overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

03.11.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2010 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №687. Від даного шлюбу мають доньку Камілу, [INFO]. Шлюбні відносини остаточно припинили у травні 2016 року з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 25.09.2010 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4. Від даного шлюбу мають доньку Камілу, [INFO], а.с. 5. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

03.11.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з червня 2016 р. з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти проживатимуть з позивачем, майнового спору між ними немає. Позивач письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON]» (а.с.14-16). Відповідач письмово просив розглянути справу без його участі, вимоги позову визнає (а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом з червня 2016 р., миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають з червня 2016 р., суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивачки 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

03.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 26.01.2013 року міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 12. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач зявилась, позов підтримала, просила залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.01.2013 року, який зареєстрований міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № 1-ТП №097444 від 26.01.2013 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дітей виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

03.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого має сина [PERSON], [INFO] Син проживає з нею і навчається за денною формою навчання у Великоновосілківському професійному ліцеї. Відповідач матеріальної або іншої допомоги на утримання сина, який знаходиться на її утриманні, не надає ані грошовими коштами, ані у будь-який інший спосіб, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Вона не працює, тому не в змозі сама утримувати сина. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання сина аліменти, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась. Просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином відповідача [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.6). Згідно довідки Великоновосілківського професійного ліцею від 02.11.2016 р. №993 [PERSON] навчається у Великоновосілківському професійному ліцеї з 01.09.2016 р. за денною, бюджетною формою навчання (а.с.7). Згідно довідки Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 01.11.2016 р. № 894 [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] (а.с. 8). У відповідності зі ст..180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідність зі ст..199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 03.11.2016 року, на період навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

03.11..2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та вона займається її вихованням і утриманням. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком дитини , однак після розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Просила стягнути з відповідач на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити Відповідач позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів та розміру аліментів визнав, але зазначив, що позивач перешкоджає йому у зустрічах з дитиною. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір»ю, позивачем по справі, позивач займається вихованням та утриманням дочки. Відповідач позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього аліментів та розміру аліментів, які він повинен сплачувати на утримання дочки. Стаття 180 СК України зобов»язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 179 ЦПК України, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

03.11.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до закінчення нею навчання. (а.с.1-4) Свою вимогу мотивує тим, що донька навчається в Національному Університеті біоресурсів і природокористування України на контрактній основі і потребує матеріальної допомоги. Добровільно сплачувати аліменти відповідач відмовляється, а тому вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.48) Інші учасники також не з»явилися в судове засідання, призначене на 15.02.2017 року, причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

03.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. У звязку з народженням дитини вона не працює і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може їй надавати. Просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, тому що він вже платить аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, 16.11.2016 року подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій не заперечує сплачувати позивачці аліменти на її утримання до досягнення донькою [PERSON], [INFO], віку трьох років 1/6 частку з усіх видів заробітку, підтвердив, що сплачує аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Сторони перебувають у шлюбі з 23 лютого 2016 року. Шлюб зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 26. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про її народження вказаний [PERSON]. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця. [PERSON] працює і згоден сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця, тому суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дружини у зазначеному розмірі, починаючи з 03 листопада 2016 року до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Задовольнивши позовні вимоги про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір у розмірі 551,2 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

03.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, який в послідуючому уточнила. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 12.11.2015 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їх спільної доньки не надає, він працює, отримує заробітну плату та зобов'язаний утримувати свою дитину. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття та на її утримання у розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно, до досягнення донькою трьох років. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на уточнених позовних вимогах наполягає, [PERSON] проти уточнених позовних вимог не заперечує (а.с. 14, 15 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 12.11.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 1109 ( а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання їх спільної доньки та на утримання позивача не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Крім того, відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог позивача не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення нею повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки його доходу до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

03.11.2016 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, 14 червня 2014 року, актовий запис № 2. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, та пояснив, спільне життя з відповідачкою не склалось, між позивачем та відповідачкою виникла неприязнь у відносинах. Відмічається відсутність спільних поглядів на життя. Подружні відносини між ними припинені, з червня 2016 року проживають окремо. Відповідачка в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Спору про місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] біля матері та поділ майна немає. За таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

03.11.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: під час подружнього життя гарної та дружньої родини не створили, втратили кохання та повагу один до одного, спільне господарство не ведеться; шлюб носить формальний характер, фактично сімейні відносини припинені вже 2 роки, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи, виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування), однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, поважності причин неявки не убачається, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 30 липня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 129 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

03.11.2016 року Заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту що [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]. Заявник до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник заявника з'явився до судового засідання, просив розглядати справу за відсутністю заявника та без фіксації судового процесу, заяву підтримав та визнав в повному обсязі. Представники заінтересованої особи до судового засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], про що Іллічівським відділом РАГС, був зароблений актовий запис № 50, від 19.01.1993 року. В графі батько [PERSON] вказаний [PERSON], в графі мати вказано [PERSON]. В ніч з [INFO] [PERSON] помер за місцем мешкання в [ADDRESS]. 25.11.2016р. представник заявника подав до суду клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи щодо питання, чи являється [PERSON] [INFO] біологічним батьком [PERSON], [INFO], ухвалою від 25.11.2016р. клопотання представника заявника було задоволене. Згідно Висновку експерта №123 КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 11.01.2017р. , молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO]. , може являтись біологічним батьком [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,99%, таким чином батьківство практично доведене. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 125 СК України визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ст. 130 СК України встановлення факту батьківства за рішенням суду у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Суд вважає, що за вказаних обставин заяву заявника [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved