Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

02 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Сумський міський центр зайнятості про визнання припиненою дії трудового договору та свої вимоги мотивує наступним. 17 березня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем: фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] було укладено трудовий договір, відповідно до якого позивач була прийнята на посаду перекладача. 17 березня 2011 року трудовий договір було зареєстровано в Сумському міському центрі зайнятості за № 1089-11. Із середини червня 2011 року позивач виявила намір звільнитися із займаної посади за власним бажанням та 30 червня 2011 року була звільнена, однак копію наказу та трудову книжку позивач не отримала. У травні 2018 року при постановці на облік до центру зайнятості позивач дізналася, що розірвання трудового договору, укладеного з відповідачем, не зареєстровано в Сумському міському центрі зайнятості. Відповідач категорично відмовилася від того, щоб одночасно з позивачем відвідати міський центр зайнятості для оформлення розірвання трудового договору, укладеного 17 березня 2011 року. Тому позивач просить суд визнати припиненою дію трудового договору, укладеного між позивачем та відповідачем 17 березня 2011 року та зареєстрованого Сумським міським центром зайнятості 17 березня 2011 року за №1089-11 з 30 червня 2011 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України в наслідок розірвання трудового договору за ініціативою працівника ( ч. 1 ст. 38 КЗпП України). Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі. в якій позов підтримала, просила визнати припиненою дію договору, укладеного між позивачем та відповідачем 17 березня 2011 року та зареєстрованого в СМЦЗ 17 березня 2011 року за №1089-11 на підставі ст. 38 КЗпП України внаслідок розірвання трудового договору за власним бажанням з 30 червня 2011 року. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання (а.с.11-12). Представник третьої особи в судове заслання подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Із письмових пояснень (а.с.16-17) встановлено, що станом на 23.11.2018 року у СМЦЗ відсутні відомсти про підстави та дату розірвання трудового договору, укладеного 17 березня 2011 року між сторонами, та зареєстрованого у СМЦЗ. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, що набрало законної сили. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між 17 березня 2011 року фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та найманим працівником [PERSON] було укладено трудовий договір безстроково. Даний договір було зареєстровано в Сумському міському центрі зайнятості 17 березня 2011 року за №1089-11 (а.с.7). Із позовної заяви встановлено, що 30 червня 2011 року дію трудового договору було припинено. Дана обставина підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку, наданих на запит позивача ГУ ДФС в Сумській області, з яких вбачається, що платником податків [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , подано відомості про заробітну плату працівника [PERSON] , та датою її звільнення вказано 30 червня 2011 року (а.с.8) Відповідно до ст. 24 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін. У силу ст. 24-1 КЗпП України, разі укладання трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк із моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Відповідно до п.8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Пунктом 9 вказаного Порядку визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Фізична особа робить запис про підстави припинення трудового договору з посиланням на відповідні статті КЗпП України в третьому примірнику трудового договору, який після реєстрації зберігається в центрі зайнятості, і найманий працівник засвідчує своїм підписом припинення в третьому примірнику. На підставі цього відповідальна особа центру зайнятості знімає трудовий договір з реєстрації, про що робиться запис у книзі реєстрації трудових договорів та запис на трьох примірниках трудового договору про зняття з реєстрації трудового договору. Таким чином, запис на примірниках трудового договору про його зняття з реєстрації робиться на підставі здійсненого фізичною особою - підприємцем запису про підстави припинення такого договору. Із змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації ) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, оскільки відповідач категорично відмовляється від його виконання, тому, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлений можливості самостійно зняти його з реєстрації і захистити своє порушене право. Тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704,80 грн, що підтвердженні документально (а.с.2).

Outcome: approved