Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

03 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить усунути йому перешкоди у користуванні 5/12 частиною погреба, розташованого під будинком [ADDRESS]. , позначеного в технічному паспорті на будинок літерами «пд», шляхом знесення однієї секції залізобетонного паркану - 2,20 метрів, починаючи від бокової стіни веранди квартири [ADDRESS] , позначеної в технічному паспорті на будинок «а-4», та надання безперешкодного доступу до вказаного погреба та не чинити йому перешкоди у користуванні 5/12 частиною погреба, що розташований під будинком [ADDRESS] , позначеного в технічному паспорті літерами «пд». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19.09.1973 року йому належить 2/5 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Інша частина даного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами належить відповідачу [PERSON] , який проживає в квартирі [ADDRESS] , та [PERSON] , яка проживає в квартирі [ADDRESS] . Земельна ділянка під будинком не приватизована, а двір знаходиться в загальному користуванні. Крім того, на території будинку є погріб, загальною площею 56,4 кв.м. Погріб знаходиться безпосередньо під квартирою [ADDRESS] , вхід до якого обладнано металевою лядою на рівні із землею та знаходиться біля тильної стіни цієї квартири і бокової стіни веранди квартири [ADDRESS], позначеної в ТП «а-4» . З часу придбання будинку він з сім`єю користувався погребом для цілорічного зберігання харчових продуктів. Спочатку користувались погребом разом з [PERSON] , оскільки попередні власники [ADDRESS] [PERSON], які були бабою і дідом відповідача, відмовилися від нього, виривши в дворі собі окремий. Згодом, [PERSON] також вирила собі в дворі окремий погріб, тому з початку 2000 років вказаним погребом користувалася тільки його сім`я, в зв`язку з чим вони встановили свій замок на ляді, якою закривається погреб. На початку 2016 року новим власником квартири [ADDRESS] став відповідач та з того часу почав чинити опір у користуванні погребом. Спочатку відповідач заявив, що не дасть можливість користуватися погребом, тому що він знаходиться під його квартирою, що спричиняє сирість у його квартирі. Намагаючись владнати даний конфлікт, вони зробили в погребі утеплення стін, обладнали його вентиляцією, задули в ньому монтажною піною всі отвори. Однак, 24 серпня 2016 року відповідач повністю перегородив доступ до погребу встановивши залізо-бетонний паркан. Відповідач погрожує їм фізичною розправою та не дає можливості користуватися погребом. Крім того, нещодавно їм стало відомо, що існує рішення народного суду 2 дільниці міста Олександрії від 28.10.1957 року, залишеного без змін в частині позовних вимог ухвалою Кіровоградського обласного суду від 28.10.1957 року, яке ухвалено у справі №2-520/1957 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ реальної частки будинку, поділ підвалу і земельної ділянки. Згідно даного рішення [PERSON] , у спадкоємців якого він придбав 2/5 частини вказаного будинку з належною частиною господарських будівель, було виділено в натурі відповідна частина житлового будинку по [ADDRESS] , 143,10 кв.м. розташованої під ним земельної ділянки та 5/12 спірного підвалу. Таким чином йому належить на праві власності 5/12 частини спірного погребу, тому йому необхідно усунути перешкоди в користуванні його майном. 16.07.2019 року від відповідача надійшло письмове пояснення, в якому він зазначає, що позовні вимоги не визнає повністю, оскільки позивач встановив замок на ляді погребу та почав ним користуватися особисто для власних цілей. Його баба та дід не відмовлялись від користування спірним погребом, про що свідчить відсутність такої заяви. Крім того позивач погребом користується не для зберігання консервації, як про це зазначає, а для вирощування грибів, штучно створюючи необхідні умови та мікроклімат. В результаті таких дій, в його квартирі, під якою безпосередньо знаходиться погреб, підвищується вологість, що призводить до руйнування будинку. Також погреб не відчинений, а позивач особисто за допомогою зварювального апарату заварив металеву ляду, чим перешкоджає йому у його користуванні. Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов із зазначених у ньому підстав, також звернула увагу що відповідач не звертався з вимогами у тому числі з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користування погребом, а встановлення паркану і недопуск позивача до погребу є фактично самоправством. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у письмових поясненнях. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив, що позивач самовільно зайняв увесь підвал, заварив вхід до підвалу, вирощує там гриби, створює відповідний мікроклімат, у зв`язку з цим руйнується підвал і належна відповідачу частина будинку над ним. Через шкоду, задану такими діям позивача, відповідач має намвр звертатися до суду. Станом на день розгляду справи позивач самовільно засипав у 2016 році підвал, таким чином повністю зруйнувавши його. Відповідач підтвердив, що поставив паркан для того, щоб перешкодити [PERSON] вирощувати гриби у підвалі і таким чином шкодити здоров`ю його сім`ї та попередити руйнування будинку. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] поставив паркан для того, щоб [PERSON] не вирощував гриби. Цей підвал користувався [PERSON] для зберігання консервації, однак приблизно 5 років тому позивач почав займатися вирощуванням грибів. [PERSON] попереджав [PERSON] про неприпустимість вирощування грибів у підвалі, оскільки примусова вентиляція з підвалу шкодила здоров`ю відповідача, однак той [PERSON] реагував. Сама [PERSON] цей підвал не використовує з 2000 року, оскільки збудувала інший. Три роки тому [PERSON] звів паркан, щоб перешкодити [PERSON] проходити до підвалу. [PERSON] не заперечувала проти зведення забору. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши надані докази, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно договору купівлі-продажу посвідченого нотаріусом першої Олександрійської нотаріальної контори 19.09.1973 року за реєстром №3635 та реєстрації цього права власності Олександрійським БТІ 12.11.1973 року за №1283/33, [PERSON] , належить 2/5 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї виданої квартальним комітетом №15 Олександрійської міської ради від 04.10.2018 року №358, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням народного суду 2 дільниці міста Олександрія від 28.10.1957 року, залишеного без змін в частині позовних вимог ухвалою Кіровоградського обласного суду від 28.10.1957 року, яке ухвалено у справі №2-520/1957 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ реальної частки будинку, поділ підвалу і земельної ділянки, закріплено за [PERSON] кімнати: 2-2-17,88 м.кв, 2-2-2,34 м. кв., 2-4-9,5 м.кв., 2-3-6,00 м. кв, закріплено 5/12 частину підвалу, закріплено у його користуванні 143,10 м. кв земельної ділянки, за [PERSON] вирішено закріпити земельну ділянку 180 м . кв, вирішено визнати двір спільного користування 232,5 м.кв. Також закріплено у користуванні [PERSON] 7/12 частину підвалу, зобов`язано [PERSON] і [PERSON] у підвалі спільно зробити тамбор і стіну відповідно до варіанта №1. Також зобов`язано [PERSON] до 15 листопада 1957 року знести частину мансарди, розташованої над кімнатами [PERSON] , і ход на горішнє приміщення - мансарду [PERSON] зробити із західної сторони, в [PERSON] зі східної сторони. Висновком Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 24.08.2016 року, 06.09.2016 року, 16.09.2016 року, щодо незаконних дій [PERSON] , щодо погроз фізичною розправою та встановлення паркану, який перегороджує вхід до спільного погребу, в ході проведення перевірки було встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення та роз`яснено заявникам, що даний спір містить цивільно-правові відносини для вирішення яких їм необхідно звернутися до суду. у висновку окрім іншого зазначено, що у ході проведення перевірки [PERSON] повідомив інспектору поліції, що дійсно 24 серпня 2016 року встановив паркан на своїй території, у цей час до нього підійшли сусіди та влаштували з ним сварку з приводу того, що паркан перегороджує вхід до підвалу, хоча пакан проходу не загороджував. [PERSON] повідомив поліцейському, що у нього дійсно виник конфлікт з [PERSON] з приводу паркану, який встановлює останній. Листом Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області від 15.09.16 №1011-1.20/2/1.14/155, [PERSON] повідомлено, що за їх зверненням стосовно встановленого паркану по [ADDRESS] , відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 паркан не відноситься до об`єктів будівництва, тому відсутні підстави для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю. Листом Олександрійської міської ради від 16.09.16 №320/10/06/2, [PERSON] повідомлено, що за її зверненням до управління приватизації, оренди майна та землі міської ради та відділу архітектури управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування міської ради з`ясовано, що житловий будинок по [ADDRESS] належить громадянам на праві спільної часткової власності. Співвласником здійснено встановлення паркану по земельній ділянці що перебуває в спільному частковому користуванні пропорційно дольовим часткам у майні. Питання усунення перешкод у користуванні їхньою часткою будинку вирішується в судовому порядку. Згідно наданих позивачем фотографій видно, що біля будинку встановлений залізобетонний паркан. Достовірність цих фотографій відповідачем не заперечувалась. Згідно копії інвентаризаційної справи по [ADDRESS] наданої КП «Олександрійського МБТІ» встановлено, що будинок [ADDRESS] не розділено в натурі і належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності. Будинок не розділений в натурі між співвласниками, одинак визначені ідеальні частки у праві власності. Згідно архівної довідки №1369 від 04.12.2018 року [PERSON] на праві власності належить 2/5 частини будинку по [ADDRESS]. Назва [ADDRESS] змінена на [ADDRESS] згідно розпорядження №р-28-з від 19.02.2016 р. У акті №97 від 23.04.2019 року складеного головою квартального комітету №15 Олександрійської міської ради, підписаного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначено, що [PERSON] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , а саме: 23.04.2019 року близько 14.00 год., [PERSON] завіз машиною мішки з будівельним непотребом (відходами) та закидав їх у погреб загального користування для трьох співвласників. Раніше, до цього він встановив паркан, який становить двом іншим співвласникам перешкоду для цільового користування своїм майном. На фотографіях, наданих [PERSON] , будинок має тріщину, також на фотографіях зображений вхід до підвалу та дерев`яні дощечки, на яких ростуть гриби. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є сусідом свідка, з [PERSON] не знайома, однак знала його батьків. Свідок вселилася у будинок у 1970 років і знає, що будинок по сусідству був на три сім`ї, однак у серпні 2016 року [PERSON] повідомив свідку, що [PERSON] звів паркан всередині двору з кам`яних плит щоб перекрити вхід до підвалу. [PERSON] скаржився свідку, що не має доступу до підвалу і не може зберігати там консервацію. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача [PERSON] , з відповідачем [PERSON] знайома як з сусідом, має з ним неприязні відносини у зв`язку з тим, що він перегородив вхід до спільного підвалу. [PERSON] 24 серпня 2016 року поставив паркан на внутрішній території двору. На цьому місці раніше паркану ніколи не було. Встановивши цей паркан відповідач перешкодив [PERSON] та його сім`ї користуватися підвалом. Свідок стверджує, що вона зберігала у підвалі овочі і консервацію. Відповідач не питав дозволу позивача і свідка на зведення паркану, лише повідомив її, що буде його зводити, на прохання свідка зробити у новому паркані хвіртку, щоб вона могла проходити до підвалу він не відреагував. До зведення паркану протягом 10 років сім`я [PERSON] одноосібно користувались підвалом, оскільки інші співвласники не виявляли бажання ним користуватися, перешкод іншим співвласникам не чинили, однак повісили на вхід до підвалу замок. Також свідок повідомила, що підвал використовувався [PERSON] для зберігання консервації, овочів, а також для вирощування грибів для потреб сім`ї. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідом [PERSON] і [PERSON] . На території сусіднього домоволодіння є підвальне приміщення, яким фактично користувалася сім`я [PERSON] для зберігання овочів. Інші співвласники не користувалися погребом, разом з тим [PERSON] їм не перешкоджав його користуванням. Свідок бачила, що у 2016 році [PERSON] без згоди [PERSON] звів паркан, який прилягає до стіни будинку і перешкоджає останньому користуватися підвалом. Через зведення паркану у [PERSON] і [PERSON] виник конфлікт, викликались працівники поліції. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, [PERSON] є його товаришем, з [PERSON] свідок особисто не знайомий, однак бачив його. Свідок часто буває вдома у [PERSON] і допомагає йому по господарству, зокрема будівельні роботи по ремонту будинку. Свідку відомо, що у [PERSON] і сина [PERSON] погані відносини. [PERSON] вирощував у підвалі гриби, внаслідок чого у приміщенні у будинку була сирість, поганий запах. Також свідок вважає, що у підвалі також була демонтована стіна. Через сирість будинок почав руйнуватись. Також приблизно півтора місяці тому син позивача [PERSON] заварив ляду, тобто вхід до підвалу. Свідок не знає хто звів паркан. [PERSON] має можливість підійти до підвалу через вхідну хвіртку до частини домоволодіння, що знаходиться у користування [PERSON] . Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч.4 цієї статті якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Зазначений вище будинок не розділений в натурі, співвласники мають ідеальні частки у праві спільної часткової власності, земельна ділянка перебуває у спільному користуванні співвласників будинку. Співвласники володіють і користуються спільним майном за спільною згодою (ст.358 ЦК України), спір між співвласниками може вирішуватися в суді. Зазначеним вище рішенням суду від 1957 року встановлений порядок користування зазначеним будинком співвласниками [PERSON] та [PERSON] , який, зокрема передбачає спільне використання співвласниками підвалу. Враховуючи надані суду матеріали інвентаризаційної справи та відповідні свідоцтва про право на спадщину та договори купівлі-продажу, право власності [PERSON] на належну йому 2/5 частини будинку виникло внаслідок купівлі у цієї частини будинку у [PERSON] , який у свою чергу отримав її у спадок від [PERSON] . Відповідач [PERSON] набув право власності на ⅖ частини будинку на на підставі свідоцтва про про на спадщину після [PERSON] , який отримав це права у дар від [PERSON] на підставі договору дарування від 16 листопада 2006 року. [PERSON] отримав право власеності на зазначену частку будинку у спадок від [PERSON] , який отримав право власності на будинок після проведеної реконструкції. Отже, [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] є співвласниками зазначеного будинку, володіють ідеальними частками у ньому та згідно ст.358 ЦК України володіють і користуються спільним будинком за спільною згодою. Земельна ділянка не приватизована та перебуває у спільному користування співвласників. На підставі зазначених вище письмових доказів та показань свідків суд встановив, що позивач [PERSON] не давав згоду на встановлення [PERSON] паркану, паркан зведений останнім самовільно на земельні ділянці, яка є неприватизованою та перебуває у спільному користуванні співвласників будинку, зведений паркан перешкоджає позивачу користуватися підвалом, право на користування якого він має як співвласник зазначеного будинку з урахуванням рішення Народного суду другої дільниці міста Олександрії відповідно від 28 жовтня 1957 року порядку, яким встановлено порядок користування співвласниками цим підвалом. Враховуючи викладене позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні спільним підвалом шляхом знесення однієї секції паркану є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач використовує підвал не за призначенням та спричиняв таким чином шкоду здоров`ю його сім`ї та руйнував будинок, оскільки, ці обставини не є підставою для самовільного встановлення паркану на земельній ділянці, що перебуває у спільному користуванні всіх співвласників. Водночас у разі наявності між [PERSON] і [PERSON] спору з приводу неналежного користування останнім приміщення підвалу та завдання ним шкоди, такий спір може вирішуватись у судовому порядку. Вимоги позивача не чинити перешкоди у майбутньому не стосується предмету спору про усунення існуючих перешкод у користуванні спільним підвалом, позивач також не доводить існування реальної можливості порушення відповідачем його права користування погребом у майбутньому та не зазначає, які саме можливі дії відповідача у зв`язку з цією реальною і конкретною загрозою слід заборонити. Усі доводи позивача і надані ним докази стосуються існуючого порушення його права користування спільним погребом. Тому підстав для задоволення вимог про зобов`язання не порушувати право користування погребом у майбутньому немає.

Outcome: partial