overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 серпня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №661. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 14 січня 2016 року в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, припинення шлюбних відносин. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.11). Судом встановлено, що подружні стосунки сторони фактично припинили з 14 січня 2016 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували в цивільному шлюбі. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в звязку з чим за захистом інтересів неповнолітньої дитини позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії ІВЛ №304595, виданого 03 квітня 2013 року Каплунівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище відповідача [PERSON], а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами у нього немає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 24 квітня 2009 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між ними припинені три роки тому. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомим суду причина, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 87. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині присвоїти - [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 10 травня 1998 року у Долинянській сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 09, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час спільного подружнього життя [INFO] року у сторін народився син [PERSON], який проживає разом із позивачем. В результаті спільного подружнього життя з'ясувалося, що вони з відповідачем мають зовсім різні характери та весь цей час постійно сварились. Вказує, що шлюбні стосунки припиненні з лютого 2015 року. Спільне господарство не ведеться. Спору щодо спільного майна подружжя та місця проживання дитини немає, а отже шлюб носить формальний характер. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Категорично заперечує проти збереження шлюбу та надання часу для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 10 травня 1998 року, зареєстрованому у Долинянській сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом №9 (а.с.8). Від шлюбу [INFO] року у сторін народився син [PERSON] (а.с.3). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з лютого 2015 року, проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Спору щодо спільного майна подружжя та місця проживання дитини немає. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, зареєстрованого 17 липня 2015 року між сторонами Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 460 (а.с. 3), неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно на кожну з дітей, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, посилаючись на те, що діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не приймає ніякої участі у їх вихованні, в звязку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у примусовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву у якій просили справу розглянути у її відсутність, при цьому зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заперечень не надавав, причини неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку виходячи з наступного: 15 листопада 2003 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Макіївським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів про одруження зроблено запис за № 1666, що підтверджеється копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 208295 від 15 листопада 2003 року. Від шлюбу у них народилися діти: дочка - [PERSON], [INFO], батьком якої у копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 351366 записаний відповідач по справі [PERSON] син - [PERSON], [INFO], батьком якої у копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 214190 записаний відповідач по справі [PERSON] У даний час дитина проживає разом з позивачем по справі [PERSON] в м. Хмільнику Вінницької області по вул. Гайдара, буд. 32, та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. У звязку з тим, що відповідач записаний батьком неповнолітньої дитини ухиляється від виконання обовязків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що він працював в ПАТ Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» по 25 січня 2017 року. При звільненні йому не було виплачено заборгованість по заробітній платі у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат у зв'язку із звільненням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що склало 22865 грн. Оскільки відповідач не провів виплату зазначених сум в день звільнення, посилаючись на ч. 1 ст. 116 КЗпП України просив стягнути не його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 22865,00 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляду справи без їх участі. Позивач підтримує свої позовні вимоги. Відповідач надав письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідач фактично визнав позов та визнав суму заборгованості по заробітній платі перед позивачем у розмірі 22 865,00 грн. та пояснив, що заборгованість утворилась в зв'язку з відсутністю у підприємства замовлень та коштів. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 297 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач працював електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (а.с.5-6). Наказом від 25 січня 2017 року позивач був звільнений за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.5-6). При звільненні ПАТ «СМНВО» не розрахувалось з [PERSON], у зв'язку з чим відповідач має перед позивачем заборгованість з заробітної плати, яка станом на 28 квітня 2017 року становить 22 865,35 грн. грн., що підтверджується довідкою ПАТ «СМНВО» від 28 квітня 2017 року. Правовідносини між сторонами є трудовими, врегульовані ст. 115,116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що були порушені права позивача, передбачені ст. ст. 115, 116 КЗпП України, а тому позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнений від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 29 квітня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несхожості характерів, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 29 квітня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено запис за № 05 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 5). 03 листопада 2004 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 5) та 16 жовтня 2007 року народився син [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несхожості характерів, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені в квітні 2015 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 25 червня 1994 року шлюбу, в якому вони мають двох дітей - сина [PERSON], який народився 04 серпня 1995 року, доньку - [PERSON], яка народилась 18 березня 2004 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з 01.01.2016 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втратити почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримавїла в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

04 квітня 2016 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 10 вересня 2011 року Роганською селищною радою Харківського району та області, актовий запис № 48. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, відсутність любові та поваги, сварки з відповідачем та погрози з його боку. Стверджує, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. Вказує, що майнових спорів між ними немає, дитина проживатиме з нею. В зв'язку з наведеним просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій позов підтримує, просить розглядати справу за її відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином і не повідомив суд про причину своєї неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, врахувавши думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved