Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

03.09.2015 позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 106273,65 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 21.05.2013 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2003879968 у відповідності з яким ПАТ «ОТП Банк» прийняв на себе зобов'язання надати останньому кредит в сумі 98000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32,99% річних строком на 36 місяців з 21.05.2013 по 21.05.2016. ПАТ «ОТП Банк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти в зазначеному вище розмірі. Однак, [PERSON] неналежним чином не виконує свої зобов'язання по поверненню суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом. У зв'язку з невиконанням зобов'язання у відповідача утворилась заборгованість розмір якої складає 106273,65 грн., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 83333,47 грн., нараховані відсотки за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 22940,18 грн. 22.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, на підставі якого ПАТ «ОТП Банк» передало право грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору від 21.05.2013 №2003879968 ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Оскільки до цього часу зобов'язання по кредитному договору залишаються не виконаними відповідачем, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з'явився. Згідно заяви просить розглянути справу у його відсутності, погоджується на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно положень ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд неодноразово направляв відповідачу повідомлення про дату і час судового розгляду у даній справі, проте судові повідомлення повернулися без вручення їх адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням зберігання». При таких даних, враховуючи, що відповідач судові повідомлення не отримує, згідно вимог закону вважається повідомленою належним чином, справа в провадженні суду перебуває тривалий час, прийняла затяжний характер з причини неявки відповідача в судові засідання, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 224 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у його відсутності в заочному порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 21.05.2013 між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2003879968 у відповідності з яким ПАТ «ОТП Банк» прийняв на себе зобов'язання надати останньому кредит в сумі 98000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32,99% річних строком на 36 місяців з 21.05.2013 по 21.05.2016. За умовами вказаного договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплати проценти за його користуванням, сплатити інші платежі по договору. Погашення кредиту, сплата процентів та комісій повинна здійснюватися відповідачем щомісячно відповідно до графіку платежів, наведеного в додатку №1 до договору, який є невід'ємною його частиною. ПАТ «ОТП Банк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки від 21.05.2013 №25 та підписом відповідача у цій заяві, у зв'язку з цим набуло права вимоги до відповідача [PERSON] 22.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, на підставі якого ПАТ «ОТП Банк» передало право грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору від 21.05.2013 №2003879968 ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Таким чином відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у зобов'язанні, що витікає з кредитного договору, відбулась заміна кредитора на ТОВ «ОТП Факторинг Україна». При цьому у відповідності до ст. 514 ЦК, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно відомостей з витягу з акту приймання-передачі реєстру боржників від 22.12.2014 за яким відбувалось відступлення права вимоги до [PERSON] по кредитному договору від 21.05.2013 №2003879968, слідує, що станом на 22.12.2014 за ним рахувалася заборгованість у розмірі 106273,65 грн., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 83333,47 грн., нараховані відсотки за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 22940,18 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості представленого позивачем слідує, що розмір заборгованості станом на 25.08.2015 не змінився та складає 106273,65 грн., Таким чином, враховуючи, що зобов'язання за кредитним договором від 21.05.2013 №2003879968 [PERSON] виконується неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і стягнення з відповідача 106273,65 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, на користь останнього відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача 1062,74 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved