Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

02.08.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 03.09.2005року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області , актовий запис №90 .Від спільного шлюбу , [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Березанського міського суду Київської області від 05.05.2015року шлюб між сторонами було розірвано .Відповідно до рішення Березанського міського суду Київської області від 04.05.2012 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини , щомісячно в розмірі 567,00грн.,до досягнення дитиною повноліття , починаючи з 06.04.2012року. Посилаючись на те,що зазначених коштів на теперішній час не достатньо для забезпечення дитині належного та необхідного утримання, її потреби з віком зростають, відповідач має матеріальну можливість приймати участь в утриманні сина в більшому розмірі, однак добровільно цього не робить, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини з твердої грошової суми 567,00 гривень до 1500 гривень щомісячно,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до її повноліття. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18.10.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання на 19.11.2018 року на 16 годину. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 05.12.2018 року справу призначено до розгляду на 08.01.2019р. Позивач, в судове засідання не з'явилася , але в матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи у її відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволенню. В судовому засіданні встановлено. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2005 року по 18 травня 2015 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження сина [PERSON], батьком є [PERSON], мати - [PERSON]. На утримання сина відповідач за рішенням суду від 04 травня 2012 року сплачує аліменти у розмірі 567 гр.щомісячно,до його повноліття. Відповідно до довідки ТОВ «Профітул» від 03.12.2018 року, [PERSON] дійсно працює в товаристві на посаді водія автотранспортного засобу з 01.12.2011 року та його щомісячна заробітна плата складає 3750,00 гривень(а.с.38). Конституцією України проголошено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою де визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зп.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Щодо розміру аліментів, то суд беручи до уваги матеріальний стан як відповідача, так і позивача та враховуючи ту обставину,що за законом обов'язок утримання неповнолітніх дітей покладається на обох батьків,розмір прожиткового мінімуму на дитину в 2019 році,розмір заробітної плати відповідача, суд враховує наявність об'єктивних підстав,таких як негативні явища у економіці,що мають наслідком зубожіння населення та знецінення доходів,в тому числі зменшення купівельної спроможності позивача на суму 567 гривень придбати для дитини необхідне ,суд приходить до висновку , про необхідність збільшення розміру аліментів з 567 гривень до 1500 гривень щомісячно . На підставі ст.180,182,192 Сімейного Кодексу України,ст.ст.12, 13, 76, 81, 141,258,259,263,265,279,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved