Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

02 жовтня 2020 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулись заявники із вищевказаною заявою окремого провадження, в якій просили ухвалити рішення про усиновлення ними малолітнього [PERSON] , [INFO] , змінивши його прізвище, ім`я та по батькові на « [INFO] », змінивши місце народження з смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області на м. Дніпро, записавши заявників в якості батьків цієї дитини, а також зобов`язавши Покровський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В обґрунтування своєї заяви заявники послались на те, що вони з 02 грудня 1989 року перебувають у шлюбі, від якого мають повнолітню доньку, яка проживає окремо. У зв`язку з бажанням усиновити дитину заявники з 18 жовтня 2019 року перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі в службі у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Заявники проживають у власній квартирі, яка обладнана необхідними меблями та побутовою технікою, відповідає санітарно-гігієнічним нормам, а також в ній створено необхідні умови для дитини. Родина заявників має високий та сталий середньомісячний дохід, а також не має протипоказань за станом здоров`я чи будь-яких інших перешкод для усиновлення дитини. У вересні 2020 року заявники за направленням співробітника управління-служби у справах дітей познайомились із малолітнім [PERSON] , [INFO] , який наразі є вихованцем КЗ «ДСБД» ДОР, отримали всю необхідну інформацію про дитину, зокрема про стан її здоров`я (діагнози, необхідність медико-педагогічної та медико-соціальної корекції), та встановили тісний контакт із дитиною. Мати дитини наразі рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , батько останнього невідомий, інформація про нього записана зі слів матері у відповідності до ст.135 СК України. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку, як дитина, яка підлягає усиновленню, з часу поміщення у лютому 2019 року малолітнього до КЗ «ДСБД» ДОР жоден із його батьків та/або родичів долею дитини не цікавився, бажання стати його опікуном не виявив. За таких обставин, вказуючи про наявність позитивного висновку органу опіки та піклування про доцільність усиновлення, а також згоди на усиновлення від закладу, в якому наразі перебуває та виховується дитина, заявники просили суд їх заяву задовольнити. В судовому засіданні заявники вимоги своєї заяви підтримали, просили її задовольнити в повному обсязі, наголосивши на бажанні усиновити дитину, надати їй батьківську любов та піклування. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи КЗ «ДСБД» ДОР в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Натомість, 20 жовтня 2020 року до суду від вказаної заінтересованої особи надійшла заява, в якій вказаний учасник справи просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності, задовольнивши заяву в повному обсязі в інтересах дитини. (а.с.83) За таких обставин у відповідності до ст.ст.10, 211, 223, 240, 294, 313 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за фактичної явки учасників справи, здійснивши розгляд справи по суті. Вислухавши заявників, представника заінтересованої особи - органу опіки та піклування, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що 06 жовтня 2018 року складено відповідний актовий запис за №173. Батьком дитини записано громадянина України [PERSON] , а матір`ю - громадянку України [PERSON] . Місце народження дитини - смт. Покровське, Покровський район, Дніпропетровська область. При цьому, запис про батька дитини здійснено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері у відповідності до ст.135 ч.1 СК України. Викладене підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20 лютого 2019 року, виданого повторно, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.15, 16). 19 лютого 2019 року комісією з питань захисту прав дитини Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у зв`язку із неналежним матеріально-побутовими та санітарно-гігієнічними умовами проживання родини [PERSON] , які становлять загрозу для життя та здоров`я [PERSON] , [INFO] , неврівноваженим психологічним станом [PERSON] прийнято рішення про негайне відібрання малолітнього [PERSON] від його матері [PERSON] . Дані обставини підтверджуються витягом з протоколу засідання комісії (а.с.19). Також судом встановлено, що малолітній [PERSON] має наступних рідних та близьких: бабуся - [PERSON] , [INFO] , а також чотирьох братів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказані чотири брати є дітьми-вихованцями дитячого будинку сімейного типу за адресою [ADDRESS] , а також перебувають на обліку з усиновлення. Дані обставини підтверджені копією довідки та листа служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с.13, 31). Своєю заявою від 22 лютого 2019 року бабуся малолітнього - [PERSON] з огляду на відсутність у неї належних умов для проживання дитини, незадовільний стан її здоров`я та похилий вік відмовилась взяти на виховання свого онука, зазначивши, що проти всиновлення останнього іншими особами не заперечує. (а.с.32) З 22 лютого 2019 року і по теперішній час малолітній [PERSON] , як дитина, позбавлена батьківського піклування, знаходиться на повному державному забезпеченні в КЗ «ДСБ» ДОР та не має ні на праві власності, ні на праві користування нерухомого майна (житла), наявні лише одяг та особисті речі, що підтверджується відповідним актом, копією опису майна, копіями розпоряджень голови Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с.20-21, 23, 26, 41-42). Згідно акту від 22 лютого 2019 року КЗ «Покровська центральна районна лікарня» ДОР 20 лютого 2019 року малолітній [PERSON] був госпіталізований до дитячого відділення вказаного медичного закладу і за час перебування у відділенні ні його мати, ні інші родичі до дитини не приходили, її станом не цікавились, допомоги, утримання не надавали. (а.с.25) Згідно висновку КП «ДОДКЛ» ДОР про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 29 вересня 2020 року малолітній [PERSON] , [INFO] , має синдром пірамідної недостатності без рухових порушень внаслідок перинатального постгіпоксичного ураження ЦНС (G 93.9), фімоз (N 47), затримку очікуваного нормального фізичного розвитку (R 62.8). Дитина потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції. (а.с.12) Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року у справі №189/895/19 (провадження №2/189/33/20) [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказане рішення суду набрало законної сили 07 серпня 2020 року, що підтверджується його копією (а.с.70-72). З 07 серпня 2020 року малолітній [PERSON] перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за №112, а також на місцевому обліку з усиновлення, що підтверджується копіями відповідних повідомлень (а.с.14, 24, 40). Розпорядженням голови Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 10 серпня 2020 року малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.22). 02 вересня 2020 року органом опіки та піклування Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надано згоду на роз`єднання малолітнього [PERSON] із чотирма його братами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Надання такої згоди зумовлено безрезультатністю вжитих органом опіки та піклування заходів зі збереження родинних стосунків (зв`язків) між братами. Так, вказані брати малолітнього [PERSON] є вихованцями та проживають разом у дитячому будинку сімейного типу, їх батьками-вихователями є [PERSON] та [PERSON] , які відмовились взяти на виховання ще й [PERSON] з огляду на те, що дитячий будинок повністю укомплектований, в ньому вже виховуються десять вихованців, а намірів усиновлювати малолітнього [PERSON] вказані батьки-вихователі не мають, про що написали відповідні заяви. Також спеціалістами у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області було проведено бесіди із вказаними чотирма братами малолітнього [PERSON] , які категорично відмовились від переведення їх до іншої родини, бажають залишись із батьками-вихователями є [PERSON] , [PERSON] , свого п`ятого брата ніколи не бачили, з ним не проживали, не спілкувались, його долею не цікавились. Крім того, станом на вересень 2020 року жодна зі служб у справах дітей Дніпропетровської області, до яких направлялись запити органом опіки та піклування Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, не повідомила останній про наявність на їх територіях родин, будь-яких сімейних форм виховання, які б змогли взяти на виховання всіх п`ятьох братів Ілющенків. Викладені фактичні обставини підтверджуються повідомленням про надання згоди на роз`єднання братів та сестер, заявою [PERSON] та [PERSON] , заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.33-39, 69) Судом також встановлено, що з моменту відібрання малолітнього [PERSON] із сім`ї і позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав відносно цієї дитини та станом на кінець вересня 2020 року [PERSON] жодного разу не з`явилась до служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з приводу поновлення її у батьківських правах, а бабуся малолітнього [PERSON] - [PERSON] не зверталась з питання встановлення опіки над онуком. Дані обставини підтверджуються копією листа служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с.13) Поряд з цим, судом встановлено, що з 18 жовтня 2019 року на обліку, як кандидати в усиновлювачі, в службі у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області перебувають заявники [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є подружжям, що підтверджується відповідною довідкою, копією свідоцтва про шлюб, копіями паспортів громадянина України на ім`я заявників (а.с.48, 51, 65-68) Судом також встановлено, що заявники мають зареєстроване місце проживання та мешкають удвох у квартирі [ADDRESS] . Загальна площа квартири 30,2 м2, житлова площа 17 м2. Право приватної власності на вказану квартиру зареєстроване у встановленому законом порядку за заявником [PERSON] . Викладене підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією технічного паспорту на квартиру (а.с.60, 64, 73-82) З результатів проведеного обстеження умов проживання заявників, оформлених відповідним актом, судом встановлено, що умови проживання заявників у вищевказаній квартирі є задовільними - квартира світла, простора, наявне постачання гарячої води, водовідведення та електропостачання, квартира облаштована всіма необхідними меблями та сучасною побутовою технікою, речами побутового вжитку, для дитини відведено своє спальне місце, наявні меблі для зберігання її одягу та іграшок. Між подружжям заявників встановлені здорові відносини та взаєморозуміння. (а.с.49) Заявник [PERSON] з 16 жовтня 2013 року по теперішній час працює водієм автотранспортних засобів 1 класу в Дніпропетровській дирекції АТ «Укрпошта», середньомісячний розмір його заробітної плати (доходу) за період з січня по серпень 2019 року склав 29652,84 гривень, а за період з вересня 2019 по серпень 2020 року - 33253,87 гривень. Заявник [PERSON] є домогосподаркою. Викладені обставини підтверджуються довідками про доходи заявника (а.с.45, 61). Також судом встановлено, що заявники станом на кінець серпня 2020 року до кримінальної відповідальності не притягуються, незнятої чи непогашеної судимості не мають, в розшуку не перебувають, а також станом на 04 жовтня 2019 року на обліку у нарколога та/або психіатра не перебувають, за останні п`ять років за психіатричною допомогою не звертались, що підтверджуються низкою відповідних довідок (а.с.43, 44, 56-59, 62, 63). Крім того, відповідно до висновків про стан здоров`я особи від 04 жовтня 2019 року заявники за результатами медичного обстеження є здоровими (Z 00.4), інвалідності не мають, стороннього постійного/непостійного догляду не потребують (а.с.52-55). 18 жовтня 2019 року за наслідками дослідження матеріально-побутових умов проживання заявників, рівня їх доходу, сімейного стану, стану здоров`я та характеристики їх особистостей службою у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області складено висновок, відповідно до якого заявники можуть бути усиновлювачами, що підтверджується таким висновком в матеріалах справи (а.с.46-47). За направленням №247 від 03 вересня 2020 року, виданим службою у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, 08 вересня 2020 року в режимі онлайн, а 10 вересня 2020 року очно в приміщенні КЗ «ДСБД» ДОР в присутності головного спеціаліста психолога управління служби у справах дітей відбулось знайомство заявників, як кандидатів в усиновлювачі, та малолітнього [PERSON] , встановлено контакт із дитиною. За наслідками знайомства заявники висловили бажання усиновити цю дитину. Викладене підтверджується копією листа служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актами про знайомство кандидатів в усиновлювачі з дитиною, повідомленням про встановлення кандидатами в усиновлювачі контакту з дитиною (а.с.13, 28-30). 25 вересня 2020 року адміністрацією КЗ «ДСБД» ДОР, в якому на повному державному забезпеченні знаходиться малолітній [PERSON] , як дитина, позбавлена батьківського піклування, надано згоду на усиновлення останнього заявниками, що підтверджується письмовою формою такої згоди, наявної в матеріалах справи (а.с.27). Вищевикладені фактичні обставини правовідносин, встановлені судом під час розгляду справи та якими обґрунтовується подана заявниками заява окремого провадження, а також з`ясування яких необхідно для перевірки законності підстав для усиновлення, підтверджуються висновком органу опіки та піклування - Амур-нижньодніпровської районної в м. Дніпрі ради від 01 жовтня 2020 року, яким визнано за доцільне усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , заявниками, що буде відповідати найвищим інтересам дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя цієї дитини. (а.с.7-11) Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Конвенцією про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, підписану Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованою постановою ВР №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року №905 (далі - Порядок). Так, за змістом ст.51 Конституції України, ст.27 Конвенції про права дитини, ст.ст.150, 180 СК України, ст.ст.8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до ст.3 СК України сім`я створюється в тому числі на підставі усиновлення. Згідно зі ст.20 Конвенції про права дитини дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення. Частиною першою ст.21 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. Зі змісту норм ст.ст.1, 5, 6 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» слідує, що діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням останніх батьківських прав та/або батьки яких невідомі, отримують статус дітей, позбавлених батьківського піклування. А однією із пріоритетних форм влаштування таких дітей є їх усиновлення. У відповідності до норм ст.ст. 207, 232 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 СК України (усиновлення дитини, яка є громадянином України, але проживає за її межами). Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. За загальним правилом, визначеним ст.ст. 6, 208 СК України, ст.1 Закону України «Про охорону дитинства», усиновленою може бути дитина, тобто особа до досягнення нею повноліття (18 років). Згідно ст. 210 СК України якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні. За наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами. Нормою ст. 211 СК України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Відповідно до ст. 212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені ст.ст.148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 КК України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім наведених осіб не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до ст.218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. За загальним правилом, визначеним ст.217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною та безумовною згодою її батьків. Разом з тим, відповідно до ст.219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ст.135 СК України. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди повнолітніх батьків, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад шість місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Нормою ст.222 СК України визначено, що на усиновлення дитини, яка не має батьків і перебуває у закладі охорони здоров`я або навчальному закладі, потрібна письмова згода цього закладу. Усиновлення може бути проведене без згоди цього закладу, якщо суд встановить, що усиновлення дитини відповідає її інтересам. Зі змісту ст.ст.214, 215 СК України слідує, що органами опіки та піклування ведеться облік дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, які можуть бути усиновлені, а також облік осіб, які бажають усиновити дитину. В рамках ведення такого обліку органи опіки та піклування із дотриманням вимог Порядку здійснюють інформування кандидатів в усиновлювачі про дітей, які можуть бути усиновлені, забезпечують організацію знайомства та встановлення контакту таких кандидатів з дитиною, яку може бути усиновлено, готують необхідні документи для подальшого звернення кандидатів на усиновлення до суду задля вирішення питання про усиновлення. Зокрема, органом опіки та піклування з`ясовується згода дитини на усиновлення, за потреби та наявності для цього підстав надається згода на роз`єднання братів і сестер при усиновленні, а також готується висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини. Обов`язковість надання суду згаданого висновку встановлена і ст.312 ЦПК України. Зазначений письмовий висновок, який оцінюється судом так само як і інші докази по справі, складається на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ст.19 СК України). За змістом ст.ст. 223-225 СК України, ст.ст. 310, 314 ЦПК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду особисто заяву про усиновлення. Розглядаючи таку заяву по суті, суд враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених СК України, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду. У відповідності до положень ст. 229 СК України, ст. 314 ЦПК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини . Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого ч. 4 ст. 218 СК України (дитина проживає в сім`ї усиновлювачів та вважає їх своїми батьками). Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Нормою ст. 230 СК України передбачено, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини (не більш як на шість місяців). У рішенні про усиновлення суд змінює відомості про місце народження та дату народження дитини, якщо це відповідає її інтересам. Аналогічна можливість передбачена ст.314 ЦПК України. Відповідно до ст. 231 СК України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення, що також передбачено і нормою ст.314 ЦПК України. За змістом ст.233 СК України, ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. За змістом ст.7 СК України, ст.3 Конвенції про прав дитини регулювання сімейних відносин, зокрема судами, має здійснюватися з максимально можливим та першочерговим урахуванням і забезпеченням інтересів дитини. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви окремого провадження в повному обсязі, виходячи з наступного. Так, враховуючи наведені за текстом вище положення чинного національного та міжнародного законодавства, яке в силу його ратифікації стало обов`язковим для застосування і на національному рівні, суд відзначає, що право дитини на виховання у сім`ї та батьківське піклування є одним із основоположних комплексних прав дитини, оскільки саме його втілення, в свою чергу, забезпечує належну та найповнішу природню першооснову для розвитку дитини, реалізацію нею права на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також підготовку дитини до майбутнього самостійного життя та праці. А отже значення та необхідність створення умов для реалізації такого права дитини складно переоцінити. В той же час, у разі неможливості залишення дитини у сім`ї з її біологічними батьками розширюються можливості реалізації вказаного комплексного права дитини на виховання у сімейному оточені шляхом її усиновлення, оскільки основне призначення інституту усиновлення полягає у вихованні дитини у сім`ї, формуванні стабільних та гармонійних умов життя усиновленої дитини. Усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька/матері стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. Оскільки усиновлення дитини, окрім випадку, коли дитина є громадянином України, але проживає за межами України, здійснюється за рішенням суду, саме на останній покладено обов`язок перевірки наявності законних підстав для усиновлення при вирішенні означеного питання по суті. І такі обставини, які мають істотне значення та повинні бути враховані, визначені нормами Глави 18 Розділу IV СК України. Крім того, в будь-якому випадку при прийнятті рішення суд має послуговуватись якнайкращими інтересами в першу чергу самої дитини, а не її усиновителів чи біологічних батьків, інших родичів та осіб. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що в ході судового розгляду знайшли своє належне та повне підтвердження заявлені в обґрунтування заяви та визначені законом як обов`язкові підстави та умови для ухвалення рішення суду про усиновлення дитини. Зокрема, в ході розгляду справи судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , народився у неблагополучній родині, його батько внаслідок запису даних про нього на підставі ст. 135 СК України фактично наразі невідомий, а мати [PERSON] не має постійного місця проживання, веде асоціальний спосіб життя, належного піклування та безпечних для життя, здоров`я та розвитку дитини умов проживання своєму синові [PERSON] , як і чотирьом старшим синам, забезпечити не змогла. Такі обставини зумовила спочатку негайне відібрання органом опіки та піклування вказаної малолітньої дитини у її матері, а потім і подальше позбавлення її батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] . Оскільки ж у вказаної малолітньої дитини не виявилось близьких родичів, які б мали можливість забрати дитину на виховання у свою родину, усиновивши її або оформивши опіку, [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківської піклування, та поміщено на виховання із повним державним забезпеченням до Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради. При цьому, дитина, з огляду на її вік та стан здоров`я, зумовлений не в останню чергу умовами проживання з біологічною матір`ю, потребує належного піклування, медико-педагогічної та медико-соціальної корекції, що можливо здійснити найкращим чином при вихованні дитині у повній сім`ї. З огляду на це малолітній [PERSON] перебуває на обліку у відповідному органі опіки та піклування як дитина, яка може бути усиновлена. Разом з тим, встановлені судом родичі малолітнього - чотири неповнолітні/малолітні брати та бабуся, враховуючи на їх вік та матеріальне становище, умови проживання, не можуть забезпечити [PERSON] належних умов виховання та піклування з об`єктивних причин. В той же час, в ході розгляду справи судом встановлено, що вже понад рік на обліку в органі опіки та піклування перебувають заявники по справі, як особи, які бажають усиновити дитину. Постановлення заявників на облік зумовлено їх прагненням дати можливість дитині, яка залишилась без батьківського піклування, мати свою родину, виховувати її в атмосфері любові, добра та злагоди, надавши їй батьківську турботу та захист від самотності. При цьому заявники обізнані про стан здоров`я малолітнього [PERSON] та зі складнощами, з якими доведеться у зв`язку із цим зіткнутися, а отже їх рішення бути усиновлювачами є обміркованим та виваженим. Крім того, при знайомстві з дитиною, малолітній [PERSON] їм сподобався, контакт з дитиною встановлений, а рішення усиновити підтверджено. При цьому негативного ставлення дитини до заявників з матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено. Суд також враховує, що заявники є подружжям, мають досвід виховання дитини, оскільки у них є своя повнолітня дитина, що вже мешкає окремо. Заявники відповідають всім вимогам для усиновлювачів та не мають передбачених законом перешкод для усиновлення малолітнього [PERSON] (ст.ст.211, 212 СК України). Зокрема, заявники мають достатньо високий рівень щомісячного доходу, який є сталим та регулярним, мешкають у власній квартирі, умови проживання в якій задовольняють всі потреби дитини. За наслідками медичного обстеження заявники є здоровими, стороннього догляду не потребують. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявники здатні бути усиновлювачами малолітнього [PERSON] та створити йому стабільні та гармонійні умови для життя у повноцінній сім`ї з обома батьками, забезпечивши належну реалізацію згаданого вище основоположного права дитини. Відтак, вимога заяви про усиновлення дитини є обґрунтованою, доведеною, а отже такою, що підлягає задоволенню. Задовольняючи заяву окремого провадження, суд приймає до уваги позитивний висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення дитини, враховує наявність письмової згоди на усиновлення від КЗ «ДСБД» ДОР, в якому виховується та перебуває на повному державному забезпеченні малолітній [PERSON] , а також наявність згоди органу опіки та піклування на роз`єднання малолітньої дитини з його братами, оскільки такий висновок та згоди надані правомірними суб`єктами після всебічного та повного врахування всіх фактичних життєвих обставин малолітнього [PERSON] , у передбачений законом спосіб і з передбачених законом підстав, а також з дотриманням пріоритетності інтересів самого [PERSON] . Враховуючи вік малолітнього [PERSON] , якому не виповнилось семи років, бажання заявників бути записаними батьками дитини в книзі реєстрації народжень, що буде відповідати інтересам дитини, створивши для неї відчуття повноцінної родини, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу заявників про запис їх батьками малолітнього [PERSON] . Так само суд вважає виправданим, зокрема для належного забезпечення таємниці усиновлення, зміну відомостей про місце народження [PERSON] за вимого заявників, викладеною в їх заяві, - з смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області на м. Дніпро. Крім того, враховуючи, що малолітній [PERSON] усиновлюється подружжям, яке записується його батьками, підлягає зміні прізвище та по батькові дитини, як того просять суд заявники: прізвище « [INFO] » на прізвище « [INFO] », по батькові з « [INFO] » на « [INFO] » - у відповідності до анкетних даних заявника/усиновлювача, який записується батьком дитини. Приймаючи до уваги висловлене заявниками бажання, підлягає зміні також ім`я дитини з « [INFO] » на « [INFO] », для чого згода дитини, з огляду на її вік, стан здоров`я і розвитку, за переконанням суду не потребується. З огляду на те, що вирішені судом вимоги про усиновлення дитини, запис заявників батьками дитини, зміну відомостей про народження дитини, а також її прізвища, ім`я та по батькові зумовлюють потребу внесення змін до актового запису про народження дитини, підлягає задоволенню і вимога заявників про зобов`язання відповідного територіального відділу органу ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] . Отже, підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність вимог заяви окремого провадження про усиновлення, а отже і можливість її задоволення, що в першу чергу буде відповідати інтересам самої малолітньої дитини. З огляду на положення ст.ст.294, 314 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого заявниками при зверненні до суду судового збору, відшкодуванню не підлягають та мають бути віднесені на рахунок заявників. На підставі викладеного,

Outcome: approved