Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

04 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 17 липня 2016 року баби [PERSON] відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок та надвірні споруди по вул. Травнева, 5, в с. Волиця Камінь-Каширського району. Згідно заповіту, який залишила баба, спадкоємцем належного їй майна є він. Спадкоємцями першої черги за законом є лише його дядьки відповідачі по справі. Маючи намір прийняти спадщину звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на вищезгадане спадкове нерухоме майно. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Відповідачі позов визнали, не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно, про що подали відповідні заяви, де просять справу розглянути без їх участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено та вбачається із свідоцтв про народження (а.с. 4, 5), про укладення шлюбу (а.с. 5), що бабі позивача [PERSON] належали житловий будинок та надвірні споруди по вул. Травнева, 5, в с. Волиця Камінь-Каширського району. Належність вказаного майна [PERSON] стверджено довідкою Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району від 21 лютого 2018 року № 748 (а.с. 9) та витягом з погосподарської книги с. Волиця №5 за 2016-2020 роки цієї сільської ради (а.с. 10). Як убачається із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 11-13), назване нерухоме майно складається із житлового будинку А-1, прибудови а, літньої кухні Б-1, веранди б, сараю В-1, сараю Г-1, сараю Д-1, погріба П-1, убиральні У, криниці К. [PERSON], яка померла 17 липня 2016 року (а.с. 6), своїм заповітом (а.с. 7) належне їй вищевказане будинковолодіння заповіла позивачу. Згідно ст. 1223 ч. ч. 1, 3 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яка, у відповідності до ст. 1220 цього Кодексу, відкрилась після смерті [PERSON] Позивач шляхом проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно до ст. 1268 цього Кодексу, та шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини згідно із ст. 1269 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом, що вбачається із спадкової справи №44/2018. Відповідачі дядьки позивача, як спадкоємці першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК України, наміру приймати спадщину не мають, оскільки позов визнали. Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мала, що стверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.04.2018 року, та інформацією комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 836 від 19 квітня 2018 року, тому позивач оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості, що вбачається із листа завідуючої Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою №157/02-14 від 12 березня 2018 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивача слід визнати власником спадкового нерухомого майна. З відповідачів суд судових витрат не стягує, оскільки позивач таких вимог не заявляв.

Outcome: approved