Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

02.06.2020 року Кредитна спілка «Взаємодовіра» звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 132 від 26.12.2018 року, відповідачка [PERSON] отримала кредит у у сумі 15000 грн. Згідно вказаного договору відповідачці було надано кредит строком на 24 місяці з 265.12.2018 року по 26.12.2020 року. Однак, відповідачка [PERSON] , порушивши зобов`язання за вказаним кредитним договором, допустила простроченням по платежам, яке станом на 26.05.2020 року складає 136 днів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом, що станом на 26.05.2020 року складає 4874 грн 40 коп, з яких: - 3032 грн 13 коп - заборгованість по кредиту; - 20 грн 90 коп - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; - 1812 грн 74 коп - прострочена заборгованість по сплаті відсотків; - 8 грн 63 коп - 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків. В забезпечення кредитних зобов`язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 26.12.2018 року було укладено договір поруки, за яким останній виступив поручителем за зобов`язаннями відповідачки [PERSON] за умовами кредитного договору. Просить стягнути з відповідачів, в солідарному порядку, вказану заборгованість в сумі 4874 грн 40 коп та судові витрати понесені позивачем у розмірі 2102 грн 00 коп. Ухвалою судді від 09.06.2020 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за адресою, вказаною у позовній заяві. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за адресою, вказаною у позовній заяві. Згідно з довідкою, наданою на запит суду виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області від 05.06.2020 року, інформацію щодо місця проживання [PERSON] , [INFO] , неможливо надати в зв`язку з відсутністю відомостей в Реєстрі територіальної громади на вказану особу по місту Первомайську Миколаївської області. Тому відповідач повідомлявся про день, час та місце розгляду справи через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Разом з тим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.223,280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та дійшов такого висновку. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому кожна сторона кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України). Згідно ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 26.12.2018 року між Кредитною спілкою «Взаємодовіра» (далі - КС «Взаємодовіра») та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 132 (далі - Договір) під 70% річних. Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно п. 1.1 вказаного договору КС «Взаємодовіра» зобов`язався надати [PERSON] кредитну лінію з лімітом у сумі 15000,00 грн на засадах строковості зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, під 70% річних, а відповідач [PERSON] , в свою чергу, зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором. Так, відповідачці [PERSON] згідно п. 2.2 Договору було надано кредит в сумі 11400 грн 00 коп в день підписання Договору, 26.12.2018 року. 28.12.2018 року відповідачі [PERSON] було надано додатково кредит в сумі 3000 грн. Факт отримання кредитних коштів відповідачкою [PERSON] підтверджено заявою на видачу готівки № 207 та ордером № 207 до заяви на видачу готівки від 26.12.2018 року, заявою на видачу готівки № 210 та ордером № 210 до заяви на видачу готівки від 28.12.2018 року, а також копіями фіскальних чеків від 26.12.2018 року та 28.12.2018 року. Строк кредитування становить - 24 місяці, з 26.12.2018 року по 26.12.2020 року (п.2.1 Договору). 26.12.2018 року, з метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним Договором, між КС «Взаємодовіра» та [PERSON] було укладено договір поруки № 132: Відповідачка [PERSON] , порушивши зобов`язання за вказаним кредитним договором, допустила простроченням по платежам, яке станом на 26.05.2020 року складає 136 днів. Згідно п.3.4 кредитного договору сторони домовились що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка повернення основної суми кредиту та сплати процентів, що є невід`ємною частиною цього Договору. Також згідно п.3.6. договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка повернення основної суми кредиту та сплати процентів) не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, відповідачі мають перед позивачем заборгованість, яка станом на 26.05.2020 року складає 4874 грн 40 коп, з яких: - 3032 грн 13 коп - заборгованість по кредиту; - 20 грн 90 коп - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; - 1812 грн 74 коп - прострочена заборгованість по сплаті відсотків; - 8 грн 63 коп - 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків. Відповідно до п. 5.4.3 договору Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин: затримання сплати Позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць; несплати Позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків від суми кредиту. Разом з тим, згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3. договору поруки (№132 від 26.12.2018 року) Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх зобов`язань. Предметом договору є обов`язок Поручителя виконати за Боржника у повному обсязі грошові зобов`язання по кредитному договору за умови невиконання або неналежного виконання Боржником самостійно своїх зобов`язань. Термін дії договору поруки з моменту підписання сторонами до настання обставин, передбачених п. 6.1. цього Договору. Згідно п.6.1 вищевказаного договору поруки, порука за цим Договором припиняється: у випадку припинення зобов`язань Боржника за Кредитним договором; якщо Кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання Кредитного договору не пред`явить вимоги до Поручителів; у випадку, якщо умови Кредитного договору змінилися додатковими договорами і тягнуть збільшення відповідальності чи інші несприятливі наслідки для Поручителя без його письмової згоди; якщо після настання строку виконання Кредитного договору Кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване Поручителем або Боржником, а також у разі переведення боргу на іншу особу, якщо Поручитель не поручився за нового боржника. Згідно п.2.1 договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за сплату Боржником кредиту в сумі 15000 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, згідно з умовами Кредитного договору. Згідно п. 4.1. договорів поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ч. 1,2 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Частинами 1, 2, 3 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;зміна умов зобов`язання;сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконали. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved