Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

04.05.2017 року до суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 30.04.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, було зареєстровано шлюб з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 19. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Далі в позові зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим у звязку з несумісністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та взаємодопомоги, що призводить до постійних сварок, свідком яких нерідко стає дитина. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам, інтересам дитини. З жовтня 2016 року ні позивач, ні відповідач не намагаються відновити сімейні відносини. Їхня сім`я перестала існувати, тому шлюб між ними необхідно розірвати. На примирення не згодна. Спільне господарство ними разом не ведеться. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю наразі не має. З питання щодо утримання та виховання дитини спору немає, оскільки між ними досягнуто згоди щодо проживання дитини з позивачем. Прохає розірвати шлюб між нею, [PERSON], [INFO], та відповідачем, [PERSON], [INFO], зареєстрований 30.04.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 19. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити, надання строку для примирення вважає недоцільним, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Вовк» (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення, надання строку для примирення вважає недоцільним (а.с.16). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 30 квітня 2009 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 19, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 065800 від 30 квітня 2009 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 126830, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 24 листопада 2009 року (а.с. 7). Позивач відповідно до паспорта серії СЮ № 140325, виданого Гуляйпільським РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 18 травня 2009 року, зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], номер картки платника податків (дублікат) [NUMBER] (а.с.4-5). Відповідач відповідно до паспорта серії СЮ № 227103, виданого Гуляйпільським РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 04 серпня 2011 року, проживає за адресою: [INFO] (а.с.17-18). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] не підтримуються близько року. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, в своїх письмових заявах фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Сторони дійшли згоди, що дитина буде проживати разом із позивачем [PERSON] за її місцем проживання. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В своїх письмових заявах сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання подружжю строку для примирення. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного зі сторін та інтересам їхньої спільної дитини. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач як у позові, так і в своїй письмовій заяві виявила бажання щодо залишення їй для подальшого іменування прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, а саме «Вовк». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved