Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

04 грудня 2018 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця Роменського\~району Сумської\~області, який помер [INFO] в м. Москва Російської Федерації та відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], [INFO] є її рідним братом. У вересні місяці 2000 року [PERSON], зібрав усі речі і виїхав до м. Москва Російської Федерації. 20.11.2018 заявниця отримала поштою свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2018, виданого відділом РАЦС Москви № 31 Багатофункціонального центру надання державних послуг району Тімірязівський, згідно якого [PERSON] [INFO] помер [INFO], про, що 2018 року жовтня місяця 19 числа складений актовий запис про смерть № 170189775003100619008. Місце смерті - м. Москва, Російська Федерація. Згідно даного свідоцтва про смерть відомості по батькові не вказані. В листопаді місяці заявниця звернулася до Роменського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області з вимогою зареєструвати факт смерті та видати свідоцтво про смерть відносно [PERSON], але їй було роз'яснено, що свідоцтво про смерть для громадян України, які померли на території інших держав, повинен видати консул, та свідоцтво про смерть повинне містити відомості по батькові. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для державної реєстрації смерті та отримання відповідного свідоцтва про смерть та зняття померлого [PERSON] з реєстраційного обліку за місцем фактичного проживання. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи Миколаївської сільської ради Роменського району Сумської області в судове засідання не з'явився, в заяві до суду просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Представник Роменського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області Оксюта Л.М. проти задоволення заяви заперечувала. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та зацікавленої особи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є рідним братом заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.01.1974 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.12.1969 (а.с.10,12). Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.01.1993 у зв'язку із укладенням шлюбу заявниця змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.11). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2018, виданого відділом РАЦС Москви №31 Багатофункціонального центру надання державних послуг району Тімірязівський, вбачається, що [PERSON] [INFO] помер [INFO] про що 2018 року жовтня місяця 19 числа складений актовий запис про смерть № 170189775003100619008. Місце смерті - м. Москва, Російська Федерація. Згідно даного свідоцтва про смерть відомості по батькові не вказані (а.с.13). Відповідно до довідки про смерть № С-00062 від 19.10.2018 вбачається, що [PERSON] [INFO], громадянин України, місце народження Сумська область. Україна, дата і час смерті [INFO], місце смерті м. Москва, Російська Федерація (а.с.14). На звернення заявниці в листопаді 2018 року до Роменського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області з вимогою зареєструвати факт смерті та видати свідоцтво про смерть [PERSON], останній роз'яснено, що свідоцтво про смерть для громадян України, які померли на території інших держав, повинен видати консул, крім того, свідоцтво про смерть повинно містити відомості по-батькові. В силу ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4990, підставами для реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма яких затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 6 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованою 22.01.1993 у м. Мінськ визначено, що Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів. Статтею 25 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованою 22.01.1993 у м. Мінськ передбачено, що по справах про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою і по справах про встановлення факту смерті компетентні установи юстиції Договірної Сторони, громадянином якої особа була в той час, коли вона за останніми даними була жива, а у відношенні інших осіб установи юстиції за останнім місцем проживання особи. Установи юстиції кожної з Договірних Сторін можуть визнати громадянином іншої Договірної Сторони й іншу особу, що проживає на її території, безвісно відсутньою або померлою, а також встановити факт її смерті за клопотанням проживаючих на її території зацікавлених осіб, права й інтереси яких засновані на законодавстві цієї Договірної Сторони. При розгляді справ про визнання безвісно відсутнім або оголошенні померлим і справ про встановлення факту смерті установи юстиції Договірних Сторін застосовують законодавство своєї держави. Враховуючи, що факт смерті рідного брата заявниці зареєстровано 19 жовтня 2018 року відділом РАЦС Москви №31 Багатофункціонального центру надання державних послуг району Тімірязівський, актовий запис про смерть № 170189775003100619008, який знаходиться на території, яка не відноситься до окупованих, в зв'язку з чим для отримання свідоцтва про смерть заявниця може звернутися із заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану та перешкод для цього у неї немає, суд вважає, що у задоволенні заяви про встановлення факту смерті необхідно відмовити. На підставі положень ст.ст. 315, 316 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed