Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

03.06.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з підстав, викладених у позовній заяві. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 1522/6783/12 від 28 квітня 2012 року його позовну заяву задоволено та стягнуто з кредитної спілки «Перше кредитне товариство» суму внеску та відсотки за депозитним договором № ЛВ-1/0120/09/1551 від 21.09.2009 року та Договору №ЛВ-20/0041/08/986 від 19.09.2008 року, з урахуванням додаткового Договору №1 від 21.07.2009 року в розмірі 9507,57 грн. Позивач зазначає, що у Другому Приморському відділі ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження №55267625 по вище вказаному виконавчому листу та тривають виконавчі дії, але боржник ухиляється від виконання рішення суду. Відтак, просить суд стягнути з кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на його користь пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 01 червня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно у сумі 248336,17 грн. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.06.2021 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи в судове засідання. 23.06.2021 року через канцелярію Галицького районного суду м.Львова від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на його користь пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 01 червня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно у сумі 248336,17 грн., а також моральну шкоду в розмірі 599000 грн. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.06.2021 року прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог. Окрім того, суд ухвалив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 16.07.2021 року на електронну адресу суду від представника відповідача Племиниченка Г.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] . В обґрунтування відзиву покликається на те, що умовами договору не встановлений розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання, а норми чинного законодавства не встановлюють конкретного розміру (відсотку) належної до стягнення пені, а лише встановлює порядок його визначення у договорі, виходячи з облікової ставки Національного банку України та період, протягом якого може бути застосовано таку санкцію. Відтак, у зв`язку з відсутністю в договорі між КС «ПКТ» та [PERSON] умов щодо стягнення пені та її розміру, то відповідно відсутні правові підстави для стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Окрім того, представник відповідача заначив, що обов`язковою умовою стягнення з боржника пені на підставі ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» є обов`язкове визначення розміру пені «за згодою сторін», а подвійна облікова ставка НБУ є граничною межею, яку сторони не можуть перевищити цією згодою. Положення наданих позивачем до справи депозитних договорів не містять умов щодо погодження їх сторонами суми пені за прострочення повернення КС «ПКТ» суми депозитних вкладів та нарахованих процентів. Відтак, положення ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» у даному випадку не є підставою для стягнення пені. Також, представник відповідача зазначив, що розрахунок пені є незаконним, оскільки позивач рахує подвійну облікову ставку НБУ у розмірі 36 % (подвійна ставка НБУ - 18*2) денних, а не річних, як це передбачено нормами чинного законодавства. Просив відмовити у задоволенні позову. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив такий задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між [PERSON] та КС «Перше кредитне товариство» 21 вересня 2008 року було укладено договір №ЛВ-1/0120/09/1551 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спідки на депозитний рахунок в розмірі 5555 грн., строком на 13 місяців, з закінченням - 21 жовтня 2010 року, та договір від 19 вересня 2008 року №ЛВ-20/0041/08/986 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, в розмірі 100 грн., строком на 12 місяців, з закінченням - 19 вересня 2009 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси, від 28 квітня 2012 року, позовні вимоги [PERSON] до КС «Перше кредитне товариство» про відшкодування неповернених грошових коштів з урахуванням індексу інфляції та три відсотка річних задоволено частково, та стягнуто з КС «Перше кредитне товариство» на користь [PERSON] суму внеску та відсотки по ньому за депозитним Договором № ЛВ-1/0120/09/1551 від 21 вересня 2009р. та договору № ЛВ-20/0041/08/986 від 19 вересня 2008, з урахуванням додаткового договору № 1 від 21 липня 2009 в розмірі 9507,57 грн., суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. Крім того, стягнуто з КС «Перше кредитне товариство» в дохід держави суму судового збору (держане мито) у розмірі 95,07 грн. 10 травня 2012 року, рішення суду набрало законної сили, 21 червня 2012 року було видано виконавчий лист №1522/6783/12, який скеровано на виконання до відділу ДВС Приморського районного управління юстиції у м. Одесі. Постановою 26 липня 2012 року, було відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника КС «Перше кредитне товариство» на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 9627,57 грн. строком до 02 серпня 2012 року. Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). Отже, передумовою для стягнення пені є порушення виконання грошового зобов`язання відповідачем. З урахуванням вказаних правових норм та наявності судового рішення, за яким із відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість та таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, отже є грошовим зобов`язанням, суд дійшов висновку щодо наявності між сторонами грошових зобов`язань. КС «Перше кредитне товариство» є фінансовою, а не банківською установою. Згідно із ч.2\~ст.1 Закону України «Про кредитні спілки»,\~кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансової послуги. Позивачем до позову додано розрахунок, відповідно до якого розмір пені за період з 01.06.2020 по 31.12.2020 року склав 248336,17 гривень. Однак, позивач не обґрунтував із посиланням на діюче законодавство належності розрахунку та стягнення пені за період з 01.06.2020 по 31.12.2020 року, згідно облікової ставки НБУ із застосуванням пені, а також не врахував, що облікова ставка НБУ стосується фінансової установи, якою є КС «Перше кредитне товариство». Доказів того, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання, що дає підстави для стягнення на користь позивача пені матеріали справи не містять, оскільки відсутні будь-які відомості про невиконання виконавчого листа №1522/6783/12 від 21.06.2012 року, виданого на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2012 року. Позивачем не долучено жодного доказу, який б підтвердив, що ухвалене рішення на даний час є невиконаним, обмежившись наданням суду копії постанови про відкриття виконавчого провадження, яка фактично засвідчує перебування виконавчого листа на виконані. В свою чергу, позивач, являючись учасником виконавчого провадження наділений повноваженнями знайомитись з його матеріалами та отримувати копії документів які стосуютьсь перебігу провадження. Крім того, за договорами укладеними між КС «Перше кредитне товариство» та [PERSON] не встановлено відповідальність у виді неустойки (пені, штрафних санкцій) та розміру такої за прострочення або несвоєчасне повернення грошових коштів. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд вважає що відсутні факти, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та документально не підтвердженими. У зв`язку з наведеним вище, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК\~України,\~судовий\~збір\~покладається на\~сторони\~пропорційно\~розміру задоволених\~позовних\~вимог. У разі відмови в позові - на позивача. При зверненні до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed