Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

04.08.2016 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду звернувся [PERSON] із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що останній внаслідок психічного захворювання\~ не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, перебуває на обліку у лікаря психіатра Новоград-Волинського ТМО, потребує встановлення опіки. В судовому засіданні заявник просив визнати свого брата [PERSON], 02.04.1963 року недієздатним та призначити його опікуном. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував, надав подання про призначення заявника опікуном. Народні засідателі Пасічник С.А., Копач Г.А. в судове засідання не прибули, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. 30.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401-VIII, яким змінено положення ст. 124 Конституції України, а саме виключено норму щодо участі у здійсненні правосуддя народних засідателів. Разом з тим, відповідно до ст. 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд. Після набрання чинності зазначених змін у законодавстві, положення ч. 2 ст. 18, ч. 4 ст. 234 ЦПК України є такими, що суперечать Конституції України, яка є нормативно-правовим актом, що має найвищу юридичну силу та містить норми прямої дії. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд дійшов висновку, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Таким чином, системний аналіз положень Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дає підстави для висновку, що відсутність народних засідателів не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши у судовому засіданні пояснення заявника, дослідивши матеріали справи і подані докази та давши їм належну оцінку, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки серії ЛВА 1 № 326505 [PERSON] визнаний інвалідом другої групи. Відповідно до довідки № 3962 від 27.07.2016 р. [PERSON] проживає з [PERSON] по вул. М. Арсеновича, 36 в м. Новоград-Волинський. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 355-2016 від 04.10.2016 року, встановлено, що [PERSON] з 1999 року страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїчної шизофренії, з перервним типом перебігу, галюцинаційного-маячним синдромом та вираженим змішаним типом дефекту, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, є підстави визнати [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, cуд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.ст. 60, 62, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою за місцем її проживання у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, ким може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради як орган опіки та піклування вніс до суду письмове подання про доцільність призначення опікуном над [PERSON] [PERSON], в якому просить призначити останнього опікуном та докази на обґрунтування подання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлення опіки над [PERSON] необхідне для забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів, як особи, яка за станом здоров'я, не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. За таких обставин заява про призначення [PERSON] опікуном над братом [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved