Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

03 вересня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 6,07 га, яка розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області в с.Мирне в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та земельну ділянку площею 2,0 га, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області в с.Мирне в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON] . На день відкриття спадщини зі спадкодавцем були зареєстровані та фактично проживали її чоловік [PERSON] - батько позивача та відповідача, який помер [INFO] , позивач та відповідач [PERSON] , який є братом позивача. Як спадкоємці першої черги за законом вони прийняли спадщину у вигляді земельної ділянки площею 6,07 га, розташованої в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області в с.Мирне, в рівних долях, однак спадкові права не оформили. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини вищезазначеної земельної ділянки, яку він прийняв у спадок після смерті дружини [PERSON] , а також земельна ділянка площею 6,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 2,0 га для ведення особистого підсобного господарства, житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1832 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташована за тією ж адресою. Позивач звернувся за оформленням спадкових прав до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапеги О.П. та отримав роз`яснення щодо частки спадкового майна. Позивач та відповідач на підставі домовленості між собою розподілили спадкове майно наступним чином: земельну ділянку площею 6,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту серії МК №038593, та земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого підсобного господарства, що належала [PERSON] на підставі державного акту серії МК №00206, отримує позивач, а решту-відповідач. В той же час, в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на вищезазначене майно позивач не має можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, в зв`язку з чим звернувся з позовом до суду. Ухвалою від 25 жовтня 2021 року у справі розпочато підготовче провадження. Позивач надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (а.с.74). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення у підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206.207 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено в Миколаївській області Миколаївський район. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.08.2018 року, виданого виконкомом Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,07 га, розташовану на території Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, що належала їй на підставі державного акту серії ІV-МК №038593, виданого 23 вересня 1999 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №473 (а.с.13). Зазначений державний акт втрачено, про що міститься оголошення в газеті «Вісник Жовтневщини» №48 від 27.1.2021 року (а.с.74). Родинні відносини [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] , які є його батьками, підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.2003 року (а.с.11). Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 1-14/02/21 від 16.07.2021 року на день смерті [PERSON] [INFO] разом зі спадкодавцем були зареєстровані та проживали її чоловік [PERSON] , сини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7), отже є такими, що прийняли спадщину. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємці першої черги за законом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували належне їй майно в рівних частках, однак, як слідує з дослідженої судом копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] , спадкові права не оформили (а.с.44-53). [INFO] помер батько позивача та відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2019 року, виданого виконкомом Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с.8). Як вбачається з довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 1-15/02/21 від 16.07.2021 року на день смерті [PERSON] [INFO] разом зі спадкодавцем були зареєстровані та проживали його сини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10), отже є такими, що прийняли спадщину. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії МК №00206, виданого 04.08.1995 року, спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,0 га для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №54 (а.с.14). Зазначений державний акт втрачено, про що міститься оголошення в газеті «Вісник Жовтневщини» №48 від 27.1.2021 року (а.с.74). Як встановлено судом, між спадкоємцями [PERSON] - позивачем у справі та відповідачем [PERSON] існує домовленість щодо розподілу спадкового майна відповідно до якої позивач мав успадкувати земельну ділянку площею 6,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту ІV-МК №038593, виданого 23 вересня 1999 року, та земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого підсобного господарства, а відповідач - земельну ділянку площею 6,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту серії МК №038593 від 23.09.1999 року, житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1832 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за тією ж адресою (а.с.36). Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як слідує з заяви відповідача, наданої суду, він визнає позовні вимоги позивача. Стосовно визнання відповідачем позову, то відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону та для того наявні законні підстави. Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] , інший спадкоємець за законом - відповідач у справі [PERSON] позов визнав та між ними визначено порядок спадкування майна в натурі, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе, суд приходить до переконання, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченим статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved