Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

04 вересня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Солом`янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою померлої у травні 2008 року [PERSON] За заповітом померла залишила їй своє майно. У 2008 році вона звернулась до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 820/2008. Разом з тим, виявилось, що відносно [PERSON] на примусовому виконанні у ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві перебували виконавчі провадження, в рамках яких на її майно накладено арешт. Згідно відповіді Солом`янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавчі документи було повернуто стягувачу та повторно до відділу не пред`являлись. Просить суд ухвалити рішення, яким скасувати арешт з квартири [ADDRESS] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року вирішено питання щодо витребування доказів у справі. Солом`янський районний ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві копію позовної заяви з додатками отримав (а.с. 47), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 57). [PERSON] 14 грудня 1979 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 58). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 54). Відповідно до заповіту від 15 лютого 2006 року [PERSON] заповіла все своє майно дочці [PERSON] (а.с. 56). У матеріалах справи міститься лист Солом`янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 21 листопада 2019 року, з якого вбачається, що згідно даних АСВП відносно [PERSON] на примусовому виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 6252763, № 6252505, № 6252359, № 6406710, № 6407054, № 6252163, № 6252597, № 6252872, № 6257949, № 6255425, № 6255095, № 6252284. У рамках зазначених виконавчих проваджень державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень з накладенням арешту на майно боржника. Виконавчі провадження завершені у 2008 році в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час). Станом на 21 листопада 2019 року виконавчі документи відносно [PERSON] не повертались та повторно до відділу не пред`являлись. Виконавчі провадження знищені за закінченням строку їх зберігання (а.с. 73). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01 листопада 2019 року вбачається, що постановами державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві накладено арешт на все майно, що належало [PERSON] (а.с. 69-71). Відповідно до інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 02 травня 2018 року квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 1996 року (а.с. 60-61, 63). Згідно з частинами 1, 2 ст. 40 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Позивач звернулась до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про зняття арешту, проте листом від 21 листопада 2019 року відділом повідомлене про відсутність правових підстав для задоволення заяви (а.с. 73). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно з ч. 5 цієї статті державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Аналогічні положення містяться і в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. У ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження її майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved