Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

04.02.2021 в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог. 03.02.2018 близько 16 год.30 хв. [PERSON] , керуючи автобусом марки «МАН» державний номер [NUMBER] ,який належить ТзОВ «АТП-12629» , працівником якого був водій [PERSON] , неподалік села Запереділля Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області, не врахувавши дорожньої обстановки, не впоравшись з керуванням виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Мерседес» держаний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності. Внаслідок цих обставин транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.02.2018 в справі № 302/157/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (визнано винуватцем ДТП і допущення порушень пунктів 11.3.12.1 Правил дорожнього руху) та накладено адміністративне стягнення. Ця постанова суду набрала законної сили 09.03.2018. Позивач звернувся до оцінювача [PERSON] , який склав звіт від 26.03.2018 про оцінку автомобіля «Мерседес» і надав висновок про вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля після зазначеної ДТП, яку визначено в сумі 338611, 35 грн. За наслідками зазначених обставин та звіту оцінювача [PERSON] страховою компанією відповідача на користь позивача виплачено страхове відшкодування в сумі 100 тисяч гривень. Відповідач відмовився добровільно виплатити різницю між завданими збитками та сумою виплаченого страхового відшкодування, тобто 238611, 35 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся з позовом до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області для відшкодування завданої шкоди в судовому порядку. Позивач по причині затягування, на його думку, розгляду справи під час підготовчого провадження звернувся до цього суду із заявою про залишення позову без розгляду. Про це було винесено відповідне рішення суду, тому позивач звернувся із зазначеним позовом до суду за місцем заподіяння шкоди. Позивач покликається на застосування положень статей 1172,1194,1192,1187,1188 ЦК України, на правові висновки Верховного суду в аналогічних справах. Позивач завдання моральної шкоди та її розмір обґрунтував тим, що внаслідок пошкодження автомобіля зазнав моральних страждань, що проявились в порушенні звичайного способу життя, витрачання часу на визначення вартості ремонтних робіт, необхідності звертатись до суду. В справі винесено такі процесуальні рішення: - згідно з ухвалою від 08.02.2021 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків (сплати судового збору); - згідно з ухвалою від 25.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання; - згідно з ухвалою від 23.03.2021 задоволено клопотання відповідача і витребувано із Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 344/9125/18 за позовом [PERSON] до АТП 12629 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок ДТП; - згідно з ухвалою від 14.05.2021 закрито підготовче провадження в справі і справу призначено до судового розгляду; - згідно х ухвалою від 08.06.2021 відмовлено представнику відповідача адвокату Мотринець І.М. у задоволенні заяви про відвід судді Кривка В.П. Процесуальні заяви сторін по суті. У відзиві на позов сторона відповідача позовні вимоги заперечила повністю на основі такого обґрунтування позиції. Звіт № 1185/18 про оцінку автомобіля позивача та визначення розміру збитків оцінювача [PERSON] , здійснений на замовлення сторони позивача, є сумнівним щодо належного доказу, бо не є висновком експерта, а тому відповідач цей доказ вважає недостовірним. У справі № 344/9125/18, яка розглядалась Івано-Франківським міським судом, було призначено судову авто товарознавчу експертизу і отримано висновок експерта Львівського НДІСЕ Бадейнова О.М. (в порядку проведення повторної судової автотоварознавчої експертизи) № 1585 від 25.06.2020, за яким: - ринкова вартість вантажного автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер 416 СДІ» на дату ДТП (03.02.2018) становила 235674, 71 грн; - вартість відновлювального ремонту із врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу зазначеного вантажного автомобіля, з урахуванням його обстеження 19.05.2020, в цінах на дату ДТП становить 381555, 08 грн ; - вартість відновлювального ремонту із врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу зазначеного вантажного автомобіля, з урахуванням його обстеження 19.05.2020, в цінах на дату ДТП становить 162743,94 грн; - за результатами обстеження, проведеного 19.05.2020, об`єктивно встановити з технічної точки зору вартість в аварійно пошкодженому стані після ДТП зазначеного вантажного автомобіля неможливо з причин, зазначених у дослідницькій частині висновку; - ймовірна утилізаційна залишкова вартість пошкодженого в ДТП зазначеного вантажного автомобіля, без врахування втрат (додаткового зменшення), пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні втрати та інше) могла складати станом на лютий 2018 - 157314, 93 грн. З огляду на цей висновок експерта сторона відповідача вважає, що підстав для відшкодування збитку позивачу і задоволення позову не має, виходячи з таких розрахунків: 235574, 71 (ринкова вартість вантажного автомобіля позивача на момент ДТП) - [NUMBER] , 93 грн (утилізаційна залишкова вартість пошкодженого вантажного автомобіля позивача після ДТП) = 78259, 78 грн; позивач отримав страхове відшкодування від страхової компанії, що застрахувала цивільно-правову відповідальність відповідача в сумі 100 тисяч гривень. Відповідач вважає, що позивач отримав надлишок суми в порядку відшкодування матеріального збитку: 100000 - 78259,78 грн = 21740 грн 22 коп. Цю надлишкову суму відповідач просить зарахувати як визнаний відповідачем частково розмір моральної шкоди, зазначений у позовних вимогах (за змістом мотивувальної частини позову) з огляду на те, що в цій частині позову позивач вимагає та обґрунтовує розмір моральної шкоди в сумі 20000 грн, а в прохальній частині вимагає стягнути з відповідача суму 50000 грн. У відповіді на відзив відповідача сторона позивача просить не брати до уваги посилання відповідача на висновок експерта Бадейнова О.М., бо в цьому висновку не має підпису експерта, що стверджує попередження його про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку (посилання на недопустимість зазначеного доказу); окрім цього, сторона позивача вважає сумнівним висновок експерта Бадейнова О.М. щодо визначення утилізаційної вартості пошкодженого внаслідок ДТП вантажного автомобіля позивача, бо в цій частині висновок містить посилання на ймовірність та припущення і не враховує те, що експертиза проводилась після спливу майже трьох років після дати ДТП (посилання на неналежний доказ). Окрім цього, позивач у відзиві зазначив, що 19.03.2021 уклав договір № 013490 купівлі-продажу зазначеного пошкодженого вантажного автомобіля в ДТП у пошкодженому стані за сумою 15000 грн, що стверджує ринкову утилізаційну вартість транспортного засобу. У зв`язку з цим позивач на зазначену суму заявив про зменшення позовних вимог до суми 223 611 грн 35 коп. (338611, 35 грн - 100000 - 15000) і надав докази про це. Позивач також підтримав позовні вимоги в частині розміру моральної шкоди в сумі 50000 грн, зазначивши, що в тексті мотивувальної частини позовної заяви допущено описку (замість 50000 грн помилково зазначено 20000 грн, що є відмінним від прохальної частини позовної заяви, тобто вимога відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50000 грн). Оцінивши зміст позовних вимог, процесуальні заяви і позиції сторін, доводи їх представників в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Судом установлено такі обставини. 03.02.2018 близько 16 год.30 хв. [PERSON] , керуючи автобусом марки «МАН» державний номер [NUMBER] ,який належить ТзОВ «АТП-12629» , працівником якого був водій [PERSON] , неподалік села Запереділля Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області, не врахувавши дорожньої обстановки, не впоравшись з керуванням виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Мерседес» держаний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності. Внаслідок цих обставин транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.02.2018 в справі № 302/157/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (визнано винуватцем ДТП і допущення порушень пунктів 11.3.12.1 Правил дорожнього руху) та накладено адміністративне стягнення. Ця постанова суду набрала законної сили 09.03.2018. Позивач звернувся до оцінювача [PERSON] , який склав звіт від 26.03.2018 про оцінку автомобіля «Мерседес» і надав висновок про вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля після зазначеної ДТП, яку визначено в сумі 338611, 35 грн. За наслідками зазначених обставин та звіту оцінювача [PERSON] страховою компанією відповідача на користь позивача виплачено страхове відшкодування в сумі 100 тисяч гривень. Відповідач відмовився добровільно виплатити різницю між завданими збитками та сумою виплаченого страхового відшкодування, тобто 238611, 35 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся з позовом до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області для відшкодування завданої шкоди в судовому порядку. Позивач по причині затягування, на його думку, розгляду справи під час підготовчого провадження звернувся до цього суду із заявою про залишення позову без розгляду. Про це було винесено відповідне рішення суду, тому позивач звернувся із зазначеним позовом до суду за місцем заподіяння шкоди. Сторони не оспорюють обставини ДТП, винуватість водія автомобіля, належного відповідачу в учинення ДТП, виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 100000 грн за договором обов`язкового цивільного страхування відповідальності, укладеним відповідачем і страховою компанією. Предметом спору є розмір матеріального збитку, завданий позивачу внаслідок ДТП відповідачем, який перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування, а також розмір завданої моральної шкоди. Сторони вирішували зазначений спір в порядку цивільного судочинства в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області. Згідно з ухвалою цього суду від 28.01.2021 в справі № 344/9125/18 позовну заяву [PERSON] до ТзОВ «АТП12629» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, залишено без розгляду на підставі заяви позивача про це. Ця ухвала набрала законної сили. Відповідно до положень статті 257 ч.1 п.5 , ч.2 статті 28 ч.6 ЦПК України позивач правомірно звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області повторно із зазначеними позовними вимогами, тобто за місцем заподіяння шкоди майну позивача. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке обґрунтування цього висновку суду. Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно із статтею 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України. За загальним правилом така шкода відшкодовується володільцем, власником транспортного засобу (джерела підвищеної небезпеки), тобто особою, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до статті 1192 ЦК України, має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідач обґрунтовано піддав сумніву звіт оцінювача [PERSON] № 1185/18 про оцінку автомобіля позивача щодо визначення ринкової вартості транспортного засобу станом на момент ДТП, бо цей висновок (пункт 4) щодо вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП без належного обґрунтування цим оцінювачем прийнято рівним (дійсним) ринковій вартості автомобіля на момент дослідження без урахування аварійних пошкоджень. Відповідно до статті 33 закону «Про оцінку марна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спори з приводу оцінки майна, здійсненої на основі положень цього закону, вирішуються в судовому порядку. Суд визнає належним і допустимим та достовірним доказом висновок судового експерта Львівського НДІСЕ Бадейнова О.М. № 1585 від 25.06.2020 , наданого на ухвалу Івано-Франківського міського суду в справі № 344/9125/18 про призначення повторної авто товарознавчої експертизи з участю цих же сторін і по цьому ж питанню (предмету спору) з цих же підстав за цими ж вимогами (т. 2 сторінки 2-25 зазначеної справи). Посилання сторони позивача на те, що на стр.3 зазначеного висновку відсутній підпис експерта про попередження про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, суд не бере до уваги, бо на кожній сторінці зазначеного висновку міститься підпис експерта, у тому числі й на сторінці 3. У судовому засіданні експерт пояснив, що помилково (механічно) у графі (абзаці) під підписом у частині зазначеного вище питання він не поставив підпис в примірнику експертного висновку, який був наданий суду. Натомість в іншому примірнику такий підпис є. Таке порушення суд вважає формальним, яке не може саме по собі, підтверджувати не допустимість зазначеного доказу. Зазначеним висновком експерта Бадейнова О.М. встановлено таке : 1) ринкова вартість вантажного автомобіля позивача (реквізити і найменування зазначені вище) становить 235674, 71 грн; 2) вартість відновлювального ремонту зазначеного вантажного автомобіля позивача для усунення пошкоджень отриманих при ДТП, з урахуванням результатів його обстеження 19.05.2020 , в цінах на дату ДТП - 03.02.2018 , становила 381555,08 грн; 3) вартість відновлювального ремонту із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу зазначеного вантажного автомобіля, для усунення пошкоджень, отриманих при ДТП, з урахуванням результатів обстеження 19.05.2020 , в цінах на дату ДТП 03.02.2018, становила 162743,94 грн; 4) за результатами обстеження, проведеного 19.05.2020, об`єктивно встановити з технічної точки зору, вартість в аварійно пошкодженому після ДТП 03.02.2018 стані зазначеного вантажного автомобіля не вважається можливим з причин, указаних у дослідницькій частині висновку. При цьому ймовірне значення утилізаційної вартості зазначено пошкодженого в ДТП вантажного автомобіля, станом на 03.02.2018 , без урахування витрат (додаткового зменшення), пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше) могла складати без податків, зборів, інших обов`язкових платежів станом на лютий 2018 157314,93 грн. За змістом експертного висновку і за змістом акту оцінювача [PERSON] вартість відновлювального ремонту пошкодженого зазначеного вантажного автомобіля суттєво не відрізняється. Натомість експерт обґрунтовано надав висновок про ринкову вартість зазначеного вантажного автомобіля станом на дату ДТП 235674, 71 грн. Згідно висновку експертна вартість відновлювального ремонту зазначеного вантажного автомобіля визначена в сумі 381555,08 грн, тобто перевищує ринкову вартість вантажного автомобіля станом на дату ДТП. Отже, позивач має право на відшкодування збитків, завданих ДТП. У розмірі ринкової вартості вантажного автомобіля станом на дату ДТП,, тобто до пошкодження автомобіля, в сумі, яка визначена висновком судового експерта, тобто 235674 грн 71 коп., оскільки страховою компанією відповідача позивачу відшкодовано суму 100 тисяч грн. відповідно до договору, що не оспорюється сторонами, то ця сума підлягає врахуванню. Суд вважає, що слід урахувати також суму, яку отримав позивач унаслідок продажу пошкодженого автомобіля, який після ДТП був непридатним для експлуатації. Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 19.03.2021 позивач продав транспортний засіб гр. [PERSON] за 15 тисяч гривень. Доводи сторони відповідача, що зазначений договір є недійсним, бо транспортний засіб продано за явно заниженою ціною (менше утилізаційної вартості пошкодженого транспортного засобу, зазначеної у висновку судового експерта), суд відхиляє на основі такого обґрунтування. Пункт чотири висновку судового експерта Бадейнова О.М. щодо утилізаційної вартості пошкодженого транспортного засобу не є категоричним, містить посилання на ймовірність, а також суперечливим за змістом першого і другого абзацу з поясненням про неможливість надати належний висновок по цьому питанню. З цього приводу експерт Бадейнов О.М. надав відповідні роз`яснення в судовому засіданні. Суд вважає, що відповідач не довів жодним належним доказом та відповідним обґрунтуванням, що зазначений вище договір купівлі продажу є недійсним, удаваним тощо. Позивач як власник майна (продавець) має право особисто визначати вартість майна, яке він реалізує покупцю. Сторони з цього приводу є вільними щодо істотних умов договору , зокрема ціни договору. Сторони також не оспорюють, що, по суті, транспортний засіб позивача внаслідок ДТП став фізично знищеним і непридатним до експлуатації. Слід також взяти до уваги, що пошкоджений транспортний засіб сторони визнали таким, що підлягає утилізації як вартість деталей і конструкцій, які можливо використати як б/у деталі, а також те, що позивач пошкоджене авто реалізував більше ніж через три роки після дати ДТП, що безумовно впливає на зменшення вартості такого майна. Відповідач не надав належних і достовірних доказів, що пошкоджений автомобіль станом на дату 19.03.2021 (укладення договору купівлі продажу), мав вищу вартість, а також не підтвердив те, що зазначена угода укладена навмисно, про людське око тощо. Верховний суд з розглядуваного питання надав такі правові позиції і висновки. Якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місяця ДТП. Для повного відшкодування завданої шкоди і страховиком, і винним водієм судам необхідно встановити ринкову вартість автомобіля до ДТП та вартість деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного транспортного засобу після ДТП (постанова КЦС ВС від 01.10.2018 . справа № 363/2222/16-ц). Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди визначається у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратами з евакуації транспортного засобу з місця ДТП (постанови КЦС ВС від 14.03.2018 справа № 337/5881/14-ц , від 30.01.2019 справа № 753/21303/16-ц та інші). Отже, до стягнення з відповідача слід присудити такий розмір матеріальної шкоди : 235674, 71 грн (ринкова вартість автомобіля позивача станом на дату ДТП) - 100000 грн (виплачене відшкодування позивачу страховиком відповідача) - 15000 грн (сума отримана позивачем за договором купівлі-продажу пошкодженого автомобіля станом на 19.03.2021) = 120 674 грн 71 коп. Суд вважає, що позивач має право і на відшкодування моральної шкоди відповідно до положень статті 1167 ч.1 ЦК України, бо ця шкода завдана унаслідок неправомірних винних дій водія відповідача і проявилась у психічних стражданнях через пошкодження майна, незручностей щодо організації свого життя, докладанні додаткових зусиль для відновлення становища і захисту прав. Натомість позивач заявлений ним розмір моральної шкоди належно не обґрунтував. Відшкодування моральної шкоди не може розцінюватись як спосіб збагачення. Отже, достатнім співмірним до вчиненого, розумним і справедливим розміром морального відшкодування суд визнає суму 20000 гривень. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач тільки частково довів позовні вимоги належними, допустимими і достовірними доказами, а відповідач тільки частково спростував ці вимоги належними і допустимими та достовірними доказами, - відповідно до положень статті 81 ч.1 ЦПК України. Судові витрати у виді судового збору підлягають поверненню позивачу відповідно до суми задоволених вимог і положень статті 141 ч1 ЦПК України, а саме: ціною позову, яка підлягає задоволенню за сумою матеріального і морального відшкодування є сума 140674 грн 71 коп. Отже, розмір судового збору, який слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до положень закону «Про судовий збір» є сума 1407. 74 грн (за ставкою 1% від задоволеної ціни позову). Судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу на суму 10000 грн, які понесені стороною позивача, і анонсовані та підтверджені позивачем у відповідних процесуальних заявах та поданих документах підлягають частковому задоволенню відповідно до положень статті 141 ч1 ЦПК України. Цей розмір витрат суд визначає пропорційно до задоволених вимог, а саме: уточнені позовні вимоги позивача становили суму 273611, 35 грн; позов задоволено судом на суму 140 674, 71 грн, тобто в частці 51,41%. Отже, послуги адвоката підлягають поверненню в сумі 5141 грн (10000 грн х 0, 5141).

Outcome: partial