Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

04 березня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO] щомісячно в сумі 3 500 грн.до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 08.07.2010 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, у якому в них народилася дитина - [PERSON], [INFO] 23.03.2015 р. шлюб між сторонами розірвано. Вони проживають окремо, донька проживає з позивачкою. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки працює неофіційно та має доходи. Інших дітей у відповідача немає. Вона не має можливості самостійно забезпечувати належне утримання та розвиток дитини, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки в засідання відповідач суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 08.07.2010р. сторони зареєстрували шлюб, у якому в них народилася дитина - [PERSON], [INFO] Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.03.2015р. шлюб між сторонами розірвано. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає по [ADDRESS] разом з дитиною, яка знаходиться на її утриманні позивачки. Відповідач самоусунувся від обов'язку по утриманню дитини та не надає кошти на її утримання. Окрім цього, суд з'ясував, що відповідач не має офіційного місця праці та постійного стабільного заробітку. А тому суд вважає, що позивачкою у відповідності до вимог ст. 184 СК України правомірно заявлено позов про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3500грн. щомісячно. Однак, нею суду не подано жодного доказу, який би підтвердив матеріальне становище відповідача та його можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини, виходячи з прожиткового мінімуму дитини на 2016р. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей, стан здоров'я дитини. Суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в сумі 1 200,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону,починаючи з 04.03.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial