Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

03 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 14880 грн. 33 коп. Обґрунтовано позов тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 жовтня 2004 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на дочку - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач свій обовязок щодо сплати аліментів належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у підготовче засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та зазначила, що позивач позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 5). Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 жовтня 2004 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на дочку - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23.07.2004 та до досягнення нею повноліття (а/с 6). З розрахунків заборгованості по аліментах, складених головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області [PERSON], вбачається, що відповідач аліменти сплачував несвоєчасно та не у повному обсязі, у звязку з чим станом на 06 квітня 2016 року утворилась заборгованість по аліментам у сумі 50912 грн. 29 коп. (а/с 7-11). Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За розрахунком позивача, пеня за прострочення сплати аліментів складає 14880 грн. 33 коп. (а/с 1-4). Враховуючи норми закону та визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для задоволення вимог позивача. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved