Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

02 березня 2017 року Орган опіки та піклування Білопільської РДА в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про накладення заборони на відчуження майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на обліку служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування, [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Остання померла [INFO]. Рішенням Білопільського районного суду від 23 травня 2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини. Розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації від 07 червня 2016 року №250-ОД [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а розпорядженням №312- ОД від 19 липня 2016 року [PERSON] призначено опікуном останньої. На підставі договору купівлі - продажу від 05 травня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. На підставі ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 991 року та ст. 52 Конституції України позивач просить накласти заборону на відчуження належного [PERSON] житлового будинку, розташованого за вказаною вище адресою, до моменту досягнення дитиною, [PERSON], 2006 року народження повноліття, оскільки дана вимога не ставилася при розгляді питання про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. Представник позивача - Органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації Сумської області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явися без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 20). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, будучи належним чином повідомленим про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив (а. с. 21). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи, що відповідач у судове засідання не з'явився, а позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у разі влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. В силу ч. 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Згідно з ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Судом встановлено, що батьками дитини, [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а. с. 10). Рішенням Білопільського районного суду від 23 травня 2016 року, яке набрало законної сили 03 червня 2016 року, відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а. с. 7-9). Розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації від 07 червня 2016 року №250-ОД [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а. с. 5). Відповідно до розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №312-ОД від 19 липня 2016 року опікуном над дитиною призначено [PERSON] (а. с. 6). На підставі договору купівлі - продажу від 05 травня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у реєстрі за №467, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], житловою площею - 55,7 кв. м., загальною площею - 67,7 кв. м (а. с. 11). Оскільки, рішенням Білопільського районного суду від 23 травня 2016 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], питання щодо накладання заборони на відчуження житла дитини одночасно з позбавленням батька батьківських прав не заявлялося та не вирішувалося, суд з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Таким чином, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у сумі 1 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved