Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

03.01.2018 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності по ? частині на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті - [PERSON], який помер 15.04.2009 року. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачі надіслали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Позов підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради надіслав відзив на позов в якому не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу у відсутність представника. Представник співвідповідача Коропської селищної ради надав заяву про розгляд справи у відсутність представника проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов не надали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 13 січня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія 1-ЕЛ № 102093). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Зоря» с. Червоне, Коропського району, Чернігівської області площею 3,83 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 034305, який зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів 02.09.1996 року за № 527. Спадкоємцем померлої за законом був її син [PERSON], який прийняв спадщину проживанням в одному будинку зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою Билського старостату Коропської селищної ради, Коропського району, Чернігівської області від 02.12.2017 року № 03-14/11. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 15.04.2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія 1-ЕЛ № 110287). Як вбачається з матеріалів спадкової справи заведеною Восьмою [PERSON] державною нотаріальною конторою № 83/2016 спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є: син [PERSON] та дружина [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2017 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з ненаданням правовстановлюючого документа, який посвідчує право на земельну частку (пай). Стаття 1216 ЦК України визначає спадкуванням, як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на отримання земельної частки (паю), яке оспорюється по даній справі регулюється зокрема Указом Президента України від 08 серпня 1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», відповідно до якого, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі від 25.01.2017 року в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Зоря» с. Червоне, є запис про те, що на гр. [PERSON] зареєстровано 02.09.1996 року сертифікат серія ЧН № 034305 (реєстраційний номер 527). Площа в умовних кадастрових гектарах 3,82 га. Також суд звертає увагу на те, що позивачі просять визнати право власності на земельну частку (пай). Проте, в даних правовідносинах сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Матеріали справи не містять інформації про те, що на земельний пай, визначений [PERSON] в колективній власності видано державний акт на право власності на землю, тобто відбулось відведення земельної ділянки в натурі, а тому за позивачами необхідно визнати право на земельну частку (пай), а не право власності на нього. На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial