Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

03.12.2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини та призначення опікуна. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року у м. Ізюмі Харківської області народилась її онука - [PERSON], про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження складено відповідний актовий запис № 136 та видано свідоцтво про народження відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 23 квітня 2015 року. У свідоцтві про народження її онуки батьком зазначений відповідач у справі - [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Батьки онуки шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану не реєстрували. Факт того, що неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] доводиться їй онукою, підтверджується свідоцтвом про народження, копії яких додаються до позовної заяви. У зв'язку з тим, що батьки покинули свою донечку, вона була вимушена забрати онуку до себе, бо єдиною особою, якій вона може довіряти і до якої відчуває близькі сімейні стосунки залишилась тільки вона - [PERSON]. Відповідно до рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2018 за справою № 623/2192/18 [PERSON](матір онуки) визнано безвісно відсутньою. Батько онуки, відповідач у справі - [PERSON] взагалі відмовився від доньки, про що склав нотаріальну заяву, яка була посвідчена приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області - Чистовим С.Ю. 17 січня 2018 року та зареєстрована у реєстрі за № 316. Зараз неповнолітня дитина - [PERSON] фактично проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 23.02.2018 року. Її онука [PERSON] зарахована у заклад дошкільної освіти № 348 Харківської міської ради з 14.06.2017 року відвідувала заклад дошкільної освіти, групу № 1 з 9-ти годинним перебуванням. Особисто вона сплачувала кошти за харчування онуки у дитячому садочку. Відповідач у справі ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жодного разу не відвідував дитину, життям та поведінкою доньки не цікавиться. Відповідач жодного разу не відвідував батьківські збори у дошкільному закладі, не цікавиться станом навчання та виховання доньки. Вихованням онуки займається тільки вона. Відповідач участь у вихованні доньки не приймає. Вона, [PERSON], має можливість забезпечувати фізичний, духовний і моральний розвиток та належні умови життя неповнолітньої онуки, про що свідчить акт обстеження умов проживання від 23.02.2018 року, виданий службою у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (міститься в додатках). З огляду на зазначена позивачка просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та призначити опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO] - [PERSON]. Стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до повноліття доньки. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. А також надав [PERSON] нотаріально завірену заяву в якій не заперечує проти позбавлення батьківських прав, а також відмовився від майнового забезпечення і виховання його малолітньої дочки [PERSON]. Представник третьої особи служби у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської область Мартинова Т. К. у судове засідання не з'явилася надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 квітня 2015 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. (а.с.48) Відповідно до рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2018 року за справою № 623/2192/18 [PERSON] матір [PERSON] визнано безвісно відсутньою. (а.с. 72-73) Згідно заяви [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистовим С. Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 316 проти позовних вимог, щодо позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] не заперечує. Просить суд розгляд справи проводити без його участі. А також відмовляється від майнового забезпечення і виховання його дочки [PERSON] Надає згоду на встановлення опіки над його дочкою [PERSON] [PERSON]. (а.с.51) Згідно акту про проживання від 22.02.2018 року та акту обстеження умов проживання від 23.02.2018 року, позивачка разом з онукою - [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі задовільні умови проживання, дитина має окрему кімнату в якій є ліжко, шафа. Дитина забезпечена одягом, взуттям, іграшками (а.с. 27). Відповідно до довідки № 13 від 31.01.2018 року [PERSON], [INFO] зарахована у заклад дошкільної освіти № 348 Харківської міської ради з 14.06.2017 року відвідує заклад дошкільної освіти, групу № 1 з 9-тигодинним перебуванням по теперішній час. (а.с. 53). Відповідно довідки № 269/01-20/18 від 05.11.2018 року директора Комунального закладу «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради» [PERSON],[INFO] виховується в експериментальній групі для дітей дошкільного віку з сімей пільгових категорій комунального закладу «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради» на неповному державному забезпеченні з 05.09.2018 року по теперішній час. (а.с. 54) Згідно довідки серії [NUMBER], виданої Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] станом на 27.01.2018 рік до кримінальної відповідальності не притягалась, судимостей не має, у розшуку не перебуває (а.с. 14). Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради № 1880 від 11.05.2018 року, Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 57). Згідно висновку про стан здоров'я від 19.02.2018 року [PERSON] протипоказань за станом здоров'я для опікунства немає. (а.с. 20) Згідно висновку служби у справах дітей по Слобідському району Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області Вугледарської міської ради № 04-21894/18 від 29.12.2018, служба у справах дітей вважає, доцільним призначення [PERSON], [INFO] опікуном малолітньої онуки [PERSON], [INFO] (а.с. 98-99). Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріалами справи встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання малолітньої доньки, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у її вихованні. Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав, а сама відповідач в свою чергу надав нотаріально посвідчену згоду на позбавлення його батьківських прав. Тому, суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об'єктивного їх з'ясування, характер ставлення відповідача до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, діючи в інтересах малолітньої дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про встановлення опіки над [PERSON], у зв'язку з позбавленням останньої батьківського піклування, та призначення опікуном позивачку [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дітьми, позбавленими батьківського піклування визнаються діти, зокрема, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 243 СК України та ч. 1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 1 ст. 244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що [PERSON] з народження [PERSON] займається її вихованням, утримує, створює останній всі належні умови для нормального розвитку та виховання, піклується про стан здоров'я дитини, сприяє її інтелектуальному розвитку та навчанню. Окрім того, висновком служби у справах дітей [PERSON] визнано доцільним призначити останню опікуном [PERSON] [INFO]. Обставин, які б могли бути перешкодою в призначені позивачки опікуном дослідженими судом доказами встановлено не було. Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], суд приходить до висновку, що встановлення опіки над останньою, буде захистом її законних прав та інтересів передбачених законодавством, а тому вважає необхідним та доцільним встановити опіку над малолітньою [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном останньої. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 183 СК України, приймає до уваги майновий стан відповідача, який є працездатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своєї малолітньої доньки, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, а саме з 03.12.2018 року і до повноліття [PERSON]. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягнення судовий збір у розмірі 2144,40 гривень за дві позовні вимоги немайнового харектеру та одні вимогу майнового характеру . Суд вважає необхідним роз'яснити [PERSON], що у відповідності до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved