Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

02.08.2018 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 7710,13 гривень та судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 18.09.2006 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений Договір № НАТ0SE0000810, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка за період з 30.07.2015 р. по 30.07.2018 р. становить 7710,13 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, беручи до уваги клопотання позивача, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судовим розглядом встановлено, що 18.09.2006 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений Договір № НАТ0SE0000810, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. Умовами вказаного договору визначено, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 7000,00 грн на строк 18.09.2006 р. по 18.09.2008 року включно в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовленому у Договорі строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 21 по 28 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку щомісячний платіж у сумі 476,26 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з умовами. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до умов Договору. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 8,60 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до п.3.1 Договору за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, визначеному у Договорі. При непогашенні кредиту в строки, установлені Договором п.1.2 заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.3.2 Договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Строк прострочення за тілом кредиту за період з 30.07.2015 року по 30.07.2018 року становить 1095 днів, розмір простроченої заборгованості складає 2514,72 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,28%, а отже сума заборгованості по відсоткам згідно з розрахунком складає: 2514,72 грн.*0,28%*1095 днів прострочення/100=7710,13 грн. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за договором № НАТ0SE0000810 від 18.09.2006 року, копією договору № НАТ0SE0000810 від 18.09.2006 року. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За таких обставин суд вважає доведеними позовні вимоги та приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1762,00 грн. судового збору (а.с. 1). У зв'язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved