Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

04.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на відсутність можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, просить суд: 1. Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER]) право власності на земельну ділянку площею 622 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Дмитрієва, 7 у м. Миколаєві, Миколаївської області, кадастровий номер 4810136300:02:034:0006, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 14 травня 2017 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, що складається із 1/2 частки в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами та 1/2 частки земельної ділянки площею 622 кв.м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК №004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261. В даному державному акті співвласником вказаної земельної ділянки також зазначений [PERSON]. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] було подано у встановленому порядку до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2017 № НМХ 273830 вона отримала 1/2 частки в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами. [PERSON] нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно даної земельної ділянки, оскільки в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 00 не встановлений розмір часток всіх співвласників земельної ділянки. В постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21.11.2017, виданій позивачу [PERSON] нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], зазначено, що нотаріус позбавлений можливості встановити розмір часток співвласників у праві спільної власності на вказану земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку, яка належала спадкодавцю у праві спільної власності на вказану земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область. Тому вказане питання має вирішуватись у судовому порядку. 21.09.2018 року до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, в якій останній, посилаючись на відсутність можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, просить суд: 1. Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER]) право власності на Ѕ частки земельної ділянки площею 622 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Дмитрієва, 7 у м. Миколаєві Миколаївської області, кадастровий номер 4810136300:02:034:0006, в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON]. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що 17 листопада 1996 року помер батько позивача за зустрічним позовом [PERSON], 29 листопада 2017 року померла і його мати [PERSON]. Після смерті батьків залишилося спадкове майно, що складається із 1/2 частки в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами та 1/2 частки земельної ділянки площею 622 кв.м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7 м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І-МК № 004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261. В даному державному акті співвласником вказаної земельної ділянки також зазначений [PERSON]. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] було подано у встановленому порядку до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2018 року № ННІ 200636, [PERSON] отримав Ѕ в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111, 7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами. За час свого життя мати позивача за зустрічним позовом [PERSON] не встигла прийняти спадщину на земельну ділянку. [PERSON] нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно даної земельної ділянки, оскільки в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 004259 не встановлений розмір всіх часток всіх співвласників земельної ділянки. [PERSON] нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] [PERSON] також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою:вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область у звязку з невизначеністю частки померлої у праві спільної власності на вказану земельну ділянку в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 004259.Тому вказане питання має вирішуватись у судовому порядку. В судовому засіданні позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] суду пояснила, що не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка на земельну ділянку, оскільки невизначено частки спадкодавця у праві спільної власності на неї в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] суду пояснив, що не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті своїх батьків на земельнуділянку, оскільки невизначено частки спадкодавців у праві спільної власності на неї в державному акті на право приватної спільної власності на землю. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Що стосується фактичних обставин первісної позовної заяви. Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії І-УР № 642542, виданого 03.11.1959 року Дмитрівською сільською радою, Очаківського району, Миколаївської області між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище чоловіка- Руда. 14.05.2017 року помер чоловік позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 262919, видане 16.05.2017 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом НМХ 273830 спадкоємицею [PERSON], [INFO], який помер 14.05.2017 року, є його дружина [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з Ѕ (однієї другої) частини в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами та 1/2 частки земельної ділянки площею 622 м? з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі- продажу, посвідченого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою від 08 серпня 1967 року за реєстровим № 1915 і зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 16 серпня 1967 року за № 3421 та Договору купівлі- продажу, посвідченого Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою 27 лютого 1979 року за реєстровим № 2334 і зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 18 березня 1980 року за № 3421. Як вбачається із копії державного акту на право приватної власності на землю серії 1-МК № 004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261, [PERSON] на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 27.08.1995 року за № 435 передається у приватну власність земельна ділянка площею 622 м? з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК №004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261. В даному державному акті співвласником вказаної земельної ділянки також зазначений [PERSON]. Заяву про прийняття спадщини [PERSON] було подано у встановленому законом порядку до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області. [PERSON] нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON]. їй було відмовлено у видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину відносно даної земельної ділянки, оскільки в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 00 не встановлений розмір часток всіх співвласників земельної ділянки. В постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21.11.2017, виданій позивачу [PERSON] нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], зазначено, що нотаріус позбавлений можливості встановити розмір часток співвласників у праві спільної власності на вказану земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку, яка належала спадкодавцю у праві спільної власності на вказану земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область. Що стосується фактичних обставин зустрічної позовної заяви. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії ЯЮ № 776607, виданого 21.04.1959 року Дмитрівською сільською радою, Очаківського району, Миколаївської області, батьком [PERSON] є [PERSON], а матірю [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ФП № 261538, виданого 18.11.1996 року Виконкомом Миколаївської міської Ради народних депутатів Миколаївської області, [PERSON] помер 18.11.1996 року. Як вбачається із копії спадкової справи № 869/97, заведеної після смерті [PERSON], спадщину за законом прийняла його дружина [PERSON] Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії 1-МК № 004259 виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261,\~[PERSON]\~на підставі\~рішення виконкому\~Миколаївської міської\~ради народних\~депутатів від\~27.08.1995\~року за\~№ 435\~передано у\~приватну власність\~земельну ділянку\~площею 622 м? з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК №004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261. В даному державному акті співвласником вказаної земельної ділянки також зазначений [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2017 року, виданої державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 17.11.1996 року, на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки, для обслуговування житлового будинку, площею 622 кв.м, належної померлому на підставі державного акту на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І-МК № 004259, виданого Миколаївською міською радою народних депутатів 06 жовтня 1995 року та записаного в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2261. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 272980, виданої 30.11.2017 року Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області, 29.11.2017 року померла [PERSON] Як вбачається із копії спадкової справи № 214/2018, заведеної після смерті [PERSON], спадщину за заповітом прийняв її син [PERSON], донька [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ННІ № 200636 спадкоємцем [PERSON], [INFO], яка померла 29.11.2017 року, є її син, [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: Ѕ (одної другої) частини житлового будинку № 7 (сім) з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться по вулиці Дмитрієва в місті Миколаїв Миколаївської області, та належна спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 грудня 1997 року [PERSON], державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-4992 та зареєстрованого Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 04.04.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1221131248101, номер запису про право власності: 19905709. [PERSON] також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою:вул. Дмитрієва, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область у звязку з невизначеністю частки померлої у праві спільної власності на вказану земельну ділянку в державному акті на право приватної спільної сумісної власності на землю серії І - МК № 004259. Правове обгрунтування позовних вимог за первісним та зустрічним позовом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] прийняли спадщину відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається зі\~ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула права власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, у відповідності до\~ст. 120 Земельного кодексу України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Тобто, з урахуванням тієї обставини, що співвласники мають певні частки домоволодіння, частки земельної ділянки повинні визначатися відповідно до розміру часток у домоволодінні. Відповідно до\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти задоволення позовних вимог одне одного, про що свідчать відповідні заяви, додані до первісної та зустрічної позовних заяв. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], що складається із Ѕ (однієї другої) частини в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 111,7 кв.м з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами , до її складу також входить земельна ділянка площею 622 м?. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], що складається із Ѕ (одної другої) частини житлового будинку № 7 (сім) з відповідною частиною господарських будівель і споруд, до її складу також входить земельна ділянка площею 622 м?. З урахуванням положень\~ст. 377 ЦК України, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] мають право отримати у власність аналогічну частку земельної ділянки Ѕ частки кожен. Обставин, які б перешкоджали цьому, судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд вважає, що первісний та зустрічний позов підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Враховуючи, що первісний та зустрічний позов задоволені у повному обсязі, то суд вважає за можливе провести взаєморозрахунок судових витрат шляхом зарахування суми сплаченого судового збору у розмірі 704, 80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved