Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

04.04.16 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем [PERSON] не склалося, через несумісність характерів, подальше шлюбне життя і збереження шлюбу з відповідачем не можливе, а тому прохала розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Також, відповідач направив до суду, заяву про розгляд справи без його участі, ксерокопію паспорта, ідентифікаційного коду і свідоцтво про народження згідно яких вбачається, що прізвище відповідача зазначено українською мовою як «Легкий». Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 13 листопада 1987 року у Центральному районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області зареєстрований шлюб між російською мовою [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 1550, що також підтверджується актовим записом про одруження. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-КЕ № 488841 від 13.11.1987 року вбачається, що 13.11.1987 року був зареєстрований шлюб, який укладений між російською мовою [PERSON] та [PERSON], після одруження останнім присвоєні прізвища російською мовою чоловіку «Лёгкий», дружині «Лёгкая», про що зроблено відповідний актовий запис № 1550. Згідно ксерокопії свідоцтва про шлюб, яке видано повторно від 01.12.2015 року, вбачається, що шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON], прізвище після державної реєстрації шлюбу дружині зазначено як «Льогкая». Відповідно до копії паспорта серії КО номер 993825 від 05.05.2015 року виданого Крюківським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області вбачається, що прізвище позивача зазначено українською мовою [PERSON], російською мовою [PERSON]; Згідно копії картки платника податків від 20.07.2015 вбачається, що прізвище позивача українською мовою зазначено як [PERSON]. Відповідно до копії паспорта серії КО номер 015685 від 31.12.1999 року виданого Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області вбачається, що прізвище відповідача зазначено українською мовою [PERSON], російською мовою [PERSON]. Згідно копії картки платника податків від 23.03.2012 року вбачається, що прізвище відповідача українською мовою зазначено як [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що прізвище відповідача зазначено українською мовою як [PERSON]. Згідно відповіді Кременчуцького МВ ДРАЦСГТУЮ в Полтавській області вбачається, що в архіві відділу знаходиться актова запис про одруження, яка складена російською мовою на «Лёгкого Михаила Васильевича» та «Лёгкую Наталью Павловну» тобто українською мовою зазначено як «Льогкий» та «Льогкая». Далі судом встановлено, що від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спільно позивач та відповідач не проживають з 1989 року. Майновий спір зі слів позивача відсутній. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов позивача [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дійсно шлюб був укладений між [PERSON] та [PERSON], можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави, судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивач є інвалідом 2 групи, а тому при подачі вищезазначеного позову до суду, була звільнена від сплати судового збору. З врахуванням викладеного і

Outcome: approved