Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

02.10.2014 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить зменшити розмір аліментів які стягуються на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 1000 грн. до 400 грн. з усіх видів його заробітку, щомісячно. В обґрунтування вказує, що, сам він страждає низкою хвороб, які потребують витрат на лікування. Крім того після винесення рішення апеляційним судом 22.07.2014 р. яким аліменти були стягнуті в сумі 1000 грн., він припинив підприємницьку діяльність, та доходу взагалі не має. Оскільки його матеріальне становище погіршилося, просить зменшити розмір аліментів. В судовому засіданні позивач, та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, вказують також, що крім сина на утриманні позивача знаходиться непрацездатна мати, яка має хвороби, позивач перебуває на обліку в центрі зайнятості, до допомоги по безробіттю не отримує. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував, вказує що позов є безпідставним оскільки позивач повинен утримувати дитину, а докази на які опирається позивач вже досліджувалися судом при винесенні рішення про стягнення аліментів. Нових обставин не виникло. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено що на підставі рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2014 р. а.с.13-14, з позивача було збільшено розмір аліментів з 400 грн. до 1000 грн. з всіх видів його заробітку на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При постановленні вказаного рішення судом були враховані обставини які позивач вказує на обґрунтування позовних вимог про зменшення розміру аліментів. При встановленні розміру аліментів в 1000 грн., вже були враховані судом обставини хвороби позивача, які не свідчать про стійку втрату професійної працездатності, обставини того, що позивач не має інших, крім сина [PERSON] утриманців. Всупереч ст.ст.10, 27 ЦПК України позивач не надав суду доказів вартості лікування, якого він потребує згідно довідки а.с.11. Дані про хворобу матері позивача згідно епікризів а.с.27,35, не свідчать, що [PERSON], віком 73 років потребує постійної сторонньої допомоги. Тільки при отриманні матір'ю позивача пенсії нижче прожиткового мінімуму встановленого законом, вона буде вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги згідно закону. Позивач після винесення судом рішення про стягнення аліментів, припинив підприємницьку діяльність, 29.09.2014 р. ставши на облік в центрі зайнятості як шукаючий роботу а.с.15, 29. Разом з тим відповідач отримує заробітну плату в сумі 1875 грн., що на матір та дитину є меншим від прожиткового мінімуму встановленого законом. Таким чином посилання позивача на припинення підприємництва, що є новою, порівняно з попереднім рішенням обставиною, не свідчить про зменшення і так мінімального розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, при відсутності у позивача інших утриманців, наявності інших обставин які впливають на розмір аліментів, мінімального доходу матері дитини. На підставі ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed