Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

02 листопада 2018 року до Володарського районного суду Київської області надійшов вказаний позов, в якому позивач вказала, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі та від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Разом сторони не проживають та спільного господарства не ведуть з 20.02.2007 року. З відповідача з 15.03.2017 року стягуються аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що розміру отримуваних від відповідача аліментів та її заробітку не достатньо для всебічного розвитку дочки, тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], за минулий час з червня 2014 року по травень 2017 року включно, у розмірі 24005 гривень 50 копійок. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просив суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог надавши свої пояснення та відзив на позов. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, показання свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю враховуючи наступне. По справі встановлено, що сторони 04.10.2003 року уклали шлюб, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). 20.02.2007 року шлюб між сторонами було розірвано, що стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5) та з моменту розірвання шлюбу сторони разом не проживають. Рішенням Володарського районного суду Київської області від 04.04.2017 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] (а.с.8-11) та Рішенням Володарського районного суду Київської області від 18.04.2018 року було збільшено розмір аліментів (а.с.12-14). Позивач та її представник зазначали, що у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] та окрім того, зазначили, що аліментів що сплачує відповідач [PERSON] та доходів позивача [PERSON] не вистачає на утримання та розвиток дочки [PERSON]. Відповідач [PERSON] надав до суду довідку, яка видана 03.11.2018 року Володарським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, в якій зазначено, що заборгованість по сплаті аліментів у відповідача відсутня (а.с.119). Представник позивача посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти за минулий період в сумі 24005 гривень 50 копійок, вказуючи, що відповідач неналежно виконував батьківські обов'язки та вказували, що аліментів, які сплачує відповідач не достатньо для утримання дочки [PERSON]. Відповідач та представник відповідача надали до суду відзив на позовну заяву та в судовому засіданні вказали, що позовні вимоги є необґрунтованими та відсутні будь-які законні підстави для стягнення аліментів за минулий час. Свідок [PERSON] надала показання суду про те, що вона є рідною сестрою позивача. [PERSON] по вихідних днях брав дочку [PERSON] до себе, дарував подарунки. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час та в якій сумі їй нічого невідомо, відомо лише зі слів сестри. [PERSON] разом із сестрою проживав в будинку їхньої баби, та на ремонт вказаного будинку в сім'ї [PERSON] отримувався кредит. Після розірвання шлюбу сестри з [PERSON] в будинку залишилась проживати баба. Свідок [PERSON]. надала показання суду про те, що вона є матір'ю позивача, а також про те, що [PERSON] почав сплачувати аліменти після того, як донька [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Подружжя проживало в будинку її матері, більше будь-якого рухомого чи нерухомого майна в її доньки та [PERSON] не було. Грошові кошти на ремонт будинку в якому проживала її донька з [PERSON], отримував батько [PERSON] в кредит, який сплачувала вона. Свідок [PERSON] надала показання суду про те, що вона працює на посаді начальника органу опіки та піклування служби у справах дітей та сім'ї Володарської РДА Київської області та [PERSON] зверталась до органу опіки щодо неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] . Щодо стягнення або сплати аліментів з [PERSON] їй нічого невідомо. Щодо звернення [PERSON] до служби із заявою про надання дозволу на побачення з дитиною, то такий документ у Володарській РДА Київської області не зберігається, чому пояснити не може оскільки працює на посаді з 2011 року. [PERSON] зверталась у 2017 році з приводу того, що батько [PERSON] не спілкується з дитиною. Свідок [PERSON] надав показання суду про те, що він є троюрідним братом відповідача. Щодо позовних вимог [PERSON] йому відомо зі слів відповідача. [PERSON] розповідав про те, що надає на утримання дитини кошти, дарує подарунки та бере участь у вихованні доньки [PERSON]. Окрім того відповідач звертався до Володарського відділення електромережі щодо підключення світла до будинку, в якому він проживав з позивачем, який на момент звернення був недобудований, та грошові кошти за підключення електроенергії оплачував відповідач. Свідок [PERSON] надала показання суду про те, що вона є матір'ю відповідача. Відповідач брав участь у вихованні доньки, надавав кошти, купував подарунки, надавав дозвіл на виїзд за кордон доньки. Внучку [PERSON] до 6 класу виховувала баба [PERSON]., батьки проживали окремо. Коли дитину забрали в м. Київ та звернулись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів. Свідок [PERSON] надав суду показання про те, що він є батьком відповідача. Ним особисто отримувався кредит в «Ощадбанку» під заставу свого власного будинку в сумі 15000 гривень для ремонту будинку, в якому проживав його син [PERSON] з [PERSON] . Будинок в якому проживали сторони належить бабі [PERSON] . Половину кредитних коштів сплачено ним особисто та його сім'єю, а після того як син розірвав шлюб з [PERSON] то іншу половину кредиту сплатила сім [PERSON]. Надаючи оцінку показанням свідків допитаних в судовому засіданні, суд вважає, що вони не можуть вважатися доказами, щодо підтвердження позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий період, так як є характеризуючими щодо сім'ї позивача [PERSON] та [PERSON], їхнього спільного проживання у шлюбі, проведення ремонту у будинку, який належить бабі позивача, та не є такими, що підтверджують або спростовують позовні вимоги щодо стягнення аліментів за минулий період, а саме, ухилення від утримання, надання допомоги, ухилення від виконання батьківських обов'язків [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Статтею 194 Сімейного Кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилась при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. За загальним правилом, визначеним СК України та судовою практикою вважається, що недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд, вирішуючи спір про стягнення аліментів за минулий період вважає, що дані вимоги є необґрунтованими, оскільки на підтвердження своїх вимог позивачем не надані докази того, що вона зверталася до відповідача про стягнення аліментів за вказаний період часу. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий період мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. В силу вимог ст. 191 СК України, для задоволення вимоги позивача, слід насамперед довести, що вона вживала заходів щодо добровільної сплати аліментів (зверталась до керівника установи де працює відповідач, чи до нього особисто, що підтверджується листами звернення, чи до його батьків з проханням вплинути на нього), направляла листи відповідачеві з підтвердженням їх отримання відповідачем. Крім цього, має бути доведено, що відповідач ухилявся від сплати аліментів (обіцяв платити добровільно аліменти, приховував місце роботи, проживання, ухилявся від спілкування з дитиною), інші дії, які підтверджують позовні вимоги позивача та були б належними та допустимими доказами.

Outcome: dismissed