Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

02.12.2014р. позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки відносно своє малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], так яка остання проживає з опікуном бабусею [PERSON] та перебуває на її утриманні, батько жодної участі у піклуванні та вихованні дитини не бере, що і стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надавши пояснення аналогічно викладеному в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Прокурор при вирішенні справи по суті поклалась на розсуд суду. Відповідач будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у відповідності до положень ч.9 ст. 76 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. В судовому засіданні третя особа позов підтримала та просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, які позов підтримали, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 ст. 27 визначає, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, але відповідач в судові засіданні не з'являвся, докази про неявку з поважних причин не надавав, клопотань та заяв від нього не надходило, що суд вважає за умисне затягування судового процесу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] - мати неповнолітньої [PERSON], а батько [PERSON] самоусунувся від виховання доньки з моменту її народження. Згідно рішення Октябрської районної у м. Полтава ради № 335 від 11.08.2009р., встановлено, що [PERSON], [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування(а.с. 4). Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 22.05.2006р. над малолітньою [PERSON], [INFO] було встановлено опіку, опікуном призначено її бабусю , [PERSON] (а.с.6). Згідно подання № 312 від 12.07.2013р. виданого Полтавською ЗОШ, І-ІІІ ступенів № 19, встановлено, що [PERSON], [INFO], навчалась в загальноосвітній школі № 19 з 01.09.2004р. по 12.06.2013р. За весь період навчання в школі батько [PERSON] не з»являвся, дитині уваги не приділяв, не цікавився її шкільним та особистим життям, не відвідував батьківських зборів, матеріальної допомоги не надавав. Вихованням дитини займалась [PERSON](а.с. 9). Згідно довідки-розрахунку, виданої ВДВС Полтавського РУЮ, встановлено, що станом на 04.04.2014р. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментам на дитину [PERSON], становить 39289,10 грн. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 10.06.2013р., встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з опікуном бабусею - [PERSON], [INFO], яка самостійно займається виховання і утриманням дитини та умови проживання для дитини задовільні(а.с.25). Згідно висновку № 271 виданого Октябрською районною в м. Полтава радою від 22.10.2013р., встановлено, що громадянина [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав, відносно дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України на батьків покладається обов'язок виховувати, ростити дитину, турбуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та інше. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність, готувати її до самостійного життя, праці. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до п. 7 вищезазначеної Постанови, факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Згідно ст. 164 СК України, однією з підстав позбавлення батьків батьківських прав є ухиляння від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 року (зі змінами та доповненнями) «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення їх батьківських прав. Встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного місця проживання, злісно ухиляється від сплати аліментів, вихованням дитини не займається. Суд, дослідивши докази зібрані по справі, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 164 СК України, оскільки однією з підстав позбавлення батьків батьківських прав є ухиляння від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що доведено позивачем в судовому засіданні на підставі ст. 60 ЦПК України наявними доказами у справі. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав , не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу - до досягнення нею двадцяти трьох років. Судовий збір підлягає стягненню на користь Держави із відповідача відповідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved