Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

03.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2017 року по 2011 рік, від яких вони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. За рішенням Роменського міськрайонного суду від 25.03.2016 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нещодавно їй стало відомо, що відповідач звільнився з офіційного місця роботи та періодично виїздить на заробітки, неофіційно працює та отримує досить високі доходи, тобто змінилося його матеріальне становище. Тому просить змінити розмір аліментів, які утримуються з відповідача за рішенням Роменського міськрайонного суду від 25.03.2016 року та стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до їх повноліття. Позивачка у судовому засіданні позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], по 800 грн. на кожну дитину. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа № 2/585/339/15 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 26 лютого 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.3). Згідно довідки Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області № 02-39/518 від 02.08.2017 року [PERSON] в даний час постійно проживає зі своїм чоловіком [PERSON] та дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідок Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Сумській області № 602 від 02.08.2017 року та № 566 від 20.072017 року [PERSON] з 26 лютого 2016 року по червень 2017 року отримувала аліменти: у квітні 2016 року - 545,89 грн., у червні 2016 року - 114,07 грн. + 16,60 грн., у жовтні 2016 року - 400 грн. (а.с.4,5). Тобто, добровільно відповідач не приймає участь у належному утриманні дітей, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дітей. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач офіційно не працює, що є підставою для зміни розміру аліментів визначених рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2016 року. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 3200 гривень. Відповідач за станом здоров'я є працездатним і тому зобов'язаний платити аліменти на утримання дітей. Розмір аліментів, який стягується з відповідача слід змінити і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому вимоги позивачки в частині стягнення аліментів від дня пред'явлення позову до суду задоволенню не підлягають. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 26 лютого 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial