Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача суми банківського вкладу в розмірі 11000 грн, нарахованих процентів в розмірі 1056 грн 14 коп., а також пені в розмірі 24232 грн, що нарахована на підставі статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 25 травня по 31 серпня 2014 року. В обґрунтування позову послалася на невиконання відповідачем своїх зобов'язань, що виникли з договору банківського вкладу, в частині повернення суми вкладу та нарахованих процентів після закінчення терміну дії договору. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Одночасно він підтвердив, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачеві виплачено суму вкладу в розмірі 11000 грн та частину суми нарахованих відсотків у розмірі 652 грн 15 коп., а всього 11652 грн 15 коп. Представник відповідача позов не визнав, оскільки, на його думку, вимоги позивача не ґрунтуються на законі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 21.11.2013 року сторони уклали договір банківського вкладу на підставі якого позивач внесла на відкритий відповідачем депозитний рахунок грошові кошти в сумі 11000 грн, строком до 25.05.2014 року включно, зі сплатою за користування грошовими коштами 19.15% річних (далі - Договір). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови Договору не виконав і після закінчення строку його дії не повернув позивачеві суму вкладу в розмірі 11000 грн та не виплатив нараховані відсотки в розмірі 1061 грн 91 коп., а всього 12061 грн 91 коп. Як убачається з матеріалів справи (а.с. 19 - 24), в зв'язку із високим ризиком ліквідності та неспроможністю виконувати зобов'язання перед клієнтами, постановою Національного банку України від 13.03.2014 року № 135 відповідача віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі цього, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.03.2014 року № 14 розпочато процедуру виведення відповідача з ринку банківських послуг та призначено тимчасову адміністрацію строком до 13.06.2014 року. Іншим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 року № 49 розпочато ліквідацію відповідача, про що оголошено в газеті «Голос України» від 20.06.2014 року № 117 (5867). Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року N 4452-VI (далі - Закон). Відповідно до частини п'ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Згідно із частинами другою, третьою статті 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону. На даний час Фондом виплачено позивачеві суму вкладу і частину суми нарахованих відсотків, а всього 11652 грн 15 коп.; залишається невиплаченою частина суми відсотків в розмірі 409 грн 76 коп., яка за заявою позивача включена до реєстру кредиторів відповідача. Представник позивача зазначені обставини визнав, що в силу положень частини першої статті 61 ЦПК України звільняє відповідача від обов'язку їх доведення в суді. За таких обставин, вимоги позивача є такими, що не ґрунтуються на Законі, а тому не підлягають задоволенню. Посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу стягнення з відповідача суми пені, при вирішенні цієї справи суд не бере до уваги, оскільки в спірних правовідносинах підлягають застосовуванню норми Закону, що є спеціальними, а тому мають пріоритет перед нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

Outcome: dismissed