overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] і [PERSON] (дошлюбні прізвища обох - [PERSON]) подали даний позов, в якому просили визначити їм додатковий тримісячний термін для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті 28.08.2015 року батька [PERSON]. В обґрунтування вимог [PERSON], яка діє в своїх інтересах та за довіреністю в інтересах рідної сестри [PERSON], зазначила, що їх батько тривалий час проживав в Російській Федерації в Тюменській області, був громадянином РФ, останні 8 років позивачі з ним майже не спілкувались. На початку лютого 2016 року син співмешканки батька через соціальні мережі повідомив позивачам про смерть 28.08.2015 року їх батька, також повідомив, що серед документів батька знайдені Державний акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], сертифікати на право на земельну частку (пай) на ім'я батька [PERSON] та на ім'я дідуся позивачів [PERSON] (спадщину після смерті смерті 10.04.2002 року [PERSON] фактичним шляхом прийняв батько позивачів [PERSON]Г.). Однак, у зв'язку з дальністю відстані отримали оригінали документів позивачі лише 01.03.2016 року, тобто після спливу шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, і лише 02.03.2016 року разом звернулись до нотаріуса, який їм роз'яснив право звернутись до суду у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Просить визнати поважною причиною пропуску строку їх необізнаність про смерть батька і відсутність на час спливу шестимісячного строку оригіналів документів про підтвердження наявності спадкового майна. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах і за довіреністю в інтересах сестри позивача [PERSON], просила розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За даними приватного нотаріуса Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 17.03.2016 року, після смерті 28.08.2015 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто зі спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилась, інформації щодо посвідчених заповітів немає (а.с.33). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

03.03.2016 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулася позивач з позовом, до [PERSON] третя особа: Відділ опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. 11 липня 2014 року за було розірвано шлюб з Відповідачем на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя справа № 333/5121/14-ц. Дочка увесь час проживає зі позивачем, Впродовж тривалого часу, починаючи з кінця 2013 року, Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному утриманні дочки, ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов'язків. Відповідач не усно, не письмово не спілкується з дочкою, не проявляє до неї будь - якої батьківської заінтересованості, ні цікавиться здоров'ям дочки. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позову не заперечує. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надала висновок про позбавлення батьківських прав. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. 11 липня 2014 року за було розірвано шлюб з Відповідачем на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя справа № 333/5121/14-ц. Дочка увесь час проживає зі позивачем, Впродовж тривалого часу, починаючи з кінця 2013 року, Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному утриманні дочки, ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов'язків. Відповідач не усно, не письмово не спілкується з дочкою, не проявляє до неї будь - якої батьківської заінтересованості, ні цікавиться здоров'ям дочки. Відповідно до акту обстеження умов проживання за зазначеною адресою, для виховання та розвитку дитини є окрема кімната, обладнана усім необхідним. Умови проживання задовільняють санітарно-гігієнічним нормам утримання малолітніх дітей. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 3 ст. 157 СК України закріплено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір ,сплачений нею за подання позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

03.03.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІРА ЛТД» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування і утримання житлового будинку та прибудинкової території. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ 03.03.2016 року до суду з позовом звернулася Немирівська РДА про позбавлення батьківських прав, вказавши в позові, що в Немирівському районі з бабусею [PERSON] з липня 2015 року проживають малолітні онуки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мтей [PERSON], [INFO], проживає в [INFO], з липня 2015 року фактично самоусунулася від виконання матеріальної допомоги, не забезпечує одягом, харчуванням, не цікавиться їх життям та здоровям, не турбується про їх фізичний і духовний розвиток, не відвідує дітей. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 03.02.2016 року сімї [PERSON] комісією Брацлавської селищної ради було встановлено, що вона проживає вісім місяців окремо від дітей. [PERSON] непрацююча, систематично зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. В будинку, якому проживає матір дітей антисанітарія. Протягом восьми місяців діти повністю знаходяться на утриманні бабусі [PERSON], яка заямається їх вихованням та навчанням. [PERSON] [PERSON], помер 18.06.2015 року. Батько [PERSON] та [PERSON] записаний в свідоцтвах про народження дітей відповідно до частини першої ст. 135 СК України за вказівкою матері. [PERSON] не заперечує щодо її батьківських прав відносно вищевказаних дітей про, що 03.02.2016 року повідомила голові Брацлавської селищної ради. На підставі викладеного беручи до уваги злісне ухилення матері [PERSON] від виконання материнських обовязків, згоду щодо злісного ухилення матері [PERSON] від виконання материнських обозвязків, згоду щодо позбавлення її материнських прав та з метою захисту прав та інтересів дітей,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

03.03.2016 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] Ілінічною, яка померла 13.11.2014 року, на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідне заявнику для прийняття спадщини. Заявник підтримав заяву та просив її задовольнити. Суду пояснив, що з жовтня 1993 року по теперішній час проживає за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 8, кв. 14. Представник Запорізької міської ради заперечувала проти заявлених вимог, оскільки заявником пропущений строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Розглянувши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 13.11.2014 року померла [PERSON] Ілінічна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 311262, яке видане 13.11.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 13). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно частина квартири № 14 по бул. Центральний, 8 в м. Запоріжжі, яка належала їй на праві власності та в якій вона постійно проживала. Згідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ЖС № 323534, його матірю вказана [PERSON] Ілінічна (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON] змінив прізвище при укладенні шлюбу на «Латан» (а.с.35). Після смерті [PERSON] Ілінічни заявник є спадкоємцем за заповітом. Заявник 23.02.2016 року звернувся до приватного нотаріуса[PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2016 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що він не був зареєстрований за адресою проживання спадкодавця та не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], який постійно проживав зі своєю матірю за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 8, кв. 14. Свідок [PERSON] пояснила, що доглядала за [PERSON] з серпня до листопада 2014 року та підтвердила, що [PERSON] постійно проживав зі своєю матірю. Свідок [PERSON] пояснив, що він знає [PERSON] з дитинства та підтвердив, що він постійно проживав зі своєю матірю. Також, згідно до копії свідоцтва про право власності на житло № 809 від 08.06.1995 року, заявник є співвласником квартири № 14 по бул. Центральний, 8 в м. Запоріжжі. Таким чином, суд робить висновок про те, що всі представлені докази свідчать про постійне проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] Ілінічною на час відкриття спадщини, у звязку із чим заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

03.03.2016 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача, виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання нечинними та скасування рішень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що рішеннями Октябрського райвиконкому № 451 від 25 вересня 2007 року, № 476 від 09 жовтня 2007 року, № 503 від 23 жовтня 2007 року, № 342 від 22 липня 2008 року, № 301 від 14 липня 2009 року, в порушення Правил забудови історичного центру м. Полтави та п. 5 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» виділені земельні ділянки під будівництво 13 капітальних гаражів на території, прилеглій до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; та рішеннями № 321 від 13 вересня 2008 року; № 408 від 08 листопада 2005 року - виділені земельні ділянки під будівництво 4 капітальних гаражів на території, прилеглій до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказував, що зазначені земельні ділянки були виділені громадянам, які не мали інвалідності та не проживали поблизу будівництва гаражів. Позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

03.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 18.09.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині виникають постійно конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені, заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 11, 12, 13, 14, 16, 17). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає ( а.с. 15 - заява). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.09.2004 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, зроблено актовий запис № 276 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про одруження). В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 6, 7 - копії свідоцтв про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дітей, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не надала заяву про зміну їй прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

03.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, яка була уточнена в ході судового розгляду , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно. При цьому позивач посилається на те, що відповідач не бере участі в утриманні дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, шлюбні відносини між сторонами припинені. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить судове засідання проводити за його відсутності, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 червня 2014 року у Київському відділі державної РАЦС РС ХМУЮ, про що зроблено відповідний актовий запис № 300.(а.с. 4) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього, відповідний актовий запис № 650 зроблений 14.08.2014 року Київським відділом державної РАЦС РС ХМУЮ (а.с. 3) Позивач та відповідач проживають окремо, при цьому неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку, яка видана [PERSON].(а.с. 2) Угоди про добровільну сплату аліментів у сторін не існує, аліментів відповідач не сплачує, матеріально не допомагає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до ст. 184 СК України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, не є інвалідом, інших аліментних обов'язків не має та визначає розмір аліментів з платника в сумі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

03.03.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх п'яти років відносини між ними погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, нею подано письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і наполягає на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Також відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з'явився в судове засідання, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 07 травня 2003 року Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №68. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з позивачкою. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з липня 2015 року, з даного часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей строк сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дитини немає. Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 249 шлюбі з відповідачем з 10.08.2007 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не з'явились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 10.08.2007 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved