Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернувся з позовом про стягнення з ДП НЕК «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Держенергонагляду у Центральному регіоні» матеріальну шкоду в розмірі 76 670,67 грн., моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 1 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування, внесене до ЄРДР за №12015100080000606 за підозрою [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 17.01.2015 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача. Внаслідок ДТП позивачу завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а саме: тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого кульшового суглоба - крайовий перелом верхівки великого вертлюга лівої стегнової кісти. В період з 17.01.2015 по 06.03.2015 року позивач знаходився на стаціонарному лікування. В період лікування та реабілітації позивач самостійно купував ліки для відновлення стану здоров'я. Крім того, в результаті вказаного ДТП, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, вартість відновлювально-ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу складає 126 670,67 грн. Станом на момент ДТП автомобіль [NUMBER] належав на праві власності ДП НЕК «Укренерго», з яким [PERSON] перебуває у трудових відносинах. Цивільно-правова відповідальність даного автомобіля застрахована страховим полісом, страхова сума складає 50 000,00 грн., що є меншою сумою на відновлення автомобіля позивача, а тому з відповідача підлягає стягненню 76 670,67 грн. Також позивач зазначає, що йому завдано моральної шкоди, яка пов'язана з погіршенням стану здоров'я, пошкодженням транспортного засобу, витратою додаткових сил та коштів для відновлення здоров'я. Розмір моральної шкоди оцінює в сумі 150 000,00 грн. Ухвалою від 23.09.2015 року на підставі заяви позивача залишено без розгляду вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмір 76 670,67 грн. Ухвалою від 23.09.2015 року прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмір 76 670,67 грн. Обґрунтування позовних вимог третьої особи аналогічні зазначеним у первісній позовній заяві [PERSON] В судовому засіданні позивач і третя особа з самостійними вимогами підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовних заявах. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що на час заподіяння шкоди [PERSON] не перебував на роботі та не виконував трудових функцій, а тому відсутні підстави для покладення відповідальності на роботодавця. Треті особи в судове засідання не з'явилися. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року (а. с. 8 - 9) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначено покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбуття основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково, стягнено на його користь з ДП НЕК «Укренерго» 15 000 моральної шкоди. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.07.2015 року (а. с. 10 - 16) скасовано вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року в частині вирішення цивільного позову потерпілого [PERSON], призначено новий розгляд за позовом [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - в порядку цивільного судочинства в Святошинському районному суді м. Києва на стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви. В решті вирок Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року -залишено без змін. Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.07.2015 року встановлено, що [PERSON] 17.01.2015 року, приблизно о 19:21, керуючи належним ДП НЕК «Укренерго» автомобілем марки «КIA MAGENTIS» д.н.з. [NUMBER], рухався по пр. Ак. Корольова зі сторони вул. Жолудєва в напрямку перехрестя з вул. Булгакова в м. Києві, зі швидкістю приблизно 100 км/год. В цей час, рухаючись по вул. Булгакова, перед перехрестям з пр-м. Ак. Корольова в м. Києві, зупинився автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], надаючи перевагу в русі транспортним засобам, які рухалися по головній дорозі. Під'їжджаючи до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг пр-та. Ак. Корольова та вул. Булгакова в м. Києві, водій [PERSON], керуючи справним автомобілем марки «КIA MAGENTIS» д.н.з. [NUMBER] та здійснюючи маневр-поворот праворуч на вул. Булгакова, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, проявив неуважність, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який зупинився по вул. Булгакова перед вищевказаним перехрестям. Після цього, водій [PERSON] зник з місця пригоди та в подальшому відмовився на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин, чим порушив правила дорожнього руху, а саме: не виконав вимоги п. 1.5, п. 2.3 б, п. 2.10 а, б, п. 9.10 в, г, д, е, є, п. 10.1, п. 10.5, п. 12.1, п. 12.4 ПДР України. Автомобіль марки КIA, модель MAGENTIS реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований за ДП НЕК «Укренерго». На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ДП НЕК «Укренерго» щодо автомобіля марки «КIA MAGENTIS» д.н.з. [NUMBER], була застрахована згідно полісу №АС/9944205 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, терміном дії до 13.02.2015 року у ПрАТ «Ю.БІ.АЙ». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн. [PERSON] працював в ДП НЕК «Укренерго» на посаді водія у відокремленому підрозділі «Держенергонагляд у Центральному регіоні» ДП НЕК «Укренерго». Оскільки позов подано до роботодавця, то враховуючи приписи ст. 1172 ЦК України встановленню підлягають факт знаходження водія з відповідною організацією в трудових відносинах, і обставина того, що шкода заподіяна водієм у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків. Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку Держенергонагляду для працівників відокремлених підрозділів Держенергонагляду у регіонах при 5-денному, 40-годинному робочому тижні з двома вихідними днями (субота, неділя), встановлюється такий режим роботи: час початку робочого дня - 08:00 год., закінчення робочого дня - 17:00 год., закінчення робочого дня у п'ятницю - 15:45 год. (а. с. 34-35). Обставина роботи [PERSON] лише у робочий час з 08.00 до 17:00, починаючи з 02.09.2013 року, підтверджується наказом № 173 від 11.09.2013 року, службовою запискою, довідкою від 24.04.2015 № 1/07-654 (а. с. 31-32, 37). У поясненнях від 19.01.2015 року [PERSON] зазначає, що 17.01.2015 року він завершив роботу о 17:00 і поставив автомобіль КIA MAGENTIS д.н.з. [NUMBER] на автостоянку по вул. Симиренка. Приблизно о 19:00 взяв машину з автостоянки і поїхав у магазин де призвело до ДТП (а. с. 83). Наведене свідчить, що ДТП сталася у неробочий час, через 2 години після звершення [PERSON] роботи. В подальшому [PERSON] використовував автомобіль у неробочий час те не у зв'язку із виконанням трудової функції. Відповідно до висновку експертизи № 111/4-15 від 14.04.2015, вартість відновлювально-ремонтних робіт автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.н.з. [NUMBER] складає 126 670,67 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі 6-229цс14 від 28 січня 2015 року, а тому має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України. Встановлено, що особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходилася з відповідачем в трудових відносинах, проте шкода заподіяна нею не у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків та у неробочий час. За таких обставин відсутні підстави для покладення обов'язку з відшкодування шкоди (моральної і матеріальної) на роботодавця - відповідача, що вбачається з ч. 1 ст. 1172 ЦК України і правової позиції Верховного Суду України у справі 6-229цс14 від 28.01.2015 року, оскільки [PERSON] заподіяв шкоду в неробочий час та не виконував у моменти заподіяння шкоди трудових (службових) обов'язків, а тому саме [PERSON] повинен відшкодовувати шкоду. На підставі наведеного суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] і третьої особи [PERSON], оскільки позов пред'явлено до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed