Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

03.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належав померлій [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що договір купівлі - продажу, був посвідчений Українською товарною біржею 15.12.2000 року за реєстраційним номером 118644. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу нерухомості від 15.12.2000 року, посвідченого Українською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі за № 118644, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірним спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 07.04.2005 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-401, [PERSON] заповіла належну їй на праві особистої власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] - [PERSON]. Згідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39101779 від 06.12.2014 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 07.04.2005 року, зареєстрований за № 3-401 не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39101778 від 06.12.2014 року, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. за № 2850/02-14 від 06.12.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що договір купівлі - продажу, був посвідчений Українською товарною біржею 15.12.2000 року за реєстраційним номером 118644. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved