Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

03 березня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулося Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, з позовом до відповідачки [PERSON] про відібрання від неї малолітніх дітей: [PERSON], 2004 р. н., [PERSON], 2010 р. н., [PERSON], 2011 р. н. та стягнення з неї аліментів щомісячно на утримання дітей у розмірі 1/3 ч. з усіх видів її заробітку (доходів) на користь державного закладу для дітей, прийомних батьків, батьків - вихователів або опікунів, у родину яких буде влаштовано дітей, мотивуючи тим, що матір»ю [PERSON] не створено належних умов для проживання та виховання дітей. В кімнаті, де вони проживають , - безлад, стійкий запах бруду та сечі, діти в брудному одязі, харчування для дітей відповідно до їх віку відсутнє. Діти своєчасно не проходять медичний огляд. Старший син [PERSON] часто запізнюється на 1 урок до школи, мати не контролює його навчання та виконання домашніх завдань. Молодші діти періодично тривалий час не відвідують дитячий садок. [PERSON] не працює, відмовляється звернутися до міського центру зайнятості для працевлаштування. Родина існує за рахунок державних виплат (отримує виплату самостійної матері на 2-х молодших дітей, пенсію по втраті годувальника на старшу дитину та виплати при народженні до 6 років у загальній сумі 2900 гр.. Мати багато разів не надавала доступу для обстеження умов проживання дітей співробітникам служби у справах дітей та соціального інспектора УПСЗН, внаслідок чого їй була зупинена виплата допомоги при народженні дитини, яка через 2 місяці була поновлена. Згідно інформації центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Ленінського району з родиною [PERSON] проводиться постійна робота спрямована на створення належних умов для проживання 3-х малолітніх дітей та працевлаштування матері, однак ситуація в родині тільки погіршується. У характеристиці наданою адміністрацією Харківської гімназії №13 відмічається, що у [PERSON] неналежне ставлення до виховання дітей та створення належних умов їх проживання. Учень 4-го класу [PERSON] має низький рівень знань, часто неохайний вигляд, запізнюється до школи у нього відсутнє необхідне шкільне приладдя. По інформації Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області відносно [PERSON] складалися адміністративні протоколи за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов»язків у жовтні 2013 р., квітні 2014 р. та лютому 2015 р.. Між [PERSON] та сусідами на протязі багатьох років відбувається конфлікт, який особливо загострився у 2014 - 2015 р.р., внаслідок чого подружжя стареньких пенсіонерів виїхали з квартири до родичів, але періодично відвідують квартиру, телефонують до служби у справах дітей та відчиняють двері до комунальної квартири членам комісії. 16.02.2014 р. до служби у справах дітей в черговий раз звернулася сусідка родини [PERSON] і власниця частини комунальної квартири [PERSON] з проханням обстежити умови проживання на утримання 3-х малолітніх дітей [PERSON]. При обстеженні з»ясовано, що умови проживання дітей незадовільні: антисанітарія, в місцях загального користування у комунальній квартирі та у кімнаті, яку займає родина [PERSON], - безлад, прохід в коридорі засмічено непотребом. Діти мають дуже неохайний вигляд. Одяг на них та матері брудний, в квартирі накопилося багато непотрібних речей. Продукти харчування практично відсутні ( суп на підвіконні, хліб, цукор, мука). Молодші діти не відвідують дитячий садок з 28.12.2014 р.. Таким чином [PERSON] свідомо не займається вихованням та утриманням дітей, байдуже ставиться до них, не створює комфортних умов для їх проживання, не піклується про стан їх здоров»я та духовний розвиток, не приймає участі у підготовці дітей до самостійного життя. Залишення дітей з матір»ю є небезпечним для їх життя та здоров»я, що є підставою для відібрання малолітніх дітей від матері, без позбавлення батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і дала пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала. Вона пояснила, що вказані Управлінням служби у справах дітей факти, що вона не займається вихованням та утриманням дітей та інші не відповідають дійсності. 16.02.2015 р. у неї в квартирі було проведено обстеження, під час якого було зафіксовано безлад у квартирі. Після цього вона ліквідувала безлад. Більше обстеження в її квартирі не проводилися, а представлені документи про ніби проведені у неї обстеження 18.02.2015 р. і 25.02.2015 р. не відповідають дійсності. Медичне обстеження її діти пройшли, що підтверджується відповідними документами. Рекомендоване обстеження на ЕЕО, ЕЕГ син [PERSON] пройшов, результати підклеєні до медичної карти. Обстеження ці в Харкові робляться тільки платно (востаннє обійшлися в 250 гр.), але результати їх протягом 10 років, із семимісячного віку однакові і не залежать ні від пройденого курсу лікування, віку. [PERSON] шкільними при належностями завжди забезпечений, всі шкільні збори вони завжди здають, додаткові довідкові допомоги й робочі зошити викуповують. «Дуже низький рівень» [PERSON] не підтверджується оцінками в журналі, табелі й щоденнику. Допомога в канцтоварах, книжках та речах їй практично не надавалася з посиланням на відсутність фінансування. Вона сама виховує 3-х малолітніх дітей і забезпечує їх всім необхідним. У 2013 р. [PERSON] їй була поставлена умова: або вона пише заяву про перевід [PERSON] в будинок сімейного типу «Гармонія» або буде подана заява до суду про відібрання дітей. Вона відмовилася. І тоді в заяві Служба у справах дітей також спотворила факти, наприклад, що [PERSON] не засвоює шкільну програму, але в нього не було жодної незадовільної оцінки в табелі. Протягом 4 років навчання в гімназії №13 [PERSON] нікого не бив, не здійснював крадіжок. [PERSON] завжди ввічливий, слухняний, чуйний, добре вчиться. Але для нього не найшлося в соціального педагога інших слів як «має дуже низький рівень розвитку та виховання». Літом 2015 р. вона перевела [PERSON] до іншого учбового закладу. [PERSON] там добре, не гірше ніж в гімназії. Він страждає захворюванням з діагнозом дизартрія, порушення письма й мови, але незважаючи на труднощі зі здоров»ям дитина намагається й устигає. Свідок [PERSON] пояснила що [PERSON] знаходиться на обліку у Центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Ленінського району м. Харкова, має на утриманні 3-х малолітніх дітей. У лютому 2015 р. виходила комісія за місцем проживання [PERSON] у квартирі безлад, відсутні продукти харчування у необхідній кількості. На виклик до Центру у наступні рази [PERSON] не реагувала. Вислухавши сторони у справі, покази свідка, думку прокурора про необхідність відібрання дітей від відповідачки без позбавлення її батьківських прав, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідачка [PERSON], [INFO] являється одинокою матір»ю 3-х малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON]., [INFO] ( а. с. 6 -8). [PERSON] з дітьми зареєстрована та мешкає у кімнаті комунальної квартири з усіма зручностями площею 27,5 кв. м на 7 поверсі ( кімната приватизована) 7-ми поверхового будинку за адресою: [ADDRESS]. Має пільги у вигляді 50% оплати комунальних послуг та безкоштовного проїзду. Відносини в сім»ї добрі ( а. с.5, 24). Згідно листа Центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Ленінського району м. Харкова від 23.02.2015 р. №111, адресованого начальнику служби у справах дітей Ленінського району м. Харкова , сім»я [PERSON] з 13.10.2013 р. перебуває на обліку у Центрі, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах (за карткою отримувача послуг), а також в службі у справах дітей за категорією таких, що ухиляються від виконання батьківських обов»язків по утриманню і вихованню дітей та потребує допомоги у зв»язку з тим, що сім»я має низький виховний потенціал, педагогічну занедбаність дітей ( а. с. 11). Згідно листа КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №19 №01-07/18 від 20.02.2015 р., адресованого начальнику служби у справах дітей Ленінського району м. Харкова [PERSON], 2004 року народження, знаходиться на диспансерному обліку у невролога з приводу доброякісної внутрішньочерепної гіпертензії. Останній огляд невролога 11.11.2014 р., рекомендовано обстеження в КЗОЗ «ХМДЛ №5» ( ЕЕо, ЕЕГ). Станом на 19.02.2015 р. хлопчик не обстежений. З жовтня 2013 р. дитина знаходиться на диспансерному обліку у хірурга, ортопеда, діагноз: плоско-вальгусна деформація стоп. Останній огляд хірурга 11.11.2014 р.. [PERSON], 2010 року народження, знаходиться на диспансерному обліку у невролога, встановлено діагноз: мінімальна мозкова дисфункція, синдром гіперактивності з дефіцитом уваги. Рекомендоване обстеження в ХМДЛ №5. Станом на 19.02.2015 дитина обстеження не пройшла. 11.11.2014 р. оглянутий хірургом, діагноз: фімоз, рекомендоване оперативне лікування. [PERSON], 2011 року народження, знаходиться на обліку у кардіолога, діагноз: диспластична кардіопатія - аномальна хорда правого шлуночку. З листопаду 2014 р. з матір»ю неодноразово проводилася бесіда про необхідність обстеження [PERSON] та [PERSON] в умовах неврологічного стаціонару ( а. с. 13). Відповідно до актів обстеження умов проживання [PERSON] з дітьми від 16.02.2015 р. і 25.02.2015 р. у кімнаті, де проживає [PERSON] санітарно-гігієнічні та побутові умови незадовільні: у квартирі брудно, дитячі речі розкидані, неприємний запах ( а. с. 24 - 28). В акті обстеження комісією матеріально-побутових умов сім»ї [PERSON], затвердженого директором ХГ №13, від 25.02.2015 р. зазначено, що останнім часом мати недостатньо приділяє увагу вихованню [PERSON]. Дитина часто запізнюється до школи, приходить у брудному одязі, забуває шкільне приладдя. Мати не перевіряє як [PERSON] виконує домашні завдання, не контролює заповнення щоденника. Батьківські збори не відвідує. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася ( а. с. 24). Із наданих представником позивача матеріалів вбачається, що у [PERSON] не склалися відношення з престарілими сусідами [PERSON] та [PERSON]. Сусіди неодноразово скаржилися до служби у справах дітей і ВКМСД Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області на неналежне виконання батьківського обов»язку [PERSON] по вихованню своїх малолітніх дітей. У висновку по матеріалу ЖЄОЗ ВКМСД Ленінського РВ зазначено, що [PERSON] не приділила належної уваги вихованню сина [PERSON], 2010 р. н., який зневажає своїх сусідів, б»є їх ногами, підручними предметами. Заважає відпочивати та постійно грюкає в двері їх кімнати. Під час перевірки [PERSON] пояснила, що її син [PERSON], дійсно, зневажає своїх сусідів, заважає їм відпочивати, але [PERSON] пояснила його дії тим, що сусіди постійно знущаються з її дитини, тому він так негативно ставиться до них ( а. с. 38 оборот). У наданій до суду заяві [PERSON], співвласниці комунальної квартири [ADDRESS], вказано, що у даній квартирі протягом останніх 45 років проживають її бабуся [PERSON] з дідусем [PERSON]. З моменту вселення [PERSON] вони не можуть проживати у своїй частині квартири.У квартирі антисанітарія, все заставлено непотребом. Вони неодноразово викликали міліцію, але агресія з боку [PERSON] після цього посилювалася. У зв»язку з неадекватною поведінкою [PERSON] та її дітей, дідусь і бабуся не можуть жити в цій квартирі. Діти неодноразово били дідуся (1942 року народження) палками по спині. Також були випадки зіпсування їх майна. В місцях спільного користування не можливо знаходитися. Діти досі користуються горшками, які не виносяться вчасно, а часто з фекаліями залишають на підлозі у ванній. В квартирі стоїть неприємний запах. Коридор завалений непотребом, що заважає дійти до туалету. [PERSON] залишає дітей без нагляду в набраній ванній. Діти часто голодні. Стара газова колонка ніколи не виключається, що може привести до вибуху. Діти з подачі [PERSON] поводять себе неадекватно, ображають їх. Всі намагання поговорити з [PERSON] були безуспішними. На їх прохання навести порядок хоч би в місцях громадського користування слідувала агресивна відповідь ( а. с. 39). Відповідачка надала до суду позитивну характеристику на учня 4-Б класу гімназії №13 [PERSON]., згідно якої [PERSON] навчається в даній школі з 1-го класу. За час навчання зарекомендував себе як старанний, здібний, активний, комунікабельний учень. Має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Пам»ять розвинена. До уроків готується систематично і т. і. ( а. с. 41), а також документи про проходження дітьми медичного обстеження протягом 2012 - 2014 р. р. ( а. с. 42 - 49, 51 - 52). Позивачем ставиться питання про відібрання дітей від відповідачки без позбавлення її батьківських прав. Порядок відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав визначений ст.170 СК України. 1.Суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього кодексу ( батьки ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; являються хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров»я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. 2. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров»я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов»язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. 3. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованні дитини її батьками, суд за заявою батьків може поновити рішення про повернення їм дитини. 4. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину На підставі наведених вище матеріалів суд вважає, що позивачем не надано доказів про: ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей; жорсткого поводження з дітьми; вдавання до будь - яких видів експлуатації дітей, примушення їх до жебракування та бродяжництва, а також про те, що залишення дітей у відповідачки є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання, а тому не вбачає підстав для відібрання у теперішній час дітей у відповідачки та стягнення з неї аліментів на утримання дітей.

Outcome: dismissed