Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

02 березня 2017 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що укладений 17 лютого 2001 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу мають двох дітей: а саме: доньку - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що сімейні відносини між сторонами припинилися, відповідач постійно нехтує сімейними цінностям, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Крім того, враховуючи, що малолітні син та дочка перебувають на її утриманні та вона не має можливості сама утримувати дітей, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей на рівні по 1/4 кожному із дітей, всього 1/2частки доходу на обох дітей з усіх видів заробітку щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про можливість розгляду справи без її участі, позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити, з приводу ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивач. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 лютого 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 85 (а.с. 11). Від шлюбу мають малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо та діти проживать разом з позивачем. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Разом з тим, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ст. 183 СК України вбачається, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає їх розмір і аліменти стягуються до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров'я суду не надано. Окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON] та [PERSON], а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду за вимогу про розірвання шлюбу, а також судовий збір на користь держави за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved