Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

03.04.2017 року позивач, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, мотивуючи тим, що 20.04.2013 р. відповідач взяв у позивача в борг 13 430 грн., які він зобов'язався повернути до 01.04.2014 р. 05.06.2013 р. [PERSON] додатково взяв у [PERSON] 17 760 грн. Боргові зобов'язання були оформлені борговою розпискою, складеною відповідачем власноруч. Свої зобов»язання за договором позики відповідач не виконав, мотивуючи тим, що в нього склалася така ситуація, що не має грошей і в нього, як фермера, не було врожаю, що перешкоджає йому повернути борг. Відповідач не виконав свої зобов»язання без поважних причин, що дає позивачу підстави вимагати повернення боргу із урахуванням індексу інфляції за весь період прострочки невиконання зобов'язань, а також 3% річних від простроченої суми, що складає на момент звернення до суду. В позові позивач просить стягнути з відповідача 56486,79 грн. В судове засідання позивач надав заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, та розглядати справу без його участі. Відповідач надав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. У відповідності до ст.61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Щодо розрахунку заборгованості, то суд виходив з наступного 3 % річних від простроченої суми розраховується за формулою : сума санкції = сума заборгованості х3х кількість днів просрочення : 365 : 100. З моменту, коли відповідач повинен був повернути борг ( 01.04.2014 р. дод дня подачі позовної заяви до суду ( 03.04.2017 р. ) кількість днів просрочення складає 1099 днів. Тому 3 відсотки річних від простроченої суми складає : 31190 гр. ( сума боргу)х3х1099 днів: 365:100= 2817,36 гр. Так як позивач просив стягнути 2496,9 гр. та суд не має права виходити за межі позовних вимог, суд вважає, що вказана сума підлягає задоволенню. Розрахунок збитків, завданих інфляцією складає : Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою : ( індекс інфляції за перший місяць прострочення : 100)х ( індекс інфляції за другий місяць прострочення : 100)……х( індекс інфляції за останній місяць прострочення : 100) = Індекси інфляції за період прострочення складають : 04.2014 р. -103,3 01.2015 р. -103,1; 01.2016 р.- 100, 9 ; 05.2014 р. -103,8; 02.2015 р. -105,3; 02.2016 р. 99,6 ; 06.2014 р. -101; 03.2015 р. -110,8; 03.2016 р.- 101; 07.2014 р. -100,4; 04.2015 р. -114; 04.2016 р. 103,5; 08.2014 р. -100,8; 05.2015 р. -102,2; 05.2016 р. -100,1; 09.2014 р. -102,9; 06.2015 р. -100,4; 06.2016 р. -99,8 ; 10.2014 р. -102,4; 07.2015 р.- 99,0; 07.2016 р. 99,9 ; 11.2014 р. -101,9; 08.2015 р. 99,2; 08.2016 р. 99,7; 12.2014 р. -103; 09.2015 р. -102,3 ; 09.2016 р. -101,8; 01.2017 р. 101,1; 10.2015 р. 98.7; 10.2016 р. 102,8; 02.2017 р. -101,1; 11.2015 р. 102; 11.2016 р. 101,8; 03.2017 р.- 101,8 . 12.2015 р. 100,7. 12.2016 р. 100,9; За вищевказаною формулою розраховуємо сукупний індекс інфляції: 1,038х1.01х1.004х1,008х1,029х1,024х1,019х1,03х1,031х1,053х1,108х1,14х1,022х1,004х0,99х0,992х1,023х0,987х1,02х1,007х1,009х0,996х1,01х1,035хх1,001х0,998х0,999х0,997х1,018х1,028х1,018х1,009х1,011х1,011х1,018= 1,9660 сума заборгованості із врахуванням індексу інфляції складає : 31190 х 1,966 = 61\~319, 54 гр. Так як позивач просив стягнути 53989,89 гр суми заборгованості з урахуванням інфляції та суд не має права виходити за межі позовних вимог, суд вважає, що вказана сума підлягає задоволенню. На підставі ст. 625,1046, 1047, 1049 ЦК України, та

Outcome: approved