overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

03.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 06.09.2002 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині часто виникають конфлікти, сварки, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 16,17 -\~\~заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~06 вересня 2002 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу зроблено актовий запис № 603 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про одруження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання.\~ Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач до суду надала заяву про залишення їй шлюбного прізвища [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй\~ прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

03.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 04.10.2003 року він уклав шлюб з відповідачем зареєстрований Сиваською селищною радою Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 17. Від спільного шлюбу мають малолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та Даніїла, [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що в силу різних життєвих обставин сторони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. На даний момент сімя фактично розпалася з 2012 року. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, слід прийти до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 8) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дітей синів [PERSON], [INFO] та Даніїла, [INFO] ( а.с. 6, 7). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони з 2012 року шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, а відповідач не заперечує, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

03.11.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] з означеним вище позовом, вказуючи на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 13.04.2016 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак позивач виявила бажання, щоб аліменти стягувалися за рішенням суду. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 257818 від 26.01.2010 року батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я як дитини так і платника аліментів, вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки, за заявою останньої, аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов підлягає задоволенню.\~ \~ \~ \~ Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551, 20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

03.11. 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем в шлюбі не перебуває. Від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю за адресою: вул. Отамана Григорєва буд. № 111 с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.8). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобовязаний до її утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з положень\~\~ст.79 СК України\~\~ час з якого слід присудити аліменти\~\~визначається\~\~ з дня\~\~пред'явлення\~\~позову,\~\~тобто з\~\~03.11.2016 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

03.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільне господарство та бюджет подружжя не веде, який підтримала у судовому засіданні. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 року та є батьками малолітнього сина [PERSON], 20.10.2011року народження. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки спільне господарство та бюджет подружжя з вересня 2014 року не веде, сторони відмовляються від надання судом строку для можливого примирення, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

03.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн, яка була йому заподіяна у результаті незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності. У судове засідання 08.02.2017 року позивач не прибув, у поданій заяві просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув без поважних причин. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.11.2016 року (справа №750/8314/16-ц) накази відповідача №18-к від 07.06.2016 року, №19-к від 07.06.2016 року, №20-к від 07.06.2016 року, згідно яких позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган - були визнані незаконними та скасовані. Згідно ст.237-1- КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та тривалість моральних страждань понесених позивачем з приводу його трьохразового незаконного притягнення відповідачем до дисциплінарної відповідальності, беручи до уваги, що позивач вчиняв додаткові зусилля для організації свого життя у зв'язку з позбавленням його премії - розмір заподіяної позивачу моральної шкоди суд визначає в 5000 грн. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

03.11.2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка вказує на те, що вона з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Сторони перебували у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до його повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

03.11.2016 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 18478,17 грн. за кредитним договором №б/н від 28.02.2012 року та судові витрати у розмірі 1378, 00 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 18478,17 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання нею судової повістки, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно повідомлення УДМС в Житомирській області відповідач змінила прізвище на [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що 28.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.09.2016 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 18478,17 грн. (а.с.3-4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів відповідачем суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

03.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває у шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис №359. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказано відповідача. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог позивача не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 червня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис №359 (а.с.5,7). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Позивачка не скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд не вирішує це питання. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

03.11.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 06.09.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис за №747, зазначивши в обґрунтування позову, що від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає разом з нею. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2015 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що за весь час спільного проживання вони з відповідачем так і не змогли порозуміти один одного, що призводило до сварок та образ, о призвело до того, що між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного. Наміру зберегти шлюб вони обоюдне не бажають, тому строк на примирення просить не надавати. Спору про місце проживання дитини між ними не існує, донька залишається проживати разом з нею. За викладених обставин просить позов задовольнити, справу розглянути за її відсутність та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву про визнання позову та просив розглянути справу за його відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 06.09.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис за №747, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №079622 /а.с.5/. Від шлюбу подружжя [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні, подружжя проживають окремо, тобто шлюб між сторонами існує формально, підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається. За таких обстави, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved