Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

04.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 березня 1999 року [PERSON], та відповідач по справі [PERSON], уклали шлюб який був зареєстрований виконкомом Луб'янської сільської ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис №01. Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У 2002 році сторони з дітьми виїхали закордон до Сполучених Штатів Америки де проживали близько трьох років. Потім відповідач з дітьми повернулись до України, а позивач залишився працювати у США, але регулярно приїздив до сім'ї. Після одруження між ними було порозуміння та взаємна повага. Але згодом виникали постійні суперечки з приводу виховання дітей, ведення спільного господарства, що призвело до остаточного розладу в сім'ї. Тим паче, враховуючи постійні переїзди з однієї країни до іншої, та через тривалу вимушену відсутність згодом їх подружнє життя вичерпало себе. Основною причиною розладу сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на спільне подружнє життя та виховання дітей. На сьогоднішній день позивач проживаєта працює в іншій країні. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, так як почуття любові між ними згасли. Тому подальше спільне життя суперечить як інтересам відповідача, так й інтересам дітей. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Спору про поділ набутого у шлюбі майна та проживання дітей немає. Тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, строк для примирення не надавати. Позивач [PERSON] до початку проведення судового засідання надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Заявлені позовні вимоги визнає, згодна на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 25.03.1999 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 25.03.1999 року виконкомом Луб'янської сільської Ради Синельниківського району Дніпропетровської області Серії [NUMBER], про що 25.03.1999 року складено відповідний актовий запис № 01(а.с.8). Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 27.11.1995 року виконкомом Луб'янської сільської Ради Синельниківського району Дніпропетровської області; [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 30.10.1997 року виконкомом Луб'янської сільської Ради Синельниківського району Дніпропетровської області; [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 19.11.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області; [PERSON], [INFO] що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 26.11.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області(а.с.9-12). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейногокодексу України,

Outcome: approved