Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

03 липня 2020 року [PERSON] звернулась до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги в забезпеченні дитини не надає. Тому, для вирішення цього питання, позивачка вимушена звернутися до суду. А оскільки відповідач не має постійного місця роботи, позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно на утримання дитини та по 1500 грн. щомісячно на утримання дружини. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 06 липня 2020 року судом винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, копії якої направлено сторонам рекомендованими листами з повідомленнями. Тобто, дотримуючись вимог ч.ч. 2-6 ст. 128 ЦПКУ, суд повідомив учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії належним чином. Жодних заяв та повідомлень від сторін на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 12 травня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 12 травня 2020 року серії [NUMBER] , актовий запис № 56. (а.с.2). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 12 травня 2020 року серії [NUMBER] , актовий запис № 144. (а.с.3). Зі змісту позовної заяви вбачається, що дитина проживає разом зі своєю матір`ю на повному її матеріальному забезпеченні. Позивач на даний час не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці. Відповідач працездатний, його стан здоров`я задовільний, інших осіб на утриманні не має, виплат по аліментах не здійснює. Одночасно з цим, позивачем не надано суду жодних доказів щодо будь-яких доходів відповідача, які б надавали можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 ст. 182 СК України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів. Як зазначено у ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, врахувавши той факт, що позивачем не надано суду жодних доказів щодо будь-яких доходів відповідача, які б надавали можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому необхідно стягувати із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі по 2000 грн. та на утримання позивача щомісячно у розмірі 800 грн. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 03 липня 2020 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору. При подачі позову до суду [PERSON] заявила дві позовні вимоги, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у сумі 1681,60 гривень. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial