Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

02.08.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у шлюбі, який між ними розірваний 05 квітня 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 11 січня 2012 року на утримання сина з відповідача стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Нещодавно їй стало відомо, що відповідач працевлаштувався, внаслідок чого змінилося його матеріальне становище за рахунок отримання ним постійного доходу. У звязку з цим просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у частковому відношенні до заробітної плати в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в ньому. Відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно. При цьому пояснив, що має сина від іншого шлюбу та офіційно ніде не працює. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Роменського міськрайонного суду від 05 квітня 2011 року між ними розірвано (а.с.3). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 11 січня 2012 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно (а.с.4). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017рік»\~мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 3200 гривень. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставами для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я одержувача аліментів. З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності, та враховуючи, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлених Роменським міськрайонним судом Сумської області та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, в розмірі 888 грн. 50 коп. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 СК (2947-14) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення повноліття. \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved