Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

02 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 02.03.2014 померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,210 га, що розташована на території Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємицею за заповітом після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 184 від 20.06.2017 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що у власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 058041 перебувала земельна ділянка площею 4,210 га, що розташована на території Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8). Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.02.2013 року за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (на місцевості), яка знаходиться на території Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0109681, як за спадкоємцем за законом після померлої 15 червня 1997 року тітки [PERSON] (а.с. 11). На підставі цього рішення [PERSON] виготовив документи на земельну ділянку та зареєстрував право власності на неї, отримавши Свідоцтво про право власності від 09.12.2013 року за № 14194734 (а.с. 12). Згідно довідки Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 86 від 06.03.2017 року померлій [PERSON] згідно проекту організації території земельних ділянок в розрізі права на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Полузірського» за життя фактично належала земельна ділянка за № 107, а її сестрі померлій [PERSON] належала при житті земельна ділянка за № 357. При оформленні спадщини після смерті [PERSON] відбулась помилка, а саме [PERSON] замість ділянки № 357 вступив у спадщину на ділянку № 107 (а.с. 13). Щоб вирішити дане питання, Полузірська сільська рада надає викопіювання із проекту організації території земельних ділянок в розрізі права на земельну частку (пай) на ділянці приватизації колишнього КСП «Полузірське» щодо наявності вільної земельної ділянки за № 305, яку можливо передати у власність [PERSON], як спадкоємиці після померлої [PERSON], в рахунок використаної земельної ділянки № 107 (а.с. 9, 10). Згідно заповіту від 23 березня 2011 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 262087, виданого виконавчим комітетом Полузірськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області 03.03.2014 року, [PERSON] померла 02 березня 2014 року (а.с. 6). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1200/01-16 від 12.06.2017 року вказано, що після померлої 02.03.2014 року [PERSON] заведена спадкова справа № 192/2014 від 09.07.2014 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с. 19, 20). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved