Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

02.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне. Відповідач [PERSON] є її рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 травня 2002 року Відділом РАГС Розівського районного управління юстиції Запорізької області. Вона (позивачка) на даний час продовжує навчатися на денній формі навчання на першому курсі факультету соціальної педагогіки та психології Запорізького національного університету, у зв`язку з чим не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Згідно з договором про надання освітніх послуг № 377/19-БД від 15 серпня 2019 року, за навчання кожного семестру необхідно сплачувати 6 600 грн. Також відповідно до договору найму житлового приміщення № 037/7-19 від 15 вересня 2019 року, за проживання у гуртожитку щороку необхідно сплачувати кошти в розмірі, передбаченому Кошторисом вартості проживання, внаслідок чого за проживання в гуртожитку протягом навчання на першому курсі її матір`ю - [PERSON] було сплачено 5 200 гривень. Крім того, їй необхідно витрачати кошти на харчування та одяг. Відповідач [PERSON] працює електромонтером у Більмацькому МРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго», а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. З огляду на вказане, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання її як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 08.07.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09 год. 00 хв. 24.07.2020 року (а.с. 17). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, зокрема зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 25). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 23 травня 2002 року Відділом РАГС Розівського районного управління юстиції Запорізькій області (а.с. 2). З матеріалів справи вбачається, що причиною звернення [PERSON] до суду із вказаним позовом стало те, що остання продовжує навчання на першому курсі факультету соціальної педагогіки та психології Запорізького національного університету на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги (а.с. 5, 6). Крім того, позивачка [PERSON] згідно до договору найму житлового приміщення № 037/7-19 від 01.09.2019 року, за проживання у гуртожитку щороку повинна сплачувати кошти в розмірі, передбаченому Кошторисом вартості проживання. Так, за проживання в гуртожитку протягом навчання на першому курсі матір`ю позивачки - [PERSON] було сплачено 5 200 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 7-9). Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Абзацом 2 частини 2 наведеної статті СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Виходячи з роз`яснень, викладених в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи цивільно-правовий спір суд враховує, що позивачка - [PERSON] , [INFO] , яка на час звернення до суду із вказаним позовом досягла віку 18 років, на даний час навчається на денній формі навчання на першому курсі факультету соціальної педагогіки та психології Запорізького національного університету, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки немає самостійного заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд доходить висновку про те що, позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 02.07.2020 року і до закінчення навчання або до досягненню останньою двадцятитрьохрічного віку, - з огляду на те, яка із зазначених обставин настане першою. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved