Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] державного майна України про стягнення індексації заробітної плати, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона працювала на ВАТ «Содовий завод» з 14.08.1975 року по 30.09.2004 року. З 1997 року працівникам почали нерегулярно виплачувати заробітну плату. Рішенням Словянського міського суду від 06.10.1997 року з ВАТ «Содовий завод» на користь [PERSON] було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 1008,34 грн. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 29.04.2013 року з ВАТ «Содовий завод» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 2739,36 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 15079,43 грн. та компенсацію моральної шкоди у сумі 2000 грн. Виконавчі листи було своєчасно надані в ДВС та взяті на виконання. В травні 2016 року позивачеві була виплачена заборгованість по заробітній платі. Індексація заробітної плати при виплаті заборгованості по заробітній платі не була нарахована та не виплачена. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 02.09.2016 року з ВАТ «Содовий завод» на користь [PERSON] стягнуто індексацію заробітної плати в розмірі 11388,92 грн. 24 січня 2013 року вона отримала лист [PERSON] державного майна України в Донецькій області, в якому йдеться про те, що станом на 01.01.2013 року в Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100 % статутного капіталу ВАТ «Содовий завод». 10.09.2013 року колектив працівників звернувся зі скаргою на невиконання рішень Слов'янського міськрайонного суду до Президента України. Постановою господарського суду Донецької області від 04.09.2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом. Державним виконавцем відділу винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень. Всі виконавчі документи, згідно акту передачі виконавчих документів від 21.03.2013 року, передані арбітражному керуючому ВАТ «Содовий завод». Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскільки частка державної власності у статутному капіталі ВАТ «Содовий завод» становить 100 %, то відповідно до ст. 619 ЦК України за його дії має нести субсидіарну відповідальність [PERSON] державного майна України, тому, згідно ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача на свою користь індексацію заробітної плати у сумі 11388,92 грн. В судове засідання позивач не зявилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] державного майна України в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату та час слухання по справі. Згідно зі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у ВАТ «Содовий завод» м. Слов'янська. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 02.09.2016 року з ВАТ «Содовий завод» на користь [PERSON] стягнуто індексацію заробітної плати в розмірі 11388,92 грн. Згідно з листом Головного управління юстиції в Донецькій області Управління державної виконавчої служби № К-326-3992 від 18.10.2013 року, постановою № 5/174Б від 04.09.2003 року господарського суду Донецької області ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, ліквідатором призначено арбітражного керуючого [PERSON]

Outcome: dismissed