Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

02 вересня 2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 05.01.2012 року було зареєстровано ОСББ «ЖКЦ-57/3» в [ADDRESS], код ЄДРПОУ 38045603, на підставі скликання установчих зборів мешканців будинку від 14.12.2011 року. Дані збори були проведені з численними порушеннями. Незважаючи на це, було обране правління, яке 14.12.2011 року обрало [PERSON] головою правління ОСББ «ЖКЦ-57/3». З часу створення ОСББ «ЖКЦ-57/3», [PERSON] діяв не в інтересах об'єднання, а лише у власних корисливих цілях. Відповідач систематично перешкоджав законній діяльності ОСББ «ЖКЦ-57/3» з управління будинком та прибудинковою територією, неодноразово порушував статут об'єднання та діяв всупереч позиції власників квартир у будинку по [ADDRESS], а відтак, на думку позивачів, не вправі продовжувати свою участь в управлінні справами будинку. У зв'язку з цим, позивачі просять суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що перебуває у спільній сумісній власності мешканців багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] шляхом заборони [PERSON] провадити будь-яку діяльність щодо управління багатоквартирним житловим будинком особисто, а також через суб'єктів підприємницької діяльності, в яких він є засновником або учасником В судовому засіданні представники позивачів підтримали позовні вимоги. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 05.01.2012 року було зареєстровано ОСББ «ЖКЦ-57/3» в [ADDRESS], код ЄДРПОУ 38045603, на підставі скликання установчих зборів мешканців будинку від 14.12.2011 року. Тоді ж було обране правління, яке 14.12.2011 року обрало [PERSON] головою правління ОСББ «ЖКЦ-57/3». Позивачі вказують, що з часу створення ОСББ «ЖКЦ-57/3», [PERSON] діяв не в інтересах об'єднання, а лише у власних корисливих цілях, систематично перешкоджав законній діяльності ОСББ «ЖКЦ-57/3» з управління будинком та прибудинковою територією, неодноразово порушував статут об'єднання та діяв всупереч позиції власників квартир у будинку по [ADDRESS], а відтак не вправі продовжувати свою участь в управлінні справами будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно з ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачі, заявляючи даний позов про усунення перешкод у користуванні їх майном, не надали належних доказів того, що майно перебуває у їх власності, а також не конкретизували з посиланням на докази, яке саме майно перебуває у їх спільній власності. Також позивачі просять суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що перебуває у спільній сумісній власності мешканців багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] шляхом заборони [PERSON] провадити будь-яку діяльність щодо управління багатоквартирним житловим будинком особисто, а також через суб'єктів підприємницької діяльності, в яких він є засновником або учасником. Проте, позивачами не конкретизовано, яку саме діяльність вони просять суд заборонити провадити [PERSON] як фізичній особі, а також не обґрунтовано можливість заборони провадження діяльності через суб'єктів підприємницької діяльності, в яких [PERSON] є засновником. У зв'язку з наведеним, а також з підстав необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], та ін. до [PERSON] про усунення перешкод та заборону вчиняти дії. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed