Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

04 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Веселинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про усунення перешкод у здійснені права власності шляхом зняття арешту з майна. В обґрунтування своїх позовних вимог позивача зазначив, що на підставі постанови від 07 квітня 2014 року в рамках ВП №42558691 з примусового виконання виконавчого документу: постанови, виданої органом ДАІ про стягнення з нього на користь держави штраф, старшим державним виконавцем ВДВС Веселинівського РУЮ Миколаївської області Легкою О.В. було накладено арешт на все належне йому рухоме майно, про що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження із забороною відчуження майна. Дане виконавче провадження за № 42558691 на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження» було завершено, а виконавчий документ повернуто стягуваxу. При цьому питання про зняття арешту державним виконавцем не вирішувалось. Станом на 31.03.2017 року у Веселинівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Миколаївській області відсутні на виконанні будь-які виконавчі документи щодо стягнення з нього боргів, що підтверджуються листом від 31.03.2017 року. Позивач [PERSON] вказує, що має у власності автомобіль автобус марки БАЗ А 07919, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 05.09.2008 року. Однак накладений арешт на все належне йому рухоме майно не дозволяє йому реалізувати свої права, а саме розпорядитись належним йому транспортним засобом. Позивача просить знати арешт з майна, оскільки вирішити питання зняття арешту в позасудовому порядку неможливо, так як у відділі ДВС в зв'язку зі сплином строків зберігання знищені матеріали виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] боргу, а тому у державного виконавця відсутня можливість винести в межах такого виконавчого провадження постанову про зняття арешту з майна боржника. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Веселинівського районного відділу ДВС Легка О.В. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що підставі постанови від 07 квітня 2014 року в рамках ВП №42558691 з примусового виконання виконавчого документу, старшим державним виконавцем ВДВС Веселинівського РУЮ Миколаївської області Легкою О.В. було накладено арешт на все належне [PERSON] рухоме майно, про що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження із забороною відчуження майна. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 05.09.2008 року [PERSON] має у власності автомобіль автобус марки БАЗ А 07919, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Однак накладений арешт на все належне йому рухоме майно не дозволяє йому реалізувати свої права, а саме розпорядитись належним йому транспортним засобом. Відповідно до листа вих. №596 від 31.03.2017 року начальника Веселинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Булончи О.В., яка зазначила, що виконавчі документи про стягнення з [PERSON] боргів, згідно АСВП та внаслідок перевірки журналу реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень, журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції та журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям за 2014-2017 року, на виконання не надходили, та не перебувають. Також зазначає, що відповідно до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 у зв'язку зі сплином строків зберігання матеріали виконавчого провадження були знищені. Виходячи з наведеного суд прийшов до переконання, що виконавче провадження ВП №42558691 було завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачу, але арешт на рухоме майно знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного на момент здійснення виконавчого провадження законодавства. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, що діяв на момент закінчення виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За вимогами ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позов позивача про усунення перешкод у здійснені права власності шляхом зняття арешту з майна підлягає задоволенню. На підставі викладено, ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

Outcome: approved