Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

03 вересня 2015 року до суду надійшов позов КС «Азовська кредитна компанія» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначено, що [PERSON] з 15 жовтня 2011 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 25 грудня 2013 року він подав заяву про надання йому кредиту, на підставі якої 25 грудня 2013 року між філією № 2 КС «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11063/13-Ф2. За умовами договору останній отримав кредит в сумі 2000 гривень зі сплатою за користування коштами 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. За весь час користування кредитом відповідач здійснив виплати: 14 січня 2014 року - 215 гривень, 11 лютого 2014 року 215 гривень, 17 березня 2014 року 215 гривень, 05 травня 2014 року 215 гривень, 11 червня 2014 року 215 гривень, 11 липня 2014 року 220 гривень, 26 серпня 2014 року 215 гривень. Більше платежів відповідач не вносив. Заборгованість [PERSON] за кредитом станом на 27 серпня 2015 року складає: 967,96 гривень за кредитом, 460,56 гривень заборгованість по процентам за користування грішми, а всього 1428,52 гривень. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану заборгованість, а також судові витрати в розмірі 243,60 гривень, а всього 1672,12 гривень. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до зали судового засідання не прибула, надавши заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, а також заяву, якою збільшила позовні вимоги, та зазначила, що сума заборгованості [PERSON] за кредитом станом на 20 жовтня 2015 року становить: 967,96 залишок заборгованості за кредитом, 528,51 гривень - проценти за користування грішми за період з 28 серпня 2014 року по 20 жовтня 2015 року, а також судовий збір 243,60 гривень, а всього 1740,07 гривень. Відповідач до суду не прибув з невідомих суду причин. Про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно, належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Зважаючи на наведене, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 25 грудня 2013 року між кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець) в особі начальника відділення КС «АКК» [PERSON] з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 11063/13-Ф2, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 2\~000 (дві тисячі) гривень, строком на 12 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі у розмірі 215 гривень та останній платіж у розмірі 137,46 гривень Позичальник зобовязався вносити щомісяця не пізніше 15 числа поточного місяця. При цьому [PERSON] був ознайомлений із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується його особистим підписом. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору № 11063/13-Ф2 від 25 грудня 2013 року) були здійснені наступні платежі: 14 січня 2014 року - 215 гривень, 11 лютого 2014 року 215 гривень, 17 березня 2014 року 215 гривень, 05 травня 2014 року 215 гривень, 11 червня 2014 року 215 гривень, 11 липня 2014 року 220 гривень, 26 серпня 2014 року 215 гривень. Забргованість останнього за договором станом на 20 жовтня 2015 року складає: 967,96 гривень залишок заборгованості за кредитом, 528,51 гривень заборгованість по процентах за користування грішми за період 27 серпня 2015 року по 20 жовтня 2015 року (967,96 гривень залишок непогашеного кредиту х 0,13% х 420 днів користування кредитом), а всього 1496,47 гривень. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього грошових сум та їх розміру. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення [PERSON] умов договору кредиту, заборгованість в сумі 1496,47 гривень - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved