Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, вимоги за яким уточнила та остаточно просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 700,00 гривень, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги ані на утримання дитини, ані на утримання позивача не надає. Відповідач працює та отримує заробітну плату, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та на утримання дружини, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 грудня 2017 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, також просив розглядати справу за його відсутності. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 2014 року у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 65 від 10 жовтня 2014 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 10 жовтня 2014 року. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER], що видано 04 березня 2016 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 34 від 04 березня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На час розгляду справи, відповідачем надано суду докази на підтвердження того, що він має іншу дітини, а саме свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 19 липня 2005 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, де вказано, що [PERSON] народився [INFO], його батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]; заява [PERSON] від 02 травня 2018 року, де вказано, що вона з [PERSON], [INFO] має спільну дитину [PERSON], [INFO]; регулярно отримує допомогу, претензій до батька дитини не має. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину, але свої обов'язки щодо утримання сина не виконує, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття [PERSON], при цьому враховує, що відповідач проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечував. Крім того, частиною 1 та 2 статті 75 Сімейного Кодексу України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, при цьому право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтями 77; 79; 80 Сімейного Кодексу України визначено, що способом надання утримання одному з подружжя другим у грошовій формі є аліменти, які присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви одному з подружжя, з другого з подружжя, у частці від заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі та сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивач здійснює догляд за спільним з відповідачем малолітнім сином [PERSON], якому ще не виповнилось три роки, тому остання відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення сином трьох років, тому суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 700,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, при цьому суд також враховує, що відповідач проти задоволення вимог позивача не заперечував та не надав суду доказів на підтвердження того, що він за будь-яких обставин позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та допускає негайне виконання рішення суду в межах стягнення суми платежу за один місяць в частині стягнення аліментів на утримання дитини та в частині стягнення аліментів на утримання дружини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved