Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

03.02.2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позивних вимог позивачка посилається на те що, 23.04.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 84. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають конфлікти та суперечки, так як вони мають різні характери, погляди на життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відношення між ними припинені з червня 2016 року. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Крім цього, позивачка зазначила, що діти мешкають разом із нею, а відповідач в свою чергу матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Виноградова». Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив що позовні вимоги він визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.04.2004 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 84 ( а.с. 6) Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами, сімя розпалась. Позивач стверджує, що родини фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені, примирення між ними не можливе. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У зв»язку в вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~Стосовно стягнення з відповідача аліментів, на утримання неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно наданої суду копій свідоцтва про народження 1-ВЛ № 287838 від 11 серпня 2004 року та свідоцтва про народження 1-ВЛ № 194280 від 12 березня 2010 року сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с. 8, 9). У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Надавши оцінку всім обставинам та доказам по справі, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплат за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved