overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 04.06.2018 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом\~ до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 01 березня 2013 року\~ Берецькою сільською радою Первомайського району Харківської області за\~ актовим записом № 1, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України.\~ Суд,\~ вивчивши\~ позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ВЛ № 199115, виданим Берецькою сільською радою Первомайського району Харківської області за\~ актовим записом № 1 (а.с.9). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ\~ № 318635 виданого виконавчим комітетом Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.8). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони\~ втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити\~ інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

04.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. У судове засідання сторони не з'явилися, при цьому надіслали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 30.07.2011 року, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З січня 2013 року сторони проживають окремо; вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

04.06.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 10.10.1998 року. У шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище «Мартинюк». В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті, судом встановлено наступне. Сторони 10.10.1998 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 295, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). У шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO], яка\~ згідно довідки ОСББ «РОЯЛТІ» від 30.05.2018 року проживає разом з матірю [ADDRESS]. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дитини відповідно до вимог ч.3 ст. 160 СК України, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «Мартинюк». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~\~ 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

04.06.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 17.10.2008 року. У шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу дітей просить залишити з нею. В судове засідання позивач не з'явилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач про день розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання відповідно до положень ст. 128 ЦПК України. Клопотань, відзиву на позов до суду не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; не повідомив про причини неявки в судове засідання; не подав відзив на позов та позивач в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони 17.10.2008року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1879, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, що свідчить про дійсну волю дружини на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дітей сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає обґрунтованим подальше проживання дітей разом з матір'ю. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «[PERSON]». Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704 грн. 80коп. судового збору. Відтак встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

04.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 02.09.2005 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що з початку травня 2017 року сторони проживають окремо, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Між сторонами повністю втрачено почуття поваги та любові. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 22) Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с. 20). Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у зв'язку із визнанням позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 02.09.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

\~\~ \~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~04.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 17.06.2006 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та обовязки, у звязку з чим в сімї часто відбувалися сварки. Подружні відносини припинені з 21 серпня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим и таким, що суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя не заявляє. В судове засідання позивач не зявилася, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, в якій проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, направленими на адресу його реєстрації та повернутими до суду із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с. 15, 27, 33), заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення слухання справи не надав. Тому\~суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає \~задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони одружені з 17.06.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. \~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає необхідним\~шлюб розірвати.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

04.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У підготовче засідання сторони не зявилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, що свідчить про підтримання позову позивачем і визнання позову відповідачем. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20.11.1998 року, при цьому мають трьох спільних неповнолітніх синів: Артема, [INFO], а також Владислава та Ярослава, [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Натепер сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки в даний час шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

04.06.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 19 квітня 1997 року управою (примерія) села Александрени Синжирейського району Республіки Молдова, про що в книзі реєстрації актів є запис під № 11. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка зазначає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2015 року, сторони проживають окремо, спільне господарство між ними не ведеться. Позивачка просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Петрікєєва». Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не зявився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, а також просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сімї між ними неможливе, шлюб між подружжям має бути розірвано з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивачки. Враховуючи, що позивачем під час подання до суду позовної заяви були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

04.06.2018 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідача, який проживає за адресою: [INFO], підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 001.09.2014року по 31.03.2018року і складає суму у розмірі 3494,84грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не зявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають в будинку за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обовязковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обовязків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.09.2014року по 31.03.2017року і складає суму у розмірі 3494,84грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку №74957 відкритого на імя відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~04.06.2018року\~у Бродівський\~районний суд\~Львівської області\~з Апеляційного\~суду Львівської\~області надійшла\~цивільна справа\~за позовом [PERSON]\~до ТзОВ\~«Лізингова компанія\~«Еталон» про\~захист прав\~споживача,\~визнання недійсним\~договорів фінансового\~лізингу,\~стягнення коштів та ухвала суду від 08.05.2018 для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення про судові витрати. \~ \~ \~ \~ Сторони по справі не повідомлялися про час слухання справи. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 2\~ст. 270 ЦПК України\~заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Встановлено,\~що Бродівським\~районним судом\~Львівської області\~16\~листопада 2017\~року позов\~задоволено та\~визнано недійсним договір фінансового лізингу №004535, укладений 31 жовтня 2016 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» та договір фінансового лізингу № 004532 від 24 листопада 2016 року; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на користь [PERSON] сплачені ним на виконання договору фінансового лізингу № 004535 від 31.10.2016 року та договору фінансового лізингу № 004532 від 24.11.2016 року кошти в розмірі 91000,00 грн. (девяносто одну тисячу гривень 00 копійок); стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на користь [PERSON] 460,00 гривень у відшкодування витрат за послуги банку. Питання про судові витрати судом не вирішувалось. Таким чином в даному випадку є підстави для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. Оскільки позов задоволений повністю, то судові витрати в розмірі 914,60 грн. у відповідності до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача - Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Лізингова компанія\~«Еталон» в користь держави.

Outcome: approved