overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

02 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розівання шлюбу, який було зареєстровано 15 червня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №150. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки між подружжям. Через це в сімї постійно відбувались сварки, які поступово призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. На теперішній час сімя фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сімї є неможливим, оскільки сімя існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечує щодо розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб та його копію (а.с.4,5), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7), копію паспорта позивача (а.с.8), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1,2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

02 липня 2016 року в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Поле,2 в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник не зявилися, однак останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просить суд справу розглядати у її відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 02 липня 2016 року в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 06 березня 1997 року і посвідчений секретарем Зубрецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; Відповідачка від своєї частки в спадковому майні відмовилася на користь позивачки. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

02 липня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивує тим, що він із відповідачем зареєстрували шлюб 14 липня 2007 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1349. Вказує, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір*ю. Зазначає, що сімейне життя не склалось, так як вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у звязку з чим , між ними постійно виникали скандали, непорозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного , припинили свої шлюбні стосунки, і з червня 2015 року проживають окремо. Вказує, що кожен з них мають вже інші стосунки. За таких обставин він дійшов до висновку про неможливість збереження шлюбу, на примирення він не згоден, в звязку з чим він звернувся із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, однак подала до суду заяву в якій вказала, що позов визнає, просить суд розглянути справу у її відсутність та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Шульга». Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 липня 2007 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1349, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-АМ № 039695 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб\~припиняється\~ внаслідок\~ його\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, відповідач визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач забажала надалі іменуватися прізвищем « Шульга», що відповідає вимогам ст. 113 СК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

02 липня 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачкою та зареєстрований 29 травня 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №118. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спір про місце проживання дитити та майно відсутній. В судове засідання позивач надав заяву щодо розгляду справи без його участі, позов підтримав, строк на примирення просив не надавати. Відповідач в судовому засіданні 19.12.2016 року , після оголошеної перерви за її ж клопотанням, позов визнала, строк на примирення також просила не надавати. Заслухавши пояснення відповідача, думку представника позивача, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного. Зясовано, що сторонами у травні 2012 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №118 (а.с. 3). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітню доньку- Юдаєву [PERSON], [INFO]. Спір про місце її проживання відсутній. За згодою сторін, дитина проживає з матірю. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

02 липня 2016 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 серпня 2001 року. Від даного шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з тим, що чоловік не приймає участі у вихованні спільної дитини. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Голуб» Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до положень ст. ст 77, 224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2001 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис- № 169 (а.с.3). Від даного шлюбу подружжя має дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до положень Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом вживались заходи щодо надання можливості примиритись сторонам та налагодження їх сімейного життя. Однак заходи не дали жодних позитивних результатів. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони шлюбні відносини не підтримують. Суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, це суперечитиме інтересам кожного із сторін і їх шлюб необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

02 липня 2016 року позивач пред`явив суду позов до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 19 серпня 2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 415. В обґрунтування своїх вимог зазначав про те, що від спільного шлюбу у них є донька: [PERSON], 2011 р.н. Подружнє життя з відповідачкою не склалося. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим він звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій позов підтримує, справу просить слухати без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву в якій справу просить слухати без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

02 липня 2016 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі був зареєстрований шлюб 26.07.2003 Остерською міською радою Козелецького району Чернігівської області, за актовим записом № 20. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання малолітніх дітей не надає. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу розглядати без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у відсутність відповідача. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 07.10.2003 Остерською міською радою Козелецького району Чернігівської області /а.с. 5/ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області /а.с. 6/ / [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 2278 від 17.06.2016 виданої виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю /а.с. 7/. Згідно норми Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

02 липня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 15 травня 2016 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У підготовче судове засідання позивач не з'явилася, проте до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 22). Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у підготовчому судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] Від спільного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 704,80 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

02 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

02 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що рішенням Полонського районного суду від 14.02.2006 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 140 грн. щомісячно. Відповідач аліменти сплачує, але на даний час збільшились витрати на утримання дитини, яка відвідує навчальний заклад, позивачка несе додаткові витрати на його утримання, крім того змінився мінімальний розмір аліментів, тому просила стягувати з відповідача аліменти в зазначеному розмірі. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 09 серпня 2018 року строк, відзив на позовну заяву не надав, тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, проводить заочний розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження дитини, котрий проживає разом з матір`ю. Рішенням Полонського районного суду від 14 лютого 2006 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 140 грн. щомісячно. Відповідно\~до ст.192 СК\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я платника або одержувача. Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінились зазначені\~вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, визначений законом інший мінімальний розмір\~сплати а ліментів на дитину, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити 1300 грн. щомісячно. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved