Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

04 вересня 2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 08 березня 2007 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено Банком до 34000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 23 червня 2020 року в сумі 112909,38 гривень, яка складається з: 78037,43 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 16779,52 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно до ст.. 625, 18092,43 гривень нарахована пеня. Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою суду було надано заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначено, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. (а.с. 4) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Самарського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 48,52), відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 4000 грн. зі сплатою 22,8 % з розрахунку 360 днів на рік. Розмір комісії за кредитне обслуговування 1% від суми заборгованості. Строк дії договору відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення за кредитним договором може відбуватись як шляхом внесення коштів на карту, так списанням Банком коштів з дебетної карти (а.с. 17). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 23 березня 2007. За вказаним договором 08 березня 2007 року банком було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача та надано у користування кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до березня 2015 року. В подальшому, за вказаним договором Банком було надано відповідачу у користування ще дві кредитні картки: 03.08.2014 та 04.11.2014 № [NUMBER] терміном дії до липня 2018 року (а.с. 16) Крім того, відповідно до п.п. 3.2,3.3 Договору, відповідач при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № [NUMBER] відповідачу [PERSON] 12.03.2007 було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 21600,00 грн., який в подальшому неодноразово змінювався банком. Після останньої зміни розмір кредитного ліміту склав 34000 грн. 09 серпня 2018 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень (а.с.15) Фактичне використання відповідачем [PERSON] грошових коштів в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою про рух грошових коштів та здійснених операцій по картковому рахунку на ім`я [PERSON] (а.с. 35-41) Відповідно до п. 6.5 Договору, відповідач зобов`язалась погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цих Договором. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконала. У встановлені договором строки, відповідач зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 23 червня 2020 року має заборгованість в сумі 112909,38 гривень, яка складається з: 78037,43 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 16779,52 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно до ст.. 625, 18092,43 гривень нарахована пеня (а.с. 7-14) В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1,3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого нею ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved