Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

03.06.2015 року до суду надійшов вищевказаним позов, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи і в якому позивач, просить визнати недійсними третейське застереження, яке включене, як п. 11.4. кредитного договору № 490053422 від 13.12.2007 року, укладеного між позивачем та ЗАТ «Альфа-Банк». Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що зазначене третейське застереження, не відповідає вимогам чинного законодавства України. Після подання заяви про уточнення позовних вимог, яка судом направлялась відповідачу, останній у судове засідання свого представника не направив і доказів про поважність причин не направлення свого представника в судове засідання, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи, письмові докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до п. 11.4., укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» і позивачем кредитного договору № 490053422 від 13.12.2007 року, судовий захист прав і законних інтересів, які мають сторони у зв'язку з цим договором, у тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні дії даного договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків і недійсність (неукладеність) договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійнодіючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду при кожному вирішенні спору, що може виникнути між ними в зв'язку з даним договором. Сторони домовилися, що якщо одна із сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їхнього спору у Третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання та виклику сторін. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про третейські суди» від 11.05.2004 року № 1701-ІV, третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Третейський суд вправі визнати явку сторін у засідання обов'язковою. Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється або вручається в порядку, визначеному статтею 15 цього Закону. Третейський суд під час розгляду справи повинен забезпечити додержання принципу змагальності сторін, рівні можливості та свободу сторонам у наданні ними доказів і у доведенні перед третейським судом їх переконливості . Сторони мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у засіданнях третейського суду, надавати докази, брати участь у дослідженні доказів, подавати клопотання, давати письмові та усні пояснення,заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників розгляду, заявляти відводи, користуватися іншими правами відповідно до третейської угоди у третейському суді для вирішення конкретного спору чи регламенту третейського суду та цього Закону. Передбачене п. 11.4., укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» і позивачем кредитного договору № 490053422 від 13.12.2007 року, третейське застереження, щодо можливості розгляду спору між сторонами цього договору в Третейському суді виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання та виклику сторін, суперечить вимогам ст. 39 Закону України «Про третейські суди» від 11.05.2004 року № 1701-ІV. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину, стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає дану цивільну справу, в межах заявлених позовних вимог. Оскільки позов задовольняється, а позивач при подачі позову, був звільнений від сплати судового збору, то відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави, підлягає стягненню судовий збір у розмірі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved