Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 23.08.2013 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. 11.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування вимог зазначав, що з 23.08.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того зазначав, що має постійне місце роботи та місце проживання, має належні умови для виховання та розвитку для дитини. Посилаючись на те, що має змогу створити для доньки належні умови для проживання та нормального розвитку, повною мірою займатися вихованням дитини, просив визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з ним, за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання [PERSON] не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти задоволення позову [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Наполягає на задоволенні позову про визначення місця проживання дитини. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2013 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] [INFO]. Сторони з квітня 2015 року припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено,що батьки зобовязані піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний,духовний та моральний розвиток,також забов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти,готувати її до самостійного життя. За правилами ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За принципом 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком, суд вважає за необхідне зустрічний позов [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved