Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

04.01.2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він відповідно до рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпрі ради від 02.03.2012 року є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] . З 2010 року відповідач разом зі своєю сім`єю переїхав проживати до [ADDRESS] . Відповідач на час подачі позову в квартирі не мешкає, сплату комунальних послуг не здійснює, витрат по утриманню квартири не несе, тому позивач, посилаючись на ч.2 ст. 405, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, просить усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування приміщенням. Після залишення позовної заяви без руху та надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи, ухвалою судді від 24 березня 2021 року було відкрито провадження у справі та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була видана батьку позивача [PERSON] , що підтверджується Ордером№907, виданим Виконавчим комітетом Бабушкінської райради народних депутатів міста Дніпропетровська 31 грудня 1982 року. Квартира видавалась для проживання сім`ї у складі трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а з 23.08.2001 року в квартирі був зареєстрований й позивач. Після смерті батьків позивач, відповідно до рішення Виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпрі ради від 02.03.2012 року, є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . За даними адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 16 березня 2021 року про місце реєстрації відповідача, [PERSON] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не мешкає з 2010 року, тобто більше року до дня звернення з позовною заявою, про що свідчать акт про не проживання, складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що відповідач вже богато років не проживає квартирі [ADDRESS] , його особистих речей в квартирі немає. Оскільки іншого відповідачем не доведено, то відповідно до встановлених судом обставин підстави для користування спірною квартирою, згідно із ч. 3 ст. 810 ЦК України і ст. 158 ЖК УРСР, на умовах договору у відповідача відсутні, а тому належить визнати, що мало місце користування житлом на праві особистого сервітуту відповідно до ст. 405 ЦК України з наслідками, передбаченими ч. 4 ст. 156, ст. 162 ЖК УРСР. Відтак, оскільки відповідач відсутній у спірній квартирі більше одного року і не користується нею, тому суд дійшов висновку, що сервітут ним не використовується без поважних причин більше встановленого законом строку, тому на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України сервітут відповідача припинився, а відповідача належить визнати такими, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача.

Outcome: approved