Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

04.11.2016 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В його обґрунтування послався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.05.2013 р. відповідач отримав кредит в сумі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умов укладеного договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість: за кредитом 650,85 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 7714,46 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2600 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 548,27 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Так, 18.11.2016 року за зареєстрованим місцем проживання відповідача ([ADDRESS]) було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та матеріали справи із повідомленням про виклик у судове засідання на 23.12.2016 року, які згідно повідомлення про вручення поштового відправлення у матеріалах справи було вручено останньому 30.11.2016 року. Крім того, [PERSON] викликався у судове засідання на 21.02.2017 року, рекомендований лист із повісткою був вручений для відповідача за довіреністю, про що у матеріалах срави міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак останній про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подав. Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається із анкети-заяви відповідача від 29.05.2013 року, він ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. Своїм підписом він погодився, з тим, що підписана ним заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 30.09.2016 року заборгованість відповідача за цим договором становить 12013,58 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 650,85 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 7714,46 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2600 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 548,27 грн. - штраф (процентна складова). Пунктом 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). В силу приписів ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з вимогами ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідачем не було дотримано умов укладеного договору, тобто зобов'язання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, тому позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 1378,00 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved