Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

04 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на квартиру . Посилалась на те, що вона та відповідач є власниками по 56/100 частини будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу 56/100 частин житлового будинку гараж літ Б сарай літ. Г.Д., огорожа 1-2 від 17 травня 2013 року посвідченого Мартинюк Є.Р., державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 452 та зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №3566779. Вказала, що земельна ділянка на якій розташована її частина житлового будинку та господарські будівлі та споруди знаходиться в її власності на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 17 травня 2013 року посвідченого Мартинюк Є.Р., державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 453 та зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №3569008. Зазначила, що власником іншої частини будинку згідно відповіді Хотинського КР БТІ є [PERSON]. Між сторонами ще до придбання даного будинку був визначений порядок користування і володіння будинком, що підтверджується фактичним користуванням даним майном. Вказала, що загальні дані житлового будинку літ. А-1, житловою площею 64,00 м.кв;гараж літ. Б;сарай літ. Д;огорожа № 1-2 Кожний власник користується такими приміщеннями будинку : В її користуванні: варіант розподілу 1-му власнику 56/100 частин будинку. - квартира №1 - коридор 1-1 площею 4,70 м2; - кімната 1-2 площею 15,20 м2; - кімната 1-3 площею 13,10 м2 ; - коридор 1 -4 площею 11,00 м2; - кімната 1-5 площею 13,00 м2; - кухня 1 -6 площею 7,40 м2; - гараж літ. Б - сарай літ. Д - 1/2 частина огорожі № 1 -2 В користуванні [PERSON] варіант розподілу 2-му власнику [ADDRESS] - кухня 1б-6 площею 3,40 м2 ; - кімната 1-7 площею 10,90 м2 ; - кімната 1-8 площею 10,90 м2; - кімната 1-9 площею 13,90 м ; -1/2 частина огорожі №1-2; Вказала, що даний варіант розподілу житлового будинку на дві квартири був розроблений з врахуванням договору купівлі продажу земельної ділянки та тим фактом, що частини будинку які належать сторонам під ними земельна ділянка перебуває в приватній власності власників цих квартир, який розроблений судовим експертом В.В. Лещишиним висновок №13297 експертного дослідження від 26.11.2013 року в якому визначено варіанти розподілу, які наведені вище та збігаються з фактичним користуванням житловим будинком. Вказала, що на даний час відповідачка [PERSON] не має наміру провести розподіл в добровільному порядку, тому виникла необхідність звернення до суду з позовом про розподіл спільного будинку на дві квартири. Посилаючись на викладене просила виділити їй у власність 56/100 частин житлового будинку (1-му співвласнику) квартиру № 1 згідно експертного дослідження від 26.11.2013 року виконано судовим експертом В.В.Лещишином, якою вона по факту користується, а частину будинку 44/100 частин житлового будинку (2-му- співвласнику) квартиру №2 залишити відповідачу по справі [PERSON], якою вона фактично також користується. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги просив поділити житловий будинок з господарськими спорудами згідно варіанту розподілу 56/100 та 44/100 частин будинку на дві ізольовані часини на 2 квартири який знаходиться за адресою [ADDRESS] в натурі між власниками і виділити їй [PERSON] та визнати право власності на виділене майно 56/100 частин будинку квартиру №1, яка складається з: - коридор 1-1 площею 4,70 м2; - кімната 1-2 площею 15,20 м2; - кімната 1-3 площею 13,10 м 2; - коридор 1 -4 площею 11,00 м2 ; - кімната 1-5 площею 13,00 м2 ; - кухня 1-6 площею 7,40 м2 , та на - гараж літ. Б - сарай літ. Д - 1/2 частина огорожі № 1 -2 Іншу частину [ADDRESS] залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Вказував, що коридор не можна виділити [PERSON] у власність. В судовому засіданні експерт Лещишин В.В. - пояснив, житловий будинок що розташований за адресою : [ADDRESS] підлягає поділу згідно висновку за № 13297 від 26.11.2013 року. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 355 ЦК України «Майно, що є у власності двох або більше осіб /співвласників/ належить їм на праві спільної власності /спільне майно/». При цьому, згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Окрім того, згідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Судом встановлено що, згідно договору купівлі - продажу 56/100 частин житлового будинку від 17.05.2013 року [PERSON] належить 56/100 частин житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що становить житлової площі - 64,00 кв.м та розташований на земельній ділянці площею 0,0898 га, кадастровий номер - 7325010100:01:0130030 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№ 752059 виданого Хотинською міською радою Чернівецької області 12 квітня 2006 року. Та згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 17.05.2013 року [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,0898 га кадастровий номер - 7325010100:01:0130030 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована за адресою в [ADDRESS]. Також судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу 44/100 частин житлового будинку від 12.02.2004 року [PERSON] 44/100 частин житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що становить житлової площі - 35,7 кв.м , та розташований на земельній ділянці що належить позивачу згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 17.05.2013 року. За змістом ст.182 ЦК України, ст.ст.4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам, зокрема право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст.19 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»та п.6 Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно (Додаток №2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5), свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування, є підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Згідно висновку експерта за № 13297 від 26 листопада 2013 року вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] можна поділити таким чином: Першому співвласнику - квартира №1, а саме: - коридор 1-1 площею 4,70 м2; - кімната 1-2 площею 15,20 м2; - кімната 1-3 площею 13,10 м ; - коридор 1 -4 площею 11,00 м2; - кімната 1-5 площею 13,00 м2; - кухня 1 -6 площею 7,40 м2; - гараж літ. Б - сарай літ. Д - 1/2 частина огорожі № 1 -2 Другому співвласнику - квартира № 2, а саме: - кухня 1б-6 площею 3,40 м2 ; - кімната 1-7 площею 10,90 м2 ; - кімната 1-8 площею 10,90 м2; - кімната 1-9 площею 13,90 м 2; -1/2 частина огорожі №1-2; Суд врахував висновок експертного дослідження, покази експерта допитаного в судовому засіданні, який вказав, що іншого можливого варіанту розподілу будинку ним не встановлено, оскільки вказаний ним варіант є єдиним можливим з врахуванням договорів купівлі - продажу частин житлового будинку з врахуванням вказаної в них площі та державного акту на земельну ділянку, а розмір приміщень житлового будинку відрізняється з площею зазначеною в інших документах не суттєво і тільки в зв'язку з врахуванням площі, що знаходилась під пічками та плитою. Враховуючи висновок експертного дослідження та матеріали справи суд вважає, що позовна заява [PERSON] про визнання часток у спільній власності та визнання права власності на квартири підлягає задоволенню. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини, в контексті викладених норм законодавства, та приймаючи до уваги, що спірний житловий будинок є спільною власністю, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на квартиру є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі1420 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved