Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

03.01.2020 представник позивача, адвокат Кочерга Василь Іванович, звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] , до відповідача, [PERSON] , про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 12.06.2015 відповідач взяв у [PERSON] , який є її чоловіком, у борг кошти в сумі 842972,00 грн., що є еквівалентом 91330 доларів США (станом на 11.03.2014 по курсу 9,23 грн. за 1 долар США), строком до 12.06.2017 року, однак на теперішній час їх так і не повернув. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] . Оскільки, у добровільному порядку відповідач борг не повернув, представник позивача був змушений звернутися до суду. Представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 128 964 доларів США, з яких: 91 330 дол. США - основний борг (позика), 23 816 дол. США - відсотки за користування позикою та 13 818 дол. США- 12% річних на залишок несплаченої суми в рахунок повернення боргу за договором позики №1 від 12.06.2015 року, а також судовий збір в сумі 9605,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що за умовами договору позики від 01.03.2013 [PERSON] передав у власність [PERSON] соняшник в кількості 189,432 тон, за який останній зобов`язувався сплатити 842 972,00 грн. та відсотки в розмірі 26% річних. 12 червня 2015 року між [PERSON] (далі - позикодавець) і [PERSON] (далі - позичальник) було укладено договір позики (далі - договір №1), за умовами якого позикодавець передав грошові кошти у розмірі 842 972 грн., які є еквівалентом 91 330 доларів США (станом на 11.03.2014 по курсу 9,23 грн. за один долар США), а позичальник прийняв їх у власність та зобов`язувався повернути не пізніше 12.06.2017. Відповідно до п.3 договору №1 сторони домовились, що позичальник зобов`язується повернути кошти в сумі 115 146 доларів США, з яких: 91 330 доларів США - позика та 23 816 доларів США - відсотки за користування позикою. У пункті 9 договору №1 сторони домовилися, що даний договір позики замінює зобов`язання по договору позики від 01.03.2013. Зі змісту пункту 3 договору №1 вбачається, що сторони дійшли згоди щодо переведення грошового зобов`язання з національної валюти - гривні, в іноземну валюту - долар США, і позичальник зобов`язується сплатити суму позики та проценти у грошовій одиниці - Сполучених Штатів Америки. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого, відкрилась спадщина (спадкова справа № 32/2018). Спадщину після нього за законом прийняла його дружина [PERSON] , яка в установленому законом порядку звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. Спадкоємці за заповітом відсутні. У зв`язку зі смертю [PERSON] до його спадкоємця за законом - [PERSON] перейшли всі права та обов`язки, як позикодавця за договором позики №1 від 12.06.2015. 04.12.2019 позивачем було надіслано претензію про повернення боргу в сумі 115 146 дол. США. На теперешній час [PERSON] відповіді на претензію не надав, кошти не повернув. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ураховуючи викладене, договір позики, укладений сторонами, відповідно до вимог ст.ст.1046-1047 ЦК України. Наявність у позивача (позикодавця) оригіналу письмової розписки (позичальника) свідчить про те, що позика не повернута. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно умов договору від 01.03.2013 сторони домовились, що з 01.03.2013 за користування коштами відповідач зобов`язаний сплатити відсотки в розмірі 26% річних, пунктом 2 договору №1 передбачено, що за користування коштами позичальник зобов`язується сплатити проценти в розмірі 23 816 доларів США. Крім того, пунктом 6 договору №1 передбачено, що у випадку не розрахунку до 12.06.2017 позичальник зобов`язується сплатити 12% річних на залишок несплаченої суми, а саме - відсотки в розмірі 13818 доларів США. Таким чином, сума заборгованості відповідача становить 128 964 дол. США. з яких основна сума боргу - 91 330 дол. США (сума позики); проценти за користування позикою: 91 330 х 26% = 23 816 дол.; 12% річних на залишок несплаченої суми: 115 146 х 12% = 13 818 дол. США. З огляду наведеного, ураховуючи порушення відповідачем зобов`язання за договором, позики, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню їй за рахунок відповідача.

Outcome: approved