Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

03 вересня 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів (а. с. 2-3). Позивач у своїй позовній заяві в обґрунтування позовних вимог послалась на те, що [PERSON] за судовим рішенням зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO], у розмірі 572 гривень щомісячно, починаючи з 26 квітня 2012 року, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. Проте відповідач не виконує належним чином вказане судове рішення, у зв'язку з чим позивачка просила суд, з урахуванням уточнень, стягнути на її користь з відповідача неустойку за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 2 671,24 грн. (а. с. 2-3, 15-16). Представник позивача надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності сторони позивача, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 23). Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2013 року ухвалено щомісячне стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO], у розмірі 572 гривень щомісячно, починаючи з 26 квітня 2012 року, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу (а. с. 8-9). З довідки Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ, на виконанні якого перебуває виконавче провадження щодо виконання вказаного судового рішення від 09 серпня 2013 року, вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання його дитини з 2012 року по 2014 рік становить 16 816,79 грн. (а. с. 17). Відповідно до розрахунку неустойки (пені) за період з червня 2013 року по жовтень 2014 року, наведеного позивачем в уточненій позовні заяві, сума пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період часу становить 2 671,24 грн. (а. с. 15-16). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 2 671,24 грн., враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, наявну суму заборгованості, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача з червня 2013 року по жовтень 2014 року пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з червня 2013 року по жовтень 2014 року у сумі 2 671,24 грн. Приймаючи до уваги результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved