Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

04.10.2017 року на адресу суду надійшла позовна заява ПрАТ «СК «АХА Страхування» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в сумі 58442,20 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 18.07.2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 194391Га/14к/п, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Honda», номерний знак [NUMBER]. 07.07.2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного транспортного засобу, під керуванням [PERSON], транспортного засобу марки «Hyundai», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «ВАЗ», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 26.08.2015 року встановлено, що ДТП сталась з вини [PERSON], внаслідок порушення ним правил дорожнього руху. Відповідно до страхового акту № VESKO17430 від 11.08.2015 року та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування складає 108442,24 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було відшкодовано потерпілому. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», на адресу якої позивач направив заяву про виплату страхового відшкодування за полісом. Разом з тим, оскільки заяву було задоволено частково, а саме ПрАТ «СК «Провідна» виплатило на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування у розмірі 50000,00 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 58442,20 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Ухвалою від 02.11.2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою від 30.05.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, при цьому до поданої представником відповідача через канцелярію суду заяви про оголошення перерви не додано жодного доказу на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 07.07.2015 року о 13 год. 00 хв. на вул.Богатирській в м.Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Honda», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], транспортного засобу марки «Hyundai», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «ВАЗ», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 26.08.2015 року в справі про адміністративне правопорушення № 756/9858/15, з врахуванням виправленої у ній описки, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Honda», номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] та обставини даного ДТП, не потребують доказуванню. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «Honda», номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] був застрахований в ПрАТ «СК «АХА Страхування» згідно договору добровільного страхування наземного транспортну № 194391Га/14к/п від 18.07.2014 року. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 10.07.2015 року до ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернувся власник транспортного засобу марки «Honda», номерний знак [NUMBER], - [PERSON] з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. З врахуванням акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 10.07.2015 року, та калькуляції додаткової вартості ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин від 22.07.2015 року, ПрАТ «СК «АХА Страхування» затверджено страховий акт № VESKO17430 від 11.08.2015 року про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 108442,24 грн. Як встановлено судом, ПрАТ «СК «АХА Страхування» на підставі страхового акту № VESKO17430 від 11.08.2015 року було сплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 108442,24 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим, положеннями ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, на час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], який на законних підставах здійснював експлуатацію транспортного засобу марки «ВАЗ», номерний знак [NUMBER], була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до поліса АІ/2577008 (страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну - 50,000 грн., франшиза - 0,0 грн.), що підтверджується копією полісу від 30.03.2015 року. Разом з тим, внаслідок звернення ПрАТ «СК «АХА Страхування» до ПрАТ «СК «Провідна» з метою отримання страхового відшкодування в розмірі 108442,24 грн., ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувало позивачу лише 50000,00 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди в сумі 108442,24 грн. та страховою виплатою ПрАТ «СК «Провідна» у розмірі 50000,00 грн. складає 58442,20 грн., яка підлягає стягненню з винної у вчиненні ДТП особи, а саме з відповідача. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв'язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.02.2016 року в справі № 6-2878цс15, яка у відповідності до ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується іншими судами. Враховуючи, що до ПрАТ «СК «АХА Страхування» внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, при цьому страховик відповідача здійснив страхову виплату недостатню для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 58442,20 грн. (108442,24 грн. - 50000,00 грн.). Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 60042,20 грн. (58442,20 грн. + 1600,00 грн.).

Outcome: approved