Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

03.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з аліментів та неустойкипені за прострочення сплати аліментів в якому вказує, що на підставі рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 28.02.2001 року [PERSON] зобов*язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходузаробітку. З 03.03.2012 року відповідачем аліменти повинні бути сплачуватися в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Однак з лютого 2012 року відповідач ухиляється від сплати аліментів, в наслідок чого за період з лютого 2012 року по жовтень 2013 року утворилась заборгованість з сплати аліментів у розмірі 3169,50 грн. Відповідно до ст.196 Сімейного Кодексу України та виходячі з розрахунку сума пені за прострочення сплати аліментів становить 5569,83 грн., зазначені суми просить стягнути на її користь. 24.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів, звільнення від сплати аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 28.02.2001 року з нього на утримання доньки [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. В подальшому на підставі рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 13.04.2012року були стягнути аліменти в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач ,працюючи на шахті»Ударник» своєчасно сплачував аліменти, однак 8.04.2011 року був звільнений у зв*язку з невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров*я, але до березня 2012 року виконував свої зобов*язання по сплаті аліментів. В зв*язку з погіршенням стану здоров*я, через інвалідність 2 гр. за загальним захворюванням, необхідністю медикаментозного лікування, він з березня 2012 року по листопад 2012 року не мав можливості своєчасно і в повному обсягу сплачувати аліменти, однак купував дитині речі, передавав готівкою грошові кошти. Після того як став підробляти, знов став сплачувати аліменти на утримання доньки з урахуванням попередньої заборгованості, що підтверджується довідкою-розшифровкою, і з грудня 2012року до червня 2013 року своєчасно сплачував аліменти. З липня 2013 року донька перейшла жити до нього, тому перебувала на його забезпеченні та утриманні, при цьому [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на дитину не надавала. В теперішній час він ніяких виплат не отримує,утримує дитину за рахунок тимчасових заробіток. Просить звільнити його від сплати заборгованості з аліментів яка виникла за період з березня 2012 року по жовтень 2013 року у сумі 3169 грн. 50 коп., звільнити від стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 5569 грн. 83 коп. та звільнити від подальшої сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] Позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсягу,зустрічний позов [PERSON] визнала частково в межах вимог щодо звільнення [PERSON] від сплати аліментів, які їй сплачуються на утримання доньки. Додатково пояснила, що з вересня 2013 року спільна з відповідачем донька [PERSON] за власним бажанням стала проживати з батьком, в решті позовних вимог [PERSON] прохала відмовити. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнав в повному обсягу, наполягав на тому, що спільна дитина - донька [PERSON] з липня 2013 року постійно проживає з ним. Свої позовні вимоги підтримав . Допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили що з липня 2013 року [PERSON] фактично стала проживати постійно з батьком [PERSON] Судом встановлені наступні факти. Рішенням Сніжнянського міського суду від 13.04.2012 року було збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] за рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 28.02.2001року з 1/6 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку доходу щомісяця, починаючи з 03.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Сніжнянського міського управління юстиції № 241804-634 від 10.12.2013 року, заборгованість по аліментам станом на 01.11.2013 року складає 3169,50 грн. Відповідно до ст.197 ч.2 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв»язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. [PERSON] мав інвалідність 2 гр. строком з 27.01.2011 року по 27.01.2012 року, таким чином на час виникнення заборгованості на березень 2012 року не підтверджена його інвалідність. Приймаючи до уваги той факт що [PERSON] стала проживати з батьком [PERSON] з липня 2013року, суд вважає можливим частково звільнити [PERSON] від сплати заборгованості, а саме в розмірі заборгованості,яка виникла після липня 2013 року, і розмір заборгованості з аліментів становить 1717,50 грн.,який і підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] Відповідно до ч.І ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено у ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки ( пені) наступає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів неможна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів нараховується на суму несплачених аліментів за місяць починаючи з першого числа наступного місяця, тобто з часу невиконання рішення суду, бо судовим рішенням про стягнення аліментів визначено тільки розмір платежу аліментів в місяць. З огляду на довідку-розшифровку, видану державним виконавцем, та розрахунку нарахування пені, надану [PERSON], суд вважає очевидність не правомірного покладення на відповідача зобов»язання сплатити неустойку в повному обсязі, бо суттєво вплине на його матеріальне становище і позбавить останнього можливості належного утримання дитини. Тому приходить до висновку, що розмір неустойки за прострочення сплати аліментів виходячи із співмірності суми заборгованості на день звернення позивачки до суду, слід зменшити до 1700 грн. Суд надходить до висновку, що позов [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] підлягає задоволенню, тому що знайшло своє підтвердження факт постійного проживання дитини з батьком з липня 2013 року.

Outcome: approved