Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

03 січня 2020 року уповноважений представник позивача за довіреністю Бездуганов О .С. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [PERSON] 02 жовтня 2018 року приблизно о 14 годині 40 хвилин на р. Молочна в селі Лобачів, Володарського району Київської області проводив вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме, сіткою з жилки, з металевого човна. При цьому виловив рибу загальною вагою 14 кг, зокрема товстолоба в кількості 3 шт, чим завдав збитки рибному господарству України в розмірі 765 грн 00 коп. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Володарського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та оголошено усне зауваження. Таким чином вина відповідача є доведеною. Проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України, не вирішено, тому представник позивача просить стягнути завдану майнову шкоду в сумі 765 гривень та судові витрати в сумі 1921 гривня. В судове засідання уповноважений представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, в позовних вимогах просив суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання на розгляд справи відповідач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Жодних заяв чи клопотань до суду не направляв. Представник третьої особи сільський голова Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області Миколаєнко В.І. подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 02 жовтня 2018 року приблизно о 14 годині 40 хвилин на р. Молочна в селі Лобачів, Володарського району Київської області проводив вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме, сіткою з жилки, з металевого човна. При цьому виловив рибу загальною вагою 14 кг, зокрема товстолоба в кількості 3 шт (а.с.12). Згідно розрахунку матеріальної шкоди, [PERSON] завдав шкоди на загальну суму 765 гривень (а.с.11). Своїми діями відповідач порушив пункт 3.15 абзацу 1 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Постановою Володарського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року у справі № 365/1271/18 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною четвертою статті 85 КУпАП, та оголошено усне зауваження (а.с.9-10). Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт незаконного добування відповідачем риби, а також винність його дій. Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди № 006583, складеного працівником позивача, виловлена [PERSON] риба відноситься до цінних видів риб. Отже розмір матеріальної шкоди, завданої рибному господарству України, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», становить відповідно 765 гривень (а.с.11). Згідно зі ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. У пункті 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно з визначеними розмірами (таксами). Відповідно до статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1ст. 1166 ЦК України). Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015року № 895, Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так у постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанції щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. Позивач подав докази на підтвердження позовних вимог, які відповідачем не спростовані. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн (а.с.6), який підлягає стягненню із відповідача. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як доведено, що має місце заподіяння відповідачем шкоди тваринному світу внаслідок порушення ним вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу, що є підставою для стягнення з нього завданої шкоди в повному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved