Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

04.11.2020 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 15 856 гр. 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ України» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізінг» було укладено договір добровільного страхування наземних засобів серії АМ № 115351 від 01.03.2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 31.07.2017 року в місті Одеса сталося дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля Seat, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2017 року особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП є водій [PERSON] .. Відповідно до рахунку № 9059 від 10.08.2017 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 24 012 гр. 67 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 15 856 гр.00 коп., а тому після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в розмірі 15 856 гр. 00 коп. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року по справі відкрито позовне провадження. Від відповідача у встановлений законом строк до суду направлено відзив, згідно якого позовні вимого він не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що станом на 31.07.2017 року, транспортний засіб, якім він керував був забезпечений страховим полісом «Зелена картка», АН915488, термін дії 17.08.2017 року, виданий Ic Lev Ins в обл.Пловдив, общ. Пловдив, гр. Пловдив, Республіка Болгарія, відомості про що були належним чином зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 000542. Вказану шкоду, за наявності іноземного страхового сертифіката «Зелена картка» відшкодовує МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій. Крім того, позивач звернувся до суду після спливу позовної давності, про застосування якої відповідач заявляє також у своєму відзиві. Оскільки відповідальність відповідача була застрахована, то він вважає, що страховик, що виплатив страхове відшкодування,має звернутися до страховика, який застрахував відповідальність особи, що спричинила ДТП, оскільки є постанова Великої Палати Верховного Суду України № 755/10947/17 від 30.01.2019 р., яка має бути застосована під час вирішення спору. Відповідь на відзив від позивача до суду не надходила. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач подав до суду заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріал справи, відзив на позов, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ України» звернулась до суду в порушення ст. ст. 256, 257 ЦК України, після спливу позовної давності. Тому, згідно до ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача, зробленою до винесення рішення та не визнає поважними причинами пропущення позовної давності. Судом встановлено, що 31.07.2017 року в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний № [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Seat, державний реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результат дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ToyotaCorolla, державний реєстраційний № [NUMBER] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2017 року особою винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпаП є водій [PERSON] . Між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ України» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізінг» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 115351 від 01.03.2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до рахунку № 9059 від 10.08.2017 р. та згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 15 856 гр. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК«ПЗУ Україна» у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви про настання страхового випадку від 02.08.2017 року та страхового акту №UA2017073100065/L01/01 від 22.09.2017 р. Факт зазначеної виплати підтверджуєтеся платіжним дорученням № 6196 від 25.09.2017 року. Разом з цим, цивільна-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в Ic Lev Ins в обл. Пловдив, общ. Пловдив, гр. Пловдив, Республіка Болгарія та забезпечена страховим полісом «Зелена картка» з лімітом страхового покриття 130000 грн. Згідно до розділу 1 ст. 1 п. 1.11. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий сертифікат «Зелена картка» - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах-членах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка». Згідно ст. 10.4 цього закону, під час в`їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов`язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України, сертифікат міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка» або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідач керував таким транспортним засобом, який був зареєстрований в Болгарії, тому були виконані усі вимоги закону щодо його страхування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2ст. ст. 1187 ЦK України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інші речові права, договір підряду, оренди,тощо) володіє цим транспортним засобом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування»,страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків) визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Відповідно до ст. 980 ЦК України,предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-IV), у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум визначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону 1961-IV,шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Згідно до ст. 41.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом у разі її заподіяння,підпункт в,транспортними засобом, зареєстрованим в іншій країні,щодо його якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день ДТП на території України. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку із заподіянням матеріальної шкоди майну Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізінг» та з урахуванням того, що [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність та був забезпечений страховим полісом «Зелена картка`АН915488, виданим Ic Lev Ins в обл. Пловдив, общ. Пловдив, гр. Пловдив, Республіка Болгарія, то вимоги ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] , щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 15 856 гр. 00 коп. задоволенню не підлягають, оскільки розмір заподіяної матеріальної шкоди не перевищує встановленого полісом страхового ліміту за шкоду, заподіяну майну. Отже, звернення відбулося до неналежного відповідача. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду України, у справі №785/18006/15ц від 04.07.2018 р., а саме відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відносин відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності стр аховика. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладення обов`язку з відшкодуванням на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить межі інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду (див. п.35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5, вказаного Закону реалізує право вимоги передбачене статтями 93 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» шляхом зверненням з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, з урахуванням діючого, на момент скоєння ДТП страхового полісу у відповідача, а також суми матеріальної шкоди, яка не перевищує ліміту страхового покриття, суд дійшов висновку, що позивачем заявлено вимоги до незалежного відповідача, у зв`язку з чим позов до [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed