Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

02 грудня 2013 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 23 463,50 грн. та неустойку (штраф, пеня) за несвоєчасне здійснення страхової виплати. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 23.05.2013 року в м.Київ по бул.Дружби Народів,27 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Тойота», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Хюндай», державний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Як зазначає позивач, винним в ДТП визнано водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень та спричинена йому матеріальна шкода в розмірі 23 463,50 грн. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та не сплатив страхове відшкодування, а тому позивач просить стягнути неустойку. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Також не було направлено суду заперечень чи пояснень на позовну заяву. А тому суд продовжив розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіривши матеріали справи, суд в судовому засіданні встановив, що автомобіль «Хюндай», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON]. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 22.07.2013 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності - накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зокрема в постанові зазначено, що 23.05.2013 року приблизно о 13 год. 00 хв. [PERSON] на бул. Дружби Народів, 27 в м.Києві, керуючи автомобілем «Тойота», державний номер [NUMBER] залежно від дорожньої обстановки та швидкості руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номер [NUMBER], чим порушив п.13.1, 2.3 ПДР України. Як встановлено в судовому засіданні, цивільна відповідальність власника автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER] на момент ДТП - 23.05.2013 року була застрахована в ПрАТ СК «Лафорт» згідно Полісу АВ №8580927. Полісом франшиза не встановлена. Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Статтею 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 28 зазначеного Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону). Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, що 04.06.2013 року складено ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Хюндай», державний номер [NUMBER] станом на 04.06.2013 року складає 23 463,50 грн. В судовому засіданні не було встановлено, що відповідач виконав належним чином свої зобов'язання. Статтею 37 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Згідно із статтею 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. А тому, оскільки полісом не встановлена франшиза, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 23 463,50 грн. Стаття 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Так як позивачка не надала суду докази про те, коли вона звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, не надала доказів, що вона надала всі необхідні документи для проведення виплати, позивачем не доведено, що виплата страхового відшкодування не здійснена з вини відповідача, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для стягнення пені. На підставі ст.88 ЦПК України, за якою: стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 234,63 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial