Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

03 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про виселення. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не виконували належним чином зобов'язання за кредитним № МКАWGA від 30.05.2006 року, що призвело до того, що Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 26.03.2014 року постановлено рішення, яким вирішено провести стягнення на заставне майно (предмет іпотеки) відоповідачів, а саме: квартиру загальною площею 85.40 м.2, житловою площею 43.70 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки банком. Після винесення рішення, відповідачі свого обов'язку щодо виселення з вищевказаної квартири не виконали. Із зазначених причин позивач був змушений звернутись до суду і просить винести рішення про виселення [PERSON], [PERSON] про виселення із спірної квартири. В судове засідання представник позивача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити, а справу розглянути у його відсутності, а також не заперечує проти постановлення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заперечення на позов, згідно якого заперечує проти задоволення позову, просить відмовити в його задоволенні згідно ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явиався, надав суду заперечення до позову, та заяву, згідно якої заперечує проти задоволення позову, просить відмовти в його задоволенні. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. 14 травня 2013 року Апеляційним судом Закарпатської області ухвалено рішення, яким звернуто стягнення на належну [PERSON] квартиру , що знаходиться за адресою [ADDRESS], що була передана банку в іпотеку, згідно зобов»язань по кредитному договору № МКАWGA від 30.05.2006 року, шляхом продажу . Оскільки відповідачі станом на день подачі позову до суду не виселились з вищезазначеної квартири, реалізація предмету іпотеки є неможливою. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Згідно до ст.589 ЦК України У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження своїх вимог і заперечень. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до п.1 ч.1, якого передбачено, що протягом дії Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави, за умови, якщо таке (майно) житлове приміщення використовується яе місце постійного проживання позичальника /майнового поручителя, а для відповідачів спірна квартира є місцем постійного проживання. Згідно ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Вимоги ст. 321 ЦК України передбачають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» слід відмовити. Судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed