Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

02 квітня 2019 року до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , від імені та інтересах якого за ордером діє адвокат Мякота Т. М. до [PERSON] із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ «Про оспорювання батьківства», яка зареєстрована за вхідним № 2331/19-вх., на обґрунтування якої позивач зазначив, що він та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу з 30 вересня 2006 року. Шлюб розірваний заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 січня 2011 року. Після розірвання шлюбу у відповідача народився син, [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про народженні та в актовому записі про народження зазначений він [PERSON] . Оскільки він більше року до розірвання шлюбу не підтримував ніяких шлюбних відносин з відповідачем по справі, просив виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] (а. с. 2 - 4). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, однак скористався правом, наданим йому частиною 1 статті 58 Цивільного кодексу України, щодо участі у справі через свого представника за ордером - адвоката Мякоти Т. М. Представник позивача - адвокат Мякота Т. М., що діє за ордером на надання правової допомоги від 22.03.2019 року (серії ПТ № 063574), виданим на підставі договору про надання правичної (правової) допомоги (договору про надання юридичних послуг № 9/19, укладеного 15.02.2019 року між нею та [PERSON] ), а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (серії ПТ № 1646), виданого 21.03.2017 року Радою адвокатів Полтавської області, у судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомила, однак надавала судові заяви, зареєстровані під вхідним № 6255/19-вх від 05.09.2019 року та № 6940/19-вх від 01.10.2019 року, в яких просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача у справі, зазначаючи, що позовні вимоги вони просять задовольнити у повному обсязі, що, на глибоке переконання суду свідчить про стійке бажання сторони позивача, щоб справа була розглянута у їх відсутність (а. с. 45, 49). Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явилась, про місце та час розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану під вхідним № 3624/19-вх від 24.05.2019 року, в якому просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі (а. с. 26). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ГОЛОВНОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ - у судове засідання теж не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак від начальника відділу надійшов лист, зареєстрований за вхідним № 4043/19-вх від 10.06.2019 року, з проханням справу розглянути без представника відділу (а. с. 35). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання сторонами особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та при їх визнанні, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Так, заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.09.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місті Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 328, розірвано (а. с. 6). Згідно свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ), повторно виданого 29.03.2019 року Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, [PERSON] народився [INFO] , про що в 21.07.2011 року складено відповідний актовий запис № 11, та його батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). З висновку органу опіки та піклування Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 01.03.2019 року № 02-30/602 вбачається, що районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , мотивуючи висновок тим, що на обліку в службі у справах дітей з 04 грудня 2018 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] , [INFO] , разом із сином [PERSON] зареєстровані за адресом: [ADDRESS] . За місцем реєстрації родини відсутні належні умови для проживання. [PERSON] на даний час проживає разом із дідусем [PERSON] , місце проживання матері невідоме. Мати дитини зловживає алкогольними напоями, мешкає за різними адресами своїх знайомих, часто залишає [PERSON] без нагляду. Дитина буває голодна, немита. Траплялися випадки, що хлопчик у пізні години шукав по вулицях матір. Часто дитина перебувала з матір`ю у місцях, де дорослі розпивали алкогольні напої, були в нетверезому стані. [PERSON] не забезпечує сина належними умовами проживання, збалансованим харчуванням, у будинку, в якому проживала родина, були незадовільні умови проживання (відключене газове постачання через несвоєчасну сплату, продукти харчування відсутні). Коштів на утримання немає, так як мати не ніде працює. У січні 2019 року [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту дітей. Членами комісії [PERSON] було рекомендовано пройти лікування від алкогольної залежності. Але [PERSON] не пройшла лікування і продовжує вживати алкогольні напої. У такому стані вона наносить психологічну травму дитині. Мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Утриманням і вихованням сина мати не займається, здоров`ям і його життям не цікавиться, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини(а. с. 51). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Сімейного кодексу України № 2947-ІІІ від 10.01.2002 року (із змінами та доповненнями). Відповідно до положень частини 1 статті 121 зазначеного кодифікованого нормативно-правового акту права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього кодексу. Відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини згідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини 1 статті 123 Сімейного кодексу України. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що позивач у відповідності до частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України записаний батьком [PERSON] , [INFO] , позивач вказує, що він не є батьком даної дитини, що підтверджується визнанням позову відповідачем у справі, а отже позивач має право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Таким чином, проаналізував всі наявні докази у їх сукупності, та із у зв`язку із визнанням позову відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та можливість задоволення його позову шляхом виключення відомостей про батьківство [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , про що 21.07.2011 року Станинчненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області складено відповідний актовий запис за № 11. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги, що позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає відшкодування понесених ним і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved