Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

03 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позовна заява мотивована тим, що з 08.12.2006 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2014 року. Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , на утримання яких рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2013 року стягнено аліменти з позивача на користь відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення суду до виконання не пред`являлося, аліменти в примусовому порядку не стягувалися, так як позивач самостійно утримував дітей, які були зареєстровані та фактично проживали разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо від дітей та позивача за адресою: [ADDRESS] , матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тоді як має стабільний дохід, інших утриманців немає. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2020 позивачу було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів, у зв`язку з наявністю спору між сторонами про що свідчить рішення суду про стягнення аліментів. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 08 грудня 2006 року, який було розірвано рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.01.2014 (а.с.7, 12). Згідно свідоцтв про народження позивач являється батьком, а відповідач матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 8,9). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2013, стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доля дітей відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 28.08.2013 (а.с.10-11). Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 09.07.2020 та акту квартального комітету № 21 від 13.07.2020, діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.13, 14). Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує обов`язку щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, підстав для звільнення її від обов`язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено, також відсутня домовленість між батьками щодо способу утримання дітей. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача, враховуючи визнання позову відповідачем, та вважає необхідним стягувати на утримання дітей аліменти у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу) відповідача. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені до суду з позовом про стягнення аліментів, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved