Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

04.12.2017 року позивач Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька» звернулося до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 18333 гривні 10 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень 00 копійок. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог в позові посилався на те, що 06.04.2016 року о 20 год.30 хв. в м.Одесі по вул.Ак.Вільямса, 75 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Volkswagen Passat» державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.01.2016 року № АЕ/6855780, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Volkswagen Passat» державний номер [NUMBER]. Вищезазначена ДТП сталась з вини відповідача. На підставі Страхового акта № ГСК 000001176-01М/ від 05.08.2016 р., відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18333,10 гривень.Відповідачу було направлено лист з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, однак останній до теперішнього часу суму заборгованості не сплатив, а тому вони вимушені звернутись до суду з даною заявою. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Представник позивача Дорошенко О.С. до судового засідання не з'явився, надав суду до позовної заяви - заяву від 31.01.2018 року про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло заяви про причини неявки до судового засідання, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 06.04.2016 року о 20 год.30 хв. в м.Одесі по вул.Ак.Вільямса, 75 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Volkswagen Passat» державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем «Chevrolet Lacetti» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2016 року [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та позбавлено його права керування транспортними засобами на 1 рік. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2016 року між Приватним акціонерним товариством страхова компанія «Галицька» та [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АЕ/6855780, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля «Volkswagen Passat» державний номер [NUMBER]. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 38.1.1.(а) ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] на момент ДТП, яка сталася 06.04.2016 року знаходився у стані алкогольного сп'яніння, згідно прибору «Драгер» . Згідно висновку аварійного сертифікату №118-04/16 від 15.04.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti» державний номер [NUMBER] складає 18333,10 гривень. 29.06.2016 року позивачем було отримано заяву на виплату страхового відшкодування від постраждалої особи [PERSON] На підставі складеного позивачем Страхового акта № ГСК 000001176-01М/ від 05.08.2016 р та заяви про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування від постраждалої особи [PERSON], відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 18333,10 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №4837 від 05.08.2016 року ( а.с. 28). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1600 гривень також підлягають задоволенню.

Outcome: approved