Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

04.09.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] 30.11.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 03.12.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 24.01.2019 року. 24.01.2019 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 24.01.2019 року Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 26 лютого 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 150. Після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 26 лютого 1994 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 150. На даний час неповнолітніх дітей вони не мають. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені 06 серпня 2017 року. 13.09.2017 року відповідач приїздив за місцем їх проживання, забрав свої особисті речі та більше не повернувся Причиною розірвання шлюбу є вживання відповідачем алкогольних напоїв, під дією яких відповідач ображав її та їх доньку. Сімейні стосунки між ними всіма були напруженими. Крім того в 2017 році з'ясувалось, що відповідач проживав протягом 8-ми років з іншою жінкою та фактично мав дві сім'ї. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони з в відповідачем втратили почуття поваги одне до одного та стали чужими людьми, що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши\~зміст позовних\~вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 26 лютого 1994 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 150 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. На даний час сторони неповнолітніх дітей не мають Судом встановлено, що з серпня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. А з вересня 2017 року припинили і спільне проживання. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутні почуття на яких базується сім'я та інтерес одне до одного, наявні напружені сімейні відносини та за доводами позивача, відповідач має іншу жінку з якою проживає протягом значного періоду часу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам. Так як сторони протягом тривалого періоду проживають окремо одне від одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання сторони не бажають відновлювати. Тому вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу, відповідно до прохання позивача, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 352 грн., 40 коп. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану також покласти на сторони в рівних частинах. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved