Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

03.11.2017року [PERSON] господарство «Дар» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати поновленим на 5 років до 23 грудня 2020 року договір оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений між [PERSON] та [PERSON] господарством «Дар», зареєстрований в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 23.12.2010 року вчинено запис за № 04-10-126-03886 на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 23 грудня 2010 року між ним, як орендарем, та [PERSON], як орендодавцем, був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 5,8304 га, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, державна реєстрація якого проведена 23.12.2010 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, про що вчинено запис за № 04-10-126-03886. Договір укладено строком на 5 років. Позивач добросовісно, належним чином виконував свої обов'язки за договором, і після його закінчення продовжує безперешкодно користуватися земельною ділянкою відповідача. Відповідач а ні до закінчення строку дії договору, а ні після, не повідомив позивача про намір припинити дію цього договору та повернути собі земельну ділянку. Після закінчення строку дії договору позивач направив відповідачу лист-повідомлення про поновлення дії договору оренди земельної ділянки з проектом додаткової угоди. На момент закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки та після спливу такого, позивач користується земельною ділянкою позивача, обробляє її, за що вносить орендну плату позивачеві. Орендодавець у визначений законом строк так і не заявив в письмовому вигляді про припинення дії договору або про заперечення у його поновленні на такий же термін, не направив жодної відповіді на листи повідомлення позивача та не повідомив позивача про прийняте ним рішення щодо поновлення договору оренди землі. Така пасивна поведінка відповідача була сприйнята як визнання ним факту поновлення договору із позивачем, у зв'язку з чим позивач просить визнати договір поновленим на тих самих умовах на той самий строк. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. Ухвалою від 06 листопада 2017 року відкрито провадження у справі. За результатами підготовчого провадження відповідною ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті. У відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, справа розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України №2147-VIII. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. У відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 14 грудня 2009 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] площею 5,8304 га, розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 6). 23 грудня 2010 року між позивачем [PERSON] господарством «Дар», як орендарем, та [PERSON], як орендодавцем, було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на п'ять років, починаючи з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 23.12.2010 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, про що вчинено запис за № 04-10-126-03886. (а.с.4-5). Судом встановлено, що [PERSON] господарство «Дар» за період строку дії договору оренди земельної ділянки, належної [PERSON], та після закінчення строку дії такого, тобто після 23 грудня 2015 року, належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору, виконувало свої обов'язки орендаря, використовувало земельну ділянку за її цільовим призначенням, за що сплачувало відповідачу орендну плату, що в ході судового розгляду, зокрема, було підтверджено даними відомості про видачу сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати за 2015 рік, в якій міститься підпис відповідача про отримання пшениці, ячменю, соняшнику (а.с.7), даними довідки Фермерського господарства «Дар» про нараховану [PERSON] орендної плати за 2016 та 2017 роки та утриманих з неї необхідних сум ПДФО, військового збору (а.с.24), відомостями з довідки Фермерського господарства «Дар» № 27/2017 від 02 листопада 2017 року про те, що на земельній ділянці кадастровий номер [NUMBER] здійснювалося сільськогосподарське виробництво пшениці (а.с.30), даними форм № 4-СГ (а.с.32-35), 29-СГ (а.с.36-40), 37-СГ (а.с.41-42), з яких вбачається, що протягом 2015 - 2016 років на території земель Фермерського господарства «Дар» проводилися сільськогосподарські роботи щодо вирощування та збору урожаю. Доказів, які б стверджували той факт, що в період дії строку спірного договору, та по закінченню такого, тобто з 23.12.2015 року та протягом 2016-2017 років, позивач неналежно виконував свої обов'язки як орендар, відповідачем надано не було, не здобуто таких доказів і в ході розгляду справи. Поряд з тим встановлено, що ані до закінчення строку дії договору, ані протягом місяця після його закінчення, відповідач не повідомив позивача про наявність заперечень у поновленні договору оренди землі, тим самим висловив мовчазну згоду з поновленням договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах. Натомість, судом встановлено, що [PERSON] господарством «Дар», з метою укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, [PERSON] направлявся лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі від 02 лютого 2017 року разом з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (а.с.44). Вказані обставини були підтверджені списком згрупованих поштових відправлень від 04.02.2017 року, щодо осіб, яким позивачем [PERSON] господарством «Дар» відправлено прості поштові відправлення, в якому значиться прізвище відповідача (а.с.45). У відповідності до ч.4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). Згідно ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Так, частиною 6 ст. 33 цього Закону передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки. Це положення узгоджується з приписами ст. 764 ЦК України, відповідно до якої, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Тобто, в даному випадку законодавець передбачив можливість поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму та немає заперечень наймодавця протягом місяця після закінчення строку договору. Аналіз зазначених норм та умов договору дає підстави дійти висновку про те, що пролонгація договору оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] відбулася автоматично, за мовчазної згоди відповідача, не заважаючи на відсутність засвідчення юридичного факту поновлення договору шляхом укладення додаткової угоди. Приймаючи до уваги, що після закінчення дії договору земельна ділянка, належна [PERSON], що орендувалася [PERSON] господарством «Дар», фактично продовжувалася знаходитись у користуванні останнього, як орендаря, а [PERSON] ні до закінчення строку дії договору, ні протягом одного місяця після його закінчення не звернулася до позивача з листом-повідомленням про заперечення у його поновленні, а тому договір оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] від 23.12.2010 року, укладений сторонами, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. За встановлених судом обставин, аналізуючи всі досліджені судом докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] господарство «Дар» належно виконувало умови договору оренди землі, укладеного із [PERSON], дотрималось процедури повідомлення про намір поновити договір на новий строк, після закінчення строку дії такого договору продовжувало виконувати свої обов'яки орендаря за ним, використовуючи земельну ділянку та вносячи за це орендну плату, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню . Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1) На підставі викладеного,

Outcome: approved