Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

02 липня 2014 року Розівська РДА звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому вказала, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. 23 січня 2014 року малолітній [PERSON] був вилучений із сім'ї та направлений до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, де перебуває до теперішнього часу, оскільки його батьки [PERSON] та [PERSON] постійно вживали спиртні напої, не приділяли належної уваги вихованню дитини та не створили відповідних умов для його проживання. З вказаного часу батько дитини - відповідач [PERSON] припинив відвідувати сина, не цікавиться станом його здоров'я, умовами виховання та утримання, чим фактично ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Посилаючись на зазначені обставини, Розівська РДА, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах захисту прав малолітнього [PERSON], вимушена була звернутися до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. Повноважний представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та прохала їх задовольнити по підставах, зазначених у позові, надавши судові відповідні пояснення. Позицію позивача в судовому засіданні підтримав представник Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області Тімченко В.М., який прохав позов задовольнити, надавши судові відповідні пояснення. КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, як третя особа на боці позивача, яка не заявила самостійних вимог щодо предмета спору, був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.29). Разом з тим, третя особа у письмовій заяві прохала суд розглянути справу за відсутності свого представника (а.с.31). Особи, які брали участь у справі, не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, а тому суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника зазначеної третьої особи, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.158 та ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.30), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За згоди позивача Розівської РДА в особі свого представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши позицію прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог стст.57-60 ЦПК України. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Матір'ю дитини є [PERSON], яка рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] (а.с.6,9-10). З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2014 року малолітній [PERSON] був вилучений із сім'ї та направлений до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, де перебуває до теперішнього часу, оскільки його батьки постійно вживали спиртні напої, не приділяли належної уваги вихованню дитини та не створили відповідних умов для його проживання (а.с.7,8). Відповідач [PERSON] вихованням та утриманням свого сина [PERSON] не займався, матеріально не допомагав, не забезпечував нормальне проживання та харчування сина, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, за час перебування дитини у державному закладі жодного разу не поцікавився долею хлопчика, його життям та здоров'ям, взагалі не відвідував дитину та не звертався до відповідних органів з приводу повернення сина в сім'ю (а.с.11-12,13-15,16). Всупереч вимогам ст.10 ЦПК України відповідач [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дитини. Даючи оцінку вказаним доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків та ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, а саме: відповідач не піклується про фізичний розвиток дитини, не займається її вихованням та утриманням. За вищевказаних обставин Розівська РДА, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], про що надано відповідний висновок №17 від 17 червня 2014 року за №01-19/0239 (а.с.17). Суд погоджується з наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. У зв'язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Оскільки позивач при пред'явленні до суду позову звільнений від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на його користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved