Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

03 серпня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON], діючої в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 23 липня 2007 року, а також 1/3 частини на праві по праву спадкування після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Крім того, 1/3 часини зазначеної квартири належить її сину [PERSON] Неповнолітній [PERSON] - є її онуком. Від народження дитина була зареєстрована у квартирі. Однак, після розірвання шлюбу між матір'ю дитини [PERSON] та її сином, третьою особою по справі - [PERSON], дитина залишилась проживати разом із матір'ю. У теперішні час [PERSON] виїхала за межі України і точне місце перебування їй не відоме. Неповнолітній [PERSON], будучи зареєстрованим у квартирі, тривалий час не проживає у ньому, особистих речей у квартирі не має. Наявність його реєстрації у помешканні створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважає, що він втратив право користування вказаним житлом, просив визнати його таким. Позивач [PERSON], третя особа - [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі, а також позивач зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Неповнолітній відповідач [PERSON], а також [PERSON], яка діє в його інтересах, будучи у встановленому порядку повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надали. Представник третьої особи Служби у справах дітей по Лівобережному району управління Служби у справах дітей Маріупольської міської ради, також у судове засідання не прибув по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що квартира [ADDRESS] належить по 1/3 частці - [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23 липня 2007 року. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], вданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області 14 жовтня 2014 року, [PERSON] помер [INFO]. Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області підтверджує, що [PERSON] є неповнолітнім, [INFO]. У графі Батьки зазначені - [PERSON], [PERSON]. Згідно із даними Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у квартирі [ADDRESS] зареєстрований неповнолітній [PERSON], [INFO]. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. З акту, посвідченого КСН «Східний» від 02 серпня 2018 року, вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO], будучи зареєстрованими у квартирі [ADDRESS], не проживає у ній з вересня 2014 року і по сьогодення. Неповнолітній [PERSON] та його мати [PERSON], яка діє в його інтересах, не прибувши у судове засідання, не побажали реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв'язку із спірним жилим приміщенням, і тим самим його не оспорюють. Отже, враховуючи, що понад встановлені законодавством строки неповнолітній [PERSON] разом із своєю матір'ю, відсутні за місцем реєстрації [PERSON] без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред'явлений позов по суті. На підставі п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved