Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

04 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача 4205,00 грн. збитків, завданих залиттям квартири та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на те, що шкоду позивачу завдано не з її вини, а сусідів, які мешкають поверхом вище, проте нележних доказів на підтвердження цього факту суду не надала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири № 1, що в будинку № 136 по вулиці Генерала Пухова в м. Чернігові. Позивач у листопаді 2016 року зверталася до Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради із заявою про обстеження відповідною комісією причин залиття її квартири. 07.11.2016 складено акт, затверджений начальником Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради, в якому зазначено, що затоплення квартири № [ADDRESS] відбулося внаслідок того, що поверхом вище на кухні зазнав пошкоджень шланг змішувача гарячої води, що і призвело до затоплення квартири позивача (а/с 11). Згідно висновку спеціаліста експертного будівельно-технічного дослідження щодо визначення дійсного розміру матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири № 1, що в будинку № 136 по вул. Пухова в м. Чернігові № С-802 від 02.02.2018, наданого позивачем, визначено, що дійсний розмір матеріального збитку завданого внаслідок залиття вказаної вище квартири становить 2992 грн. Крім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру експертної фірми «Еталон» за висновок спеціаліста позивачем було сплачено кошти в розмірі 1200 грн. (а/с 12). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилом ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи відповідача, що шкоду позивачу завдано не з її вини, а сусідів, які мешкають поверхом вище, не знайшли свого підтвердження належними доказами та спростовуються актом комісії КП «ЖЕК-10» від 07.11.2016, згідно якого причиною залиття квартири позивача було те, що в квартирі №5, яка належить відповідачу та на яку відкрито особовий рахунок, лопнув шланг гарячої води (а.с.52) Відповідачем у судовому засіданні не доведено, що шкоду позивачу завдано не з її вини, а тому, оскільки залиття квартири позивача сталося внаслідок протікання води з квартири, що належить відповідачу, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 2992 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої визначено висновком спеціаліста та відповідачем не спростовано (а.с.13-19) Також для відновлення порушенного права позивач була вимушена довести розмір шкоди, в зв'язку з чим замовила експертне будівельно технічне дослідження в експертній фірмі «Еталон», за яке сплатила 1200 грн., що підтверджується оригіналом квитанції №4 від 30.01.2018 (а.с.51) Понесені позивачем збитки в розмірі 1200 грн. мають бути відшкодовані відповідачем на підставі п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, оскільки ці витрати позивач була змушена зробити для відновлення свого порушенного права. Проте, вартість відправлення листів у розмірі 13 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, не є збитками у розумінні ст.22 ЦПК України, адже направлення листів з метою досудового врегулювання спору є правом позивача, а тому підстав для стягнення вказаної суми суд не знаходить. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди на її користь в сумі 5000 грн., яка виразилася у душевних стражданнях, порушенням звичайного способу життя, так як позивач вимушена була терпіти незручності, а також залиття квартири спричинило розлад здоровя. Разом з тим, враховуючи характер правопорушення, глибину та тривалість душевних страждань позивача, що пов'язані з пошкодженням її майна, а також виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає достатньою компенсацією стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial