Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

04 жовтня 2019 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на наступне майно: - 11/20 часток земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1212400000:02:053:0101, - 11/20 часток земельної ділянки площею 0,0247 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1212400000:02:053:0102. Позивач посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, належним чином прийняв спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказані земельні ділянки, оскільки згідно витягу з Державного земельного кадастру, [PERSON] є власником 11/20 часток двох земельних ділянок, право власності на кожну з земельних ділянок посвідчується двома державними актами, а позивачем надано лише по одному державному акту на кожну земельну ділянку. Співвласником зазначених земельних ділянок є [PERSON] , якій належить 9/20 часток, і якій видано два державні акти на право власності. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представник позивача зазначив, що причиною відмови у видачі свідоцтва про право власності на земельні ділянки стала помилка при внесенні даних до Державного земельного кадастру, а саме зазначено по два державних акти, що підтверджують право власності на земельні ділянки кожного зі співвласників: [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача Павлоградської міської ради у судове засідання не з`явився, надійшла заява представника відповідача [PERSON] про те, що Павлоградська міська рада просить розглянути справу за відсутності представника та покладається у вирішенні справи на розсуд суду (а.с.34). Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона не заперечує проти того, щоб позивач оформив свої спадкові права на земельні ділянки, однак має припущення, що у майбутньому може виникнути спір щодо користування будинком та земельними ділянками. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] (а.с.6, 7). До майна померлої [PERSON] Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 332/2018 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Інших заяв про прийняття або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. 06 грудня 2018 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 11/20 часток жилого будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці , кадастровий номер 1212400000:02:053: 0101 , по [ADDRESS] (а.с.38-47). Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки, розташовані по [ADDRESS] , постановою державного нотаріуса від 13 червня 2019 року (а.с.22). Постанову мотивовано тим, що згідно витягу з Державного земельного кадастру, [PERSON] є власником 11/20 часток земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1212400000:02:053:0101, у графі «Документ, що посвідчує право» зазначено два державних акти від 24 листопада 2008 року серії ЯЖ № 388135, ЯЖ 388136. Також згідно витягу з Державного земельного кадастру, [PERSON] є власником 11/20 часток земельної ділянки площею 0,0247 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1212400000:02:053:0102, у графі «Документ, що посвідчує право» зазначено два державних акти від 24 листопада 2008 року серії ЯЖ № 388137, ЯЖ 388138. Позивачем було надано нотаріусу лише два державні акти на право власності на земельні ділянки. Згідно державного акту серії ЯЖ № 388135, від 24 листопада 2008 року, [PERSON] є власником 11/20 часток земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1212400000:02:053:0101. Співвласником земельної ділянки (9/20 часток) є [PERSON] (а.с.10). Згідно державного акту серії ЯЖ № 388137, від 24 листопада 2008 року, [PERSON] є власником 11/20 часток земельної ділянки площею 0,0247 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1212400000:02:053:0102. Співвласником земельної ділянки (9/20 часток) є [PERSON] (а.с.14). [PERSON] 24 листопада 2008 року видані державні акти на право власності на 11/20 часток зазначених земельних ділянок відповідно серії ЯЖ № 388136, ЯЖ № 388138 (а.с.18-19). У витягу з Державного земельного кадастру у графі «Документ, що посвідчує право» зазначені номери державних актів, що посвідчують право власності на земельну ділянку кожного зі співвласників - [PERSON] та [PERSON] . Однак насправді право власності спадкодавця [PERSON] на 11/20 часток земельних ділянок, розташованих за адресою: [ADDRESS] , посвідчується двома державними актами: серії ЯЖ № 388135, від 24 листопада 2008 року та серії ЯЖ № 388137, від 24 листопада 2008 року Як передбачено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Тому суд вважає можливим захистити порушене право позивача шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. Судові витрати слід покласти на позивача за його згодою.

Outcome: approved