Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

03.10.2018 року заступник керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, який в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: військова частина [NUMBER] , Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі, який згодом уточнив. В позові зазначив, що 30.10.2017 року о 20:45 год. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , керуючи транспортним засобом МАN F2001, державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом Каssbohrer 417, державний номерний знак [NUMBER] , скоїв наїзд на систему радіаційного контролю «Янтар» (далі Система). У зв`язку з чим, система отримала наступні пошкодження: пошкоджений антивандальний захист головної стійки УВК-10 (має деформацію захисний каркас зі стальною сіткою); стійка УВК-10 має візуально деформацію у нижній частині кріплення до фундаменту; пошкоджений та розбитий датчик присутності (ІЧ-приймач); можливе пошкодження комутаційної коробки (елементів силових кабелів, розводки ліній зв`язку та живлення 12В, плати з елементами грозозахисту); можливе пошкодження внутрішніх складових головної стійки УВК-10 (провести огляд не вдалося в зв`язку з заклиненням внаслідок пошкодження та деформації двері антивандального захисту). Автомобільна система виявлення радіоактивних матеріалів стаціонарна митна типу «Янтар» зав. №865-09 не виходить на робочий режим роботи та знаходиться в непрацездатному стані. Вказане ДТП сталося внаслідок не дотримання пункту 10.1 та п.13.1 ПДР України. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 06.09.2018 року відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Система виявлення радіоактивних матеріалів та стаціонарна митна «Янтар» зав. №865-09 була отримана Донецьким прикордонним загоном в рамках міжнародної технічної допомоги від в/ч [NUMBER] . Дана система отримана по первинній вартості 424478,00 грн. 26.07.2019 року силами [INFO] (військова частина [NUMBER] ) система радіаційного контролю «Янтар», яка зазнала пошкоджень в результаті неправомірних дій відповідача, відновлена. Загальна сума, яка була використана Державною прикордонною службою України, на відновлення пошкодженого військового майна, в особі військової частини [NUMBER] становить 43069,20 грн. На підставі чого, просив стягнути з відповідача на користь держави, в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України матеріальну шкоду заподіяну державі у сумі 43069,20 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2018 року дану справу розподілено судді Федотовій В.М. Ухвалою судді від 05.10.2018 року цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.10.2018 року та 11.02.2019 року на адресу суду від [PERSON] надійшли відзиви на позовну заяву, в яких зазначено наступне. Вимоги позивача, викладені в позовній заяві він не визнає повністю, оскільки позивач посилається на лист ТОВ «Українські радіаційні прилади», однак це не є належним та достатнім доказом, що підтверджує достовірність наведених в ньому даних, щодо суми завданої шкоди. Серед наданих доказів завданої шкоди, не міститься судової товарознавчої експертизи щодо Системи «Янтар», виконаної належним спеціалістом з залученням сторони відповідача під час огляду пошкодженої системи. На підставі чого, просив відмовити у задоволенні позову. 06.11.2018 року до суду від представника Донецького прикордонного загону надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості позивача Донецький прикордонний загін (військовТакож, 06.11.2018 року від [PERSON] до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. 05.12.2018 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про відвід судді Федотової В.М. 07.12.2018 року від прокурора та представника Донецького прикордонного загону і Адміністрації Державної прикордонної служби України Лещенко М.Ю. до суду надійшли заяви про забезпечення позову. 07.12.2018 року від представника Донецького прикордонного загону та Адміністрації Державної прикордонної служби України Лещенко М.Ю. надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 12.12.2018 року заяву відповідача про відвід головуючого судді Федотової В.М., задоволено. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2018 року дану справу розподілено судді Пантелєєву Д.Г. Ухвалою судді від 18.12.2018 року дану справу прийнято до розгляду, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.02.2019 року та 19.06.2019 року до суду від [PERSON] надійшло клопотання про допит свідків та розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 13.03.2019 та 14.03.2019 року до суду надійшли заяви [PERSON] про залучення третьої особи. Ухвалою суду від 14.03.2019 року залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову Моторне (транспортне) страхове бюро України. 26.03.2019 року від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника МТСБУ. 09.04.2019 року до суду від представника третьої особи МТСБУ надійшли пояснення, в яких зазначено, що у відповідності до ст.ст1187-1188 ЦК України в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 30.10.2017 року за участю транспортного засобу «МАН», державний номер [NUMBER] має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 06.09.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а отже саме він має відповідати за завдану в ДТП шкоду. 30.09.2019 року до суду від представника Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. 15.11.2019 року та 19.11.2019 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на заяву про зменшення позовних вимог, в яких зазначено наступне. Позивач в заяві про зменшення позовних вимог від 25.09.2019 року посилається на зміст ст. 1192 ЦК України, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Але ж в даному випадку відновлення речі не відбувалось, шафу системи радіаційного контролю змінили на нову, після її придбання. Крім того, реальна вартість з урахуванням експлуатаційного зносу не встановлена. Оцінка шкоди заподіяної транспортним засобом у ДТП повинна відображати реальну вартість пошкодженого майна та враховувати його фізичний знос на момент заподіяння такої шкоди потерпілому. З наданих додатків та уточненої позовної заяви вбачається відсутність проведеної експертизи оцінки майна, з урахуванням експлуатаційного зносу, тому зазначена сума вартості нової шафи з доставкою в розмірі 43069,20 грн. є безпідставною та не об`єктивною. Тому просив в задоволенні уточнених вимог відмовити. 14.01.2020 року до суду від представника Адміністрації Державної прикордонної служби України та військової частини [NUMBER] [PERSON] надійшли пояснення, в яких зазначено наступне. Відповідно до заперечень відповідача від 15.11.2019 року, позовні вимоги не визнані на підставі того, що: акти технічного стану не містять інформації про їх заміну, у зв`язку з ДТП; не відображена реальна вартість заміненого майна пошкодженого майна шляхом проведення незалежної експертної оцінки. Зазначив, що в акті демонтажу №22 від 26.07.2019 року чітко зазначено, що шафа комплексу радіаційного контролю не придатна для подальшого використання, з посиланням на акт технічного стану №23 від 26.07.2019 року «у зв`язку з пошкодженням внаслідок ДТП, відновлення якої не можливо..» Окрім цього, постановою приморського районного суду м. Маріуполя від 06.09.2018 року по справі №266/4418/17 [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а у відповідності до ч.2 ст.82 ЦПК України, обставини визнані судом загальновідомими, не підлягають доказуванню. Щодо посилань відповідача на постанову КМУ від 10.12.2003 року №1891, у зв`язку з не проведенням незалежної експертної оцінки реальної вартості майна, дана методика застосовується для проведення оцінки: майна державних і комунальних підприємств, що вноситься до статутного капіталу акціонерного товариства під час приватизації шляхом перетворення зазначених підприємств в акціонерні товариства; об`єктів державної і комунальної власності, які відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна» належать до об`єктів малої приватизації (за умови відсутності радника); об`єктів державної і комунальної власності, які відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна» належать до об`єктів малої приватизації (за умови відсутності балансової вартості об`єктів державної (комунальної) власності); об`єктів приватизації, що повертаються у державну або комунальну власність; майна державних підприємств, що підлягають реорганізації шляхом їх перетворення в акціонерні товариства; відчуження державного (комунального) майна; об`єктів державної і комунальної власності, які відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна» належать до об`єктів малої приватизації та підлягають продажу шляхом викупу (крім випадків, передбачених чч.8,10 ст.15 ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна») і не відповідає обставинам та суті даної судової справи. Реальна вартість майна, встановлена накладними (вимогами) №108/83 від 08.06.2019 року та від 27.06.2019 року №0282453/88, що є відображенням реальної вартості майна. На підставі чого, просив суд стягнути з [PERSON] на користь держави 43069,20 грн. 02.06.2021 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач в заяві про зменшення позовних вимог від 25.09.2019 року посилається на зміст ст.1192 ЦК України, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Але ж в даному випадку відновлення речі не відбувалось, шафу системи радіаційного контролю «Янтар» змінили на нову, після її придбання. Відомостей про те, що замінена шафа не підлягає відновленню і вважається такою, що знищена позивачем не надано. Тобто, заміна пошкодженої шафи на нову, відбулась за одностороннім бажанням позивача, без належного тому обґрунтування. Рішення комісії, що призначена наказом начальника Донецького прикордонного загону від 19.12.2018 року №1754-а про заміну шафи в повному обсязі, тому як не придатна для подальшого використання, має лише силу для виконання підлеглими начальника Донецького прикордонного загону, однак не може бути підставою відшкодування вартості заміни шафи вказаної системи з відповідача. Крім того, на момент заміни шафи, реальна вартість з урахуванням експлуатаційного зносу не встановлена та доказів цього суду не надано. В додатках до уточненої позовної заяви, в акті демонтажу №22 від 26.07.2019 року зазначено, що в результаті довготривалої експлуатації та технічним станом стали не придатними для подальшого використання (акти технічного стану №24,24 від 22.07.2019 року) відносяться до категорії, які потребують заміни в повному обсязі (формуляр №222). Тобто причина заміни-довготривала експлуатація, а не наслідки ДТП. Витрати позивача щодо перевезення нової шафи до місця її встановлення, також є необґрунтованими, тому як необхідність заміни пошкодженої шафи на нову, не доведено можливість відновлення пошкодженої шафи без її переміщення в інше місце і не спростована об`єктивними доказами. Таким чином, з наданих письмових доказів позивачем та уточненої позовної заяви, вбачається відсутність проведеної інвентаризації майна (шафи), відсутність експертної оцінки майна, з урахуванням експлуатаційного зносму, тому зазначена сума вартості нової шафи з доставкою в розмірі 43069,20 грн., є безпідставною, необґрунтованою допустимими доказами і не об`єктивною. В судове засідання 18.10.2021 року прокурор Миргород Б.П. не з`явився, надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник Адміністрації Державної прикордонної служби України, третьої особи військової частини [NUMBER] [PERSON] 18.10.2021 року в судове засідання не з`явився, також надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, справу просив розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Майоров С.В. в судове засідання також не з`явилися, при цьому від них надійшли заяви в яких просили справу розглянути без їх участі. Представник третьої особи МТСБУ в судове засідання жодного разу не з`явився, при цьому надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. \~ \~ \~ \~Вислухавши учасників цивільної справи, дослідивши докази, слід прийти на наступного висновку. \~ \~ \~ \~Так, постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито, у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків. Даною постановою було встановлено, що 30 жовтня 2017 року о 20:45 годин, за адресою: [ADDRESS] , водій [PERSON] керуючи транспортним засобом MAN F2001, державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом Kassbohrer 417, державний номерний знак [NUMBER] , перед початком руху не переконався в безпеці руху, не врахував дорожню обстановку, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на систему радіаційного контролю «Янтар 2П2». При ДТП, транспортній засіб МАN F2001 ,державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом Kassbohrer 417, державний номерний знак [NUMBER] та система радіаційного контроль «Янтар 2П2» отримали механічні пошкодження, чим порушив п. п. 10.1. 13.1 Правил дорожнього руху України.(т.1, а.с.5-6). Відповідно до копії з Централізованої бази даних МТСБУ, поліс на тз № [NUMBER] не знайдено. (т.1, а.с.142). \~ \~ \~ \~У відповіді компанії ТОВ «Українські радіаційні прилади» від 29.12.2017 року на запит начальника Донецького прикордонного загону зазначено, що ТОВ «Українські радіаційні прилади» провела технічний огляд та підготувала розрахунок завданих збитків майна Донецького прикордонного загону. В результаті огляду будо виявлено пошкодження частин системи: корпусу системи (не підлягає відновленню) та антивандальної клітки (встановлена навколо системи). Розрахунок вартості обладання системи радіаційного контролю типу «Янтар» проводився по аналогічному обладнанню, яке виробляє їх компанія, де загальна варість складових частин становить 10109,00 дол.США, що згідно з офіційним укурсом НБУ на сьогодні становить 283314,83 грн.. вартість робіт становить 178416,00 грн. (т.1, а.с.7-8). \~ \~ \~ \~Відповідно до акту перевірки (тестування) обладнання №03-2017, 19.12.2017 року проведено перевірку (тестування) працездатності системи радіаційного контролю типу «Янтар» (сер. №865-09), за результатами якої виявлено пошкодження корпусу системи радіаційного контролю. Блоки детектування, блок живлення, блок обробки інформації, датчики присутності знаходяться в робочому стані. Рекомендовано провести заміну корпусу системи радіаційного контролю «Янтар» та зазначено, що ремонту та відновленню корпус не підлягає. (т.1, а.с.9), про що також свідчить додаток 1. Фото. (т.1, а.с.10). \~ \~ \~ \~З акту №362 від 02.07.2012 року вбачається, що первинна вартість системи виявлення радіоактивних та ділящихся матеріалів Янтар -1А-04Х становить 5602594,00 грн., датою введення в експлуатацію системи є 11.04.2012 року. (т.1, а.с.11-16). \~ \~ \~ \~Згідно акту №218 технічного стану системи виявлення радіоактивних матеріалів та стаціонарна митна «Янтар 1А», складеного комісією у складі голови комісії: заступника начальника загону начальника інженерно-технічного відділу Р.Афанасенко, членів комісії: заступника головного бухгалтера ФЕВ (бухгалтерської служби) М. Мельник, начальника відділення РХБ захисту та екологічної безпеки А.Звіревич, юрисконсульта групи правового забезпечення К.Савченко, начальника відділу прикордонної служби «Маріуполь», комісією запропоновано у зв`язку з пошкодженням 30.09.2017 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди встановленої в «Маріупольському морському торговельному порту» автомобільної системи виявлення радіоактивних матеріалів та стаціонарної митної типу «Янтарь 1А», зав. №865-09, яка стоїть на балансі Донецького прикордонного загону, з метою визначення її пошкоджень та завданих збитків звернутись до судово експертної організації щодо визначення пошкоджень та суми збитку (ремонту) автомобільної системи виявлення радіоактивних матеріалів та стаціонарної митної типу «Янтарь 1А». (т.1 а.с.17-18). \~ \~ \~ \~З накладеної (вимоги) №108/83 від 08.06.2019 року випливає, що вартість шафи, а саме майна в/ч 9937 складає 39210 грн. (т.1, а.с.200). В акті демонтажу за №22 від 26.07.2019 року зазначено, що комісією здійснено перевірку демонтажу акумуляторів ВВ ВР12-12 та шафи в системі виявлення радіоактивних матеріалів стаціонарну митну «Янтар» УВК-10 «№855-09 на комплекс виявлення ядерних та радіоактивних матеріалів «Янтар», що встановлений на Ппр «Маріупольський морський торгівельний порт» впс «Маріуполь» та встановлено, що в описані матеріальні цінності в результаті довготривалої експлуатації та своїм технічним станом стали не придатними для подальшого використання, відносяться до 5 категорії потребують заміни в повному обсязі. (т.1, а.с.201). Відповідно до акту установки №23 від 26.07.2019 року, складеного комісією випливає, що комісія здійснила перевірку установки акумуляторів ВВ ВР12-12 та заміни шафи в систему виявлення радіоактивних матеріалів стаціонарну митну «Янтар» УВК-10 «№855-09 на комплекс виявлення радіоактивних матеріалів стаціонарну митну «Янтар», що встановлений на Ппр «Маріупольський морський торгівельний порт» впс «Маріуполь» в повному обсязі та встановила два найменування предметів шафу і акумуляторів ВВ ВР12-12 на загальну суму 43405,20 грн., які встановлені на комплекс виявлення ядерних та радіоактивних матеріалів «Янтар» та внесені до розділу «Облік технічного обслуговування» формуляру №222. (т.1, а.с.202). У довідці, підписаній головним бухгалтером начальником фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) [PERSON] , начальником відділення автомобільного та бронетанкового забезпечення інженерно-технічного відділу Марищук М., старшим техніком відділення забезпечення паливно мастильними матеріалами відділення забезпечення Партицьким Б. зазначено, що для отримання та перевезення шафи (РХБЗ), номенклатурний номер 11164324 від в/ч [NUMBER] м. Оршанець, яку використано для поточного ремонту автоматичного комплексу контролю за переміщенням матеріалів на базі системи «Янтар», згідно дорожнього листа №1/256 від 03.06.2019 року водієм [PERSON] на автомобілі СКС-НND 0374Ю4 було витрачено дизельного палива у кількості 107,2 кг. на суму 3859,20 грн. (т.1, а.с.203), що також підтверджується дорожнім листом №1/256. (т.1, а.с.204). 31.05.2021 року представником відповідача адвокатом Майоровим С.В. зроблено запит до директора ФОП Гурінович з проханням надати письмову інформацію, чи можливо було відновити шафу системи радіаційного контролю «Янтар», з урахуванням зафіксованих пошкоджень? Якщо так, то яка вартість відновлювального ремонту вказаної шафи системи радіаційного контролю «Янтар»? (т.2, а.с.114). З відповіді ФОП [PERSON] на ім`я адвоката Майорова С.В. вбачається, що зовнішню шафу радіаційного контролю «Янтар» з урахуванням зовнішніх пошкоджень-відновити можливо. Кошторисна вартість відновлюваних робіт зовнішньої шафи «Янтар» розрахована та додана до матеріалів справи (т.2, а.с.115-174). Доводи відповідача та його представника щодо необхідності проведення по справі експертизи не знайшли свого підтвердження у суді, оскільки відповідно до чинного ЦПК України призначення експертизи не є обов`язковим і розмір шкоди встановлений повноважною комісією. Згідно зі ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. Ці повноваження прокурора закріплені також ст. 45 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (мотивувальна частина рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № З-рп/99). Так згідно ст. 28 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» майно, закріплене за військовими частинами та установами Державної прикордонної служби України, є державною власністю та належить їй на праві оперативного управління. Згідно ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України», який розповсюджує дію і на Державну прикордонну службу України, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України на праві оперативного управління. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо Так суд, ознайомившись з предметом даного спору, прийшов до висновку, що пред`явлення прокурором даної позовної заяви в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних відносинах - Адміністрації Державної прикордонної служби України, викликано винятково захистом порушених прав держави. Так вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків (відшкодування шкоди), суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності, а саме наявність правила поведінки, встановленого законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанови суду у справах про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань що мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито, у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, а тому при розгляді даної справи у суді обставина, що мало місце порушення, подія, місце, що винний [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення за участю керованого ним транспортного засобу 30.10.2017 року повторному доказуванню не підлягають. Щодо розміру заподіяної шкоди, то в даному випадку суд вважає, що наданими по справі доказами позивачем підтверджено факт пошкодження майна прикордонного загону системи радіаційного контролю «Янтар», встановленого на Ппр «Маріупольський морський торгівельний порт» впс «Маріуполь», зав. №865-09, а тому підтверджено факт заподіяння збитків від неправомірних дій [PERSON] . Далі,\~визначаючи розмір заподіяної шкоди суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт системи радіаційного контролю «Янтар». Визначаючи розмір заподіяних збитків суд приймає до уваги накладну (вимогу) №108/83 від 08.06.2019 року щодо вартості шафи, а саме майна в/ч [NUMBER] складає 39210 грн. та акт установки за №23 від 26.07.2019 року і згідно з якими розмір заподіяних позивачеві збитків складає 43069,20 грн. Підсумовуючи вищевикладене суд, вважає, що позов заступника керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, який в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України підлягає задоволенню, і відповідно з [PERSON] в рахунок відшкодування заподіяних матеріальних збитків належить стягнути\~43069,20 грн. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору за законом та\~враховуючи, що позов\~задоволено, то суд покладає на відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved