Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

03.10.2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обгартовуючи свої вимоги тим, що її чоловік [PERSON] та відповідач [PERSON] є власниками по ? частині кожний, житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Старовишневецьке, вул. Фрунзе, буд. 9. За вказаною адресою позивач не зареєстрована, але фактично проживає в ньому разом зі своїм чоловіком з 09.07.2001 року, а відповідач не зареєстрований та фактично не проживає у даному будинку, про що надала довідку №1361, видану виконкомом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 12.09.2018 року. За час фактичного проживання позивача у будинку, заперечень від відповідача, сусідів, сільської ради, не було, але [PERSON], звернувшись до Роздорської селищної ради із відповідною заявою, отримала відмову у проведенні реєстрації у звязку із тим, що нею не подано необхідних документів, оскільки співвласник не дає згоду на реєстрацію її місця проживання у будинку, що передбачено підпунктом 4 п. 18 Постанови КМУ №207 від 02 березня 2016 року «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру». Однак, цією ж нормою передбачено, що документом, на підставі якого проводиться реєстрація місця проживання, є рішення суду, що набрало законної сили, про визнання за особою права на реєстрацію місця проживання. На даний час позивач не має зареєстрованого місця проживання. Враховуючи те, що позивач є членом сімї співвласника житла, фактично проживає у ньому з 09.07.2001 року, тобто вже більше 17 років, у відповідача відсутні заперечення щодо фактичного проживання позивача у належному йому нерухомому майні та не оспорюється її право на проживання у будинку, крім того, сама реєстрація не створює певних прав та обовязків та не повязана з набуттям права власності, [PERSON] просить суд визнати за нею право на реєстрацію місця проживання за адресою: [INFO], без згоди співвласника [PERSON]. До початку проведення судового засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його присутності. Відповідач [PERSON] до початку проведення засідання надав суду заяву про визнання позову, розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, але до початку його проведення надав суду заяву про відсутність заперечень проти позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачу [PERSON] та третій особі [PERSON], який є чоловіком позивача, відповідно до свідоцтва про одруження Серії І-КИ №173287, виданого 06.12.2002 року виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.13), належить, відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з 19.08.2003 року по ? частці кожному, будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Старовишневецьке, вул. Фрунзе, 9 (а.с.16). Згідно довідки, виданої 12.09.2018 року виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Старовишневецьке, вул. Фрунзе, 9, дійсно зареєстрований і проживає [PERSON], а також проживає з 09.07.2001 року, але не зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.14). Позивач, маючи намір здійснити реєстрацію місця проживання за адресою: [INFO], отримала відмову у звязку із відсутністю згоди співвласника [PERSON] Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №207 від\~02.03.2016 р. «Про затвердження\~Правил реєстрації\~місця проживання\~та Порядку\~передачі органами\~реєстрації інформації\~до Єдиного\~державного демографічного\~реєстру»визначено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до п. 18 вказаної постанови особа або її представник для реєстрації місця проживання особа подає: -заяву затвердженої форми; -документ до якого вносяться відомості про зареєстроване місце проживання; -квитанцію про сплату адміністративного збору; -документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.\~У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сімї\~(зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників). Відповідно до норм\~ст. 391 Цивільного Кодексу України\~щодо\~захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрація\~це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Положеннями ст.\~2\~цього Закону громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території .Статтею 6\~вказаного Закону встановлено обовязок громадянина України протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Судом встановлено, що у звязку із відмовою відповідача [PERSON] в досудовому порядку надати дозвіл на реєстрацію, порушуються права позивача, у звязку з цим, суд, враховуючи позицію відповідача про визнання позову, викладену у письмовій заяві, приходить до висновку про можливість задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнавши за нею право на реєстрацію місця проживання за адресою: [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved