Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

04.04.2018 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON], згідно якого просить суд змінити розмір аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20,10.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає із позивачем, і до сьогодні [PERSON] перебуває повністю на утриманні позивача. Відповідач не цікавиться за які кошти позивач утримую дитину матеріально на заробітну плату вчителя, а призначених раніше судом аліментів в твердій сумі 600 грн. щомісячно абсолютно не вистачає навіть на саме необхідне. Після постановлення попереднього судового рішення у позивача значно збільшилися витрати на утримання дитини, оскільки в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в том числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та комунальні послуги тощо. На сьогодні встановлений раніше судом розмір аліментів становить менше мінімального, визначеного законом в розмірі 50% від прожиткового мінімуму. Крім того, відповідач нещодавно повідомив, що знайшов врешті роботу і тому призначення аліментів в твердій сумі втратило сенс і не відповідає інтересам дитини. Позивач просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2015 року, щодо стягнення з [PERSON], на користь [PERSON] аліментів щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON], 2012 року народження, до однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 06.06.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено питання про доцільність розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідач [PERSON], будучи обізнаним про відкриття провадження у справі не направив в адресу суду відзив на позов. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 25 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї за номером 2758. Від цього шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], який народився [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано та присуджено аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно до [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає із позивачем, і на момент розгляду справи [PERSON] перебуває повністю на утриманні позивача. Як зазначає позивач, відповідач не цікавиться за які кошти [PERSON] утримує дитину на заробітну плату вчителя, призначених раніше судом аліментів в твердій сумі 600 грн. щомісячно абсолютно не вистачає навіть на саме необхідне. Після постановлення судового рішення у позивача значно збільшилися витрати на утримання дитини, оскільки в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та комунальні послуги тощо. Крім того, як зазначає позивач, відповідач нещодавно повідомив, що знайшов врешті роботу і тому призначення аліментів в твердій сумі, втратило сенс і не відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує те, що дохід позивача не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Після постановлення судового рішення про стягнення аліментів у позивача значно збільшилися витрати на утримання дитини. Крім того, відповідач після отримання позовної заяви не надав суду доказів які могли би вплинути на збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст.3 Конвенції про права дитини, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється турботі про інтереси дитини. Враховуючи вищенаведені положення законодавства, права дітей на достатній життєвий рівень, а також внесені зміни до законодавства з метою захисту прав дітей, та те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині збільшення розміру стягнення з відповідача аліментів, призначених рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2015 року на утримання дитини, [PERSON], 2012 року народження, у розмірі ? доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved