Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

02 лютого 2021 року представник [PERSON] адвокат Сидор Володимир Андрійович звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розділити нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , що є спільною сумісною власністю подружжя та визнати за [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину вказаної квартири; стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Сидор В.А. в судове засідання не з`явився, однак, подав суду заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірителя, позов підтримує, просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Онищук Т.Н. в судове засідання не з`явився, однак, подав суду заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірителя, позов представника [PERSON] адвоката Сидора Володимира Андрійовича до [PERSON] про поділ майна подружжя визнає, не заперечує щодо його задоволення. Суд розглянув справу у відсутності позивача його представника, відповідача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 28 травня 2009 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Бродівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 57, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 квітня 2020 року (а.с. 7). У шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с. 8, 9). За час шлюбу сторонами придбано нерухоме майно у вигляді двокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 50,2 кв м, житлова площа 26,7 кв м. на підставі договору купівлі-продажу серії і номер: 167, виданого 17 лютого 2017 року, що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 10, 11). Відповідно до відповіді № 691 від 30 грудня 2020 року надати висновок про вартість об`єкта без проведення самої оцінки не можливо. Однак, на сайті ФДМУ висвітлюється інформація про вартість подібних об`єктів нерухомого майна, з даної інформації вбачається, що вартість 1 кв м квартири, що знаходиться в панельному будинку на околиці міста Броди Львівської області становить в середньому 7500,00 грн. (а.с. 12). Загальна площа спірної квартири становить 50,2 кв м, отже, орієнтовна вартість квартири становить 50,2 х 7500 = 376 500,00 гривень. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що на даний час шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, оскільки рішення Бродівського районного суду від 03 вересня 2020 року не набрало законної сили. На даний час вона з дітьми проживає у своїх батьків, доступу до квартири не має. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності. Частина 1 ст. 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст. 71 СК України визначає, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно, ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved