Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

02 червня 2015 року [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2013 року. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка за домовленістю сторін проживає із матірю. Подружні стосунки припинені з квітня 2015 року. Сімейні відносини у них не склалися, вони перестали досягати порозуміння у повсякденних побутових питаннях. Виявилось, що у них різні погляди на життя, на побут , на взаємні обов'язки дружини та чоловіка в родині. Кожен з них почав жити своїм власним життям. Спору про розділ майна та визначення місця проживання дитини у сторін немає. Просить шлюб, укладений між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] -[PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, заяви щодо розгляду справи у його відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи з причин, які могли бути визнані судом поважними суду не надавав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 369973, шлюб між сторонами зареєстрований 14 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 212(а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження серії І-НО, № 616151), яка проживає із позивачем(а.с.7). Сімейні відносини у сторін не склалися, фактично шлюбні стосунки припинені з квітня 2015 року, кожен живе власним життям. За таких обставин, примирення між сторонами неможливе. Вказані обставини відповідачем не спростовані та підтверджуються матеріалами справи. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Дитина залишається із позивачкою, оскільки між сторонами існує про це домовленість. У відповідності із ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй дошлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що слід його залишити. Крім того, у відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1) у виді судового збору в сумі \~243 грн. 60 коп.. На підставі наведеного

Outcome: approved