Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

02.08.2019 року до суду звернувся позивач керівник Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради і комунального закладу «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» з позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином до відповідача [PERSON] . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без викликом сторін на 04.10.2019 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на користь КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 10185 грн., 98 коп. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: необхідність звернення позивача з позовом про відшкодування шкоди, спричиненої злочином в інтересах Дніпропетровської обласної ради і комунального закладу «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» викликана тим, що відповідно до Статуту закладу, затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради № 106-6/VІІ від 28.10.2016 року, а саме відповідно до п. 7.1 основним джерелом фінансування ресурсів закладу є бюджетні кошти. Невідшкодування затрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що порушує інтереси держави, та потребує захисту. Пунктом 2.1. Статуту КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» передбачено, що заклад створений з метою провадження медичної практики, надання медичної допомоги дорослим і дітям - мешканцям Дніпропетровської області, проведення наукової і навчальної роботи. Крім того п.2.2. Статуту КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» передбачено, що заклад є міжрайонним центром із надання кардіологічної, хірургічної, травматологічної допомоги, спеціалізованим медичним центром для надання медичної допомоги при катастрофах, стихійних лихах. Входить до національної мережі медицини катастроф. Жовтоводською місцевою прокуратурою відповідно до ст. 36 КПК України здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12016040430000729 від 29.05.2016 року за обвинуваченням [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , 28 травня 2016 року, близько 23 год.20 хв., знаходячись за місцем свого мешкання у [ADDRESS] , під час телефонної розмови із раніше йому знайомим [PERSON] , у ході виниклого конфлікту, пообіцяв [PERSON] приїхати до нього до дому та завдати йому тілесних ушкоджень за допомогою ножа. Реалізуючи свій раптово - виниклий умисел направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , приблизно о 23.30 год. 28.05.2016 року, взяв із собою кухонний ніж та прибув на своєму мотороллері до домоволодіння [PERSON] по [ADDRESS] . Бажаючи завдати тілесних ушкоджень [PERSON] , [PERSON] , утримуючи ніж у правій руці, через незамкнену хвіртку, незаконно проник на територію домоволодіння [PERSON] , за вищевказаною адресою. Після чого [PERSON] , побачивши [PERSON] біля входу у свій будинок, який утримував у руках металеву биту, нічого йому не пояснюючи, бажаючи заподіяти [PERSON] тілесні ушкодження за допомогою ножа, швидко наблизився до нього та наніс один удар лезом ножа у живіт [PERSON] , після чого відразу наніс один удар лезом ножа у його праве стегно. Від отриманих травм та сильного фізичного болю [PERSON] випусти в із рук биту та впав на підлогу. У свою чергу [PERSON] , не бажаючи припинення своїх насильницьких дій, викинув ніж на підлогу та взяв до рук металеву биту, якою наніс [PERSON] не менше десяти ударів по рукам, тулубу та голові. Після чого [PERSON] не маючи змоги захистити себе від насильницьких дій [PERSON] , попросив його припинити бити. На дане прохання [PERSON] погодився, припинив свої насильницькі дії по відношенню до [PERSON] та швидко покинув домоволодіння [PERSON] . Згідно висновку судово - медичної експертизи № 54-Е від 24.06.2016 року у гр.. [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника та великого сальника з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, відкритої черепно - мозкової травми з переломом лобової кістки та струсом головного мозку, які згідно п.п. 2.1.3 літери «б» та «к» «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; виявлене непроникаюче поранення правого стегна згідно п.п.2.3.3 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я понад шести діб, але не більше 21 доби; могли утворитися від дії предмету (предметів), що міг мати гострий (загострений) край, а також від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, в строк, що може відповідати строку 28 травня 2016 року. Умисні дії [PERSON] , містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя у момент заподіяння. Умисними діями [PERSON] , потерпілому [PERSON] , заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, з якими останній знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» в період з 29.05.2016 року по 08.06.2016 року .. Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2018 року [PERSON] , визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, КК України та призначено покарання у вигляді 5 (років) шести місяців позбавлення волі Відповідно до калькуляції на лікування [PERSON] , закладом охорони здоров`я витрачені грошові кошти за 2 ліжко-дні у відділенні реанімації в сумі 4473.50 грн., а також 8 ліжко-днів у відділенні хірургії в сумі 5704.12 грн., що складає загальну суму 10177 грн., 62 коп. Зазначені вище витрати з боку [PERSON] , закладу охорони здоров`я до цього часу не відшкодовані. Невідшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що порушує економічні інтереси держави, що й стало підставою звернення до суду Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзиву (заперечень) на позовну заяву не надав . Згідно отриманої судом розписки позовний матеріал і ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 05.09.2019 року. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду в інтересах комунального закладу Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради». Дане звернення викликане тим, що відповідно до Статуту закладу, затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради № 106-6/VІІ від 28.10.2016 року, а саме відповідно до п. 7.1 основним джерелом фінансування ресурсів закладу є бюджетні кошти. Невідшкодування затрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що порушує інтереси держави, та потребує захисту. Пунктом 2.1. Статуту КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» передбачено, що заклад створений з метою провадження медичної практики, надання медичної допомоги дорослим і дітям - мешканцям Дніпропетровської області, проведення наукової і навчальної роботи. Крім того п.2.2. Статуту КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» передбачено, що заклад є міжрайонним центром із надання кардіологічної, хірургічної, травматологічної допомоги, спеціалізованим медичним центром для надання медичної допомоги при катастрофах, стихійних лихах. Входить до національної мережі медицини катастроф. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та йому призначене покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі. А саме: Рикус В.В, 28 травня 2016 року, близько 23 год.20 хв., знаходячись за місцем свого мешкання у [ADDRESS] , під час телефонної розмови із раніше йому знайомим [PERSON] , у ході виниклого конфлікту, пообіцяв [PERSON] приїхати до нього до дому та завдати йому тілесних ушкоджень за допомогою ножа. Реалізуючи свій раптово - виниклий умисел направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , приблизно о 23.30 год. 28.05.2016 року, взяв із собою кухонний ніж та прибув на своєму мотороллері до домоволодіння [PERSON] по [ADDRESS] . Бажаючи завдати тілесних ушкоджень [PERSON] , [PERSON] , утримуючи ніж у правій руці, через незамкнену хвіртку, незаконно проник на територію домоволодіння [PERSON] , за вищевказаною адресою. Після чого [PERSON] , побачивши [PERSON] біля входу у свій будинок, який утримував у руках металеву биту, нічого йому не пояснюючи, бажаючи заподіяти [PERSON] тілесні ушкодження за допомогою ножа, швидко наблизився до нього та наніс один удар лезом ножа у живіт [PERSON] , після чого відразу наніс один удар лезом ножа у його праве стегно. Від отриманих травм та сильного фізичного болю [PERSON] випусти в із рук биту та впав на підлогу. У свою чергу [PERSON] , не бажаючи припинення своїх насильницьких дій, викинув ніж на підлогу та взяв до рук металеву биту, якою наніс [PERSON] не менше десяти ударів по рукам, тулубу та голові. Після чого [PERSON] не маючи змоги захистити себе від насильницьких дій [PERSON] , попросив його припинити бити. На дане прохання [PERSON] погодився, припинив свої насильницькі дії по відношенню до [PERSON] та швидко покинув домоволодіння [PERSON] . Згідно висновку судово - медичної експертизи № 54-Е від 24.06.2016 року у гр.. [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишківника та великого сальника з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, відкритої черепно - мозкової травми з переломом лобової кістки та струсом головного мозку, які згідно п.п. 2.1.3 літери «б» та «к» «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; виявлене непроникаюче поранення правого стегна згідно п.п.2.3.3 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я понад шести діб, але не більше 21 доби; могли утворитися від дії предмету (предметів), що міг мати гострий (загострений) край, а також від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, в строк, що може відповідати строку 28 травня 2016 року. На підтвердження обґрунтування позовних вимог позивачем наданий вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2018 року відповідно до якого [PERSON] , визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та йому призначене покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] . Таким чином вина відповідача [PERSON] , у спричиненні потерпілому [PERSON] , тяжких тілесних ушкоджень підтверджується вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2018 року є доведеною відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України і доказуванню не підлягає. Оскільки, згідно п. 6 ст. 82 ЦПК України - Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до наданої суду калькуляції закладом охорони здоров`я витрачені грошові кошти на лікування потерпілого [PERSON] , складають: за 2 ліжко-дні у відділенні реанімації в сумі 4473.50 грн., а також за 8 ліжко-днів у відділенні хірургії в сумі 5704.12 грн., що складає загальну суму 10177 грн., 62 коп. Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України - особа, яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07. 1995 року № 11 « ро відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» - Питання про відшкодування витрат н стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного державного бюджету і їх використання, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 16.07.1993 року № 545. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодування в повному обсязі. Відповідно до п.2, 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545 - сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Затрати, які понесені на стаціонарне лікування [PERSON] , підтверджується довідкою КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради» із зазначенням періоду перебування потерпілого на лікування та вартості одного ліжко-дня. Згідно ухваленого вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2018 року вбачається, що рішення про стягнення із засудженого [PERSON] , затрат, понесених на лікування потерпілого [PERSON] , при ухвалені вироку не розглядалось та не вирішувались. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь комунального закладу «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги «Дніпропетровської обласної ради » 10177 (десять тисяч сто сімдесят сім ) грн., 62 коп. на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн., 40 коп., виходячи із суми задоволених позовних вимог

Outcome: approved