Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

02.10.2015р. до Савранського районного суду Одеської області надійшов зазначений позов. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з 12.07.1993р. сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Після укладення шлюбу позивач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]». Сторони від шлюбу мають трьох спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] (паспорт серії [NUMBER]), яка на даний час є повнолітньою і проживає разом з позивачем, та неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), які проживають разом з позивачем і знаходяться на повному її утриманні. Син позивача [PERSON] є інвалідом дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 29.11.2001р. та консультативним висновком Одеської обласної дитячої лікарні № 592 від 13.06.2013р. (а. с. 11). Сімейно шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено остаточно, більше п'яти років вони однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть, майна яке б можна було ділити у них немає. Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стало те, що відповідач майже відразу після народження двійнят почав зловживати спиртними напоями, вести аморальний спосіб життя, зраджувати позивачу з іншими жінками, відмовляється допомагати виховувати дітей, лікувати молодшого сина, який у зв'язку з важкістю невиліковної хвороби, потребує постійного нагляду і піклування. Позивач ніде не працює, у зв'язку з хворобою сина, старша дочка хоча і повнолітня, але навчається і також потребує матеріальної допомоги. Єдиним доходом позивача є соціальна допомога від держави по догляду за дитиною інвалідом - дитинства та пенсія на цю дитину. В свою чергу відповідач отримує пенсію та має дохід від продажу вирощеної худоби отримані кошти він витрачає на спиртні напої та власні потреби. Відповідач свої батьківські обов'язки щодо дітей взагалі не виконує, не приймає участь у їх вихованні, матеріальному забезпеченні, не цікавиться станом здоров'ям сина інваліда, навчанням старшої доньки. Таким чином позивач з відповідачем однією сім'єю не проживають, кроків до примирення не здійснюють, відновлювати сімейні відносини наміру не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та її дітей, тому просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з матір'ю. 24.11.2015р. [PERSON] в судове засіданні не з'явилася, надала суду письмову заяву про те, що вона підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути заяву без її участі. Вразі неявки відповідача згодна на заочний розгляд справи (а. с. 16). [PERSON] 24.11.2015р. в судове засідання повторно не з'явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 20; 23). Про причини неявки суд не повідомив та не надав заяв про відкладення розгляду справи. Згідно довідки Савранського РС ГУДМС України в Одеській області - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 22). Відповідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивача, викладену нею у заяві, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. 12.07.1993р. Дубинівською сільською радою Савранського району між сторонами був зареєстрований шлюб (свідоцтво про одруження серії [NUMBER]) (а. с. 7). Сторони припинили шлюбні відносини. Причиною припинення шлюбних стосунків стало зловживання відповідачем спиртними напоями, його аморальний спосіб життя, зради з іншими жінками, відсутність зацікавленості у вихованні дітей та матеріальній їх підтримці. Станом на час подачі позовної заяви сторони не ведуть спільного господарства, а шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд прийшов до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і перешкод для його розірвання немає. З урахуванням інтересів неповнолітніх дітей суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про визначення місця проживання дітей є обґрунтованою та не порушує прав та інтересів дітей та сприятиме більш ефективному її вихованню та розвитку. На підставі ч. 3 ст. 82 ЦПК України позивач звільнена від сплати судового збору, тому суд присуджує стягнення судового збору з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved