Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

04.12.2013 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту №001-07920-240408 від 24.04.2008 р. в розмірі 3121,52 гривень, а також судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 229,40 грн. В позовній заяві зазначив, що 24.04.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого, банк відкрив позичальнику картковий рахунок №[NUMBER] та кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Станом на 24.10.2013 р. у відповідача виникла заборгованість, що складається з тіла кредиту в розмірі 3121,52 грн. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, одночасно зі зверненням до суду з позовом, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, проти позову заперечує в повному обсязі, в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що повністю виконала свої зобов'язання перед банком, про що отримала лист від 07.12.2013 року про відсутність фінансових та майнових претензій. Зважаючи на викладене, вважає заявлені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» безпідставними та необґрунтованими та просить в задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-07920-240408 від 24.04.2008 р., згідно з умовами якого, банк відкрив позичальнику картковий рахунок №[NUMBER] та кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання згідно із ст.11, 509 ЦК України, виникають, зокрема, з договору. Згідно ст. 1054 ЦК України до кредитного договору застосовуються положення ст. 1046 ЦК України. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 3 ст. 10 і ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, відсутність у АТ «Дельта Банк» фінансових та майнових претензій та припинення з 03.12.2013р. кредитного договору №001-07920-240408 від 24.04.2008 р. в зв'язку з повним виконанням держателем кредитних зобов'язань перед банком підтверджується листом від 07.12.2013р. за вих.№05-1656625 надісланим на ім'я [PERSON] після погашення заборгованості. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають . На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed