідно до ст. 258 УК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до вищевказаних статтей, суд вважає в частині стягнення штрафу за несвоєчасне виконання зобовязання на суму 14016,21 грн. необхідно відмовити.

Outcome: partial