overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

02 липня 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 21 травня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2016 року, шлюб існує формально. Причиною розпаду відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство між подружжям не ведеться, проживають окремо. Вважає, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати, прізвище залишити без змін. Відповідно до ухвали суду від 05 липня 2021 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. В матеріалах справи від позивача мається заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені позову наполягає. 26 липня 2021 року від відповідача надійшла заява з проханням, слухати справу за його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін на підставі наявних доказів та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 18, 51, 56, 110 Сімейного кодексу України (далі за текстом «СК України»)дружина і чоловік мають рівне право на повагу своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, в тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області від 21 травня 2011 року, актовий запис № 11. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. На підставі викладеного, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрат з оплати судового збору. Інша частина витрат з оплати судового збору підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

02 липня 2021 року позивачка звернулася до суду вищезазначеним позовом, в якому зазначила, що вони з відповідачем є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що діти знаходяться на її утриманні, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духового, морального і соціального розвитку дитини. Оскільки, такий рівень позивачка не в змозі одна забезпечити, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% неоподатковуваного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, але 08 липня 2021 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на утриманні матері, позивачки по справі, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духового, морального і соціального розвитку дитини. На підставі викладеного суд вважає, що відповідач не виконує покладені на нього законом обов`язки по утриманню дітей, у зв`язку з чим з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дітей. При цьому відповідач позовні вимоги визнав. З урахуванням обставин справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

02 листопада 2003 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ЖД № 364488. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку ( пай ) члена КСП «Шабельницьке», с. Шабельники, Миколаївського району, Одеської області, що підтверджується [PERSON] на право на земельну частку ( пай ), який виданий Миколаївською районною державною адміністрацією Одеської області 10 травня 1996 року, на підставі рішення Миколаївської районної державної адміністрації № 142 від 10 травня 1996 року. Для отримання спадщини позивач не міг вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору, так як не знав про наявність у батька [PERSON]. Нещодавно перебираючи документи, що залишилися у позивача після смерті батька він знайшов [PERSON] на право на земельну частку ( пай ) і звернувся в нотаріальну контору з проханням роз'яснити йому порядок отримання спадщини. Там йому повідомили, що він пропустив термін на подачу заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю один місяць, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON], що помер 02 листопада 2003 року, оскільки він його пропустив з поважної причини, в зв'язку з тим, що не знав про наявність земельної ділянки у батька. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 5 ), копією [PERSON] на право на земельну частку ( пай ) на ім'я [PERSON] ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 7 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

02 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір № DNH4KP11421682, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6373.27 грн. на строк 02.11.2016 по 02.11.2009 року включно. Відповідач повиненен щомісячно в період сплати ( з 21 по 28 число кожного місяця) надавати банку платіж в сумі 254,85 грн., для погашення заборгованності за кредитом, яка складається із заборгованності за кредитом, відсотками, комісією. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21 березня 2016 року розмір просроченої заборгованості по кредиту становить 2825,61 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,2%, а отже, сума заборгованності по відсоткам згідно розрахунку становить 10313,47 грн. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за договором № DNH4KP11421682 від 02 листопада 2006 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту в період з 21.03.2011 року по 21.03.2016 року у розмірі 10313,47 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, сповіщений у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 02 листопада 2006 року укладено кредитний договір № № DNH4KP11421682, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6373.27 грн. на строк 02.11.2016 по 02.11.2009 року включно. Відповідач повиненен щомісячно в період сплати ( з 21 по 28 число кожного місяця) надавати банку платіж в сумі 254,85 грн., для погашення заборгованності за кредитом, яка складається із заборгованності за кредитом, відсотками, комісією. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21 березня 2016 року розмір просроченої заборгованості по кредиту становить 2825,61 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,2%, а отже, сума заборгованності по відсоткам згідно розрахунку становить 10313,47 грн. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

02 листопада 2006 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № DNCOFB15080608, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 2225,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 02 липня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 20098,11грн., заборгованність за кредитом - 498,17 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 5712,78 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом - 200,25 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 12253,67 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) -933,24 грн, всього загальна сума забогованості склала 20098,11 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № DNCOFB15080608 від 02 листопада 2006 року в розмірі 20098,11 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заява про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 02 листопада 2006 року укладено кредитний договір № DNCOFB15080608, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 2225,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 02 липня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 20098,11 грн., заборгованність за кредитом - 498,17 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 5712,78 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом - 200,25 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 12253,67 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) -933,24 грн, всього загальна сума забогованості склала 20098,11 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

02 листопада 2013 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народились діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про вихання дітей між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з січня 2020 року спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна та виховання дітей не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалі в справи вбачається, що діти син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачкою [PERSON] , а тому суд вважає необхідним залишити малолітніх дітей на виховання позивачці. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

02 листопада 2014 року в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Героя України Ігоря Костенка,31 в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала. Представник відповідача Зубрецької сільської ради Бучацького району, в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 02 листопада 2014 року в с.Зубрець Бучацького району померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 01 лютого 2009 року і посвідчений секретарем Зубрецької сільської ради Бучацького району, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

02 листопада 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 01 липня 2008 року. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною внаслідок психічного захворювання. Вимоги обгрунтовує тим, що її дочка [PERSON] є інвалідом І групи А, інвалідність встановлена довічно, хворіє психічним захворюванням з дитинства, що проявляється в її неадекватній поведінці, постійному непослідовному мисленні, з втратою орієнтації в часі та просторі, внаслідок чого вона не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Заявник вважає, що може бути призначена опікуном над донькою [PERSON], оскільки проживає разом з нею та за станом здоров'я може здійснювати обов'язки опікуна. Тому заявник просить суд визнати її дочку [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном над дочкою. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та суду пояснила, що її дочка [PERSON] має психічне захворювання, а тому її слід визнати недієздатною, та призначити їй опікуна, просить задовольнити заяву. Представник органу опіки та піклування [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглянути без її участі, не заперечила щодо задоволення заяви та заявила клопотання про призначення опікуном заявника [PERSON] над її дочкою [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Об'єктивність вимог [PERSON] стверджуються: копією довідки МСЕК (а.с.6), копією свідоцтва про народження (а.с.6), копіями паспортів (а.с.4,5). Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №33 судово-психіатричної первинної комісійної амбулаторної експертизи Волинської обласної психіатричної лікарні №1 від 17 лютого 2016 року (а.с.27-28) в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки недоумтсва у вигляді важкої розумової відсталості внаслідок хромосомної патології, наявний психічний розлад позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином з досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд визнає її недієздатною. Згідно висновку Голови опікунської ради Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області №02-50/2097 від 25.11.2015 року про призначення [PERSON] опікуном, Орган опіки та піклування Нововолинського міськвиконкому просить призначити [PERSON] опікуном над дочкою [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся із вказаним вище позовом та зазначив, що 06.04.2010 року він зареєстрував щлюб з [PERSON] (далі - відповідач). У шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Звернення обумовлене тим, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, більше двох років проживають окремо. Шлюбні відносини фактично припинені. Просить суд розірвати шлюб між ним і відповідачем, зареєстрований 06.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис про шлюб № 14. Сторони у судове засідання не з'явились, позивач подав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоч про судове засідання повідомлявся належним чином. Зважаючи на зазначене, відповідно до ухвали суду від 09 березня 2016 року справа розглядалась за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. З'ясувавши обставини та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 1 статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Судом на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що сторони з 06 квітня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с. 5/. Як вбачається із позовної заяви шлюб між сторонами не склався, вони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З огляду на вказане, зважаючи на вимоги частини 1 статті 24 СК України, де встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вбачає підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. На підставі, викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З огляду на вищевикладене, на підставі частини 1 статті 24, статті 112, частини 3 статті 160 СК України,

Outcome: approved