Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

04.08.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - стягнути з [PERSON], 1990 р.н., уродженки м. Кагарлик, ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття сина . - стягнути з [PERSON], 1986 р.н.. уродженця с. В.Пріцьки Кагарлицького району, Київської області аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно дотговноліття сина . 06.08.2014 року Кагарлицьким районним судом було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду на 14.08.2014 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині рішення. На запитання суду позивачка [PERSON] пояснила суду наступне. Дитину, - малолітнього [PERSON] батьки, якими є відповідачі по справі, - [PERSON] та [PERSON] покинули на неї, коли дитині було всього 1 рік та 1 місяць. Батьки дитини допомоги взагалі не надають, не цікавляться життям дитини, відвідують дитину близько 1 разу на пів - року. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з»явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, йому роз»яснено судом процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, вислухавши відповідача [PERSON] який позов, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Підсудність. Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Проте, згідно ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Як видно з матеріалів справи, зокрема, з паспорту позивачки [PERSON], остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому суду Київської області як суду загальної юрисдикції першої інстанці. Що стосується фактичним обставинам справи, то судом в судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] народився [PERSON], біологічними батьками якого є відповідачі по справі, - [PERSON] та [PERSON]. Факт того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є рідним, біологічними батьком та матір»ю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 15 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] в м. Кагарлик Київської області, про що 03 грудня 2010 року складено відповідний актовий запис за № 153. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена відповідачка, - [PERSON]. Як встановлено судом в судовому засіданні, з січня 2012 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] залишили свого сина [PERSON], 2010 року народження на утримання та виховання позивачки [PERSON], 1965 року народження, малолітня дитина по теперішній час проживає з позивачкою, - [PERSON], що стверджується довідкою виконкому Кагарлицької міської ради за № 07 від 25.07.2014 року. Оскільки відповідачі не піклувалися про здоров'я , фізичний, духовний та моральний розвиток сина та не утримували його, позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про позбавлення батьківських прав відповідачів. Згідно рішення Кагарлицького районного суду від 21 листопада 2012 року в справі № 014/67712 -ц відповідачі [PERSON] та [PERSON] були позбавлені батьківських прав у відношенні свого неповнолітнього сина, - [PERSON], [INFO]. Було призначено опікунами малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. На даний час малолітня дитина, - [PERSON], 2010 року народження, знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON] участі в його вихованні не приймають, матеріальної допомоги не надають і позивачці самій приходиться утримувати дитину, незважаючи на те, що позивачка ніде не працює, так як доглядає за дитиною. При прийнятті рішення про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини судом не приймалося. Згідно медичної документації дитина має захворювання, в зв»язку з чим перебуває на обліку у невропатолога. Даний факт підтверджується випискою із медичної картки хворого. Відповідачі працездатні, відомостей про місце їх роботи та розміри заробітної плати не має, непрацездатних батьків чи других осіб, не має. Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо: - стягнення аліментів на дитину: Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституцій них обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів: - наявність споріднення. В даному випадку споріднення доведено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 15 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] в м. Кагарлик Київської області, про що 03 грудня 2010 року складено відповідний актовий запис за № 153. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена відповідачка, - [PERSON]. Той факт, що згідно рішення Кагарлицького районного суду від 21 листопада 2012 року в справі № 01467712 - ц відповідачі були позбавлені батьківських прав відносно неповнолітньої дитини не звільняє відповідачів [PERSON] та [PERSON] від обов»язку сплати аліментів, так як згідно ч. 2 ст. 166 СК України: Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Слід зазначити, що аліменти на дітей стягуються на користь другого з батьків ( чи опікуна, піклувальника), у яких знаходиться дитина на утриманні, а також організації, де дитина знаходиться на вихованні. - недосягнення дитиною, - [PERSON], 2010 року народження повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку. Враховуючи вищевикладене, відповідачі по справі, - [PERSON], [PERSON] зобов»язані утримувати свою дитину, - сина [PERSON], [INFO] шляхом сплати аліментів до досягнення дитиною, - сином [PERSON] 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення сином повноліття, - до [INFO]. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що маніть істотне зна чення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мі німального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, у твердій грошовій сумі аліменти призначаються у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявно сті інших обставин, що мають істотне значення. До таких обставин, зокрема, відносить ся і ситуація, коли стягнути аліменти в частці від заробітку (доходу) практично немож ливо, як в даному випадку, або коли це істотно порушує інтереси однієї зі сторін (наприклад, коли суд має достатньо причин вважати, що відповідач приховує свої реальні доходи), як в даному випадку, адже відповідачі хоча офіційно не працюють тривалий час, проте одягаються, харчуються, забезпечують свій побут, що, на думку суду, вказує на наявність неофіційного заробітку у відповідачів. Слід зазначити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації від повідно до Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення». При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, судом було враховано наступні обставини, які зазначені в ст. 182 СК України: - дитина, - [PERSON], [INFO], тому потребують значних коштів на утримання. Крім того, як видно з виписки з медичної картки дитини, син відповідачів стоїть на обліку в лікаря - невропатолога. Відповідно, потребує постійного лікування, що, звісно, тягне за собою витрачання коштів. - позивачка [PERSON], яка є опікуном неповнолітньої дитини, на яку стягуються аліменти, не працює, так здійснює догляд за дитиною, відповідно, джерел доходу немає. - Відповідачі [PERSON], [PERSON] фізично здорові, працездатного віку, працездатна, іншої сімі»ї не має, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжені, не мають на утриманні інших осіб. Отже, враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що позивачка [PERSON] просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, розмір якої повністю обгрунтувала в судовому засіданні, суд, враховуючи вищевикладені судом обставини, прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, з кожного з відповідачів. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 04.08.2014 року. Судові витрати. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивачка [PERSON] є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як особа, звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не входять до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору. Позовні вимоги [PERSON] задоволені. Враховуючи вищевикладені обставини справи, що стосується судового збору, суд,

Outcome: approved