Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

04.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить встановити порядок користування приміщеннями квартири [ADDRESS], відповідно до якого у володіння та користування співвласнику [PERSON] передати житлову кімнату площею 16,9 кв.м., у володіння та користування співвласнику [PERSON] передати житлові кімнати площею 12,6 кв.м. та 7,4 кв.м.; туалет, ванну кімнату, коридор залишити у спільному користуванні співвласників; вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. 09.09.2014 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси позовні вимоги [PERSON] задоволено. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2015 року залишено без розгляду заяву представника [PERSON] про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2014 року. 08.04.2015 року ухвалою апеляційного суду Одеської області скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2015 року та справу направлено до того ж суду для розгляду по суті. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.06.2015 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2014 року по цивільній справі № 520/8203/14-ц та справу призначено до розгляду в судовому засіданні. 21.09.2015 року позивач [PERSON] надала заяву про уточнення позовних вимог та просить встановити порядок користування приміщеннями квартири № 11 будинку № 22-а по пр-т. [PERSON] у м. Одесі, відповідно до якого у володіння та користування співвласнику [PERSON] передати житлові кімнати площею 12.6 кв.м. та 7,4 кв.м., у володіння та користування співвласнику [PERSON] передається житлова кімната площею 16,9 кв.м.; туалет, ванну кімнату, коридор та кухню залишити у спільному користуванні співвласників; вселити [PERSON] в спірну квартиру. При цьому позивач посилається на те, що сторони є співвласниками спірної квартири. Відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні власністю, у зв'язку із чим змушена звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Вислухавши сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони є співвласниками по ? частці квартири [ADDRESS]. Вказана обставина підтверджується дослідженими судом письмовими документами, а саме: свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] /а.с. 5/, свідоцтвом про смерть [PERSON] /а.с. 6/, нотаріально посвідченим заповітом [PERSON] на ім'я [PERSON] /а.с. 7/, витягом про державну реєстрацію прав від 03.04.2012 року /а.с. 9/, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] /а.с. 10/, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.05.2014 року /а.с. 11/, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2011 року по справі № 2-4101/2011 /а.с. 26-27/, свідоцтвом про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] /а.с. 28/. Судом досліджено план квартири [ADDRESS], з якого вбачається, що спірна квартира складається з трьох кімнат загальною площею 62,7 кв.м., з яких: житлова 36,9 кв.м., підсобна 21,4 кв.м., та корисна 58,3 кв.м. /а.с. 12/. 06.06.2014 року для врегулювання питання спільного користування квартирою, представником позивача [PERSON] [PERSON] було направлено на ім'я відповідача [PERSON] вимогу-пропозицію, згідно якої було запропоновано укласти договір про встановлення порядку користування приміщеннями спірної квартири, відповідно до умов якого у володіння та користування співвласнику [PERSON] передати житлову кімнату площею 16,9 кв.м., позначену на плані квартири під № 6, володіння та користування співвласнику [PERSON] передати житлові кімнати площею 12.6 кв.м. та 7,4 кв.м., позначені на плані квартири під № 2 та 5. Туалет, ванну кімнату, коридор залишити у спільному користуванні співвласників. Договір підлягає нотаріальному посвідченню. Запропоновано також передати комплект ключів від вхідних дверей [PERSON] та провести переоформлення особових рахунків по сплаті витрат на утримання квартири /а.с. 13/. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч. 2 ст. 358 ЦК України, передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Абзацом 1 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, розяснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. У ході розгляду справи у судовому засіданні 08.09.2015 року були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які повідомили про неприязненні відносини, що склалися між сторонами та неможливість вирішення мирним шляхом спору щодо встановлення порядку користування житлом. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проаналізувавши вказані обставини, та враховуючи, що згідно плану спірної квартири, квартира є трьохкімнатною та рівноцінний її поділ на дві однакові частини неможливий, а також з урахуванням визнання відповідачем уточнених вимог позивача, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги про встановлення порядку користування приміщеннями квартири та вселення підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved