Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

02.12.2014р. [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики. В обґрунтування позову зазначили, що 14.07.2012 року між ними та відповідачем був укладений договір позики, за яким відповідач взяв у них в борг 280000 грн., по 140000грн. у кожного. На підтвердження укладання договору позики відповідач написав розписку. Також 14.07.2012р. між [PERSON] і [PERSON] був укладений ще один договір позики, за яким [PERSON] передав відповідачу грошові кошти у сумі 104000грн. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав розписку. За цими договорами позичальник зобов'язувався повернути грошові кошти 20.07.2012 року. Однак до цього часу відповідач борг не повернув. Просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг у сумі 140000 грн. та судові витрати у сумі 1521,80 грн., на користь [PERSON] борг у сумі 244000 грн. і судові витрати у сумі 2440грн. Представник позивачів [PERSON] позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином ( а.с.32). Причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не подав. Згідно зі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно зі ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені договором. Судом встановлено, що 14.07.2012р. між [PERSON], [PERSON] і [PERSON] укладений договір позики, за яким позикодавці передали позичальнику грошові кошти у розмірі 280000,00 грн., по 140000,00 грн. кожний. Про отримання цих грошових коштів позичальник написала розписку (а.с.11). Позичальник зобов'язувався повернути грошові кошти 20.07.2012 року. Також 14.07.2012р. між [PERSON] і [PERSON] укладений договір позики, за яким позикодавець передав позичальнику грошові кошти у розмірі 104000,00 грн. Про отримання цих грошових коштів позичальник написала розписку (а.с.10). Позичальник зобов'язувався повернути грошові кошти 20.07.2012 року. Грошові кошти відповідач на час розгляду справи у суді позивачам не повернув, на підтвердження чого представник позивача надав суду оригінали розписок від 14.07.2012р. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати у розмірі 1521,80 грн. ( а.с.2,12), на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати у розмірі 2440,00грн. (а.с.1).

Outcome: approved