overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

04.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області про визнання права власності ділянку в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4, 66 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради, вказуючи на те, що 09.12.2008 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. Позивач є єдиними спадкоємцем за законом, так як проживав з померлим однією сімєю та інших осіб, які мають право на успадкування майна - немає. Під час звернення позивача до нотаріальної контори для оформлення спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що він позбавлений можливості надати державний акт на право власності на земельну ділянку. Просить визнати за ним право на земельну ділянку площею 4, 66 га розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З копії постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 09.12.2008 року відкрито спадкову справу, заява була подана онуком померлого позивачем [PERSON]. Позивач проживав з померлим [PERSON] однією сімєю не менш ніж пять років, що підтверджується копією рішення Новотроїцького районного суду від 06.09.2011 року. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом. Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233,1235 ЦК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а тому заповідач, зокрема має право призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при зверненні до нотаріальної контори він не надав правовстановлюючого документу на спірну ділянку. У відповідності до ст. 392 ЦК України, в разі невизнання права власності права власності на майно, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, його власник може предявити позов визнання його права власності. На підставі зазначеного, ст. 328, 1221, 1225, 1218, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

04.05.2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Маловолицької сільської ради Чуднівського району Житомирської областіпро визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батьків [PERSON], який помер 02.10.2003 року, [PERSON], яка померла 22.03.2004 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Чуднівська, буд.38, с. Мала Волиця, Чуднівського району, Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті батьків, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, власником якого вони були. Позивач звернулась з письмовою заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. У судове засідання сторони не зявились. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач - Маловолицька сільська рада Чуднівського району Житомирської областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Маловолицька сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

04.05. 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу Позивач в судове засідання не зявилась звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, від шлюбу мають дитину [PERSON], 16.12.1997 шлюбно сімейні відносини між ними припинені з травня 2001 року. Окрім того, зазначила, що у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1996 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2001 року, у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, єдиного сімейного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

04.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 12208 грн. 91 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.036.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-13). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 27.03.2016 року становить 26033 грн. 66 коп., та складається з: 2178,24 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками 13914,53 грн., 8225,00 грн. заборгованості за пенею та комісією та 1715,89 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

04.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 18319 грн. 52 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.07.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-31). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 29.02.2016 року становить 11319 грн. 52 коп., та складається з: 1999,26 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками - 12071,71 грн., 2900,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією та 1348,55 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

04.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 39330 грн. 60 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та громадянином [PERSON] було укладено кредитний договір № З29.291.70087, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 24000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11 % на рік (а.с. 19-22). 31.12.201 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 31/12-2 відповідно до умов якого позивач з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги (а.с. 18) набув права вимоги до [PERSON] (а.с. 12-17). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.03.2016 року становить 39330 грн. 60 коп., та складається з: 23315,33 грн. - заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками та комісіями 16015,27 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 25-26). Згідно із частиною 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за, наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

04.05.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. 02.08.2016 року у судовому засіданні судом надано двомісячний строк на примирення. Після надання судом строку для примирення сторін, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 24 січня 2003 року, від якого мають доньку Тамілу, [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результату не дали. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

04.05.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 01.06.1985 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, з 2008 року сторони проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини між ними припинено і сімя фактично розпалась, в добровільному порядку через відділ державної реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає розірвати шлюб, а тому позивач змушена звернутися до суду. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає в повному обсязі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

04.05.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою № 54 в будинку № 37 по вул. Рокосовського в м. Чернігові, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України та зобовязати УДМС в Чернігівській області зняти відповідача з реєстрації. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає без поважних причин з вересня 2012 року та не несе витрат по сплаті за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не зявилась, від їх представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Представник УДМС в Чернігівській області в судове засідання не зявилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заперечує проти задоволення вимоги про зняття відповідача з реєстрації, в частині інших вимог покладається на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду сповіщалась через оголошення у пресі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ОЖБК м. Чернігова від 18.04.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: власник [PERSON], чоловік [PERSON], син [PERSON], колишня невістка [PERSON], онука [PERSON]А.( а.с. 5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 26.09.2012 року, що підтверджується рішенням суду.(а.с. 11). Відповідно до акту, затвердженого керуючим ОЖБК м. Чернігова від 18.04.2016 року, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] фактично не проживає з 21.09.2012 року, особистих її речей не має.( а.с. 7). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, у звязку з чим втратила своє сервітутне право на спірне житло. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню. Вимога позивача зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що однією з підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання є судове рішення про позбавлення особи права на користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

Outcome: partial