Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

03 квітня 2018 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі по тексту - ПрАТ «СК «УСГ», позивач) звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) 36471,32 грн страхового відшкодування. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що між сторонами був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого було виплачене страхове відшкодування, потерпілому в результаті ДТП що сталося з вини [PERSON].у розмірі 36471,32 грн. Стверджував, що відповідачем не було вжито заходів щодо повідомлення позивача про страховий випадок, а тому, виплативши страхове відшкодування постраждалій особі, позивач звернувся до відповідача з правом регресу. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON]викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 13 серпня 2015 року між ПрАТ «СК «УСГ» та [PERSON] підписаний поліс № АІ/7614871 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.5). Забезпеченим транспортним засобом за цим договором виступив автомобіль «Mercedes-Benz 300», д.н.з. [NUMBER] Як встановлено постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року, яка набрала законної сили 16 лютого 2016 року (а.с.12), 26 жовтня 2015 року о 16 год. 25 хв. з вини [PERSON],який керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був технічно пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно письмових пояснень позивача, [PERSON]не повідомив ПрАТ «СК «УСГ» у визначений законом строк про настання страхового випадку. З довідки про дорожньо-транспортну пригоду видно, що автомобіль [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] (а.с.8), яка 06 листопада 2015 року звернулась до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням належного їй транспортного засобу. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ремонтної калькуляції № ДКЦВ-10797 від 02 грудня 2015 року (а.с.9-10), страхового акту № ДКЦВ-10797 від 22 лютого 2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 22 лютого 2016 року (а.с.11), ПрАТ «СК «УСГ» сплатило на користь [PERSON] 36 471,32 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним доручення № 3132 від 23 лютого 2016 року (зворотна сторона а.с.5), Відповідно пп. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 цього Закону, учасники ДТП зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. На підставі ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Отже,

Outcome: approved