Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

03.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, треті особи [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON] В обґрунтування позову вказував, що є власником будинку № 36, що знаходиться за адресою: м. Славута Хмельницької області, провулок Шевченка. В даному будинку зареєстрований позивач, його син [PERSON], відповідач [PERSON], відповідач [PERSON], онука [PERSON] та правнучка [PERSON] Позивач вказує, що в 1993 році його син [PERSON] одружився з [PERSON] та в 1994 році зареєстрував її разом з синами (відповідачами) [PERSON] та [PERSON] в будинку належному на праві власності позивачу. У 2004 році [PERSON] разом із своїми синами [PERSON] та [PERSON] переїхала на проживання в [INFO], де проживає і зареєстрована по даний час, створила іншу сімю без реєстрації шлюбу та народила дитину. Відповідач [PERSON] в подальшому переїхав на постійне місце проживання в с. Понінку, де проживає по даний час. Відповідачу [PERSON] нещодавно обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому по даний час він перебуває під вартою у СІЗО м. Хмельницького. У 2007 році [PERSON] знялася з реєстрації належного позивачу будинку, а її два сини [PERSON] та [PERSON] залишилися зареєстрованими. На прохання позивача до відповідачів з приводу зняття їх з реєстрації останні обмежувалися обіцянками, але по даний час з реєстрації не знялися. Позивач [PERSON] просить суд визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком за адресою: м. Славута Хмельницької області, провулок Шевченка, будинок № 36 та стягнути з відповідачів на його користь судовий збір. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задоволити. Відповідачі будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи на розгляд не зявилися Треті особи [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивача [PERSON] та просили позов задоволити. Заслухавши думку учасників розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 36, що знаходиться за адресою: м. Славута Хмельницької області, провулок Шевченка, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.02.2017. В спірному будинку зареєстрований позивач, його син [PERSON], відповідач [PERSON], відповідач [PERSON], онука [PERSON] та правнучка [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою відділом з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Славутської міської ради від 13.12.2016. В судовому засіданні позивач та треті особи підтвердили, що у 2004 році [PERSON] разом із своїми синами [PERSON] та [PERSON] переїхала на постійне проживання в [INFO]. З тих пір відповідачі за адресою м Славута, провулок,36 не проживають. Те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 2004 року не проживають у спірному будинку стверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які вказали суду, що відповідачі приблизно із 2004-2005 років за адресою м. Славута, провулок Шевченка, 36 не проживають. Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1 ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З врахуванням наведеного, здійснивши системний аналіз правових норм, оцінивши наявні докази по справі та заслухавши доводи сторін і покази свідків, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав того, що відповідачі по справі за відсутності поважних причин не проживають у спірному житлі протягом більшого часу ніж це передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved