Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

03.03.2016 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON], третьої особи Петриківського районного сектору Державної міграційної служби України про розірвання шлюбу та позбавлення права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебував у шлюбі, який зареєстровано 24.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 05. Від шлюбу дітей немає. З 2013 року подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично не проживають разом. Через непорозуміння та різні погляди на життя, сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися. Позивач переконаний, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам та просить розірвати між ними шлюб. Оскільки, після реєстрації шлюбу, зі згоди позивача, відповідачка була зареєстрована в будинку, який йому належить на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2006 року, то позивач просить позбавити [PERSON] права користування житловим будинком [ADDRESS] шляхом зняття її з реєстрації місця проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с. 23). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та зобов'язалася знятись із реєстрації в добровільному порядку. В подальшому надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 24) та надала копію паспорта та витяг із домової книги із відміткою про зняття з реєстрації місця проживання від 19.04.2016 (а.с. 25,26-27). Третя особа: Петриківський районний сектор Державної міграційної служби України, в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу та позбавлення права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню частково. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 05 від 24 січня 2009 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 4). Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з 2013 року, що ними не заперечувалось та підтверджується актом обстеження проживання від 18.02.2016, де зазначено, що [PERSON] проживає один без дружини з 2013 року (а.с. 11). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Оскільки відповідачка в добровільному порядку знялася із реєстрації місця проживання, то позовні вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням є безпідставними. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial