Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

02 червня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 16167,98 грн. та судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору № б/н від 24.05.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернув. Загальна сума заборгованості відповідача перед банком, станом на 30.04.2016 року становить 16167 грн. 98 коп. Звертаючись до суду позивач просить стягнути заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 47). Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с. 53). Причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до кредитного договору № б/н від 24.05.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 4-30). В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернув. Загальна сума заборгованості відповідача перед банком, станом на 30.04.2016 року становить 16167 грн. 98 коп. (а.с. 3) та підлягає стягненню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів, тобто істотно порушив умови укладеного кредитного договору, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача підлягають задоволенню. Позивачем понесені і документально підтвердженні (а.с. 36) судові витрати в сумі 1378,00 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved