Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

03 січня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,210 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 27.05.1997 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області,зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №356, виданого на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування свого позову, [PERSON] зазначає, що [INFO] помер - [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) № [NUMBER] розміром 6,210 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 27.05.1997 р. Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області,зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №356. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після [PERSON] був його син - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] , фактично прийняв спадщину після батька [PERSON] , оскільки на день смерті проживав разом з останнім за однією адресою. Також [PERSON] до нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини - право на земельну частку (пай) розміром 6,21 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, але у зв`язку зі смертю не встиг оформити своїх спадкових прав на спадкове майно. Оскільки померлий [PERSON] заповіт не складав, на спадкове майно розповсюджується спадкування за законом на яке мають право його спадкоємці за законом. Спадкоємців першої черги спадкування за законом у померлого [PERSON] немає. Також жодний із спадкоємців наступних черг спадкування за законом, спадщину не прийняв. Позивач зазначає, що є рідною сестрою померлого [PERSON] , які народженні від однієї матері [PERSON] (померлої [INFO] ), а тому вона є спадкоємцем другої черги спадкування за законом. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] був встановлений рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року у цивільній справі №183/377/18 за позовом [PERSON] до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Приватний нотаріус Новомосоковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. (копія рішення суду додається). Позивач звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І.А., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) № [NUMBER] розміром 6,210 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 27.05.1997 р.Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області,зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №356, виданого на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] , спадщину якого прийняв [PERSON] , який помер [INFO] . Між тим, 14 листопада 2018 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила Інною Армоніківною позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 27.05.1997 р. Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області,зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №356, виданого на ім`я [PERSON] , що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначений земельний пай. Позивач вважає, що відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), оформленого на ім`я [PERSON] , не може бути підставою для позбавлення її права на отримання спадщини після смерті її брата [PERSON] , у зв`язку з чим, в судовому порядку просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,210 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 27.05.1997 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області,зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №356, виданого на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 04 січня 2019 року відкрите провадження по справі. Ухвалою суду від 25 березня 2019 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, зазначивши у своїх письмових поясненнях, що Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області не заперечую проти визнання права за позивачем на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Представники третіх осіб у судове засідання також не з`явився, надав суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Суду надана копія свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] від 17 грудня 2013 року, виданого виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, у відповідності до якого [PERSON] , помер[INFO] , у віці 78 років. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №6344 від 16.11.2017 р. видавник Губиниська селищна рада(а.с. 58), що міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме на земельна частка (пай) № [NUMBER] розміром 6,210 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташованих на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 27.05.1997 р. Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №356, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.12.2018 р. №1574/0/200-18 та листом Головного управління Держгеокадастру у дніпропетровській області відділ у Новомосковському районі від 01.10.2018 року № - 4-0.23-485/110-18 (а.с. 18,19). Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП [NUMBER] виданого 27.05.1997 р. [PERSON] не видавався. Також судом встановлено, що спадкоємцем першої черги спадкування за законом після [PERSON] був його син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого від 05 вересня 2018 року, виданого Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14) та довідкою виданою виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.12). За життя [PERSON] , фактично прийняв спадщину після батька [PERSON] , оскільки на день смерті проживав разом з останнім за однією адресою. Також [PERSON] до Новомосковської районної державної нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини - право на земельну частку (пай) розміром 6,21 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, але у зв`язку зі смертю останній не оформив своїх спадкових прав на спадкове майно. Померлий [PERSON] заповіт не складав, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 13). Судом встановлено, що [PERSON] являється спадкоємцем другої черги спадкування за законом померлого [PERSON] , після його смерті приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І.А.заведено спадкову справу № 73/2018, у відповідності до якої позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на певне нерухоме майно. Інших спадкоємців судом не виявлено. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] був встановлений рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року у цивільній справі №183/377/18 (а.с.15-18). До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону, а саме. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За відсутності оформленого [PERSON] заповіту на спадкове майно розповсюджується спадкування за законом на яке мають право його спадкоємці за законом. Згідно п. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємця за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. В розумінні ст. 1262 ЦК України, позивачка будучи рідною сестрою померлого [PERSON] , є спадкоємцем другої черги спадкування за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за законом або заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що 14 листопада 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І.А., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) № [NUMBER] розміром 6,210 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташовану на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 27.05.1997 р. Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області,зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №356, виданого на ім`я [PERSON] , померлого [INFO] , спадщину якого прийняв [PERSON] , який помер [INFO] , однак нотаріусом позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 27.05.1997 р. Матеріалами справи підтверджується, що на день смерті [PERSON] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого 27.05.1997 р. Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] , набув право на земельну частку (пай) № [NUMBER] розміром 6,210 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташованих на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в подальшому це право перейшло до [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0184791 від 27.05.1997 р., а ні [PERSON] , а ні [PERSON] не видавався. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарськими підприємствами і організаціями» № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку(пай), також є свідоцтво про право на спадщину, посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі- продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку(пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списків, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Суду надано докази про отримання [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай), але не надано даних про отримання спадкоємцем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну частку (пай), однак останній, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, суду доведено, що спадкодавець [PERSON] на законних підставах набув право на земельну частку (пай), його спадкоємець [PERSON] , прийнявши спадщину, являється спадкоємцем права померлого [PERSON] , та спадкодавцем [PERSON] , яка прийнявши спадщину, являється спадкоємцем прав та обов`язків померлого [PERSON] , в тому числі прав на земельну частку (пай) померлого [PERSON] , а тому за нею повинно бути визнане право на отримання земельної частки (паю) розміром 6,210 умовних кадастрових гектарів із земель АПФ «Провесінь», розташованих на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті її брата [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved