Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

03.08.2017 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON]\~\~ про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування вимог заяви зазначає, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2017 року по справі №495/2128/17 були задоволені його позовні вимоги до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Однак судом не було ухвалено рішення з приводу уточнених вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь: 3% річних за прострочення повернення боргу в розмірі 33 000, 00 грн.; інфляційних витрат в розмірі 159 500,00 грн.; судового збору у розмірі 8 000,00 грн. з приводу яких позивач надав докази. Сторони у судове засідання не з'явилися, що у відповідності до ст. 220 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає за необхідне задовольнити заяву про ухвалення додаткого рішення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд може ухвалити додаткове рішення, якщо: \~ 1) стосовно\~ якої-небудь\~ позовної\~ вимоги,\~ з\~ приводу\~ якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи №495/2128/17 заочним рішенням\~ Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2017 року\~ були задоволені позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу за договором позики з [PERSON]. Стягнуто\~ з [PERSON] на користь\~ [PERSON] 1 100 000 грн.\~(один мільйон сто тисяч гривень)\~ за договором позики від 01.06.2015 року. Однак судом не було ухвалено рішення з приводу уточнених позовних вимог позивача з приводу яких позивач надав докази, а саме щодо стягнення з відповідача на його користь: 3% річних за прострочення повернення боргу в розмірі 33 000, 00 грн.; інфляційних витрат в розмірі 159 500,00 грн.; судового збору. Так, як було встановлено судом сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором позики від 01.06.2015 року становить 1 100 000 грн. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так три проценти річних за прострочення грошового зобовязання в період з червня 2016 року по квітень 2016 року (до моменту подання позову) становить 33 000 грн., а саме 1 100000 грн.* 3% (за 1 рік квітень 2016 року - квітень 2017 року) = 33 000 грн. Інфляційні витрати повязанні з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесенні збитки, спричиненні знеціненням грошових коштів, а три проценти річних платою за користування коштами, що не були своєчасно сплаченні відповідачем. Таким чином враховуючи індекс інфляції в період з квітня 2016 року по квітень 2017 року включно, сума інфляційних витрат становить гривень: за 2016 рік: 1 100 000 грн.* 112,4 % -1 100 000 грн. = 136 400 грн.; за 2017 рік (з січня 2017 року по лютий 2017 року): 1 100 000 грн.* 102,1 % - 1 100 000 грн. = 23 100 грн. Таким чином, загальна сума інфляційних витрат за період прострочення виконання грошового зобовязання (за останні п'ятнадцять місяців) становить: 159 500 (сто девяносто дві тисячі пятсот) грн. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягаює стягненню судовий збір в розмірі 8 000 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved