Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

\~ \~ \~02 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати факт нараження його відповідачем на небезпеку в зв'язку з безвідповідальним ставленням працівників «Миколаївгаз» до своїх обов'язків; визнати нарахований борг в сумі 15234,24 грн., як такий, що не містить під собою ніяких підстав та звільнити його від сплати цієї суми; зобов'язати відповідача відшкодувати йому\~ сплачені ним кошти за автоматику в сумі 3250,00 грн. та 150,00 грн. за їх встановлення. Крім цього, просить зобов'язати відповідача відшкодувати йому 120,00 грн. за кран та 30,00 грн. за його встановлення; зобов'язати\~ ПАТ «Миколаївгаз» перевірити відповідність норм всіх газових приладів та системи газопостачання\~ його будинку в цілому. Звільнити його від сплати судового збору та стягнути відповідача на його користь подвійну суму від незаконного боргу нарахованого йому, а саме: 30468,48 грн. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказував, що в січні 2014 року він помітив суттєве збільшення обсягів спожитого газу для обігріву його домоволодіння, у звязку з чим звернувся до ПАТ «Миколаївгаз» щодо перевірки лічильника газу. Було здійснено виїзд аварійної служби відповідача, знято лічильник та через чотири дні отримав висновок щодо несправності лічильника, та необхідності його направлення для ремонту або заміни. Оскільки заміна потребувала значних коштів, то він просив направити лічильник на ремонт, та через два місяці його було доставлено з ремонту і встановлено, але після цього покази лічильника навпаки збільшились. Через вказане він вдруге звернувся до відповідача з проханням замінити лічильник, оскільки за аналогічний період попереднього року (2013р) \~виявив, що покази нібито спожитого газу збільшилися в 4,4 рази, хоча користування здійснювалось аналогічно. Через вказане він відмовився сплачувати кошти за даними лічильника, які вважав невірними. В кінці березня 2015 року знову до нього прибули працівники ПАТ «Миколаївгаз», перекрили газопостачання і встановили пломбу, а йому запропонували замінити автоматику безпеки подачі газу до котла. З їх міркувань, такий показник споживання газу був пов'язаний саме із несправністю автоматики подачі газу. За вказаного, він придбав у них автоматику за 3250 грн. та сплатив 150 грн. за її установку, а також придбав кран перекриття подачі газу за 120 грн. та сплатив 30 грн. за його установку. Було перевірено систему на предмет витоку газу. Проте постачання газу відновлено не було через наявність заборгованості в сумі 2780 грн. У вересні 2015 року він сплатив вказаний борг. В той же період його навідав сусід та звернув увагу на наявний запах газу, через що він знову звернувся до відповідача та його працівники виявили пошкодження труби подачі газу близько трьох см. в діаметрі, через яку всі ці півтора роки ймовірно відбувався виток газу. За вказаного, вважає, що працівники відповідача своїми діями, коли вчасно не виявили пошкодження труби, наразили його життя на небезпеку, змусили здійснити необґрунтовані витрати зі встановлення автоматики і крану, в той час як великі покази лічильника були обумовлені витоком газу, через що звернувся до суду із цим позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та пояснили про вище викладене. В своїх поясненнях [PERSON] не зміг конкретно пояснити термін звернення до відповідача із вимогою про усунення порушень витоку газу. Вважає нарахування заборгованості неправомірним у звязку з тим, що остання виникла внаслідок витоку газу з вини працівників відповідача, які не забезпечили належного обслуговування газопроводу на території його домоволодіння. Представник відповідача ПАТ «Миколаївгаз» та третьої особи ТОВ «Миколаївгаззбут» проти задоволення позову заперечував, пославшись на правомірність дій працівників ПАТ «Миколаївгаз», про вчасне та якісне проведення технічного обслуговування за заявкою споживача. Вказує, що справність системи газопостачання (її технічний стан і безпечне користування)покладається на власника, в той час як позивач намагається перекласти на відповідача відповідальність за безпечне користування власними газовими приладами та внутрішньо будинковим газопроводом. Також посилається на те, що боргові зобовязання нараховані правомірно. 24.02.2016 року у зв'язку із наявною заборгованістю в сумі 2 783,83 грн. представник відповідача здійснив відключення його внутрішньобудинкового газопроводу від системи газопостачання. При проведенні відключення, було зафіксовано покази лічильника газу встановленого у позивача за адресою Миколаївська області Вітовській район, с. Новомиколаївка, вул.Жовтнева, 55 - 26909 м3, що суттєво відрізнялись від показів зазначених позивачем у квитанції за лютий 2016 року - 24922 м3 на 1987 м3, у звязку з чим позивачу було здійснено донарахування на зафіксовані показники в сумі - 17 346,25 грн. Фактично, при відключенні позивача представником відповідача було встановлено і зафіксовано факт приховування реальних показників вузла обліку природного газу та, відповідно, систематичної несплати в повному обсязі за спожитий природний газ. Вислухавши пояснення позивача, та представників сторін і третьої особи, дослідивши письмові докази в межах заявлених вимог, вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цей перелік є вичерпним. Встановлення фактів в цивільному судочинстві в порядку окремого провадження визначено положеннями ІV ЦПК України. Натомість, такого способу захисту в цивільному судочинстві як визнання факту нараження особи на небезпеку, норами цивільного закону не передбачено, а тому ці вимоги позивача не можуть бути задоволені. Щодо вимог про визнання безпідставності нарахування боргу та звільнення позивача від його сплати, то відповідно до листа ПАТ «Миколаївгаз» від 06.01.2015 року, адресованого [PERSON], останньому на його звернення від 22.12.2014 року повідомлено про несправність лічильника газу та необхідним його ремонт (а.с. 8). Зі змісту листа Миколаївської облдержадміністрації від 17.02.2015 року, слідує, що наслідками перевірки встановлено установку лічильника в будинку позивача 13.01.2015 року після ремонту. За час відсутності газового лічильника нараховано 492 куб , а саме: за грудень 2014 р 344, 4 куб.м., за січень 2015 року 147, 6 куб.м. Станом на 01.02.2015 року заборгованість становить 232,86 грн. на покази лічильника 20\~828 куб.м.(а.с. 10). Вказане також відповідає Витягу з особового рахунку [PERSON], з якого слідує, що станом до встановлення позивачу лічильника (до 13.01.2015 року) останньому нараховано споживання газу за січень 2015 року в розмірі 147, 60 грн. на покази лічильника 20828 куб.м. та зафіксована сума боргу 232,87 грн. Після встановлення лічильника нарахування відбувалось відповідно до його показів та станом на травень 2015 року боргу у споживача не виявлено (а.с. 66). 05.02.2016 року позивач підписав заяву-приєднання до умов договору користування природного побутового газу із постачальником ТОВ «Миколаївгаз збут». 27.11.2015 року набув чинності Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою Регулятора НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року, і згідно п.3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі, побутових споживачів), обєкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до п.2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ, оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яким і є на даний час ПАТ\~Миколаївгаз, при цьому постачання природного газу споживачам з 01.07.2015 року здійснює підприємство - ТОВ\~«Миколаївгаз Збут».\~\~\~\~\~\~\~\~ На звернення [PERSON] сектором НКРЕКП у Миколаївській області від 15.07.2016 року також повідомлено про здійснені перевірки за його заявою, та встановлено про несправність лічильника та його установку після ремонту 13.01.2015 року. Встановлено про відключення будинку споживача від газопостачання 24.02.2016 року за борги на покази лічильника 26909 куб.м. (а.с. 65), та 06.04.2016 року за самовільне підключення і зафіксовано покази лічильника 27662 куб.м. (а.с. 14, 18-19), що також відповідає даним проведених нарахувань до сплати сум за квітень 2016 року (а.с. 68). При цьому як 24.02.2016 року, так і 06.04.2016 року споживачу було вручено акти, про відключення від газопостачання, згідно яких останній несе відповідальність за цілісність опломбування. Цього ж дня (06.04.2016р), в присутності представника соціальної служби сільського голови Новомиколаївської сільської ради, виявлено витік газу з труби при вводі до газового котла і проведено перепломбування крану на вводі (а.с. 16). При цьому, на час такої перевірки, з 24.02.2016 року будинок споживача було відключено від газопостачання за борги, а відновлення здійснено самовільно шляхом зривання пломби та блокуючого пристрою з запірної арматури ввідного загопроводу. Враховуючи такі самовільні втручання до роботи газорозподільної системи доводи позивача про наявні такі пошкодження (пошкодження труби) до вчинених ним дій із зривання блокуючого пристрою, не можуть бути прийняті судом до уваги. Як вказує сам позивач, працівниками ПАТ «Миколаївобленерго» наступного ж дня після виявлення витоку, тобто як встановлено вище виявлено 06.04.2016 року, усунуто виток газу. Натомість відновлення газопостачання не проводилось, а здійснено перепломбування і перекриття постачання газу за самовільне підключення. 12.04.2016 року видано припис про усунення небезпечних для експлуатації газового обладнання чинників. Вказаний припис підписано [PERSON] без зауважень (а.с. 14). За даними акту технічного обслуговування (а.с. 61) при виїзді за вищевказаною адресою 12.04.2016 року витоку газу виявлено не було. Згідно листа ПАТ «Миколаївгаз» від 21.04.2016 року на адресу позивача (а.с. 15), на його ж звернення повідомлено про те, що 24.02.2016 року його будинок було відключено від газопостачання за борги. При цьому дії працівників відповідача щодо відключення його будинку від газопостачання не оскаржував. Згідно цього ж листа (а.с. 15), 06.04.2016 року при проведенні технічного обслуговування за вищевказаною адресою, був зафіксований факт самовільного підключення будинку до газопостачання шляхом зривання пломби та блокуючого пристрою з запірної арматури ввідного газопроводу, у звязку з чим здійснено його повторне відключення від газопостачання. Також 12.04.2016 року за даною адресою видано припис про усунення порушень безпечної експлуатації газового обладнання. Розяснено про можливість відновлення газопостачання після усунення цих порушень, а саме: сплати боргу та усунення небезпечних факторів з використання газового обладнання, що відповідає приписам пункту 6 і 35 \~Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року\~(діючих на час спірних правовідносин). П. 9\~\~Правил передбачає відновлення газопостачання, зокрема, після усунення порушень. 01.07.2016 року позивач звернувся до ПАТ «Миколаївгаз» із вимогою ремонту газової труби (а.с. 17). 29.07.2016 року проведено роботи із заміни частини газопроводу та відновлено газопостачання, про що складено відповідний акт (а.с. 64). Зі змісту витягу з особового рахунку позивача слідує, що за період з 01.07.2015 року по 01.02.2016 року загальна сума боргу позивача становить 90,36 грн. на покази лічильника 24362 ку. м.(а.с. 68). 24.02.2016 року за адресою споживача зафіксовано невідповідність показів лічильника даним, відображеним позивачем у розрахункових книжках по сплаті за послуги з постачання природного газу. Так, 24.02.2016 року зафіксовано покази лічильника 26909 куб.м., тоді як за даними книжки відображено поточні дані як 24922 куб. м. Тобто невідповідність даних становила різницю на 1987 куб.м. (а.с. 34) і з цих підстав було здійснено відключення споживача, що не відповідає вимогам п.6 та п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року\~(діючих на час спірних правовідносин), якими передбачено відключення споживача за несплату наданих послуг у разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення). Не зважаючи на таке порушення, позивач не оскаржив такі дії, а самовільно здійснив відновлення газопостачання. Щодо неправомірності нарахованого відповідачем боргу та звільнення позивача від цього, як [PERSON] просить у своїх вимогах, то за вимогами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Натомість суду не надано жодного доказу щодо отримання позивачем такої вимоги від відповідача. Згідно надісланої позивачу квитанції до сплати (а.с. 12 зворотній бік), що сформовано 10.11.2016 року, сума до сплати станом на 31.10.2016 року становила 13433,05 грн. Даних щодо суми до сплати, виставленої відповідачем станом на час звернення позивача до суду (лютий 2017 року) суду не надано. За даними Витягу з особового рахунку, сума боргу споживача станом на час звернення до суду в лютому 2017 року, становить 14\~767,60 грн. (а.с. 68). Доводів щодо невірності розрахунків, окрім витоку газу, позивач не наводить, а як вже зазначено вище, прийняти до уваги його посилання про завищення показів лічильника через виток газу, суд позбавлений можливості так як встановлено його позивача самовільне втручання до роботи газового обладнання шляхом зривання пломб та запірного пристрою. Станом на час відключення споживача від газопостачання 24.02.2016 року факту витоку газу не зафіксовано, натомість виявлено невідповідність показів лічильника та показань приладу обліку, зазначених споживачем у розрахунковому документі. За такого, вимоги щодо визнання неправомірними нарахування відповідачем боргу в сумі 15\~234, 24 грн. позивачем не обґрунтовано та такі не можуть бути задоволені. З цих же підстав не можуть бути задоволені вимоги щодо стягнення моральної шкоди у подвійному розмірі незаконного боргу в сумі 30468,48 грн., адже останні є похідними від неправомірного нарахування суми боргу, у задоволенні яких відмовлено. За вимогами ст. 16 ЦК України, та ЗУ «Про захист прав споживачів», до компетенції суду не віднесено захист прав особи шляхом звільнення від сплати боргу та шляхом зобовязання відповідача провести дії з перевірки належності стану обладнання відповідним нормам приладів за місцем проживання споживача. Окрім того, доказів щодо звернення позивача до ПАТ «Миколаївгаз» із такою вимогою після усунення витоку газу 29.07.2016 року та підключення будинку позивача до газопостачання, суду не надано. А тому, підстав для такої вимоги (здійснення перевірки обладнання) не вбачається. Щодо вимог про відшкодування коштів за встановлені автоматику та кран, а також відшкодування вартості робіт з їх встановлення, то доказів щодо цього, та вартості цих послуг суду не надано. Враховуючи наведене вище, суд не вбачає підстав для задоволення жодної з висунутих позивачем вимог.

Outcome: approved