Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

02 листопада 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, відповідно до якої вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу/) платника аліментів, але не менше 1 500, 00 грн. на місяць, з моменту звернення до суду з позовною заявою до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася дитина - [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано. На теперішній час [PERSON] виповнилося 18 років та він навчається на 3 курсі денної форми навчання. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участь в утриманні дитини, що порушує законні права та інтереси дитини. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Призначено судове засідання. 02 грудня 2020 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву у якому він просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 665, 40 грн., посилаючись на те, що його середній заробіток на теперішній час складає приблизно 7 000, 00 грн. та на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина 2017 року народження. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти часткового задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 вересня 2016 року. (а.с. 9, 10) Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 03 грудня 2002 року. (а.с. 4) На теперішній час [PERSON] виповнилося [INFO] та аліменти визначені рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 вересня 2016 року вже не стягуються. Позивач у судовому засіданні пояснила, що на теперішній час [PERSON] є студентом та навчається на денній формі навчання у зв`язку з чим потребує грошового утримання. Коштів, які заробляє позивач є недостатньо для забезпечення нормального рівня життя дитини. Як вбачається з Довідки Харківського фахового коледжу харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. Петра Василенка від 13.10.2020 року № 01-10/554, [PERSON] , 2002 року народження, дійсно є студентом денної форми навчання зі спеціальності 142 Енергетичне машинобудування освітньої програми Монтаж і обслуговування холодильно-компресорних машин та установок Харківського фахового коледжу харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. Петра Василенка. Строк навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. (а.с. 8) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статті 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1 500, 00 грн. посилаючись на те, що його середня заробітна плата складає приблизно 3 000, 00 - 4 000, 00 грн. та що в нього на утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина. Так, дійсно, як вбачається з Довідки про доходи [PERSON] складеної ТОВ «Золоті сторінки» 27.11.2020 року, заробітна плата відповідача за вересень 2020 року склала 3 340, 91 грн., а за жовтень 2020 року - 5 250, 00 грн. (а.с. 22) Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 06 липня 2017 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . (а.с. 23) Так, враховуючи надані сторонами докази та обставини справи, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі 1 200, 00 грн. Так, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial