Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

04.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 01.02.2018 року та судовим наказом Єланецького районного суду Миколаївської області від 24.10.2018 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання їхніх спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у сукупному розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист з виконання вищевказаного рішення суду та судовий наказ перебувають на виконанні у Єланецькому РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області. За вказаними судовими рішеннями на утримання двох дітей з нього стягується половина заробітку, розмір якого визначається державним виконавцем. Він немає можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, що призвело до утворення заборгованості по аліментам. Посилаючись на те, що він ніде не працює, немає стабільного доходу, просив суд на підставі ст. 192 СК України зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання дітей на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їхню безпідставність та необґрунтованість. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідноси6ни, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході розгляду справи по суті, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а. с. 13), та [PERSON] , [INFO] (а. с. 14). Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 01.02.2018 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу позивача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8-9). Судовим наказом Єланецького районного суду Миколаївської області від 24.10.2018 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 10). У ході розгляду справи по суті встановлено, що виконавчий лист з виконання вищевказаного рішення суду та судовий наказ перебувають на виконанні у Єланецькому РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , слідує, що станом на 01.10.2019 року сума аліментів, яка підлягає стягненню з позивача, становить 41653,05 грн., з них позивачем сплачено 19429,68 грн., розмір заборгованості складає 22223,37 грн. (а. с. 6-7). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , слідує, що станом на 01.10.2019 року сума аліментів, яка підлягає стягненню з позивача, становить 21353,61 грн., з них позивачем сплачено 7722,40 грн., розмір заборгованості складає 13631,21 грн. (а. с. 5). З пояснень позивача встановлено, що аліменти у сукупному розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), які стягуються на утримання дітей, для нього є непосильними та занадто великими, оскільки протягом тривалого часу він ніде не працював та немає стабільного доходу, а тому просив суд зменшити розмір аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини та інші обставини, які мають суттєве значення. Статтею 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. При подачі позову позивач посилався на ту обставину, що у нього після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, змінився матеріальний стан, він протягом тривалого часу ніде не працював та не має стабільного доходу. Суд вважає, що зміна матеріального стану у платника аліментів відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, виходячи з рівного обов`язку батьків щодо утримання своїх дітей, враховуючи принцип справедливості, суд вбачає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задовольнити та зменшити розмір аліментів, що стягуються рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 01.02.2018 року та судовим наказом Єланецького районного суду Миколаївської області від 24.10.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у сукупному розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved