Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

02 грудня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за договором споживчого кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 18 жовтня 2005 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філією №2 КС «Азовська кредитна компанія» 12 листопада 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 9866/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 6000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 18 місяців. Згідно з п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем були проведені платежі, однак залишок по кредиту склав 5015,93 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 21 листопада 2016 року складає 11341,02 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5015,93 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 6325,09 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 11341,02 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту станом на 27 березня 2017 року в розмірі 5015,93 грн. та нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту в розмірі 7146,70 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 18 жовтня 2005 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філією №2 Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» 12 листопада 2013 року було укладено договір споживчого кредиту №9866/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 6000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 18 місяців. Згідно з п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 24 грудня 2013 року 500 грн, 24 січня 2014 року- 500 грн, 26 лютого 2014 року 500 грн, 27 березня 2014 року -485 грн. Залишок по кредиту склав 5015,93 грн. Станом на 27 березня 2017 року заборгованість відповідача складає 5015,93 грн. та нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту в розмірі 7146,70 грн.( за період з 28 березня 2014 року по 27 березня 2017 року). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved