Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

03.03.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем в ре- зультаті висунення їй звинувачень у корисному мотиві та корупційних діях, що мало місце на засі- данні Приморської сільської виборчої комісії Татарбунарського району Одеської області у присут- ності 10 членів зазначеної комісії та запрошених громадян, посилаючись на наступні обставини. Під час підготовки до проведення чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищ- них, міських голів 25.10.2015 р. вона висунула свою кандидатуру у депутати Приморської сільсь- кої ради Татарбунарського району від виборчого округу № 6. 01.10.2015 р. їй стало відомо, що Приморською сільською виборчою комісією було проведено засідання та прийнято рішення про реєстрацію кандидатами в депутати осіб, які не надали повний необхідний перелік документів, передбачений ст.39 ЗУ України «Про місцеві вибори». Про що вона звернулась до сільської вибор- чої комісії із заявою про перегляд вказаного рішення. Наступного дня під час розгляду її заяви на засіданні Приморської сільської виборчої комісії у присутності 10 членів комісії та 5 кандидатів в депутати заступник голови комісії [PERSON] звинуватив її у корисливому мотиві та корупцій- них діях, у звязку з подачею нею вказаної заяви. Серед присутніх на засіданні комісії були її син [PERSON] та четверо інших кандидатів у депутати, у тому числі її конкурент по згаданому виборчому округу [PERSON] Поширена [PERSON] негативна та недостовірна інформація порушила її особисті немайнові права, зокрема зганьбила її честь та гідність, та завдала шкоди, що виразилося у негативному упередженому ставленні до неї з боку осіб, які були присутні на засі- данні. Так, кандидат у депутати [PERSON] одразу після виступу відповідача висловила думку, що вона не впевнена у своєму авторитеті та боїться конкуренції. Вона понад 11 років пропрацю- вала секретарем Приморської сільської ради, була депутатом Приморської сільської ради протягом 3 скликань, жодного разу не була звинувачена та не притягувалася до кримінальної чи адміні- стративної відповідальності за вчинення корупційних діянь. Тому вважає, що інформація, яку поширив відповідач, абсолютно не відповідає дійсності, має характер наклепу, не є оціночним судженням, а отже підлягає спростуванню. Відповідач не визнав позовних вимог у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими, та зве- рнувся з зустрічною позовною заявою, в якій просив відшкодувати моральну шкоду, яка заподія- на йому в результаті звернення [PERSON] до суду з зазначеним позовом, що потягло за собою погіршення стану його здоровя та зміну звичайного способу життя, компенсація за яку еквіва- лентна 50 мінімальним заробітним платам. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що [PERSON] на момент роботи виборчої комісії продовжувала працювати секретарем сільської ради, на час виборів не пішла у відпустку. Вона скористалась своїм службо- вим положенням та, використавши адміністративний ресурс, отримала робочу інформацію вибор- чої комісії і звернулась зі зверненням до даної комісії. У своєму зверненні вона приховала відомо- сті про джерело отримання робочої інформації виборчої комісії, що може свідчити про схилення нею члена комісії до протиправної дії і передачі службової інформації. Вищезазначене дало йому підстави для припущення, що [PERSON] отримала неправомірну вигоду від займаною нею по- сади і здійснила корупційні діяння. Зверненням з заявою до виборчої комісії зазначена особа нама- галась усунути свого конкурента по виборчому окрузі. У судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі. [PERSON] не визнала позовні вимоги, вважаючи їх безпідставними та такими, що не базую- ться на вимогах чинного законодавства. Так, позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються лише на факті її звернення до суду з позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, що є ні чим іншим, як реалізацією нею свого конституційного права, а не поши- ренням недостовірної інформації. Заслухавши пояснення та доводи сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення первісного позову та відсутність таких для задоволення зустрічних позовних вимог, з огляду на наступне. Як вбачається з витягу з протоколу № 7 засідання Приморської сільської виборчої комісії Та- тарбунарського району Одеської області від 02.10.2015 р. та постанови, винесеної за його резуль- татами (а.с.8-9,10-15), на засіданні Приморської сільської виборчої комісії Татарбунарського райо- ну при розгляді заяви [PERSON] (кандидата у депутати Приморської сільської ради від вибор- чого округу № 6) щодо розяснення з приводу законності рішення зазначеної виборчої комісії про реєстрацію кандидатів у депутати Приморської ради, [PERSON] в присутності 10 членів комі- сії та 5 запрошених осіб звинуватив її у корисливому мотиві та корупційних діях, що було зафік- совано у зазначених документах. Члени комісії не погодились з заявою [PERSON] щодо [PERSON] у звязку з відсутністю підстав звинуватити її у корисливому мотиві чи корупційних діях, про що також зазначено у наведених документах. Таким чином, позивачем за первісним позовом наведено докази щодо поширення [PERSON] серед членів виборчої комісії та запрошених на її засідання негативної та недостовірної від- носно неї інформація, який звинуватив її у корисливому мотиві та корупційних діях. Обгрунтовуючи наявність у [PERSON] корисливого мотиву та корупційних дій, [PERSON] як на засіданні комісії, так і в судовому засіданні посилався на те, що позивач при отриманні ін- формації виборчої комісії використала адміністративний ресурс, перебуваючи на робочому місці. Законом України «Про запобігання корупції» визначено, що корупція - це використання осо- бою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обі- цянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можли- востей. Неправомірна вигода - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нема- теріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав. Але те, що [PERSON] на час виборів не пішла у відпустку та продовжувала працювати сек- ретарем сільської ради і що вона отримала інформацію, яка не є закритою і не становить таємни- цю, про реєстрацію виборчою комісією кандидатами у депутати осіб, які не надали повний не- обхідний перелік документів, передбачених Законом України «Про місцеві вибори», не містить оз- нак корупційних діянь. А звернення [PERSON] до сільської виборчої комісії із заявою про пе- регляд рішення про реєстрацію зазначених осіб кандидатами у депутати не може свідчити про наявність якогось корисливого мотиву. Крім того, як зазначив [PERSON] у зустрічній позовній заяві і підтвердив у судовому засі- данні, дії відповідача у звязку зі звернення до виборчої комісії з заявою дало йому підстави для припущення, що [PERSON] отримала неправомірну вигоду від займаною нею посади і здій- снила корупційні діяння. Тобто, вчинення [PERSON] корупційних дій є припущенням з боку [PERSON], як є та- ким також судження про те, що вона намагалась усунути свого конкурента по виборчому окрузі. Отже, звинувачення [PERSON] [PERSON] у корисливому мо-тиві та корупційних діях є бездоказовим та субєктивним, що встановлено у судовому засіданні. Таким чином, суд вважає доведеним, що в результаті оприлюднення [PERSON] негатив- ної та недостовірної інформації була принижена честь, гідність та ділова репутація позивача за ос- новним позовом. Крім того, в результаті згаданих дій відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, що вияви- лось у порушенні її спокою, часткової втрати нормальних життєвих звязків, стосунків з вибор- цями, колегами по роботі, необхідності докласти додаткових зусиль для відновлення рівня ділової репутації та організації свого життя. Суд вважає, що компенсація за моральну шкоду з урахуван- ням всіх обставин справи, глибини душевних страждань позивача, вимог розумності та справед- ливості не може бути менше 25000 грн. Згідно ч.ч.1,2 п.4 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завда- ної внаслідок порушення її прав, яка, зокрема, полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неп- равомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наяв- ності її вини. Вина [PERSON] у заподіянні моральної шкоди [PERSON] знайшла своє повне підтверд- ження в судовому засіданні. Як передбачено ч.4 ст.1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, зав- даної фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завда- но вчиненням злочину. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] є інвалідом 2-ї групи за загальним захворюванням, отримує пенсію по інвалідності, інші джерела його доходів суду невідомі, має на утриманні 3-х дітей, одна з яких є неповнолітньою, а двоє інших навчаються, суд вважає за можливе та необхідне зменшити розмір відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної позивачу, до 10000 грн. Вимоги [PERSON] про покладення на [PERSON] обовязку спростувати поширену ним стосовно неї недостовірну інформацію підлягають задоволенню. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (п.25), спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повин- но проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням макси- мальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кіль- кість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію Оскільки [PERSON] було поширено серед членів виборчої комісії та запрошених на її за- сідання негативної та недостовірної інформації відносно [PERSON], то її спростування має від- бутися у такий самий спосіб, у який поширювалася зазначена інформація. Позивачем за зустрічним позовом суду не надано, а у судовому засіданні не встановлено дока- зів про те, що відповідач, звернувшись до суду з позовом до нього про захист честі, гідності та ділової репутації, помстилась йому на вчинила наклеп. Як зазначено у п.17 (абз.3) постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репу- тації фізичної та юридичної особи», інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресо- ваній суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі та ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановле- ному процесуальним законом. Оскільки інформація стосовно дій [PERSON] у позовній заяві [PERSON] була підста- вою предявлення позову і стосувалася його предмета, то ця інформація не може виступати під- ставою для захисту честі, гідності позивача за зустрічним позовом, а тим більше слугувати під- ставою для відшкодування моральної шкоди. Також позивачем за зустрічним позовом суду не надано доказів щодо негативних наслідків, що він отримав в результаті звернення [PERSON] з позовом до нього - переживання, зміна звичай- ного способу життя, втрата сну та звичайних нормальних життєвих зв'язків, зниження праце- здатності, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, змусило прийма- ти лікарські засоби, снодійне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона по- силається як на підставу своїх вимог і заперечень… Проте позивачем за зустрічним позовом не надано суду необхідних та достатніх обєктивних доказів, на підставі яких можливо задоволення його позовних вимог, а судом їх не добуто. Тому позбавленими під собою серйозного підгрунтя суд розглядає вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача компенсації за моральну шкоду. На підставі викладеного,

Outcome: partial