Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

03 березня 2016 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на своє, як дружини, утримання. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2014 року та від подружнього життя в них 04 вересня 2014 року народився син [PERSON]. За вимогою відповідача вона, починаючи з 09 вересня 2016 року, разом з сином [PERSON] проживає окремо. Малолітній син [PERSON] повністю перебуває на її утриманні. Крім цього, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому також потребує матеріальної підтримки, яку відповідач не надає. З огляду на такі факти просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача: - на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі однієї четвертої частини від усіх доходів відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття; - 1299,00 грн. додаткових витрат, понесених нею у звязку з погіршенням стану здоровя дитини; - на своє, як дружини, утримання аліменти в розмірі однієї четвертої частини від усіх доходів відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку (до 04 вересня 2017 року). Відповідач [PERSON] проти стягнення аліментів розмірі по одній четвертій частині своїх доходів на утримання позивача і сина [PERSON] заперечив та в квітні 2016 року предявив зустрічний позов, в якому просив постановити рішення про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 15 лютого 2014 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, а також встановити йому порядок і спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як на підставу своїх вимог зазначав, що міцної сімї з дружиною вони не створили, тривалий час вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин і не ведуть сумісного господарства. Крім цього, діями дружини він обмежений у своєму праві брати участь у вихованні та розвитку сина [PERSON], а тому вирішив звернутись з вищевказаним зустрічним позовом. В процесі судового розгляду представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів зменшила та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її, [PERSON], утримання в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду справи свої позовні вимоги також зменшив та просить постановити рішення про розірвання шлюбу, який був зареєстрований з [PERSON] 15 лютого 2014 року. В судовому засіданні 04 жовтня 2016 року представник позивача [PERSON] [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, які вкладені в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, а також пояснила, що позивач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідач [PERSON]В та його представник [PERSON] в судовому засіданні 04 жовтня 2016 року позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі по 500,00 грн. на утримання сина [PERSON] та позивача [PERSON] визнав, пояснивши що аліменти в такому розмірі він сплачувати спроможний та підтримав свої вимоги про розірвання шлюбу. В судове засідання, яке було призначено на 07 жовтня 2016 року о 13.00 год. учасники процесу не зявились та подали заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання 07 жовтня 2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ч.ч.2,4 ст. 84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання дружина має і в разі розірвання шлюбу. Згідно з вимогами ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, сторони по справі перебувають між собою в шлюбі з 15 лютого 2014 року, який був зареєстрований між ними Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Від подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року сторони проживають окремо. З вказаного часу вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства та малолітній син [PERSON] перебуває на утриманні матері. Відповідач [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, має мінливі заробітки та він спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 500,00 грн. на утримання дитини та на утримання дружини. Вищевказані обставини стверджуються поясненнями представника позивача. відповідача, його представника та долученими до справи письмовими доказами які ніким з учасників процесу не оспорювались. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення.

Outcome: approved