Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

03.11.2010 року представник Публічного акціонерного товариства Банк „Фінанси та Кредит (далі ПАТ Банк „Фінанси та Кредит, позивач, банк) звернулось до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник), підставність якого обґрунтував таким. 19 вересня 2008 року між ПАТ Банк „Фінанси та Кредит та [PERSON] було укладено кредитний договір № 47-61/08-ДД, згідно якого відповідачці відкрита поновлювальна кредитна лінія з лімітом 12 000 гривень строком до 16.07.2010 року зі сплатою процентів, передбачених п.4.1. кредитного договору у розмірі 22% річних. 26 листопада 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої був зменшений ліміт поновлювальної карткової лінії до 11 995,00 гривень. Банк взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав, відкривши відповідачеві кредитну лінію з лімітом 12\~000 гривень, однак відповідачка свої зобовязання за кредитним договором систематично порушувала, про що їй направлялись листи відповідного змісту, а та станом 24 вересня 2010 року борг за кредитним договором склав 23 816, 49 гривень, що складається з: основної суми боргу - 11 491,57 гривень; заборгованості по оплаті відсотків 2 053,90 гривень; пені за несвоєчасне погашення відсотків та кредиту в сумі 10 271,02 гривень, які позивач просить суд присудити у примусовому порядку із відповідача на його користь та вирішити питання судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач, будучи оповіщеною про день та час розгляду справи за адресою повідомленою нею суду, в судове засідання не зявилась повторно, рекомендоване повідомлення було повернуто до суду за закінченням терміну зберігання відповідно до повідомлення поштового відділення. Ураховуючи те, що представник позивача скористався своїм правом визначеним ч.2 ст.158 ЦПК України, а саме заявляти клопотання про розгляд справи у його відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, оскільки останньою проігноровано обовязки визначені ст.77 ЦПК України, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд в даному судовому засіданні, на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке. 19 вересня 2008 року між ВАТ Банк „Фінанси та Кредит та [PERSON] було укладено кредитний договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 47-61/08-ДД, з лімітом 12 000 гривень строком до 16 липня 2010 року зі сплатою, процентів, передбачених п.4.1. Кредитного договору. Згідно п.4.1. Договору сторони узгодили, що відповідач зобовязується сплачувати Банку проценти за користування кредитом у наступних розмірах : 2,2 % річних на протязі 22 днів з дати здійснення кожної операції по картковому рахунку в межах кредитної лінії; 22% річних з 23 дня здійснення кожної операції по картковому рахунку в межах поновлювальної кредитної лінії; 22 % річних при знятті з карткового рахунку готівкових коштів. 26 листопада 2008 року між ВАТ Банк „Фінанси та Кредит та [PERSON] було укладено додаткову угоду згідно якої зменшено ліміт поновлювальної кредитної лінії до 11 995 гривень. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі. Так, на виконання умов договору про відкриття карткового рахунку № 006-Р/014063 від 15 вересня 2008 року було видано картку, яку відповідач отримала, в підтвердження чому є розписка від 19.09.2008 року (а.с.28), а також отримала кошти, про що свідчить виписка по особовому рахунку відповідача (а.с.27). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Із свідоцтва про шлюб (а.с.65), судом встановлено, що відповідач після реєстрації шлюбу 15.09.2012 року змінила прізвище з «Чула» на прізвище чоловіка «Черняк». З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] припинила виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку із чим станом на 24 вересня 2010 року борг за кредитним договором становить 23 816, 49 гривень, що складається з: основної суми боргу - 11 491,57 гривень; заборгованості по оплаті відсотків 2 053,90 гривень; пені за несвоєчасне погашення відсотків та кредиту в сумі 10 271,02 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.25), з яким суд повністю погоджується. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, отож суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення\~заборгованості за кредитом в сумі 11 491,57 гривень, заборгованості по оплаті відсотків 2 053,90 гривень та пені за несвоєчасне погашення відсотків та кредиту в сумі 10 271,02 гривень, ґрунтується на вимогах закону, а відтак за відсутності будь\~яких заперечень з боку відповідача, підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується ст.88 ЦПК України, а тому з урахуванням того, що позов задоволено повністю, присуджує із відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved