Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

02.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] на час його навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до закінчення навчання та досягнення 23 років. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який є студентом другого курсу Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця з терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. У зв'язку з цим син потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги змінила та просила задовільнити в твердій грошовій суммі в розмірі 2000 гривень. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на час навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Третя особа у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримає вимоги позивача . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги частковевизнання позову відповідачем, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER]. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 04.08.2000 року. Як вбачається з довідки № 257 від 23.07.2018 року, виданої Харківським національним економічним університетом ім. Семена Кузнеця, [PERSON] є студентом ІІ курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, факультету економічної інформатики, денної форми навчання, спеціальність 51 «Економіка». Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Із довідки про реєстрацію місця проживання особи від 13.09.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу ( п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ч. 3ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, яким вони проживають. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з навчанням на денній формі, син позивача не має можливості працевлаштуватися, тому потребує матеріальної допомоги. Посилання відповідача на те, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не звільняє його від обов`язку утримувати дитину, яка продовжує навчання. Однак беручи до уваги що відповідач сплачує аліменти за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 04. 05. 2016 року у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], отже суд вважає, що він може надавати допомогу сину але у меншому розмірі ніж просить позивач. Тож виходячи з критеріїв розумності та справедливості , враховуючи матеріальне становище дитини, що продовжує навчання , матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні інших дітей, та те, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій суммі в розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення сином - [PERSON] навчання . Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання сина, який продовжує навчання. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів починаючи з 02.08.2018 року, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial