Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

04.12.2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Зазначає, що від спільного проживання з відповідачем має сина, і який перебуває на її утриманні, оскільки після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків. Без належної матеріальної допомоги відповідача утримувати дитину їй дуже складно, а відповідач зареєстрований як приватний підприємець, стягнень по виконавчих документах з останнього не проводиться. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснивши, що відповідач, якщо вони проживають разом частково забезпечує утримання сина, а саме купляє одяг дитині, продукти харчування, але грошових коштів позивачці не дає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 350 грн., оскільки має щомісячний дохід від підприємницької діяльності - 1250 грн.. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 2 зв.). Вимогами ст.ст. 180-181 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З пояснень сторін видно, що позивач працює та має заробіток у розмірі 2000 грн., а відповідач є приватним підприємцем і його місячний дохід становить 1250 грн., розмір якого позивачем не оспорюється. Також позивачем визнається забезпечення відповідачем сина одягом та продуктами харчування, що на думку суду не може вважатися належним матеріальним утриманням дитини. Згідно із ст. 182, 184 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище дитини, мінливий дохід відповідача, який здійснює підприємницьку діяльність, добровільне, але часткове матеріальне забезпечення останнім свого сина, суд вважає вимоги позивача частково обґрунтованими, та визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 400 грн., що є не менше 30 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов частково, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України, та стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 229, 40 грн.

Outcome: partial