Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

03 листопада 2016 року представник Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «А-Банк») за довіреністю Сафір Ф.О. звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою згідно якої 07 червня 2013 року відповідно до укладеного договору б/н [PERSON] отримав кредит в розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору і не надавав грошові кошти позивачу для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно умов договору станом на 22 жовтня 2016 року існує заборгованість в сумі 39930,21 грн., з них: заборгованість за кредитом - 3644,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 31007,79 грн., заборгованість з комісії та пені за користування кредитом - 2900,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1877,63 грн. Вказану суму боргу, а також сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн., позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2016 року вказану справу передано для розгляду до Летичівського районного суду Хмельницької області з тих підстав, що відповідач проживає та зареєстрований в с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області. 21 грудня 2016 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області справу прийнято до провадження і призначено судовий розгляд. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення двічі судових повісток рекомендованою поштою за місцем реєстрації по вул. Коцюбинського, 2 в с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області, які отримані адресатом, тому згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суду не повідомив, письмові заперечення проти позову до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом проведено заочний розгляд справи. Судове засідання проведено у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.ст. 526, 527, 530, 599, 610, 615, 625, 626, 629, 1054 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є обов'язковим для виконання сторонами; за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, [PERSON] була подана анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку від 07 червня 2013 року. Своїм підписом [PERSON] підтвердив свою згоду з тим, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, з якими ознайомився, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також зобов'язався виконувати вказані Умови та Правила, регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті А-Банку. Отже, суд вважає, що шляхом подання [PERSON] анкети-заяви до Банку від 07 червня 2013 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг. ПАТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Із розрахунку заборгованості за договором вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами. З позовної заяви, поданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 22 жовтня 2016 року у відповідача існує заборгованість в сумі 39930,21 грн., з них: заборгованість за кредитом - 3644,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 31007,79 грн., заборгованість з комісії та пені за користування кредитом - 2900,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1877,63 грн. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У зв'язку із зазначеним позовні вимоги щодо стягнення штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1877,63 грн. задоволенню не підлягають. Отже, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідачем доказів, які б стосувалися відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, суду не надано. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання внаслідок чого виникла заборгованість позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з вищевикладених підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 1378,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial