Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

04 вересня 2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору міни нерухомого майна дійсним, в якому вказали, що 28 серпня 2001 року вони уклали з [PERSON], [PERSON], [PERSON] договір міни, згідно якого передали у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], а [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали у власність [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Мотивуючи свої позовні вимоги позивачі зазначили, що даний договір був укладений між ними та [PERSON], [PERSON], [PERSON] в письмовій формі і зареєстрований на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі 28.08.2001 року за №56, ніхто із сторін угоди її не оспорює і всі умови договору виконані. Посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору, а також на те, що всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані, позивач просила позов задовольнити. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 05.09.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], не зявилися, на адресу суду надіслали заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, заявлені позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали з [PERSON], [PERSON], [PERSON] (змінила прізвище з [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-ГЮ №143296 від 28.08.2018 року) договір міни, згідно якого передали у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], а [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали у власність [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Мотивуючи свої позовні вимоги позивачі зазначили, що даний договір був укладений між ними та [PERSON], [PERSON], [PERSON] в письмовій формі і зареєстрований на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі 28.08.2001 року за №56. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки сторони по договору міни нерухомого майна повністю виконали свої обовязки по цьому договору, а нотаріально посвідчити договір неможливо, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір міни.

Outcome: approved