Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки в розмірі 20124,39 грн., витрат, понесених у звязку з оплатою послуг експерта у розмірі 500 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 487,20 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09.10.2015 року на перехресті вулиць Фрунзе та Ворошилова в м. Гуляйполе, в результаті зіткнення мотоцикла марки ІЖ моделі Юпітер 3, що належить відповідачу, під керуванням її неповнолітнього сина [PERSON] та автомобіля KІА CARNIVAL (реєстраційний номер [NUMBER]), що належить позивачу, під керуванням [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний позивачу автомобіль KІА CARNIVAL отримав механічні пошкодження задньої правої частини. Далі в позові зазначила, що [PERSON] свою провину у дорожньо-транспортній пригоді визнав і зобовязався відшкодувати завдану ним матеріальну шкоду. В той же час, як зясувалось на місці дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] не має самостійного заробітку, а також будь-якого майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди. Таким чином, з метою відновлення порушених прав позивачем 10.10.2015 року було повідомлено відповідача про дорожньо-транспортну пригоду, скоєну її неповнолітнім сином [PERSON] Відповідач провину свого неповнолітнього сина визнала та зобовязалась у строк до 25.10.2015 року відшкодувати завдану шкоду (оплатити вартість відновлювального ремонту автомобіля), про що в присутності чотирьох свідків склала розписку. До сьогоднішнього дня відповідач своїх зобовязань по відшкодуванню шкоди не виконала. Прохає стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 20124,39 грн., витрат, понесених у звязку з оплатою послуг експерта у розмірі 500 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 487,20 грн.. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, прохала відмовити в його задоволенні, пояснила, що на теперішній час кримінальне провадження та справа про адміністративні правопорушення відносно її сина закриті. При складенні розписки, за якою вона зобовязалася повернути кошти, була присутня лише [PERSON], усіх інших лише попрохали поставити свої підписи. Вона під час складання розписки була в стані шоку та не розуміла, що робила. На час скоєння її сином ДТП працівників ДАІ на місці пригоди не було, протокол про адміністративне правопорушення ніхто не складав, не визнає вини свого сина в скоєнні ДТП. Вказало, що не відомо хто саме був винуватцем ДТП, так як матеріалами справи це не доведено. Син пояснив їй, що водій автомобіля не ввімкнув повороту, він намагався обїхати його, але зачепив праву сторону автомобіля. У сина була пошкоджена нога, її зашивали в лікарні, додому його привезли працівники міліції. Вранці приїхали батько [PERSON] та жінка, що з ним їхала, і під їх диктовку вона написала розписку про зобовязання повернути кошти до 25 жовтня 2015 року. 25 та 26 числа до неї ніхто не приїздив. 31.10.2015 року приїхав [PERSON] та сказав, що наступного дня батьки будуть забирати машину. На це вона йому сказала, що не має коштів, після чого її почали ображати та погрожувати. Квитанцій щодо вартості ремонту їй ніхто не надавав. Вона лікувала ногу сину, разом з яким був [PERSON], який також отримав тілесні ушкодження, але за допомогою не звертався. Дослідивши обставини справи, представлені докази та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд\~приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві власності належить легковий автомобіль KІА CARNIVAL (реєстраційний номер [NUMBER]), що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 468385, виданого Пологівським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с. 6-7). Відповідно до копії розписки, складеної власноручно відповідачем [PERSON] 10.10.2015 року та засвідченої підписами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні), відповідач зобовязалась оплатити здійснення ремонту автомобіля KІА CARNIVAL (реєстраційний номер [NUMBER]), належного [PERSON], оскільки 09.10.2015 року її син [PERSON], на мотоциклі, належному їй, будучи в нетверезому стані, скоїв наїзд на вказаний автомобіль і наніс йому пошкодження: розбитий задній бампер, розбита задня права блок-фара; задній капот, праве заднє крило, правий задній надкриль ник помяті та підлягають заміні. Зазначила, що згодна, що автомобіль буде ремонтуватись на СТО в м. Запоріжжі (а.с. 12). Згідно звіту № 17099 про проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 19.10.2015 року ФОП [PERSON], субєктом оціночної діяльності, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] без урахування ПДВ складає: 14818,19 грн. (а.с. 13-30). Відповідно до копії товарного чека від 28.10.2015 року, прийнятого від [PERSON], відновлювальний ремонт автомобіля [NUMBER] складає 23500 грн. без ПДВ (а.с. 31). Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 19 від 19.10.2015 року, [PERSON] сплачено за послуги незалежної оцінки вартості матеріального збитку 500 грн. (а.с. 32). Як слідує з копії витягу з кримінального провадження № 12015080220000526 від 10.10.2015 року (а.с. 42) та оригіналу вказаного витягу, що міститься в матеріалах кримінального провадження оглянутого в судовому засіданні (а.к.п. 2), 09.10.2015 року, близько 22.00 години в м. Гуляйполе Запорізької області, на перехресті вулиць Ворошилова та Фрунзе, водій мотоцикла «ІЖ Юпітер 3» [PERSON], [INFO], порушуючи правила дорожнього руху, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], [INFO], в результаті чого пасажир мотоцикла [PERSON] та водій [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Згідно копії висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, складеного лікарем Гуляйпільської ЦРЛ [PERSON] 09.10.2015 року о 23.40 годині (а.с. 43) та оригіналу вказаного висновку що міститься в матеріалах кримінального провадження оглянутого в судовому засіданні (а.к.п. 24), [PERSON] перебував у стані алкогольного спяніння. Даний факт підтверджується також актом медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 101, складеного лікарем Гуляйпільської ЦРЛ [PERSON] 09.10.2015 року після огляду [PERSON] (а.с. 44-45). Згідно копії висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, складеного лікарем Гуляйпільської ЦРЛ [PERSON] 09.10.2015 року о 24.20 годині (а.с. 46) та оригіналу вказаного висновку що міститься в матеріалах кримінального провадження оглянутого в судовому засіданні (а.к.п. 20), у [PERSON] ознак алкогольного спяніння не встановлено. Даний факт підтверджується також актом медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 100, складеного лікарем Гуляйпільської ЦРЛ [PERSON] 09.10.2015 року після огляду [PERSON] (а.с. 47-49). 03.12.2015 року суддею Гуляйпільського районного суду Запорізької області Ярошем С.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 315/1232/15-п (провадження № 3/315/478/15), якою закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с. 51, 95) та оригіналом постанови, що міститься на а.с. 38 в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 315/1232/15-п (провадження № 3/315/478/15), оглянутої в судовому засіданні. З оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 12015080220000526 за ознаками скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, слідує, що згідно рапорту слідчого Білого М.І. від 09.10.2015 року, 09.10.2015 року о 22.15 годині до Гуляйпільського РВ ГУМВС України надійшло повідомлення по телефону [NUMBER] від гр.. [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], про те, що 09.10.2015 року, близько 22.00 години, по вул. Ворошиловва в м. Гуляйполе невідомий чоловік разом з пасажиром, рухаючись попутно на мотоциклі, скоїв зіткнення з його автомобілем [NUMBER], водій та пасажир мотоцикла зазнали тілесних ушкоджень, обставини зясовуються (а.к.п. 8). 09.10.2015 року слідчим СВ Гуляйпільського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції [PERSON] складено протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди (а.к.п. 10-14). 10.10.2015 року постановою слідчого СВ Гуляйпільського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції [PERSON] закрито кримінальне провадження № 12015080220000526 від 10.10.2015 року за ознаками скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України (а.к.п.1). Згідно пояснень [PERSON] від 10.10.2015 року, що містяться у вищевказаних матеріалах кримінального провадження № 12015080220000526, оглянутих в судовому засіданні, він користується автомобілем [NUMBER], належним його матері [PERSON], [INFO] 09.10.2015 року, у вечірній час, він зі своєю дівчиною [PERSON] на автомобілі каталися по м. Гуляйполе. Близько 22.00 години, рухаючись по вул. Ворошилова, повертав на вул. Фрунзе, позаду ніяких транспортних засобів не бачив, але під час маневру відчув сильний удар в задню частину автомобіля та зупинився. Вийшовши з автомобіля, побачив двох хлопців, один з яких лежав в притомному стані на проїзній частині біля мотоцикла «ІЖ Юпітер 3», а інший піднявся на ноги. Мотоцикл рухався з вимкненими фарами. Зателефонував до міліції та швидкої допомоги. Автомобіль зазнав механічних ушкоджень. Водій та пасажир мотоцикла, які перебували в стані алкогольного спяніння, зазнали тілесних ушкоджень. Водія мотоцикла забрали до лікарні (а.к.п. 18). Аналогічні пояснення він надав в судовому засіданні ро його допиті в якості свідка. Згідно пояснень [PERSON] від 10.10.2015 року, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 12015080220000526, оглянутих в судовому засіданні, 09.10.2015 року, о 18.00 годині він виїхав на мотоциклі «ІЖ Юпітер 3» до центру м. Гуляйполе, під час відпочинку вживав алкоголь, а саме близько 0,5 л горілки. Мотоцикл належить його матері. Водійського посвідчення він не має, їздить на мотоциклі близько 6 місяців. Близько 22.00 години з пасажиром рухався на мотоциклі з увімкненим дальнім світлом фар. Коли доїжджав до перехрестя вулиць Фрунзе-Ворошилова, при обгоні автомобіля, який повертав, не врахував дорожньої обстановки та відстані між транспортними засобами і здійснив удар в задню праву частину авто, від якого впали разом з пасажиром. Після цього автомобіль одразу ж зупинився. Авто було розташоване на перехресті в напрямку вул. Фрунзе. Пояснив, що під час руху йому ніхто не заважав, рухався дорогою лише він, наздогнав авто та допустив зіткнення. Претензій ні до кого не має, усвідомлює, що винен у ДТП, так як нехтував правилами дорожнього руху (а.к.п. 22). Такі ж самі пояснення [PERSON] надавав в судовому засіданні при допиті його в якості свідка. Додатково зазначив, що він на теперішній час навчається в професійному ліцеї та інколи отримує стипендію в розмірі приблизно 200 грн. на місяць, інших видів доходу він не має. Свідки [PERSON] (пасажир мотоцикла під керуванням [PERSON]І.) та [PERSON] (пасажир автомобіля під керуванням [PERSON]О.) надали пояснення як під час досудового розслідування у кримінальному провадженні так і в судовому засіданні, які не суперечать поясненням [PERSON] та [PERSON] (а.к.п. 26, 28-29). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що кожна з них були присутніми при складанні відповідачкою розписки. Вказали, що в той час вона перебувала в задовільному стані, складала розписку добровільно без будь-якого натиску, жодних образливих слів в її адресу вони не чули. Свідки поставили свої підписи щоб завірити вказану розписку. [PERSON] допитаний в якості свідка суду повідомив, що 09.10.2015 року десь о 22-00 годині йому зателефонував його син [PERSON] і сказав, що сталася ДТП. Також, сказав, що автомобіль пошкоджений і є постраждалі, які їхали на мотоциклі. Коли свідок прибув на місце події, то водія мотоцикла вже забрала швидка. Біля автомобіля свідок побачив сина та слідчого, який також прибув на місце ДТП. Слідчий в його присутності склад протокол огляду місця події та опитав присутніх. Потім він разом зі співробітником міліції [PERSON] відігнали автомобіль до райвідділу. Затим свідок пішов до Гуляйпільської ЦРЛ, де проходили освідування його син та водій мотоцикла. За результатами обстеження було встановлено, що водій мотоцикла перебував в стані алкогольного спяніння. Тоді ж у лікарні свідок запитав у відповідачки, яка також була там присутня, що робити з пошкодженим автомобілем. Після розмови з нею домовились зустрітися наступного дня. Так, зранку 10.10.2015 року свідок разом з гр. [PERSON] та сином приїхали до домоволодіння відповідачки. Вона вийшла до них та сказала, що зараз у неї немає грошей щоб заплатити за ремонт, але їй заборгував її колишній чоловік щодо сплати аліментів. Тому домовились, що з повернутої заборгованості вона виплатить вартість ремонту, про що остання склала відповідну розписку. Розписку посвідчила своїм підписом [PERSON] і ще дві жінки, які є сусідами відповідачки на прохання її самої. Затим, свідок поїхав до слідчого і повідомив, що вони дійшли згоди врегулювати спір мирно, а саме відповідачка не заперечує сплатити ремонт автомобіля. На це слідчий надав йому можливість забрати автомобіль. До цього ж зясувалося, що в м. Гуляйполе ремонт автомобіля є неможливим, що викликало необхідність його доставлення на СТО до м. Запоріжжя. Після того як свідок доставив автомобіль на СТО в м. Запоріжжі йому там пояснили, що було б краще провести експертизу пошкоджень, так як була ДТП. З цим він та його дружина, як власним автомобіля, погодилися та сплатили відповідні витрати. Десь 02.11.2015 року свідок разом з сином [PERSON] знову приїхали до помешкання відповідачки щоб надати їй квитанції щодо проведеного ремонту та остаточно вирішити питання про сплату коштів. Але відповідачка до них не вийшла, а перебуваючи у себе в подвірї сказала, що платити не буде, а якщо вони не згодні з цим, то нехай звертаються до суду. Слідчий Гуляйпільського ВП Пологівського відділу поліції Головного управління поліції України в Запорізькій області [PERSON], допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що до райвідділу надійшло повідомлення про ДТП від 09.10.2015 року. Також, повідомили, що за наслідками цієї події деякі учасники були доставлені до Гуляйпільської ЦРЛ з тілесними пошкодженнями. За вказаним повідомленням були внесені відомості до ЄРДР та сформована група реагування. Вказана група в складі слідчого та ще двох співробітників поліції виїхала на місце ДТП. Він як слідчий за вказаним кримінальним провадженням провів огляд місця події, про що склав відповідний протокол. Також, був проведений допит учасників події, які знаходилися на місці її скоєння. ДТП сталося за участі автомобіля [NUMBER] та мотоцикла. Водія мотоцикла з місця події, ще до приїзду слідчого, забрала карета швидкої. Він був опитаний вже на наступний день в присутності його матері, яка є відповідачем по справі. Заперечень від матері неповнолітнього при його опитуванні не надходило. За наслідками кримінального провадження була винесена постанова про його закриття від 10.10.2015 року, так як потерпілий [PERSON] звернувся з відповідною заявою. За цих обставин матеріали щодо скоєння ДТП та перебування водія мотоцикла в стані алкогольного спяніння були передані до ВДАІ по обслуговуванню Поголівського та Гуляйпільського районів Запорізької області. Про складання протоколів про адміністративне правопорушення на підставі переданих матеріалів рішення приймалося вже керівництвом відповідного відділу ДАІ. Згідно оглянутих матеріалів кримінального провадження № 12015080220000526, 10.10.2015 року [PERSON] (пасажир мотоцикла під керуванням [PERSON]І.) надав слідчому СВ Гуляйпільського РВ [PERSON] письмову заяву, складену з його слів, прочитану та підписану ним, в якій прохав закрити кримінальне провадження та не визнавати його потерпілим, оскільки тілесних ушкоджень йому не завдано, претензій матеріального та морального характеру він ні до кого не має (а.к.п. 30). Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пошкоджено автомобіль [NUMBER], належний позивачу [PERSON], підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративні правопорушення та кримінального провадження № 12015080220000526 від 09.10.2015 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії ОЛ № 307901, виданого 2.10.1998 року Красносілківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, [PERSON] народився 31.07.1998 року. Матірю його згідно вказаного свідоцтва є відповідач [PERSON] (а.с. 147). Суд задовольняючи позов виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується і повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснено, що особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Згідно зі ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа ( у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Крім того, відповідно до ч. 3 вказаної статті, обовязок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Виходячи з положень вищевказаної норми закону, на відповідача покладено обовязок доказування відсутності її вини у тому, що її неповнолітній син скоїв ДТП, внаслідок якої завдано шкоди майну позивача. Відповідно до ч.1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Доводи відповідача щодо відсутності схеми ДТП, судом до уваги не приймаються, оскільки з пояснень свідка [PERSON] та матеріалів кримінального провадження встановлено, що саме слідчий зобовязаний за таких обставин складати протокол огляду місця події, а співробітники ДАІ можуть входити до складу оперативної групи та проводити дії для забезпечення його роботи. Посилання відповідача на недоведеність вини її неповнолітнього сина [PERSON] у скоєнні дорожно-транспортної пригоди суд вважає безпідставними з огляду на таке. 03.12.2015 року постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області провадження у справі 315/1232/15-п про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито на підставі статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) (у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності). Проте, закриття справи про адміністративне правопорушення з таких підстав не виправдовує порушника, а тягне за собою виключно неможливість накладення на нього адміністративного стягнення. Так, в описовій частині постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2015 року у справі № 315/1232/15-п судом встановлено, що [PERSON]: 1) 09.10.2015 року керував мотоциклом «Іж Ю3», реєстраційний номер 29-84 ЗПЖ; 2) перебував у стані алкогольного спяніння; 3) не мав посвідчення водія категорії «А»; 4) не надав перевагу у русі автомобілю позивача, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів; 5) порушив п. 2.1., п.п. а) п. 2.9. та п. 16.1. Правил дорожнього руху. Окрім цього, у вказаній постанові Гуляйпільський районний суд Запорізької області зазначає, що ним встановлено наявність у діях [PERSON] складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою у стані алкогольного спяніння, ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким засобом. Відтак, постанова Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2015 року у справі № 315/1232/15-п, містить підтвердження фактів керування [PERSON] транспортним засобом, порушення ним правил дорожнього руху, пошкодження транспортних засобів та наявності у його діях складу адміністративного провупорушення. Відповідно до частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Викладені у вищезазначеній постанові факти підтверджують скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], а відтак і його вину, незалежно від неможливості притягнення останнього до адміністративної відповідальності. За таких умов, викладені у постанові Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2015 року у справі № 315/1232/15-п факти мають бути взяті до уваги при розгляді цивільної справи № 315/1261/15-ц про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Аналогічної правової позиції притримується Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, зазначаючи у абзаці 4 пункту 4 своєї постанови від 01 березня 2013 року № 4 наступне: «Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вина з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК». У відповідності до положень Сімейного кодексу України, зокрема ст. 150, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей. Стаття 184 СК України передбачає, що ухилення батьків від виховання дитини, наслідком чого стало вчинення неповнолітнім правопорушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ухилення від виховання батьками цієї неповнолітньої особи. Отже, відповідачем не доведено в суді, що її вина відсутня у завданні шкоди її неповнолітнім сином, який до того ж перебував у стані алкогольного спяніння, майну позивача. Оскільки [PERSON], який керував мотоциклом «ІЖ Юпітер 3» неповнолітній, не має права на керування вказаним транспортним засобом, а також не має самостійного заробітку та майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, доказів противного суду не надано, з відповідача підлягають стягненню матеріальні збитки, завдані відповідачу, в сумі 20124,39 грн. та сума понесених відповідачем витрат у звязку з оплатою послуг експерта у розмірі 500 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в зв'язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в рахунок відшкодування судового збору в розмірі 487,20 грн..

Outcome: approved