Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

03.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин в період з 01 жовтня 2015 року по 24 листопада 2017 року. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2004 року, який за рішенням суду було розірвано 24.11.2017 року. Фактичне подружнє життя з відповідачем припинилося більше ніж за пять років до моменту його розірвання. З жовтня 2015 року з відповідачем повністю припинили шлюбні стосунки, відповідач проживав окремо, спільного господарства разом не вели та не мали спільного бюджету. В поданій до суду позовній заяві про розірвання шлюбу [PERSON] вказував, що шлюбні відносини припинені понад два роки. Оскільки вказаний факт окремого проживання відповідачем визнавався, проте дана обставина не знайшла свого підтвердження в тексті судового рішення про розірвання шлюбу, тому просила встановити факт окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин в період з 01 жовтня 2015 року по 24 листопада 2017 року. У судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила суду, що також встановлення вказаного факту потрібно для майбутнього поділу майна з метою встановлення його придбання та внесення особистих коштів позивачем на його придбання. Також зазначила, що відповідач у вказаний період укладав різні кредитні договори, а тому встановлення вказаного факту окремого проживання свідчитиме, що позивач не надавала своєї згоди на укладання таких договорів. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи № 750/9632/17, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2004 року. Від шлюбу мають спільну дитину Ярослава, [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2017 року, позов [PERSON] до [PERSON] розірвано. Вказаним рішенням встановлено, що внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Хоча сторони проживають разом, проте вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин. При цьому встановлення факту окремого проживання чоловіка, дружини у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин має юридичне значення лише як підстава для визнання за одним із них права особистої приватної власності на майно, набуте за цей період. Саме по собі встановлення факту окремого проживання чоловіка, дружини без визначення відповідних майнових наслідків (визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя) юридичного значення не має. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки при розгляді справи щодо розірвання шлюбу, [PERSON] вказував на його місце проживання разом з дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується фіксацією судового засідання та встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.11.2017 року, а позивачем у даній справі не було надано суду беззаперечних доказів щодо окремого проживання з [PERSON] у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин в період з 01 жовтня 2015 року по 24 листопада 2017 року, тому в задоволенні позову з підстав заявлених позивачем, слід відмовити.

Outcome: dismissed