Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

03.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 03.11.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти. Сума боргу станом на 31 липня 2015 рік складає - 3882.23 грн., яку просили просили стягнути з [PERSON] на користь банку, а також просили стягнути сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.11.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-32). Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України, відповідач не сплатив щомісячні платежі на повернення кредиту, у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 5-6). У зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору, та відповідно до наданого розрахунку заборгованності, станом на 31.07.2015 р. відповідач має заборгованість у розмірі - 3882.23 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом -513,12 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 1148.05 грн.; - заборгованість за пенею та комісією - 1560.00 грн.; - штраф (фіксована частка) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 161,06 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла у зв'язку з порушенням кредитного зобов'язання у загальному розмірі - 3882.23 грн. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв'язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі - 243.60 грн. (а.с. 38), що відповідає вимогам ч.3 ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанціями, доданими до позовної заяви , є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved