Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

03 січня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до ФОП [PERSON] , третя особа ТОВ «Нова Пошта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2020 року справу було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вона 20 вересня 2018 року придбала у відповідача телевізор LG 32LJ594U вартістю 9 199 гривень. 21 вересня 2018 року ТОВ «Нова Пошта»було здійснено позивачу доставку телевізора. Розпакування товару було здійснено в присутності представника третьої особи Іващенка А.П. При розпакуванні товару виявлено, що він суттєво пошкоджений про що було складено акт приймання-передачі від 21 вересня 2018 року. Повна вартість товару була оплачена 21 вересня 2018 року готівкою кур`єру Іващенко А.П. 26 листопада 2018 року позивач звернулась до відповідача з вимогою про повернення вартості телевізора, проте відповідачем така вимога проігнорована та кошти не повернуто. Просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 9 199 гривень та моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень. Позивач у своїй заяві до суду просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представником відповідача надано суду відзив на позов, в якому він посилався на те, що позивач після отримання товару сплатила повну його вартість, в акті приймання-передачі від 21 вересня 2018 року зазначено лише про пошкодження зовнішньої упаковки телевізора, стан телевізора позивачем не перевірявся. Крім того, в Угоді користувача встановлено, що при отриманні товару поштою, його повернення здійснюється також поштовим зв`язком, тоді як вказаний телевізор досі знаходиться у позивача. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Третя особа ТОВ «Нова Пошта» явку свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2018 року позивач придбала у відповідача через інтернет-магазині телевізор LG 32LJ594U, вартістю 9 199 гривень. Вказана обставина визнається учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. 21 вересня 2018 року ТОВ «Нова Пошта»було здійснено позивачу доставку телевізора. В акті приймання-передачі від 21 вересня 2018 року зазначено, що зовнішня упаковка прим`ята та [PERSON] просить компенсувати 100% вартості телевізора (а.с. 8). Разом з тим, позивачем перевізнику було сплачено повну вартість телевізора у розмірі 9 199 гривень (а.с. 9). Позивач у своєму позові зазначає, що товар має суттєві пошкодження, а тому відповідач має повернути їй вартість телевізора та компенсувати завдану моральну шкоду. Між сторонам виник спір в сфері застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також механізм їх захисту визначено положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права споживача в разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями. Так, згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. Як вбачається з акту приймання-передачі від 21 вересня 2018 року під час отримання [PERSON] відправлення нею було зазначено лише про наявне пошкодження зовнішньої упаковки, жодних інших зауважень з приводу якості та стану самого телевізора в акті не зазначено. Крім того, позивачем суду не було надано доказів, що саме відповідачем на її адресу було направлено телевізор у пошкодженому стані, оскільки такі пошкодження, про які вона зазначає, телевізор міг отримати під час транспортування перевізником. Крім того, з наданої позивачем вимоги покупця про повернення сплачених за товар коштів, вбачається що її направлено відповідачу 26 листопада 2018 року, тоді як телевізор LG 32LJ594U було прийнято позивачем та сплачено його вартість ще 21 вересня 2018 року, а відтак позивачем всупереч ч. 3 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» пропущено 14 денний строк для повідомлення відповідача про розірвання договору та повернення сплачених коштів. Суд зазначає, що примітка в акті приймання-передачі ТОВ «Нова Пошта» від 21 вересня 2018 року про компенсування позивачу 100 % вартості телевізору не може бути підставою для висновку про належне повідомлення відповідача про розірвання договору та повернення коштів за сплачений товар, оскільки до нього не додано доказів отримання його ФОП [PERSON] . Відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору. З огляду на викладене, позивач не позбавлений права на розірвання договору та повернення сплачених коштів за умови наявних недоліків продукції, якщо такі недоліки виникли не через вину споживача, а продукція залишена у незмінному стані. Окрім того, позивачем не надано доказів, які вказують про залишення продукції у незмінному стані з моменту її отримання службою доставки, а саме з 21 вересня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням того, що позивачем не було надано суду доказів, які б підтверджували заявлені нею позовні вимоги, суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахування того, що позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати у розмірі 768 гривень 40 коп. підлягають віднесенню за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed