Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

04.03.2014 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № 005-07500-141011 від 14.10.2011 року відповідач отримала кредит в сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак порушила зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 14.01.2014 року склала в сумі 9258,56 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в сумі 5084,07 грн., заборгованість по простроченому тілу кредиту в сумі 1269,84 грн., заборгованість за комісіями в сумі 2904,65 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 9258,56 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач позов визнала, суду пояснивши, що є інвалідом 3 групи, не працює, отримує пенсію, не змогла виплачувати кредит, так як восени 2013 року захворів її чоловік, переніс 2 інсульти, не заперечує погашати кредит, однак прохає його погашати частинами. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 14.10.2011 року між сторонами укладено кредитний договір №005-07500-141011 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, що підтверджується копією анкети позичальника (а.с.9), копією договору (а.с.5-7). Відповідно до п.1.3 договору позивач відкриває картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 10000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами (а.с.5). Відповідач отримала кредит в сумі 10000 грн., що підтверджується її поясненнями в судовому засіданні. Відповідач порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.16). Заборгованість станом на 14.01.2014 року склала в сумі 9258,56 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в сумі 5084,07 грн., заборгованість по простроченому тілу кредиту в сумі 1269,84 грн., заборгованість за комісіями в сумі 2904,65 грн. На момент розгляду справи судом відповідач заборгованість не погасила. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами договору № 005-07500-141011 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 14.10.2011 року, укладеного між сторонами, Тарифами на обслуговування платіжних карток. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є кредитний договір № 005-07500-141011 від 14.10.2011 року, укладений між сторонами. Відповідно до п.1.3 договору банк надає позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 10000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а позичальник відповідно до п.3.6 договору зобов'язується в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу (а.с.5-7). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач, зобов`язана згідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам, порушила зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування, так як не сплачувала його в установленому розмірі в визначені строки, чим допустила неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків внаслідок неповернення кредиту та комісії за користування кредитом в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконала свій обов`язок щодо повернення позики та комісії за її користування. Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення позики та комісії за її користування, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов`язку, передбаченого кредитним договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення ухвалено на користь позивача, то понесені ним і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Outcome: approved