Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

02.06.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом відповідно до якого просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2, 25-26). Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину, однак, маючи постійні конфлікти та різні погляди на життя на сьогоднішній день проживають окремо, дитина проживає з матір'ю, а відповідач свої обовязки з утримання дитини не виконує. Позивач зазначає, що їх з відповідачем дитина є інвалідом з діагнозом: захворювання нирок, гострий інтерстиціальний нефрит №10 (гостре враження нирок, гостра ниркова недостатність), стан середньої тяжкості. Враховуючи інвалідність сина, позивач вважає за можливе просити суд стягнути аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів доходів. Позивач вважає за можливе просити суд стягувати аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів доходів. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги. Додатково пояснила, що не працює, знаходиться у відпустці по догляду а дитиною до досягнення трьох років. Її з сином доход складає 1000 гривень допомоги як дитині-інваліду, 130 грн. їй у звязку з доглядом за дитиною до досягнення трьох років, але кожні два тижні син маж проходити обстеження, робити аналізи. Відповідач позов визнав частково. За змістом поданих суду письмових заперечень зазначає, що він самостійно сплачував витрати на обстеження сина в різних закладах, оплачував покупку необхідних ліків. Звертає увагу, що позивач не зазначила, яку суму отримує з допомоги по народженню, та чи отримала позивач компенсацію як особа, що піклується інвалідом. Він також зазначає, що його мати, [INFO], в 2006 році перенесла інсульт, в звязку з чим потребує постійного медичного контролю і профілактичного лікування. Він також має проблеми зі здоровям. Вважає позовні вимоги позивача не чітко викладеними, оскільки поруч з вимогами про стягнення аліментів в розмірі ? всіх видів запортку, міститься також вимога про стягнення аліментів в розмірі прожиткового мінімуму. Просить суд стягнути аліменти у розмірі 30% вказаного мінімуму. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони відповідач [PERSON] є батьком малолітнього сина позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія 1-ОК №265838, виданим 07 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції (а.с.6). Даний факт, а також та обставина, що малолітній син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Крім того, згідно з довідкою КП «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» від № 873 від 31.05.20016 року позивач [PERSON] та а її малолітній син [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] (а.с.12). Згідно з виписки з історії хвороби №1758 Дитячої клінічної лікарні №7 м.Києва, (а.с.9), Індивідуальної програми реабілітації інваліда №1056/228 Бориспільського центру первинної медико-санітарної допомоги (а.с.10) малолітній син сторін хворіє на захворювання нирок. Як вбачається з Довідки №32 від 26 серпня 2015 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради (а.с.8) позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує соціальну допомогу на дитину [PERSON], [INFO], відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» з 07.07.2015 року по 31.07.2020 року, розмір якої згідно з поясненнями позивача становить 1000 гривень. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з поясненнями сторін, відповідач [PERSON] є працездатним, інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, та, як визнано відповідачем, має постійне місце роботи та розмір щомісячного заробітку в розмірі 4000-5000 гривень. Відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, сторонам було розяснено, що відповідно до вимог ст..ст.10,11 ЦПК України суд розглядає цивільній справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі, а також, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що у відповідача на утриманні перебуває його мати непрацездатного віку, суду надано не було. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, враховуючи матеріальний стан позивача та її дитини, а також стан здоровя малолітнього сина сторін, який потребує систематичного обстеження та проведення досліджень, про що зазначено у відповідному плані спостереження за пацієнтом, рекомендованим в.о. завідуючого центром токсикології «Охмадит» (а.с.11), аліменти слід визначити в розмірі 1/3 частки від заробітку, які відповідач може сплачувати. При цьому суд враховує, що в подальшому, у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів, чи позивача, розмір аліментів може бути зменшений або збільшений за відповідним рішенням суду в порядку, визначеним уст.192 СК України, та що питання додаткових витрат, матеріального утримання позивача може бути вирішено окремо в порядку, визначеному ст.ст.84,8,91,185 СК України. А також враховує, що відповідно до ч.2 ст.184 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial