Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

02 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є власницею житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою вона проживає разом зі своєю сім'єю. [PERSON] є для позивачки є сторонньою особою. [PERSON] вона зареєструвала за вказаною адресою на його прохання. Відповідач жодного дня не проживав за зазначеною адресою, адже навіть не вселявся до будинку. Спочатку позивачка неодноразово зверталася до відповідача у телефонному режимі з проханням знятися з реєстрації у її будинку, однак отримувала нічим не вмотивовані відмови, а згодом відповідач взагалі вимкнув телефон. У зв'язку з чим була змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала з наведених у позові мотивів, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. До суду повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання та відміткою поштаря, що адресат не проживає за вказаною адресою. Однак, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає [PERSON] таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Представники третіх осіб - Золочівського районного сектору ДМС України у Харківській області та Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області на судове засідання не з'явилися. Завідувач Золочівського РС Харківської області В.О. Сосник надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовну заяву підтримує у повному обсязі. Голова Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області В.Б. Коник надала до суду заяву з проханням справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.07.1985 року [PERSON], договір зареєстровано в реєстрі за №1601 що підтверджується наданою суду копією зазначеного договору та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.08.2006 року №11439427 (а.с. 7-8, 9). Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області [PERSON] надано довідку від 28.11.2016 року за №2223 про склад зареєстрованих у житловому будинку [ADDRESS] осіб, так, за зазначеною адресою зареєстровані: [PERSON] - власник; [PERSON] - співмешканець; [PERSON] - у графі відношення до власника запис відсутній (а.с.14). [PERSON], [INFO], зареєстрований за зазначеною адресою з 28.03.2011 року, але фактично не проживає з того ж часу, що підтверджується наданою суду інформацією Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області від 28.11.2016 року та актом депутата Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області, виборчий округ №9 Старченко В.М., складеного за участі жителів [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], від 23.11.2016 року (а.с.13, 15). Згідно із листом т.в.о. начальника Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області С.І. Мірошник від [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], повідомлень, заяв, звернень до Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області не надходило. Із вказаної адреси [PERSON] протягом останнього року до поліції не викликався (а.с. 53). У листі начальника Поштампу-ЦПЗ № 1 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» зазначено, що перевіривши реєстр грошових переказів з'ясовано, що грошових переказів на ім'я [PERSON], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] не проводилось (а.с.56). Відповідно до повідомлення директора КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» [PERSON], перевіркою форм первинної медичної документації встановлено, що до служби екстреної медичної допомоги викликів до [PERSON],[INFO], за адресою: вул. Стрижака,4 в с. Довжик Золочівського району Харківської області протягом останнього року не надходило (а.с.54). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст. ст. 15, 23, 319, 391 ЦК України. Крім того, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною її національного законодавства відповідно до положень статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У ч. 1 ст. 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, як зазначено в ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Проте понад рік є відсутнім за цією адресою, житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника будинку [PERSON]. Доказів наявності домовленості між [PERSON] та [PERSON] щодо відсутності останнього у будинку суду не надано, у зв'язку з чим права [PERSON] як власника майна щодо припинення перешкод у користуванні майном, підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. На підставі викладеного, та

Outcome: approved