overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

03 серпня 2021 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніякої матеріальної допомоги на дітей не надає. Для нормального повноцінного життя дитині потрібне відповідне харчування, одяг та багато інших речей. Позивачці дуже важко забезпечувати дітей усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

03 серпня року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28.10.2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час сімя розпалася, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені. Причиною розпаду сімї стало відсутність спільних інтересів, відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу, просить шлюб розірвати. Майновий спір між сторонами відсутній. Спору про місце проживання дитини сторони не мають. Позивач в судове засідання не зявилась, позивач надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 28.10.2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №1669, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивача, судові витрати понесені нею при подачі позову, залишити за нею. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~03 січня 2005 року в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області померла баба позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) розміром 2,22 га селянської спілки Сороки, яка розташована в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на земельну ділянку, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~03 січня 2005 року в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]С; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді земельної частки (пай), яке належало їй на праві приватної власності; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка внука спадкодавця є спадкоємцем за законом пятої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0086325, виданий 27.12.1996 року на прізвище [PERSON], втрачений. Відповідачка від своєї частки у спадковому майні відмовилася на користь позивачки. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

03 січня 2006 року померла тітка позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,50 гектарів, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯА № 288772, яка розташована на території Олексіївської сільської ради, Ммиколаївського району, Одеської області. За життя [PERSON], склала заповіт, посвідчений 28 грудня 2000 року секретарем Олексіївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 1214, відповідно до якого заповіла все своє майно позивачці, своїй племінниці [PERSON]. Для отримання спадщини позивачка не змогла вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору в звязку з тим, що не обізнана в діючому законодавстві та вважала, що так як вона зберігає документи на земельну ділянку, то вже є спадкоємцем яка прийняла спадщину. Там же їй повідомили, що вона пропустила термін на подачу заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю шість місяців, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті тітки [PERSON], яка померла 03 січня 2006 року в с. Василівка, Миколаївського району, Одеської області, оскільки вона його пропустила з поважної причини, в звязку з тим, що не обізнана в діючому законодавстві. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 5 ), копією заповіту [PERSON] ( а.с. 6 ), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] ( а.с. 7- 9 ), копією Акту про встановлення в натурі меж земельної ділянки ( а.с. 10 ), довідками виданими Олексіївською сільською радою ( а.с. 11 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

03 січня 2011 року помер (батько позивачки -) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 січня 2011 року, виданим Зеленогірською селищною радою Любашівського району Одеської області, актовий запис № 01. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому будинок по вул. Нова буд. 28, розташований в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області. Посилаючись на те, що вона є спадкоємицею після смерті батька, але не може оформити спадщину нотаріально і їй було відмовлено нотаріусом в письмовій формі із за відсутності правовстановлюючого документу на будинок на імя померлого батька і рекомендовано звернутись до суду, позивачка звернулась до суду з наведеним позовом. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність та, що проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 26). Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.12), повідомленням нотаріальної контори (а.с. 5), довідками Зеленогірської селищної ради та свідоцтвом про право власності на домоволодіння, яке видане виконкомом Зеленогірської селищної ради від 07.10.2002 року та листом Любашівського РБТІ № 326 від 16.03.2016 року (а.с. 10- 12) про те, що померлий [PERSON] дійсно являвся власником Житлового будинку по вул. Нова буд. 28, в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області. Відповідно до Висновку про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами № 41 від 23 березня 2016 року, вартість будинку складає 170 412,00 грн., а також свідоцтвами про народження та про одруження позивачки, згідно яких позивачка дійсно являється спадкоємцем за законом, і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 392, 1258, 1261 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

03 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 05 лютого 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 27. Від спільного шлюбу в подружжя є син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, з чоловіком вони різні люди, у них не сумісні характери. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сімґї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем [PERSON] 27 січня 2014 року в судовому засіданні сторонам було надано термін три місяці для примирення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і пояснила, що спільне життя не склалося, з чоловіком тривалий час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача в її користь сплачений судовий збір. Змінювати прізвище, набуте в шлюбі, після розірвання шлюбу не буде. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що хоче зберегти сім'ю, тому заперечує щодо розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.22), та його копію (а.с.4), копію паспорта позивача (а.с.3), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, в наданий судом строк сторони не примирилися. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 229,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

03 січня 2014 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, у якому зазначає, що 29 травня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є одна дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Декілька місяців вони проживають окремо, а тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підстав і просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і не заперечував розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими докази, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Визнання [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 5). Від шлюбу у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо і зберегти сім'ю не бажають. За таких обставин, суд доходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним і тому шлюб належить розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд змінює їй шлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. За згодою позивача [PERSON] суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

03 січня 2014 року до суду надійшла зазначена позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя з ним не склалося з тієї причини, що відповідач самоусунувся від вирішення питань життя та сімї, не брав участі у вихованні та забезпеченні дитини; сімя існує формально. Сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство з 18 грудня 2010 року. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, як зазначає позивачка. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. А тому у відповідності із положеннями ст.169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність відповідача. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 22 лютого 2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №133. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення в судовому засіданні позивачка категорично відмовилася, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як пояснила позивачка, спір щодо спільного майна подружжя відсутній. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 18 грудня 2010 року, як пояснила позивачка. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

03 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] у усній формі відбулось укладання договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. У рахунок купівлі [PERSON] передав [PERSON] кошти у сумі 60000,00 грн., про отримання грошей останній надав розписку. Посвідчити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі сторони не змогли з причини відсутності кадастрового номеру на земельній ділянки. Оскільки фактично умови договору сторони виконали, позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], який відбувся 03.01.2014 року між ним та [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS]. У судовому засiданні позивач пiдтримав позовнi вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдач у судовому засiданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Третя особа - [PERSON], яка є дружиною [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.1982 року, посвідченого державним нотаріусом Комунарської (Алчевської) державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за реєстраційним № 1-695 (а.с. 10-11). 03.01.2014 року [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов*язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У рахунок купівлі житлового будинку [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 60000,00 грн., про отримання яких останній надав розписку (а.с. 16) та передав правовстановлюючі документи та ключі від житлового будинку. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

03 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача Державного підприємства «Орджонікідзевугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він працював у відповідача, висновком МСЕК від 14.10.1993 року за наслідками отриманого професійного захворювання позивачу первинно встановлено 45 % втрати професійної працездатності та визнаний інвалідом ІІІ групи. Висновком МСЕК від 14.10.1994 року позивачу встановлено 80 % втрати професійної працездатності за сукупністю: 45 % за пневмоконіозом, 15 % за трудовим каліцтвом та 20 % за кохлеоневрітом безстроково та визнаний інвалідом ІІ групи. Позивач вважає, що виробничим захворюванням йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він внаслідок професійного захворювання змушений регулярно звертатись за медичною допомогою до лікувальних установ, почуває себе немічним, не в змозі виконувати домашню роботу та займатися іншим видами трудової діяльності. Все це порушило нормальні життєві стосунки, позивач вимушений прикладати зусилля для організації свого життя. За таких обставин позивач просить стягнути на свою користь з відповідача моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 10 000 грн. У судовому засіданні позивач просив замінити неналежного відповідача Державного підприємства «Орджонікідзевугілля» належним відповідачем Державним підприємством Шахтоуправління «Олександрівське», з якого просив стягнути моральну шкоду. Ухвалою Єнакіївського міського суду Донецької області від 20 березня 2014 року до участі у справі у якості належного відповідача залучено Державне підприємство Шахтоуправління «Олександрівське». Представник відповідача Державного підприємства Шахтоуправління «Олександрівське» у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial