Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

04.01.2017 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до Олександрівської сільської ради Казанківського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 11,70 га, з кадастровим номером 4823680300:05:000:0021, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Ухвалою суду від 20.02.2017 року до участі у справі залучено Казанківську районну державну адміністрацію у Миколаївській області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій вказав що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився. Попередньо надав листа від 13.02.2017 року № 03.15-01/59 та повідомив суд, що погоджується з позовними вимогами. Представник третьої особи яка, не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської в судове засідання не зявився, листом від 09.02.2017 року № 9-14.16-0.3-570/2-17 просив суд розглянути справу без представника Відділу. Підтримує рішення суду, прийняте відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи яка, не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Казанківська районна державна адміністрація у Миколаївській області в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Враховуючи наведене вище, у звязку із письмовою згодою позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів, матеріалів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що\~\~позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 59-2016, [PERSON] (мати позивача [PERSON]), померла 22.02.2016 року. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку площею 11,70 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, кадастровий номер: 4823680300:05:000:0021, яка належала покійній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ №245385, виданого 13.03.2009 року Казанківською районною державною адміністрацією Казанківського району Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВКТ № 840817 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010901600176. 17.06.2016 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. 26.11.2016 року позивач також звернувся до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, на земельну ділянку площею 11,70 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, кадастровий номер: 4823680300:05:000:0021. 26.11.2016 року, Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя позивача на вказану земельну ділянку. Відповідно до вказаної постанови, до заяви позивачем не додано витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 11,70 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], отримала вказану земельну ділянку після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 19.07.2006 року. На вказану земельну ділянку нею було отримано Державний акт серії ЯЗ № 245385, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010901600176. На момент звернення позивача із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку, державний земельний кадастр містив інформацію щодо її первісного володільця, а саме - [PERSON] Тобто, за життя, [PERSON] (спадкодавець позивача) не зареєструвала належним чином право власності на земельну ділянку площею 11,70 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яку фактично мала у власності. Позивач, як спадкоємець за законом своєчасно прийняв спадщину, але за наведених вище обставин отримати свідоцтво про право на спадщину за законом можливості немає. Відповідно до ст. ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.\~ У відповідності до ст. 392 ЦК України, в разі невизнання права власності на майно, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, його власник може пред'явити позов про визнання його права власності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], який прийняв спадщину, інших осіб, які мають право на спадщину немає, тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Outcome: approved