overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

02 липня 2014 року [PERSON], звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. Вимоги мотивує тим, що фактично створила сімю з [PERSON], та чекають на народження дитини. Заявниця бажає зареєструвати шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, але за недосягнення відповідного віку їй такому відмовлено. Просила постановити рішення про надання права на шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні заявниця заяву підтримала, пояснивши, що фактично створила сімю з [PERSON], є вагітною та разом чекають на народження дитини. А створення сімї та народження дитини є їх спільним бажанням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник заінтересованої особи просив справу розглянути у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцять років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] на день розгляду справи в суді досягла повних шістнадцять років, вагітна та планує народження дитини.(а.с.3-6). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON], батьки заявниці, що їх донька фактично створила сімю з [PERSON], є вагітною та чекають на народження дитини. [PERSON], що він кохає [PERSON], та разом проживають однією сімєю і чекають на народження дитини. Вагітність заявниці підтверджується довідкою жіночої консультації гінекологічного відділення Снігурівської Центральної районної лікарні Миколаївської області від 29 липня 2014 року. (а.с.8). А надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність для надання неповнолітній право на шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

02 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим її батька - [PERSON], [INFO], мотивуючи її тим, що у 1987 році він розлучився з матір'ю [PERSON] та пішов з дому і з того часу відомостей про його місцезнаходження немає. Рішення суду про оголошення її батька померлим необхідно заявниці для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила суд її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд заяви без участі представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обгрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 4). Заявник у судовому засіданні пояснила, що її батько у 1987 році розлучився з матір'ю - [PERSON] та пішов з дому і з того часу відомостей про його місцезнаходження немає. Заявник зверталася до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області з приводу розшуку свого батька, але мірами розшуку встановити його місцезнаходження не виявилося можливим (а/с 9). Згідно інформації Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, Чернігівського міського центру зайнятості, Відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Чернігівського міського управління юстиції, [PERSON] на обліку не перебуває, пенсію чи допомогу по безробіттю не отримує, фізичною особою-підприємцем не зареєстрований. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

02 липня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві посилався на те, що з 25.12.2013 року рішенням Київського районного суду м.Полтави він призначений опікуном над онуком [PERSON], [INFO] та онукою [PERSON], [INFO], мати яких даним рішенням була позбавлена батьківських прав. Просив суд стягнути аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. В судове засідання [PERSON] не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явилася, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надавала. Суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.12.2013 року рішенням Київського районного суду м.Полтави [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Вищевказаним рішенням Київського районного суду м.Полтави [PERSON], [INFO] призначено опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO] та малолітньою онукою [PERSON] [INFO] та визначено місце проживання дітей разом з дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

02 липня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 06 червня 1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, згідно актового запису № 193. Від спільного шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуться. Позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим. На утримання дитини відповідач добровільно допомоги не надає, тому позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу і стягнення аліментів з відповідача в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно на утримання доньки. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, пояснень або заперечень на позов не надав, тому суд вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 06 червня 1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, згідно актового запису № 193 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.3). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

02 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.07.2014р. о 12 год. 00 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.07.2014р. о 12 год. 00 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Бескоровайної лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, тривожна, не утримується на місці. Не розуміє де знаходиться, кричить, просить про допомогу. Дезорієнтована, пам'ять знижена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

02 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.06.2014р. о 11 год. 50 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.06.2014р. о 11 год. 50 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора негативістична, злобна, висловлює маячні ідеї релігійного характеру, відношення, впливу, отруєння. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний шизофреноподібний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

02 липня 2014 року заявниця звернулася до суду із даною заявою в якій зазначає, що близько року тому познайомилася із [PERSON], від якого завагітніла і має намір народити дитину. Щодо одруження батьки не заперечують. У зв`язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, просить суд постановити рішення яким надати їй право на шлюб із [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала повністю з підстав, які в ній зазначені, просить надати їй право на шлюб. [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що кохає [PERSON], є батьком дитини, яку вона виношує. Просить заяву задовольнити. [PERSON] - мати заявниці, не заперечує проти шлюбу дочки із [PERSON] Просить надати їй право на шлюб. Пояснила, що [PERSON] - її чоловік та батько заявниці, перебуває на сезонних роботах. Заслухавши пояснення заявниці, [PERSON], [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 22 ч. 1 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Заявниця народилась [INFO], що стверджено її паспортом (а.с. 3) та свідоцтвом про народження (а.с. 4) і на даний час шлюбного віку не досягла. Як убачається з довідки Камінь-Каширської центральної районної лікарні (а.с. 6), вона перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом - вагітність. [PERSON] визнав, що він є батьком дитини, яку виношує [PERSON] і бажає зареєструвати з нею шлюб. Відносини між ними побудовані на спільній згоді на одруження. Згідно ст. 23 ч. 2 СК за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Надання права на шлюб заявниці відповідає її інтересам. Зважаючи на встановлені обставини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

02 липня 2014 року позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому виконкомом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, за актовим записом № 09, шлюбі з відповідачем з 08 серпня 2009 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. На даний час позивач проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, вказавши на підтримку заявлених вимог та можливість заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 08 серпня 2009 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

02 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 червня 1994 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що ним створено іншу сім'ю, в якій він на даний час проживає. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 червня 1994 року, актовий запис № 842 (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

02 липня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №5790968 в розмірі 4382,09 доларів США, 507,07 доларів США, 12885,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05 листопада 2007 року між ПАТ «Перший український міжнародний Банк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 20358,00 доларів США. Проте, відповідач порушуючи взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, виконував свої зобов'язання не належним чином, в результаті чого станом на 18 червня 2014 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 4382,09 доларів США, 507,07 доларів США, 12885,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд слухати справу у його відсутність, не заперечував слухати справу заочно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали по справі, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 листопада 2007 року між ПАТ «Перший український міжнародний Банк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 20358,00 доларів США. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, в зв'язку з чим станом на 18 червня 2014 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 4382,09 доларів США, процентів 507,07 доларів США та штрафу 12885,00 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: договорами; розрахунками (а. с. 10-12, 7-9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved