Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

02 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Комунального закладу «Спеціалізований центр медико-соціальної реабілітації дітей» Дніпропетровської обласної ради, в якому просить звільнити її від сплати аліментів на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно на кожну дитину з 03 грудня 2010 року, та скасувати заборгованість по сплаті цих аліментів яка утворилася після 03 грудня 2010 року (а.с.2-5). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від [INFO] вона була позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], діти були передані Органу опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради для подальшого влаштування, крім того вона була зобов'язана сплачувати аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно на кожну дитину на особистий рахунок дітей у Державному Ощадному Банку України до досягнення дітьми повноліття. Наскільки їй відомо особисті рахунки на дітей у банківській установі не відкривалися, кошти на них не зараховувалися. Органом опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради діти були влаштовані до Комунального закладу «Спеціалізований Будинок дитини №1» зараз ця установа називається комунальний заклад «Спеціалізований центр медико-соціальної реабілітації дітей» Дніпропетровської обласної ради, саме його зазначено в якості стягувана коштів на утримання дітей. Після родів близнюків вона важко захворіла виник комплекс проблем з серцем, нирками, запалення легенів з ускладненнями вона 4 місяці перебувала на стаціонарному лікуванні, як слідство дітей забрали до дитячого будинку, оскільки вона мати - одиначка, близьких родичів які б могли потурбуватися про неї та дітей не було. Коли вона вийшла з лікарні за станом здоров'я працювати не могла і майже не могла ходити. В неї навіть не було грошей на їжу. Тому вона не могла забрати дітей до дому, але їх навідувала у дитячому будинку. Про те що відбувся суд про позбавлення її батьківських прав вона не знала, рішення ухвалено було заочно. Коли в черговий раз вона прийшла до дитячого будинку дізналася, що дітей там немає, оскільки відбулося їх усиновлення, 19 серпня 2010 року судове рішення про позбавлення батьківських прав, а 03 грудня 2010 року вже рішення про усиновлення. Про те що вона зобов'язана сплачувати аліменти на утримання дітей вона дізналася тільки у березні 2018 року, коли їй на роботі повідомили, що до бухгалтерії надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, до цього про свої аліментні зобов'язання вона не знала. 12.03.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на її заробітну плату із цього документу вона дізналася, що повинна сплачувати на користь Комунального закладу «Спеціалізований Будинок дитини №1» на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] [INFO] по 600 гривень на кожну дитину щосісячно, а також, що за нею числиться заборгованість по сплаті аліментів по 54 000 грн. на кожну дитину. Державному виконавцю вона пояснила, що вважаю нарахування цієї заборгованості незаконним оскільки діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] були усиновлені 03.12. 2010 року. У ДВС їй пояснили, що своїм рішенням вони не можуть звільнити її від сплати аліментів закривши провадження. У СК України містяться підстави для звільнення від сплати аліментів, серед яких є і інші обставини. Тому вважає, що також такою підставою для припинення аліментних зобов'язань щодо дитини, може бути її усиновлення у разі прийняття судом рішення про запис усиновлювача як батька, матері дитини. Відповідно до частини 4 статті 232 Сімейного кодексу України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у тому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Таким чином всі права і обов'язки щодо її дітей перейшли до усиновлювачів, в тому числі аліментні зобов'язання щодо їхнього утримання. Хоч законодавець чітко не визначився у цій правовій нормі, стосовно звільнення від стягнення аліментів з батьків на дитину, яку було усиновлено, але вона вважає, що це можливо і вирішення цього питання покладається на суд. Також вважає, що повинна бути скасована заборгованість по сплаті аліментів яка утворилася з 03 грудня 2010 року (дата рішення суду про усиновлення). 26 травня 2018 року від представника відповідача Комунального закладу «Спеціалізований Центр медико-соціальної реабілітації дітей» Дніпропетровської обласної ради» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначають, що вони є не належним відповідачем. На час винесення рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2010 року про стягнення з позбавленням батьківських прав [PERSON] аліментів, які підлягали зарахуванню на особисті рахунки дітей: [PERSON] та [PERSON], діти мешкали у КЗ «Спеціалізований Будинок дитини №1» Дніпропетровської обласної ради», який здійснював над малолітніми дітьми опікунські обов'язки. Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради № 328-14/VІ від 17.08.2012р. КЗ «Спеціалізований Будинок дитини №1» Дніпропетровської обласної ради» було перейменовано у КЗ «Спеціалізований Центр медико-соціальної реабілітації дітей» ДОР» із затвердженням нової редакції статуту, відповідно до якого заклад був перепрофільований у лікувально-профілактичний заклад охорони здоров'я із метою медико-соціальної реабілітації дітей, яким є і на теперішній час, і в подальшому не здійснював опікунських обов'язків, щодо дітей, позбавлених батьківського піклування, тобто фактично не є правонаступником КЗ «Спеціалізований Будинок дитини №1» Дніпропетровської обласної ради». Їх закладу було передано приміщення колишнього КЗ Спеціалізований Будинок дитини №1» Дніпропетровської обласної ради», але на їх заклад покладені зовсім інакші функції, а саме - медико-соціальна реабілітація дітей. Із довідки Управління-служби у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі Ради № 12/04-11-599 від 23.03.2018 року, залученої позивачем до матеріалів справи, відомо, що діти [PERSON] та [PERSON] у 2010 року були усиновлені. Відповідачами по справі повинні бути отримувачі аліментів - діти, а оскільки вони до теперішнього часу є неповнолітніми, то їх інтереси повинні представляти їх законні представники (усиновлювачі). Відповідно до ч.1 ст. 232 Сімейного кодексу України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Отже між [PERSON] та її дітьми: [PERSON], [PERSON] з дати усиновлення 03.12.2010 року припинились особисті та майнові права і обов'язки. На підставі цього вважають подальше стягнення аліментів з [PERSON] на користь останніх не правомірним (а.с.23-25). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити. Представник третьої особи Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сапарова А.С. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що діти були усиновлені. З боку виконавчої служби рішення не маже виконуватися, оскільки відсутній стягував. Останнім стягувачем був відповідач, станом на 2010р. Відповідач Комунальний заклад «Спеціалізований Центр медико-соціальної реабілітації дітей» Дніпропетровської обласної ради» і третя особа Орган опіки та піклування Управління-служба у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України. Вислухавши доводи та пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 03 травня 2018 року ухвалою судді по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.19). 16 травня 2018 року відповідач Комунальний заклад «Спеціалізований Центр медико-соціальної реабілітації дітей» Дніпропетровської обласної ради» подали заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності (а.с.25). 23 травня 2018 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Орган опіки та піклування Управління-служба у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради (а.с.46). 12 липня 2018 року від третьої особи Органу опіки та піклування Управління-служба у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.63-64). Суд встановив, що позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 27 січня 2009 року і серії [NUMBER] від 27 січня 2009 року відповідно (а.с.8-9). Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2010 року позов прокурора Самарського району м. Дніпропетровська в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], заінтересовані особи: КЗ «Спеціалізований Будинок дитини № 1» Дніпропетровської обласної ради, Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено. Позбавлено [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Передано дітей Органу опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради для подальшого влаштування. Стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно на кожну дитину на особистий рахунок дітей у Державному Ощадному Банку України до досягнення дітьми повноліття. Зобов'язано Орган опіки та піклування Самарської районної у місті Дніпропетровську ради відкрити особистий рахунок в Лівобережному відділенні ощадбанку України м. Дніпропетровськ на ім'я дітей для зарахування аліментів. Стягнення аліментів здійснювати з 01 липня 2010 року (а.с.10-11). У відповідності до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. . Цим же рішенням суду встановлено, що [PERSON] і [PERSON] знаходились в Будинку дитини № 1 з 17 липня 2009р. Постановою від 12 березня 2018 року державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Проник Є.О. звернуто стягнення на заробітну плату боржника за виконавчим листом № 2-1765 виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 19.09.2010 року про стягнення аліментів з [PERSON] на дітей [PERSON] і [PERSON], стягував КЗ «Спец. Будинок дитини № 1» (а.с.12-13). З довідки Управління - служби у справах дітей Самарської районної у місті Дніпрі ради від 23.03.2018 року № 12/04-11-599 діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], були усиновлені 03.12.2010 року (а.с.14). 02 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до начальника Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про закриття виконавчого провадження, у зв'язку з тим, що діти були усиновлені, тому всі права і обов'язки щодо її дітей перейшли до усиновлювачів (а.с.15). Відповідно до витягу із рішення Дніпропетровської обласної ради від 17.08.2012 року змінено назву комунального закладу «Спеціалізований Будинок дитини № 1» Дніпропетровської обласної ради (місцезнаходження: вулиця 20 річчя Перемоги, буд 34, м. Дніпропетровськ, 47127) на комунальний заклад «Спеціалізований Центр медико-соціальної реабілітації дітей» Дніпропетровської обласної ради». Затверджено в новій редакції статути: комунального закладу «Спеціалізований Центр медико-соціальної реабілітації дітей» Дніпропетровської обласної ради» (а.с.26-42, 50-62). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а саме, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 1 ст. 232 СК України визначено, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Згідно ч. 1 ст. 273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази й інтереси сторін. Враховуюче те, що [PERSON] і [PERSON], [INFO] були усиновлені 03.12.2010 року, тобто з цього моменту припинилися особисті та майнові права і обов'язки між позивачем та дітьми. Тому вимоги позивача про звільнення від сплати аліментів з 03 грудня 2010 року підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що слід скасувати заборгованість по сплаті аліментів, яка утворилася після 03 грудня 2010 року, тобто з дати рішення суду про усиновлення дітей позивача.

Outcome: approved