Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

02 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] , місце смерті: [ADDRESS] є рідною тіткою позивача [PERSON] , встановити факт спільного проживання однією сім`єю позивача [PERSON] та [PERSON] , з 2012 року по день смерті [PERSON] , визначити позивачу [PERSON] додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , викликати свідків [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла рідна тітка позивача [PERSON] [PERSON] була рідною сестрою покійної матері позивача: [PERSON] (з 03.09.1988 року прізвище змінено після реєстрації шлюбу на [PERSON] ). Тітка позивача була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ), але за вказаною адресою не проживала. [PERSON] проживала останні вісім років разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . На протязі останніх восьми років позивач приймала участь в житті тітки [PERSON] , як донька, а саме: вона проживала у квартирі позивача, позивач допомагала їй матеріально, купувала одяг, предмети домашнього вжитку, лікувала, їздили разом на відпочинок тощо. Тітка неодноразово лікувався у різних медичних закладах, однак стан її здоров`я тільки погіршувався. З часом, тітка стала безпорадною, в зв`язку з тяжкою хворобою вона не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Такий догляд здійснювала позивач по день її смерті. Місце смерті [PERSON] є [ADDRESS] . Тобто, тітка проживала разом з позивачем, та з сином позивача [PERSON] , [INFO] , та вела з позивачем спільне господарство. При житті, а саме 17.01.2020 року було складено заповіт, за яким все належне тітці позивача майно вона заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] залишилося майно, а саме три земельні ділянки з кадастровими номерами 5123755100:02:005:0120, 5123755100:02:005:0121 та 5123383600:01:001:0395. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернулась до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Русінова А.Є. Однак, нотаріусом було роз`яснено позивачу, що прийняти заяву про прийняття спадщини та завести спадкову справу після смерті [PERSON] неможливо, у зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини (шість місяців), та роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, а саме з причини смертей рідних людей, що призвело до погіршення здоров`я позивача, що вимагало лікування. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.03.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання на 08.04.2021 року. 08 квітня 2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області електронною поштою надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що не має законодавчо обґрунтованих зауважень щодо задоволення позову, та просить суд провести слухання справи за відсутністю представника Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за наявними в матеріалах справи доказами, та з урахуванням додаткових доказів, у разі їх надання позивачем. У судове засідання 08.04.2021 року учасники процесу не з`явилися, і підготовче засідання було відкладено на 24.05.2021 року. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.05.2021 року було витребувано від Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області інформацію про відкриття спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим підготовче засідання було відкладено на 24.06.2021 року. 02.06.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області від Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області надійшов лист від 31.05.2021 року № 726/01-16, в якому завідувач зазначила, що спадкова справа відносно [PERSON] , яка померла [INFO] , Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою Одеської області не заводилася. У судовому засіданні 24.06.2021 року представник позивача не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, у зв`язку з чим ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.06.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.07.2021 року. У судовому засіданні 27.07.2021 року представник позивача та позивач позов поточнили та просили суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , з 10.06.2017 року по день смерті [PERSON] . У судовому засіданні 27.07.2021 року свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що позивач є племінницею померлої [PERSON] , проживали разом з 2017 року, позивач піклувалася про тітку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2020 року, виданого Овідіопольський районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 254, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , а місцем смерті є Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть від 06.04.2020 року № 11 [PERSON] померла [INFO] , місце проживання померлого є [ADDRESS] , а місце смерті є [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] від 11.01.1984 року, видане відділом РАЦС Калтанського міськвиконкому Кемеровської області, в книзі реєстрації актів про народження від 17.08.1967 року здійснено запис за № 244, в якому батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.07.1966 року, видане Калтанським міським РАЦС Кемеровської області, запис за № 240, в якому батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.1988 року, видане Іллічівським відділом РАЦС м. Одеси, запис за № 1241, в якому батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 16.06.2009 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] та [PERSON] 03.09.1988 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 03.09.1988 року зроблено відповідний актовий запис за № 34. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 12.01.2020 року № 2 [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована з 18.07.1985 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] ), але за вказаною адресою не проживала. Фактично проживала по день смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з племінницею [PERSON] , [INFO] , з якою вела спільне господарство. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Русінової А.Є. від 15.01.2021 року № 6/01-16, [PERSON] повідомлено, що прийняти заяву про прийняття спадщини та завести спадкову справу після смерті [PERSON] неможливо, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) від 13.01.2021 року № 17, [PERSON] , 1988 р.н., та син [PERSON] , 2011 р.н., зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії заповіту від 17.01.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 57, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О, [PERSON] , [INFO] , все майно, як рухоме так і не рухоме, заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно з консультативними висновками, проведеними дослідженнями, [PERSON] проходила періодичне лікування з 11.04.2020 року по 28.11.2020 рік. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 652768 від 19.07.2007 року земельна ділянка, площею 0,1008 га, кадастровий номер 5123755100:02:005:0120, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 652769 від 19.07.2007 року земельна ділянка, площею 0,1008 га, кадастровий номер 5123755100:02:005:0121, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.01.2018 року, індексний номер витягу 110507826, земельна ділянка, площею 1,9999 га, кадастровий номер 5123383600:01:001:0395, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.05.2021 року інформація відсутня. Дослідивши наявні матеріали, судом встановлено наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 статті 316 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення юридичних фактів позивачу необхідно для оформлення спадщини. При цьому, факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , підтверджено показами свідків у судовому засіданні 27.07.2021 року, лікарським свідоцтвом про смерть від 06.04.2020 року № 11, довідкою від 12.01.2020 року № 2 Авангардівської селищної ради. Крім того, факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] , підтверджено також, показами свідків, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2020 року, лікарським свідоцтвом про смерть від 06.04.2020 року № 11, свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 11.01.1984 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01.07.1988 року, свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 16.06.2009 року, паспортом громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності з ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Умови статті 1268 ЦК України передбачають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Наведена позиція викладена у постанові від 13.03.2020 Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №314/2550/17. Зважаючи на наведене, проведення позивачем лікування, суд вважає, що позивачем був пропущений, встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, пов`язаних з прийняттям спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає причини пропуску позивачем для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , об`єктивними і поважними, та вважає за можливе, визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , з урахуванням їх уточнення у судовому засіданні 27.07.2021 року, підлягають задоволенню.

Outcome: approved