Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

04 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком з належними до нього будівлями та спорудами. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона проживає у власному житловому будинку, право власності на який підтверджується рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2008 року. Вказує, що її право власності на нерухоме майно зареєстровано 26.12.2008 року Хотинським КР БТІ Чернівецької області. Зазначає, що в її житловому будинку зареєстровані вона та її донька [PERSON] яка з 2001 року в належному їй житловому будинку не проживає постійно, оскільки давно перебуває за межами країни, де саме вона не знає. В зв'язку з відсутністю відповідачки вона немає змоги вирішити з нею питання щодо досудового врегулювання спору. Тому, вважає, що відповідачка без поважних на те причин не проживає в її житловому будинку і не користується належним їй житловим приміщенням та комунальними послугами більше одного року. Ніяких домовленостей з цього приводу між ними не було. Просить визнати [PERSON] [INFO], такою що втратила право на проживання та користування житловим будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] власником якого є [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надала. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] являється єдиним і повноправним власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] від 19 листопада 2008 року, справа № 2-902/2008. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Хотинського КР БТІ № 21420845 від 26.12.2008 року вбачається, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Згідно акту матеріально-побутових умов проживання гр. [PERSON], [INFO] [ADDRESS] встановлено, що гр. [PERSON], пенсіонерка, до складу її сім'ї входить - донька [PERSON] [INFO], за даною адресою зареєстрована, але не проживає з 2001 року. Згідно довідки № 5442 від 03.12.2018 року виданої виконкомом Хотинської міської ради, яка видана [PERSON] втому, що її донька [PERSON] в [ADDRESS] не проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved