Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

03 травня 2010 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,1887 гектара, яка розташована на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 4). Представник відповідача сільський голова Бахтинської сільської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 25). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу суд, вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (с. 1 ст. 1220 ЦК України). [PERSON] померла 03 травня 2010 року в смт Муровані Курилівці Вінницької області (а.с. 6). Технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 11-12), копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 223175 (а.с. 13) стверджується, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1887 га, яка розташована на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із заповіту (а.с. 15), посвідченого 10 січня 1985 року секретарем виконавчого комітету Бахтинської сільської ради народних депутатів, вбачається, що [PERSON] житловий будинок, сарай, кухню та все, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON]. Факт наявності і чинності заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON] стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43990556, виданою 27 травня 2016 року (а.с. 22-24). Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право на спадщину і прийняла її, оскільки проживала разом із спадкодавцем на день смерті за однією адресою в смт Муровані Курилівці (а.с. 9,10). Той факт, що спадщину після смерті [PERSON] ніхто не оформляв доводиться інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43990537 від 27 травня 2016 року (а.с. 21). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 22 квітня 2016 року (а.с. 8), слідує, що оригінал державного акта на право власності на землю на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 14). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно та обставину, що про заповіт їй стало відомо лише в травні 2016 року, коли на запит суду у справі про встановлення факту родинних стосунків було отримано інформацію про наявність заповіту, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved