Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

04.06.2020 року представник позивача подав в суд вказаний позов. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал». Оскільки відповідачі своєчасно та в повному обсязі не здійснювали оплату за надані послуги за ними перед підприємством утворилася заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання і водовідведення. В добровільному порядку наявна заборгованість відповідачами не сплачена. Представник позивача просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, зазначив, що відповідачі в 2014 году повинні були зробити повірку приладу обліку, але вони цього не зробили у встановлений термін. Повірка приладу обліку була зроблена відповідачами лише в вересні 2021 року. Після повірки приладу обліку, відповідачі з обгрунтованими заявами про проведення перерахунку до підприємства не зверталися. Увесь період часу з 2014 року до вересня 2021 року вони споживачі користувалися приладом обліку, який не пройшов повірку та не передавали підприємству показань цього приладу, тому нарахування за послуги відбувалися за нормою. Крім того, представник вказав, що відповідач [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] до 10.05.2017 року і нарахування до цього часу здійснювалися на 7 осіб. Після зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення по [ADDRESS] здійнювалися вже на 6 осіб. Відповідачі про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися. У встановлений законом строк відповідачами та представником відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву не подавався. [PERSON] , який є представником відповідача [PERSON] заперечував проти позовних вимог. Зазначив, що КП «Харківводоканал» не зроблений перерахунок після повірки приладу обліку, вказав, що в обов`язки споживача входить лише поставити прилад обліку, а служба зобов`язана перевіряти і повіряти цей прилад, і відповідно зробити перерахунок після його повірки. Не заперечував, що з заявами про проведення перерахунку після повірки приладу обліку відповідачі не зверталися до підприємства, зауважив, що відповідачі не повинні це робити. [PERSON] надав заяву в якій вказав, що зареєстрований та мешкає за іншою адресою, не може приймати участь в судовому засіданні. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали заяви, в яких просили проводити розгляд справи без її участі. [PERSON] та [PERSON] про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та, враховуючи, що відповідачі клопотань про відкладення судового засідання не подали, суд вважає за доцільне продовжити розгляд справи за відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що адресою реєстрації місця проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за період з 01.12.1999 року по 30.04.2020 року є [ADDRESS] і відповідачі є споживачами послуг КП «Харківводоканал» з централізованого водопостачання та водовідведення. Місце проживання відповідача [PERSON] до 10.05.2017 року було зареєстроване по [ADDRESS] , до вказаної дати відповідач був також споживачем послуг КП «Харківводоканал». Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» КП «Харківводоканал» надає відповідачам послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між КП «Харківводоканал» та відповідачами не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачами фактично надавалися позивачем, вказаний факт підтверджується розрахунком суми заборгованості за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] , який додано представником позивача до позовної заяви, що свідчить про те, що між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.9 Закону України від 09.11.2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Таким чином, згідно з зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Згідно ст.ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з зазначеного договору. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України від 09.11.2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року споживачі питної води мають право на підключення у встановленому порядку до централізованого водопостачання та водовідведення та зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно розрахунку суми нарахувань по особовому рахунку № [NUMBER] до 10.05.2017 року нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за адресою: [ADDRESS] здійснювалася на 7 зареєстрованих осіб. Після зняття з реєстрації за вказаною адресою [PERSON] в 10.05.2017 році, нарахування здійснювалися на 6 зареєстрованих осіб. Відповідно до п.11 Правил №630, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. За відсутністю приладів обліку холодної та гарячої води, нарахування здійснюються у відповідності до вимог п.21 Правил №630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих споживачів. За відсутністю приладів обліку холодної та гарячої води, нарахування здійснюються у відповідності до вимог п.21 Правил №630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих споживачів. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вище вказаною адресою проводиться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до п.20-21 Правил №630. При проведенні розрахунків зі споживачами до 01.01.2017 року підприємство застосовує норми водоспоживання та водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання та водовідведення та порядку розрахунків» від 09.04.1997 року №256, з 01.01.2017 року КП «Харківводоканал» для розрахунку застосовує норми водоспоживання і водовідведення затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення у разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 року №901. З вказаного розрахунку вбачається, що до травня 2014 року нарахування з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , здійснювалися відповідно показань приладу обліку, які були передані споживачами підприємству. Після травня 2014 року нарахування здійснювалися за загальними тарифами, оскільки споживачами показання лічильника не передавалися до підприємств та не була проведена повірка приладу обліку . Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з положеннями ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином в порушення ст.67, 68 ЖК України, п.5 ч.2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно та в повному обсязі сплачувати за отриманні послуги, в однобічному порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість добровільно, у зв`язку з чим за ними перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги. Таким чином в порушення ст.67, 68 ЖК України, п.5 ч.2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно та в повному обсязі сплачувати за отриманні послуги, в однобічному порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість добровільно, у зв`язку з чим за ними перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги. Відтак, згідно розрахунку, наданому представником позивача, який знаходиться в матеріалах справи заборгованість відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перед підприємством за надані послуги з централізованого водопостачання за період: з 01.12.1999 року по 10.05.2017 року у розмірі 13663 грн. 18 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період: з 01.05.2007 року по 10.05.2017 року у розмірі 9623 грн. 75 коп., заборгованість відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за надані послуги з централізованого водопостачання за період: з 01.06.2017 року по 30.04.2020 року у розмірі 16050 грн. 81 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період: з 01.06.2017 року по 30.04.2020 року у розмірі 12152 грн. 29 коп. Оскільки відповідач [PERSON] 10.05.2017 року був зняти з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , в задоволенні вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 01.06.2017 року по 30.04.2020 року слід відмовити. Також, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід стягнути солідарно за період: з 11.05.2017 року по 30.04.2020 року інфляційні витрати -2792 грн. 30 коп.; 3% річних від простроченої суми - 1218 грн. 20 коп. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. На підставі ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Такі заяви ані відповідачами, ані представником відповідача [PERSON] суду не були надані. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідачами та представником відповідача [PERSON] не надано до суду відвивів на позовну заяву у встановлений законом строк, жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про надання ним послуг, наявності заборгованості та її розміру, а посилання [PERSON] на те, що підтприємство повинно було з власної ініціативи зробити перерахунок після повірки приладу обліку необгрунтоване та не підтверджене відповідними доказами. Оскільки відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отримані послуги в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість добровільно, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» та стягує в дольовому співвідношенні з відповідачів на користь підприємства витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial