Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

03.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Вказана заява обґрунтована тим, що 11.08.2014 року померла її бабуся [PERSON], після якої відкрилась спадщина на будинок, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Академіка Карпинського, буд. 89, а також право користування земельною ділянкою 600 кв.м. та 493 кв.м. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Оскільки, позивач пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з перебуванням на окупованій території АР Крим, остання просить суд позов задовольнити та продовжити їй строк для прийняття спадщини на два місяці. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи ьула повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник позивача до зали судового засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача до зали судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення, в яких вказує, що позивачем не доведено поважності причини пропущення строку для прийняття спадщини, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити, розглянути справу без участі уповноваженого представника. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 11.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.08.2015 року серії І-ЖС №300791, актовий запис № 5206 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинок, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Академіка Карпинського, буд. 89, право власності на який встановлено на підставі рішення Комунарського районного народного суду м. Запоріжжя від 20.01.1993 року (а.с.14), а також на земельну ділянку у розмірі 600 кв.м., право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.12.1993 року серії Н-30 (а.с.15) та на земельну ділянку у розмірі 493 кв.м., право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.12.1993 року серії Н-31 (а.с.16). Частиною 1 ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.06.1947 року серії ФЮ №225790, актовий запис № 144 (а.с.10). 12.08.1967 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЯК №0219286, актовий запис №859 (а.с.11). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.04.1968 року серії І-ЯК №210121, актовий запис №725 (а.с.12). 29.12.1989 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС №417478, актовий запис №1211 (а.с.13). Згідно із свідоцтвом про смерть від 26.03.2014 року серії І-ЖС №287036, актовий запис №1884, [PERSON] (донька спадкодавця) померла - 22.03.2014 року (а.с.8). Отже, судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є онукою спадкодавця - [PERSON], яка померла 11.08.2014 року. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, за змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 11.08.2014 року [PERSON] Однак, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу від 16.09.2017 року №127/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що спадкоємець пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.17). Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини у звязку із перебуванням останньої на окупованій території АР Крим за завданням ТОВ «Рікомб» по виконанню робіт. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та ТОВ «Рікомб» 03.11.2014 року укладено трудову угоду з працівником, відповідно до якої позивач у справі зобовязана у період часу з 03.11.2014 року по 30.04.2015 року виконати роботу по проведенню документального аудиту, формуванню реєстрів бухгалтерської звітності і повної інвентаризації обєктів товариства для забезпечення захисту інтересів роботодавця в умовах анексії території АР Крим (а.с. 44). При вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді справи встановлено, що у звязку із укладенням трудової угоди позивач перебувала на території АР Крим та не мала змоги вчасно звернутися із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, а тому суд вважає, за необхідне визнати вказану обставину поважною. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем, позов задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved