Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

03 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.10.2005 року перебуває з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя не склалось, сторони мають різні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, просить шлюб розірвати. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені з жовтня 2016 року. Спору про місце проживання дитини сторони не мають, майновий спір відсутній. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу заперечувала, надала письмову заяву про надання подружжю строку для примирення шість місяців (а.с. 28). 01 березня 2018 року за клопотанням відповідача ухвалою суду подружжю було надано строк для примирення тривалістю три місяці строком до 05.06.2018 року (а.с.31), відповідно до ст. 111 СК України, згідно якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Після закінчення строку на примирення в судовому засіданні 05.06.2018 року позивач подав заяву про розгляд справи в його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу, вказав, що примирення не відбулось, просив судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 01.10.2005 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському районному у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1842, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 7). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про визначення місця проживання між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вживав заходів щодо примирення подружжя, надавши строк на примирення тривалістю три місяці, однак таке примирення не відбулось, про що свідчить наявність категоричного заперечення позивача проти збереження шлюбу. Відповідач взагалі не зявилась в судове засідання після закінчення строку на примирення, що свідчить про відсутність з її боку інтересу щодо збереження шлюбу. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обовязок збереження сімї на одного з подружжя, при наявності на це його категоричного заперечення. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач після закінчення строку на примирення не зявилась в судове засідання, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем згідно його заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112\~Сімейного кодексу\~України та

Outcome: approved