Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

02 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що з [PERSON] з 13 травня 1989 року по 19 квітня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нововолинського міського суду. Вказує, що постійно страждає від психологічного та фізичного домашнього насильства зі сторони [PERSON] , який вчиняє відносно неї психологічний тиск, погрожує фізичною розправою та знищенням майна, неодноразово завдавав їй фізичного болю. [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, ніде не працює, коштів на існування немає, тому неодноразово крав у неї гроші, постійно краде її з дитиною харчі, а також нищить майно (вхідні двері, зривав умивальник у ванній кімнаті, вибив скло у дверях на кухню), погрожує вибити вікна та обірвати кабель електропередачі, погрожує, що прийде до неї на роботу та підставить її крадіжкою. Крім того зазначає, що він негативно впливає на їхню дитину, руйнує її психіку, становить загрозу її життю. Зазначає, що більшість випадків домашнього насильства відбувались безпосередньо в квартирі де вони проживають, за адресою: [ADDRESS] . Посилається на те, що за фактами насильства в сім`ї Нововолинським міським судом виносились постанови, якими [PERSON] притягався до відповідальності за вчинення насильства в сім`ї. Крім того зазначає, що неодноразово зверталась до Нововолинського відділу поліції з приводу насильства в сім`ї, зокрема: 15.08.2021, 09.09.2020, 25.05.2020, 05.05.2019, 02.02.2019 працівники поліції складали протоколи про вчинення адміністративних правопорушень за насильство в сім`ї, також 15.08.2021 року був складенний терміновий заборонний припис. Вважає, що існує вірогідність продовження вчинення домашнього насильства, тому просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на 6 місяців, яким заборонити йому наближатися на відстань меншу ніж 200 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та до місця її роботи: супермаркету «АТБ» за адресою: м.Нововолинськ, вул.Степана Бандери, 19; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] та її дочкою [PERSON] , [INFO] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; обмежувальний припис видати строком на 6 місяців. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала з підстав наведених у ній, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви стосовно видачі обмежувального припису щодо нього, просив відмовити у задоволенні заяви. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними розірвано, проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами і повідомленнями про факти вчинення неправомірних дій [PERSON] , а саме: вчинення ним насильства в сім`ї. На підставі вказаних звернень було складено відносно [PERSON] ряд протоколів про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, за наслідками яких Нововолинським міським судом винесено постанови, визнано останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із спливом строків, передбачених ст.38 КУпАП. 15 серпня 2021 року ВП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що в інтересах самого [PERSON] уникати спілкування та перебування поряд з заявником. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Оцінюючи ризики продовження у майбутньому домашнього насильства, суд враховує систематичність дій [PERSON] відносно [PERSON] . Вищенаведене дає підстави вважати, що дійсно відносно [PERSON] зі сторони [PERSON] здійснюється домашнє насильство, а тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту потерпілих осіб необхідно застосувати обмежувальний припис стосовно [PERSON] та встановити заходи тимчасового обмеження прав останнього. Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: partial