Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

04.10.2017 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 16.09.2011 року вона з відповідачем уклала шлюб. У шлюбі у них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач не забезпечує матеріально сім'ю. Вона на даний час не працює, оскільки знаходиться на 4 місяці вагітності, ніяких доходів немає, у зв'язку з чим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач працює по тимчасових заробітках, отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, а також 700,00 гривень витрат за надання правової допомоги. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути у її відсутності, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 600 грн., просить справу слухати без його участі. Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх вимог і заперечень, та, з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.09.2011 року сторони по справі уклали шлюб у Верхньомайданській сільській раді, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 5. З'ясовано також, що в шлюбі у позивача з відповідачем народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи. З акту обстеження матеріально-побутових умов, який складений депутатом Верхньомайданської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області вбачається, що позивач [PERSON] перебуває у декретній відпустці та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей добровільно не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 роківстановить 1492 гривні. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, не має інших утриманців, однак не працює та не займається підприємницькою діяльністю, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі в користь позивача та в дохід держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved