Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

04.04.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони на протязі останніх півтора роки спільно не проживають, припинили шлюбно-сімейні стосунки, а тому прохала розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Згідно ухвали суду від 19.04.2018 року вбачається, що за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито провадження за правилами позовного провадження. Справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 25.05.2018 року о 08 годині 00 хвилин. Позивач у судове засідання не з'явилась, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Спільно з відповідачем не проживає з червня 2017 року. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Осадчук». Відповідач у судове засідання не з'явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. Суд, вивчивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 08.06.2013 року сторони уклали шлюб у центральному відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 317. З червня 2017 року позивач та відповідач спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спір щодо проживання дитини відсутній. Майновий спір між сторонами відсутній. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням позиції позивача, суд вважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем «Осадчук». На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов.

Outcome: approved