Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

02 квітня 2015 року [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину спадкоємець [PERSON], яка померла 30.09.2011 року, звернулася до суду з позовом до СФГ «Ольга» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки у звязку з неналежним виконанням умов договору, скасування його державної реєстрації та повернення земельної ділянки. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що за життя спадкодавець [PERSON] була власником земельної ділянки площею 4,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив 32, ділянка №12. Це право підтверджене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ - ОД № 031154, виданим 15.01.2004 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області. 01 березня 2006 року між спадкодавцем [PERSON] і відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки за № 110, який був зареєстрований Фрунзівським райвідділом Одеської регіональної філії центру ДЗК за № 040853600098 у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу. Після смерті спадкодавеці даний договір оренди зберіг свою силу і [PERSON], як спадкоємець продовжує виконувати його умови. Відповідно до п. 2.3. договору, орендну плату орендар вносить у натуральній та відробітковій формі у наступних розмірах - пшениця 920 кг., фураж 184., олія 18.4, цукор 18,4., вугілля 460., оранка городів 0.60 га., а розрахунок закінчується не пізніше 31 грудня, що оформляється відповідними актами, засвідченими підписами сторін. Але в порушення зазначених вище умов договору орендна плата надавалась відповідачем у натуральній та грошовій формі у наступних розмірах: за 2012 рік сплачено у грошовому виражені 3329 грн. 41 коп., а орендна плата у натуральній та відробітковій формі не надавалась. за 2013 рік - пшениця 800 кг., соняшник 78.2 кг., комбікорм 260 кг., борошно 1 ґатунку 50 кг., борошно вищого ґатунку 150 кг., тобто не були надані фураж, олія, цукор, вугілля та оранка городів. Відповідач на свій розсуд визначив вартість орендної плати у грошовому виразі 3317,50 грн. і утримав з неї податок на доходи в сумі 497,60 грн. за 2014 рік сплачено у грошовому виражені 2 700 грн., а орендна плата у натуральній та відробітковій формі не надавалась. Таким чином, позивач вважає, що відповідач три роки поспіль сплачував орендну плату не в повному обсязі та не за всіма видами продукції та послуг, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховував при укладенні даного договору, що є систематичним невиконанням умов договору оренди та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами. Представник позивача у судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності в звязку з участю в іншому судовому засіданні у м. Тальному Черкаської області, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Згоден на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів, матеріалів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Пунктом 3.1. передбачено право позивача, як орендодавця, вимагати від відповідача, як орендаря, своєчасного внесення орендної плати, а пунктом 3.2. встановлено обов'язок орендаря своєчасно вносити орендну плату. Сторонами не укладались будь-які додаткові угоди про визначення розміру орендної плати у грошовій формі або щодо можливості рівнозначної заміни видів продукції у натуральній формі та видів послуг у відробітковій формі. Сторонами також не переглядалися умови про розмір, строк, форму і порядок виплати орендної плати, а також не визначались порядок та форми утримання з орендної плати податку на доходи фізичних осіб. Пунктом 2.2 договору оренди визначено, що він укладається на термін 12 років починаючи з дати його реєстрації, а розділом 4. «Умови зміни, припинення і розірвання договору» передбачено, що підставою розірвання договору є, зокрема, вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором. Пунктом 2.4. договору встановлено, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобовязаний повернути орендодавцю земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав в оренду. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст..21 ЗУ «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону га умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. І ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ст..625 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником земельної ділянки площею 4,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ленінської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив 32, ділянка № 12. Це право підтверджене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ -ОД № 031154, виданим 15.01.2004 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області. 01 березня 2006 року між спадкодавцем [PERSON] і відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки за № 110, який був зареєстрований Фрунзівським райвідділом Одеської регіональної філії центру ДЗК за № 040853600098 у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу. Після смерті спадкодавеці даний договір оренди зберіг свою силу і [PERSON], як спадкоємець продовжує виконувати його умови. Відповідно до п. 2.3. договору, орендну плату орендар вносить у натуральній та відробітковій формі у наступних розмірах - пшениця 920 кг. фураж 184. олія 18.4, цукор 18,4. вугілля 460. оранка городів 0.60 га. а розрахунок закінчується не пізніше 31грудня, що оформляється відповідними актами, засвідченими підписами сторін. Із позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що умовою розірвання договору оренди позивач вказує те, що відповідач три роки поспіль сплачував орендну плату не в повному обсязі та не за всіма видами продукції та послуг, що підтверджується довідками виданими СФГ «Ольга» № 285, 286, 287 від 25.03.2015 р. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно з ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved