Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

04.07.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, відповідно до якого прохала суд визначити їй додатковий строк в один місяць після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.06.2019 року вона звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері - [PERSON] , але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії, оскільки не подала заяву про прийняття спадщини вчасно у передбачений законом строк. Зазначала, що є єдиною спадкоємицею після смерті матері. Спадкова маса складається з: домоволодіння за адресою [ADDRESS] , а також 3/10 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Позивач вважає, що пропущений у 16 днів строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є незначним, пропущений з поважних причин за обставин, що пов`язані з виконанням обов`язку по догляду за хворим чоловіком та суворим режимом роботи медсестрою у закладі освіти, а тому пропуск такого строку із зазначених причин не може вплинути на її право спадкування майна після смерті матері. Ухвалою суду від 10.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. В межах строку, встановленого судом, 08.08.2019 року до суду надійшов відзив від представника відповідача - Полтавської міської ради, відповідно до якого останній заперечував проти позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що причини, на які позивач посилалась, як на поважні причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для неї для вчинення таких дій. Так, зазначено, що у п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що суди, вирішуючи питання про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, повинні виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Чоловік позивачки перебував на лікуванні 2 місяці 21 день, період реабілітації становив - 12 днів, що в сумі становить - 3 місяці 3 дні, що становить половину встановленого піврічного строку для прийняття спадщини позивачкою. Крім того зазначено, що відповідно до пункту 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Так, позивач мав можливість направити поштою заяву про прийняття спадщини. Причина пропуску строку зазначена позивачем з обставин максимальної завантаженості на роботі не є поважною, так як Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.01.2019 року № 205/8697/16-ц визначив, що складними умовами праці, є умови, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними. Інших заяв по суті справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, до суду від учасників справи не надходило. Ухвалою суду від 04.09.2019 року за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко Віри Іванівни належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] ; також викликано для надання показань наступних свідків: [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] ); [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] ); [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] ); [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] ). Вказаною ухвалою суду також продовжено проведення підготовчого провадження на тридцять днів. Ухвалою суду від 07.10.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті з викликом всіх учасників справи. У судове засідання 30.04.2020 року позивач [PERSON] не з`явилась; в матеріалах справи наявна заява останньої про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Полтавської міської ради, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 30.04.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. З урахуванням відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Третя особа у справі - Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І., будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 30.04.2020 року не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява останньої про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, відзив на позов, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ) є дочкою [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1402. На день смерті [PERSON] належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.09.2004 року) та 3/10 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , (відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2003 року). Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання № 16-20/13302 від 01.07.2019 року [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] , згідно з Довідкою № 2281 від 02.07.2019 р., виданої КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що 26 червня 2019 року [PERSON] звернулась до Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] . Згідно з Витягів зі Спадкового реєстру вбачається, що заповіти від імені [PERSON] відсутні, а також відсутня відкрита спадкова справа. На ухвалу про витребування доказів у справі приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І. повідомлено суд у листі від 18.11.2019 року, що надійшов до суду 22.11.2019 року, що нею та іншими нотаріусами не відкривалась спадкова справа після смерті [PERSON] . Заяви від інших осіб у Спадковому реєстрі не зареєстровані. Судом встановлено, що постановою Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І. від 26.06.2019 року, відповідно до ст. 69 Закону України «Про нотаріат» та п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, гр. [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , оскільки останньою пропущено встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини, а саме: не подано вчасно заяву про прийняття спадщини, яка передбачена ст. 1269 Цивільного кодексу України, а також не пред`явлені докази про постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, які необхідні згідно зі ст. 1268 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] становив із часу смерті спадкодавця - [INFO] по 10.06.2019 року включно. Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Таким чином, оформлення спадкових прав можливе виключно за умови визначення рішенням суду додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини обґрунтована позивачем тим, що взимку 2019 року її чоловік, [PERSON] , [INFO] , з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із 2002 року, отримав травму: закритий перелом шийки правого стегна із зміщенням та вкороченням на 2,0 см, у зв`язку із чим останній перебував на амбулаторному лікуванні - ліжковий режим із 23.02.2019 р. по 14.05.2019 р. У подальшому реабілітаційний період становив із 15.05.2019 р. по 26.05.2019 р. Характер травми зумовлював необхідність постійного стороннього догляду у весь час лікування та реабілітації, який вона здійснювала. Чоловік не міг самостійно рухатися, здійснювати необхідні для власного обслуговування дії санітарно-гігієнічного характеру, був прикутий до ліжка та вона, як дружина, була єдина, хто здійснював за ним догляд. Факт хвороби чоловіка позивачки підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] від 14.05.2019 р. та Довідкою сімейного лікаря комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Полтавської міської ради» Мрочко В.М. від 26.06.2019 року, відповідно до якої також встановлено, що останній мав ліжковий режим із 23.02.2019 р. по 14.05.2019 р.; реабілітаційний період становив із 15.05.2019 р. по 26.05.2019 р. та під час лікування потребував стороннього догляду, який надавала йомй дружина - [PERSON] Також, позивач посилалась на те, що працює на посаді медичної сестри в Полтавській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №18 Полтавської міської ради Полтавської області та має графік робити з 8.00 до 15.42 у робочі дні, та у робочі дні не мала можливості звернутись до нотаріуса, а після роботи здійснювала догляд за чоловіком. Згідно з Довідкою в.о. директора Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 Полтавської міської ради Полтавської області № 235 від 02.07.2019 року встановлено, що [PERSON] дійсно працювала на посаді медичної сестри з 14.12.2018 р. по 28.06.2019 р. у вказаному закладі; у робочий час (з 08.00 до 15.42) постійно знаходилась на робочому місці, надаючи медичні послуги учням та працівникам школи; необхідність перебування в робочий час на робочому місці обумовлена необхідністю надання медичної допомоги дітям у віці від 6 до 18 років. Режим роботи позивача також підтверджений Графіком роботи медичного пункту вказаного закладу освіти, затвердженим директором [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Нормами ст.1272 ЦК України не передбачено які саме причини пропуску строку для прийняття спадщини вважаються поважними. Поряд з цим у роз`ясненнях, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року (п.24) вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування (Лист ВССУ від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13) зазначив, що правильним є визнання поважними такі причинами пропуску строку для прийняття спадщини як тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідачем в рахунок заперечень наведено висновки Верховного суду наведені у постанові від 10.01.2019 року № 205/8697/16-ц, а саме те, що складними умовами праці, є умови, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними. Разом із тим, суд не вважає, що поняття «складні умови праці» можуть бути обумовлені тільки відрядженнями працівника, тобто, у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи суд повинен надати оцінку такій категорії як «складні умови праці». Це є оціночним поняттям і не зводиться тільки до наявності або відсутності відряджень у працівника, а може бути пов`язаний із режимом праці, особливістю трудових обов`язків тощо. А тому не можна, на думку суду виключати інші обставини, які характеризують у кожному конкретному випадку «складні умови праці» тільки з огляду на висновки, викладені Верховним судом у постанові від 10.01.2019 року № 205/8697/16-ц. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На переконання суду, режим роботи позивача, як медсестри у закладі освіти, та характер лікарських обов`язків останньої, який передбачає необхідність постійного перебування в робочий час на робочому місці у зв`язку із наданням медичної допомоги дітям у віці від 6 до 18 років, є такою обставиною, що характеризує «складність умов праці» останньої. У даному випадку, така обставина може бути визначена судом як така, що пов`язана з об`єктивними труднощами для своєчасного звернення позивачки до нотаріуса (який також має режим роботи), у тому числі і шляхом поштового надіслання (за умови наявності у нотаріуса поштової адреси, скриньки, яка є загальновідомою). Цього висновку суд дійшов також із урахуванням того, що після закінчення робочого часу позивачка здійснювала догляд за хворим чоловіком. Довідкою з місця роботи позивача підтверджено, що остання у робочий час (з 08.00 до 15.42) постійно знаходилась на робочому місці, надаючи медичні послуги учням та працівникам школи. Період роботи (з 14.12.2018 р. по 28.06.2019 р.) припадає шестимісячний строк прийняття позивачем спадщини після смерті матері. Разом із тим, належними та достатніми доказами у справі підтверджується той факт, що позивач здійснювала догляд за хворим чоловіком, період перебування якого на амбулаторному лікуванні на реабілітаційному періоді, припадає на частину шестимісячного строку прийняття позивачем спадщини після смерті матері. Разом із тим, допитаний у судовому засіданні 07.10.2019 року в якості свідка чоловік позивачки, [PERSON] , повідомив суду, що дійсно мав травму шийки стегна, був прикутий до ліжка та тільки жінка здійснювала постійний догляд за ним, та тривалий час після реабілітаційного періоду вона вимушена була допомагати йому, повертаючись з роботи. Свідок [PERSON] повідомив суду, що [PERSON] , як жінка [PERSON] , під час хвороби останнього, здійснювала догляд за ним, оскілки він не мав змоги навіть пересуватись по дому; він особисто періодично допомагав [PERSON] у догляді за чоловіком. Свідок [PERSON] повідомила, що є знайомою позивачки; незадовго після смерті матері позивачки [PERSON] остання здійснювала постійний догляд за чоловіком у зв`язку із травмою останнього, у весь свій вільний час. Вона, як знайома, особисто була свідком такого догляду. За встановлених вище обставин, з урахуванням зібраних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті своєї матері та визначення позивачці додаткового строку в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, який, на думку суду, є достатнім для реалізації позивачкою спадкових прав.

Outcome: approved