Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

03.03.2017 відкрито провадження у справі. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що згідно договору купівлі продажу нежитлового приміщення від 11.11.2005 являються співвласниками нежитлового приміщення по [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору дарування частини нежилого приміщення від 04.08.2015, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М. (реєстр № 1214), договору дарування частини нежилого приміщення від 27.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М. (реєстр № 1933) та договору дарування частини нежилого приміщення від 27.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М. (реєстр № 1931) в сукупному належить 3/16 частин нежитлового приміщення площею 146,9 м. кв. по [ADDRESS]. Дане нежитлове приміщення знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,0186 га, кадастровий номер [NUMBER], що перебуває в користуванні на умовах оренди згідно договору оренди від 06.04.2006. На даний час позивачі позбавлені можливості використовувати власну частину даного нежитлового приміщення у власних потребах та за цільовим призначенням через неврегульованість питання щодо реального його поділу, та виниклого спору щодо порядку та цільового використання приміщень, в зв'язку з чим просять провести реальний поділ нежитлового приміщення площею 146,9 м2 , розташованого за адресою : м. Охтирка, вул. Незалежності, 2, виділивши позивачам у спільну часткову власність, в натурі ? частину даного приміщення. В судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити, зазначивши, що обирають четвертий варіант висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.10.2017. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, проти здійснення поділу нежитлового приміщення згідно варіанту № 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.10.2017 не заперечували. Третя особа [PERSON], будучи своєчасно увідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачам та відповідачам на праві спільної часткової власності належало нежитлове приміщення по [ADDRESS] по 1/16 частини, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого 11.11.2005 приватним нотаріусом міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., за № 4598, та копією витягу з Державного реєстру правочинів від 15.11.2005. Третій особі [PERSON] належить 3/16 частини нежитлового приміщення площею 146,9 м.кв. по [ADDRESS], що підтверджується договором дарування частини нежитлового приміщення від 04.08.2015, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М., зареєстрованого у реєстрі за № 1214, договором дарування частини нежитлового приміщення від 27.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М., зареєстрованого у реєстрі за № 1931, договором дарування частини нежитлового приміщення від 27.11.2015 посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В.М., зареєстрованого у реєстрі за № 1933. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.10.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25.01.2017, у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договорів дарування недійсними та їх скасування, відмовлено. Нежитлове приміщення по [ADDRESS] знаходиться не земельній ділянці загальною площею 0,0186 га, кадастровий номер [NUMBER], що перебуває в користуванні на умовах оренди згідно договору оренди від 06.04.2006. На вищевказане нежитлове приміщення по [ADDRESS] був виготовлений технічний паспорт. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка була співвласником нежитлового приміщення по [ADDRESS] та померла [INFO] (спадкова справа № 36 від 01.03.2016). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.05.2017 проведено реальний виділ частини нежитлового приміщення, яке знаходяться по [ADDRESS], за варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 968 від 24 квітня 2017 року. Виділено [PERSON] 3/16 частини нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS], а саме : частину приміщення робочого залу «4», площею 27,4 м.кв., що складає 19/100 (3/16) ідеальних частин. Залишити у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] частину нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] загальною площею 118,9 м.кв., що складає 81/100 (13/16) ідеальних частин: тамбур «1», площею 1,3 м.кв.; коридор «2», площею 9,2 м.кв.; приймальня «3», площею 9,7 м.кв.; частина робочого залу «4», площею 1,3 м.кв.; коридор «5», площею 9,6 м.кв.; санвузол «6», площею 2,5 м.кв.; підсобне приміщення «7», площею 10,6 м.кв.; коридор «8», площею 5,0 м.кв.; підсобне приміщення «9», площею 9,9 м.кв.; підсобне приміщення «10», площею 1,4 м.кв.; підсобне приміщення «11», площею 1,4 м.кв.; коридор «12», площею 11,1 м.кв.; кабінет «13», площею 6,0 м.кв.; підсобне приміщення «14», площею 2,0 м.кв. ; приймальня «15», площею 9,7 м.кв.; робочий зал «16», площею 28,2 м.кв. Зобов'язано [PERSON] зробити переобладнання за адресою [ADDRESS] та визначено порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 0,0186 га (186 м.кв.), згідно варіанту 1 висновку № 902/20 комплексної судової будівельно-технічної та земельної технічної експертизи від 08 вересня 2016 року виділу в користування земельної ділянки, при якому [PERSON] виділено в користування земельну ділянку площею 35 м.кв. під нежитловим приміщенням (додаток №5, показано жовтим кольором). Припинено для [PERSON] право спільної часткової власності на нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS]. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 316, ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» вбачається, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно з висновками Верховного Суду України у постанові від 03.04.2013 у справі № 6-12цс13 аналіз положень ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно до своєї частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки житлового будинку та нежитлових приміщень, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану житлового будинку, перетворення в результаті переобладнання житлових приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як жилі через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Тобто, норма ст. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком чого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об'єкт самостійної власності кожного з них. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Встановлено, що загальна площа нежитлового приміщення перукарні по [ADDRESS] становить 146,3 м 3 , на частку позивачів приходиться 73,2 м 2 (146,3 м 2 / 16 люд. х 8 люд.), на частку відповідачів - 45,7 м 2 (146,3 м 2 - 73,2 м 2 - 27,4 м2). Висновком № 4 судової будівельно-технічної експертизи від 31.10.2017, експертом, виходячи з візуального обстеження, дослідження наданих документів, внутрішнього планування нежитлового приміщення, ідеальних часток співвласників, нормативних вимог, цільового призначення приміщення, експертом запропоновано чотири варіанти розподілу нежитлового приміщення без відхилення від ідеальних часток співвласників. (а.с. 59-85 т. 2). Так, відповідно до І варіанту розподілу: першим співвласникам виділяються приміщення (додаток № 1, показано жовтим кольором) : «1» тамбур, площею 0,65 м 2 ; «2» коридор, площею 4,6 м 2 ; «5» коридор, площею 0,87 м 2 ; «9» підсобне приміщення, площею 9,9 м 2 ; «10» підсобне приміщення, площею 1,4 м 2 ; «11» підсобне приміщення, площею 1,4 м 2 ; «12» коридор, площею 8,48 м 2 ; «13» кабінет, площею 6,0 м 2 ; «14» підсобне приміщення, площею 2,0 м 2 ; «15» приймальня, площею 9,7 м 2 ; «16» робочий зал, площею 28,2 м 2 , загальною площею 73,2 м 2 . Другому співвласнику виділяються приміщення (додаток № 1, показано синім кольором): «1» тамбур, площею 0,65 м 2 ; «2» коридор, площею 4,6 м 2 ; «3» приймальня, площею 9,7 м 2 ; «4» робочий зал, площею 1,3 м 2 ; «5» коридор, площею 8,73 м 2 ; «6» санвузол, площею 2,5 м 2 ; «7» підсобне приміщення, площею 10,6 м 2 ; «8» коридор, площею 5,0 м 2 ; «12» коридор, площею 2,62 м 2 , загальною площею 45,7 м 2 . Відповідно до ІІ варіанту розподілу: першим співвласникам виділяються приміщення (додаток № 2, показано жовтим кольором) : «1» тамбур, площею 1,3 м 2 ; «2» коридор, площею 9,2 м 2 ; «9» підсобне приміщення, площею 6,4 м 2 ; «10» підсобне приміщення, площею 1,4 м 2 ; «11» підсобне приміщення площею 1,4 м 2 ; «12» коридор, площею 7,6 м 2 ; «13» кабінет, площею 6,0 м 2 ; «14» підсобне приміщення, площею 2,0 м 2 ; «15» приймальня, площею 9,7 м 2 ; «16» робочий зал, площею 28,2 м 2 , загальною площею 73,2 м 2 . Другому співвласнику виділяються приміщення (додаток № 2, показано синім кольором): «3» приймальня, площею 9,7 м 2 ; «4» робочий зал, площею 1,3 м 2 ; «5» коридор, площею 9,6 м 2 ; «6» санвузол, площею 2,5 м 2 ; «7» підсобне приміщення, площею 10,6 м 2 ; «8» коридор, площею 5,0 м 2 ; «9» підсобне приміщення, площею 3,5 м 2 ; «12» коридор, площею 3,5 м 2 , загальною площею 45,7 м 2 . Відповідно до ІІІ варіанту розподілу: першим співвласникам виділяються приміщення (додаток № 3, показано жовтим кольором): «1» тамбур, площею 1,3 м 2 ; «2» коридор, площею 5,8 м 2 ; «8» коридор, площею 5,0 м 2 ; «9» підсобне приміщення, площею 9,9 м 2 ; «10» підсобне приміщення, площею 1,4 м 2 ; «11» підсобне приміщення, площею 1,4 м 2 ; «12» коридор, площею 8,5 м 2 ; «14» підсобне приміщення, площею 2,0 м 2 ; «15» приймальня, площею 9,7 м 2 ; «16» робочий зал», площею 28,2 м 2 , загальною площею 73,2 м 2 . Другому співвласнику виділяються приміщення (додаток № 3, показано синім кольором): «2» коридор, площею 3,4 м 2 ; «3» приймальня, площею 9,7 м 2; «4» робочий зал, площею 1,3 м 2; «5» коридор, площею 9,6 м 2; «6» санвузол, площею 2,5 м 2; «7» підсобне приміщення, площею 10,6 м 2; «12» коридор, площею 2,6 м 2; «13» кабінет, площею 6,0 м 2, загальною площею 45,7 м 2. Відповідно до ІV варіанту розподілу: першим співвласникам виділяються приміщення (додаток № 4, показано жовтим кольором) : «1» тамбур, площею 1,3 м2; «2» коридор, площею 5,7 м2; «9» підсобне приміщення, площею 9,9 м2; «10» підсобне приміщення, площею 1,4 м2; «11» підсобне приміщення площею 1,4 м2; «12» коридор, площею 7,6 м2; «13» кабінет, площею 6,0м2; «14» підсобне приміщення, площею 2,0 м2; «15» приймальня, площею 9,7 м2; «16» робочий зал, площею 28,2 м2 ., загальною площею 73,2 м2 . Другому співвласнику виділяються приміщення (додаток № 4, показано синім кольором): «2» коридор, площею 3,5 м 2 ; «3» приймальня, площею 9,7 м 2; «4» робочий зал, площею 1,3 м 2; «5» коридор, площею 9,6 м 2; «6» санвузол, площею 2,5 м 2; «7» підсобне приміщення, площею 10,6 м 2; «8» коридор, площею 5,0 м 2; «12» коридор, площею 3,5 м 2, загальною площею 45,7 м 2. При таких варіантах розподілу частки співвласників по нежитловому приміщенню складають: частка І-х співвласників (позивачів) ? (8/16); частка ІІ-х співвласників (відповідачів) 5/16. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстровані як суб'єкти господарювання, вид діяльності - надання послуг перукарнями та салонами краси, що підтверджується копіями свідоцтв платника єдиного податку. В судовому засіданні сторонами було обрано запропонований експертом четвертий варіант виділу співвласникам нежитлового приміщення по [ADDRESS]. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4 від 31.10.2017 для виконання даного варіанту необхідно розробити робочий проект, в якому передбачити проведення переобладнань нежитлового приміщення: закласти дверні прорізи між приміщеннями «5» - «11» та «8» - «9»; закласти віконний проріз між приміщеннями «2» - «13»; приміщення «2» розділити перегородкою з обладнанням двох приміщень площею 3,5м2 та 5,7 м2;приміщення «12» розділити перегородкою з обладнанням двох приміщень площею 3,5м2 та 7,6 м2; влаштувати дверні прорізи між приміщеннями «10» - «11» та «11» - «12» з підсиленням конструкцій стін, на момент проведення обстеження між приміщеннями «3»-«12» встановлений дверний проріз; в приміщеннях «3»,«9» замість віконних прорізів влаштувати дверні прорізи та встановити подвійні дверні блоки; обладнати кожну з виділених частин нежитлового приміщення самостійними системами електропостачання, водопостачання, водовідведення та опалення; обладнати виділену І співвласникам частину нежитлового приміщення санвузлом. Суд приймає до уваги доводи сторін про здійснення поділу нежитлового приміщення по [ADDRESS] згідно варіанту № 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4 від 31.10.2017, оскільки при такому варіанті виділу часток він здійснюється без відхилення від ідеальних часток співвласників, не потребує сплати компенсації, не позбавляє можливості інших співвласників використовувати приміщення за призначенням - перукарня, створює мінімальні незручності для інших співвласників нерухомого майна, оскільки, відповідно до п. 2.7. Державних санітарних правил та норм для перукарень різних типів ДСПІН 2.2.2.022-99, затверджених 25.03.1999р. за № 22, у перукарнях допускається наявність жіночих, чоловічих та змішаних залів для обслуговування, тому фактично є найбільш прийнятним до виділу та на ньому наполягали сторони. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved