Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

04 жовтня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «Авто Инвест» про стягнення безпідставно набутих коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2018 року позивачка на виконання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу №0102 сплатила відповідачеві грошові кошти у сумі 108 000,00 грн. Між тим, попередній договір сторони не уклали, жодних зобов'язань не виконували. Позивачка звернулася до відповідача із заявою про повернення їй сплачених коштів. Дотепер кошти позивачці не повернуто. Викладене стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у сумі 108 000,00 грн. (а.с.а.с. 2 - 6). Позивачка до суду не з'явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с.а.с. 27, 28). Представник відповідача до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 10 грудня 2018 року суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що 21.09.2018 року позивачка за квитанцією №17733040 сплатила відповідачеві грошові кошти у сумі 108 000,00 грн. Згідно з квитанцією кошти було сплачено на виконання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу №0102(а.с. 10). 28 вересня 2018 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про повернення їй сплачених коштів як помилково нею переказаних, оскільки між сторонами попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №0102 укладено не було(а.с.а.с. 16, 17). Дотепер кошти позивачці не повернуто. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Ураховуючи зміст приведених норм, а також встановлені у судовому засіданні факти й обставини, суд доходить висновку про обґрунтованість позову, оскільки кошти, сплачені позивачкою згідно з квитанцією від 21.09.2018 року, дійсно були набуті відповідачем без достатніх правових підстав. Про це безумовно свідчить те, що між сторонами не було укладено ані попередній договір, про який йдеться у квитанції, ані будь-який інший правочин. Відповідач при цьому не скористався правом спростувати такий довід позовної заяви. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація її судових витрат у сумі 1 080,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved