Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

03 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Галицької районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини. В обгрунтуванні позовних вимог [PERSON] зазначив, що з часу припинення шлюбних відносин між ним та відповідачкою його син [PERSON] проживає з мамою. Відповідачка чинить йому перешкоди щодо зустрічей з сином, при дитині вчиняє сварки, не дозволяє бачитись з сином. Всі намагання позивача врегулювати спір мирним шляхом не призвели до бажаного результату, оскільки відповідачка забороняє позивачу зустрічатись та проводити разом з сином вільний час. Тому позивач просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначити спосіб участі у вихованні дитини. Просить визначити йому час зустрічей із сином без присутності мами щопонеділка, щосереди, щоп`ятниці з 15:00 до 20:00, щонеділі з 10:00 до 19:00, щовівторка з 18:00 до 20:00, щосуботи з 10:00 до 19:00. Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16 березня 2021 року, яке відкладено на 22 квітня 2021 року. 21.04.2021 до суду надійшов відзив на позов, який було підтримано у судовому засіданні, у якому відповідачка просила у позові відмовити, оскільки відсутні докази наявності перешкод у зустрічах з дитиною. Крім того, зазначила, що позивач працює за змінним графіком і сам не знає, чи зможе бачити сина у дні, які просить. Вказує на те, що під час спільного проживання батько ніколи не мав часу на сина, оскільки грав у комп`ютерні ігри, а половину заробітної плати відносив до своєї мами. Просить врахувати, що після повернення від батька, який з дитиною постійно їздить до своєї мами, хлопчик стає агресивним і каже, що більше не хоче до тата. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року третю особу Службу у справах дітей Галицької районної державної адміністрації замінено на її правонаступника - Службу у справах дітей Галицької міської ради. Підготовче засідання відкладено на 04 червня 2021 року. Ухвалою суду від 04 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 липня 2021 року. 15 липня 2021 року в судове засідання з`явились позивач, представниця позивача, відповідачка, представник відповідачки. Галицька міська рада надіслала на адресу суду рішення комісії з питань захисту прав дитини, проте причини неявки свого представника не повідомила. У судовому засіданні сторони свої позиції, викладені у позові та відзиві, повністю підтримали. Позивач просив призначити побачення з сином хоча б двічі-тричі на тиждень, оскільки дуже любить сина. Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення сторін, суд установив наступні фактичні обставини у справі. [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На цей час шлюб розірвано і дитина проживає з відповідачкою. На підставі рішення суду [PERSON] сплачує призначені судом аліменти на утримання дитини своєчасно та в повному обсязі. Вказані обставини сторонами у справі визнаються і такі доказуванню не підлягають (ст. 82 ЦПК України). У рішенні комісії з питань захисту прав дитини Галицької міської ради від 09.06.2021 № 02.2-14/1342 зазначено, що [PERSON] під час співбесіди повідомила про відсутність заперечень щодо спілкування позивача з малолітнім сином. Комісія вважала за доцільне надати право [PERSON] , який працює позмінно, брати участь у вихованні сина, встановивши час спілкування двічі на тиждень за попередньою домовленістю з відповідачкою. Відповідно до акта обстеження умов проживання від 25.01.2021 (а. с. 18) [PERSON] для виховання, розвитку і проживання дитини наявне окреме спальне місце, є іграшки, навчальні посібники для малюків. Згідно з характеристикою за місцем роботи позивач працює у ТОВ «Сільпо» з 2011 року і характеризується виключно позитивно. Даними довідки-характеристики з Галицької міської ради позивач також характеризується позитивно. Крім того, до матеріалів справи відповідачка долучила надані її адвокату заяви вихователів із садка дитини, які зазначають про те, що [PERSON] щотижня забирав сина із садка. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] також підтвердила, що не має заперечень проти спілкування батька з сином та не заперечувала проти задоволення позову у частині призначення зустрічей двічі на тиждень щосереди і щоп`ятниці з 17:00 до 20:00. Повідомила, що до 17:00 дитина перебуває у садку, тому з 15:00 визначати час зустрічей не доцільно. У судовому засіданні відповідачка підтвердила, що після розірвання шлюбу та постійних сварок з позивачем вона блокувала його номер телефону та не відповідала на дзвінки. Підтвердила, що позивач працює за мінливим графіком, у різні періоди доби. На запитання суду про можливо наявний негативний вплив батька на дитину відповідачка зазначила, що мало місце втручання [PERSON] у розвиток статевих органів дитини і це завдавало болю [PERSON] . Водночас, зазначила, що син до батька тягнеться і позитивно до нього ставиться. Позивач, окрім викладеного у позові, в судовому засіданні пояснив, що дуже любить сина, бере участь в його утриманні. Погодився, що останнім часом, зокрема після звернення до суду з цим позовом, за домовленістю з відповідачкою бачить сина. Проте, хоче бути упевненим, що зможе бачити дитину і в майбутньому, оскільки мали місце факти, коли відповідачка не відповідала на дзвінки, блокувала його номер телефону. Визнав свою помилку щодо втручання у фізіологію дитини без відповідних показань кваліфікованих медичних працівників. Суд відмовив сторонам у долучені до матеріалів справи фотографій з дитиною на стадії судового розгляду по суті спору, оскільки такі не є належними доказами щодо предмета позову та надавались учасниками після закриття підготовчого провадження. Надаючи правову оцінку установленим у цій справі обставинам, суд виходить з наступного. Під час розгляду цієї справи і прийняття рішення по суті спору суд виходить із якнайкращих інтересів дитини, її розвитку та виховання. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У цій справі суд критично сприймає рішення комісії з питань захисту прав дитини, оскільки умова «за попередньою домовленістю з мамою» не відповідає інтересам батька на можливість зустрічей із сином, бо, фактично, повністю залежить від волі відповідачки. Зважаючи на наявність цього спору на розгляді в судовому порядку, суд дійшов висновку про високу складність для сторін домовлятися. Зокрема, у підготовчому провадженні сторонам було запропоновано укласти мирову угоду, проте результату для сторін і дитини це не дало. Відповідно до частини десятої статті 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з частиною першою статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У статті 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до положень статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частинами першою і другою статті 159 СК України визначено, що, коли той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Вирішуючи цей спір по суті, суд вважає доведеним стороною позивача наявність перешкод з боку відповідачки в участі батька у вихованні сина з огляду на те, що [PERSON] позов до останнього судового засідання не визнавала, а 15.07.2021 не заперечувала проти зустрічей батька з сином лише частково, підтвердила факти блокування дзвінків позивача на телефоні. Крім того, суд враховує те, що за відсутності перешкод з боку відповідачки, [PERSON] не звернувся б з цим позовом до суду. Поведінка і стосунки сторін у судових засіданнях засвідчили про відсутність у сторін поваги одне до одного, нездатність йти на компроміси та домовлятися. Своєю чергою, як підтвердив у судовому засіданні позивач, визначення конкретного порядку участі у вихованні дитини йому потрібно для того, щоб бути упевненим у наявності такої можливості в майбутньому. Що стосується визначення періодичності та систематичності побачень, то суд виходить з такого. Позивач є батьком [PERSON] . Дитина до тата ставиться позитивно, любить його, що не заперечувалось і відповідачкою. Позивач також стверджує, що дуже любить сина, підстав для сумнівів у чому суд не має. У судовому засіданні установлено наявність достатніх побутових умов для зустрічей з дитиною. Фактів негативного впливу на малолітнього сина з боку позивача суд не встановив, за винятком втручання у фізіологічний розвиток дитини. Проте, суд враховує, що позивач допустив помилку не свідомо, виключно з позитивних міркувань і з бажанням допомогти синові. Водночас, позивач помилку визнав, правильно сприйняв критику і рекомендації щодо залучення фахівців для вирішення подібних питань, пов`язаних зі здоров`ям дитини. Також, суд бере до уваги те, що позивач вчасно і повністю сплачує призначені аліменти, позитивно характеризується з місцем роботи і проживання. Окрему увагу суд звертає на те, особисті неприязні стосунки між батьками дитини, не можуть бити підставою для обмеження батька у праві на спілкування з внуком, якщо таке відповідає інтересам дитини та не шкодить її розвитку і вихованню. Таким чином, приймаючи рішення по суті спору та визначаючи періодичність зустрічей батька з дитиною, суд виходить, перш за все з якнайкращих інтересів дитини, із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховує, що позивач, безсумнівно, має право на участь у вихованні сина, ставиться до нього з любов`ю, а наявність шкоди для дитини від спілкування з батьком суд не встановив. Також, визначаючи конкретний порядок участі у вихованні сина, суд бере до уваги неможливість батьків домовлятися, а тому не розглядає визначення порядку зустрічей з умовою «за попередньою домовленістю із мамою дитини». Своєю чергою, зважаючи на роботу позивача у різні періоди доби та за змінними графіками, суд, визначаючи графік побачень, враховує періодичні збіги в часі роботи позивача і часу зустрічі з дитиною, тобто, фактично, відсутність у [PERSON] можливості завжди за графіком бачити сина. З огляду на все викладене вище, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із встановленням такого порядку побачень батька з сином: щосереди та щоп`ятниці з 17:00 до 20:00, а також щонеділі із 16:00 до 20:00.

Outcome: partial