Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

04.08.2010 року позивач звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», в якій просить зобовязати Державне підприємство Харківський завод електроапаратури укласти із нею договір найму кімнати 710 в будинку 193 корпус 1 по вул. Клочківській в м. Харкові, який має статус гуртожитку та зобов»язати відповідача видати ордер на зазначену кімнату. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право проживання та користування кімнатою в гуртожитку за вищезазначеною адресою, посилаючись на те. що 18.11.86р. позивач була прийнята на ДП «Харківський завод електроапаратури», де працювала до 06.08.2003р.. Після прийняття на підприємство їй надали право зайняти ліжко-місце в гуртожитку за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд.193. корп.1. кімната 710. В 1996 році в звязку з тим, що сусідів по кімнаті не було і вона фактично проживала в кімнаті одна, їй адміністрація підприємства дозволила користуватися одноосібно кімнатою і відкрила на її імя особистий рахунок для сплати комунальних послуг за всю кімнату. В 2010р. керівництво підприємства повідомило позивача, що з будинку знімається статус гуртожитку, а для зняття статусу гуртожитку з кімнати 710 з наступним закріпленням її за позивачкою по договору найму, вона повинна надати ордер. Ордер при вселенні підприємство їй не надавало. Фактично адміністрація підприємства надала позивачу в одноосібне користування кімнату, а документів не надало. В 2010 році позивач звернулась із заявою до виконуючого обовязки генерального директора підприємства із проханням надати ордер на кімнату, проте отримала відмову, у зв»язку із чим вимушена звернутися до суду з дійсним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» [PERSON], який діє за довіреністю, позовні вимога позивача визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить л: наступного. У відповідності до ч.І ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати т» придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Статтею 63 ЖК України встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Крім того, у відповідності до ст.125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років. У відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З наявних в матеріалах справи доказів та пояснень представників сторін вбачається, що позивач працювала на ДП «Харківський завод електроапаратури» понад десять років, відповідачем було надано в одноосібне користування кімнату 710 у м. Харкові по вул. Клочківській, буд.193 у корпусі 1. Таким чином, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved