Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

02 вересня 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк», яке змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до заяви, яка шляхом підписання складає договір, укладений 08 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 липня 2019 року у нього утворилася заборгованість у сумі 88 857 грн. 48 коп., яка складається з наступного: 1\~640 грн. заборгованість за кредитом, 77 409 грн. 98 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема 500 грн. штраф (фіксована частина), 4 207 грн. 50 коп. штраф (процентна складова). У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, пені та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останнього вказану суму боргу. Ухвалою від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 48). Представник позивача у судове засідання не з`явився, одночасно з позовом надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 43). Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про розгляд справи за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] , проте судова повістка повернулась без вручення, оскільки адресат за вказаною адресою не проживає (а. с. 51). Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України виклик відповідача по справі вважається належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 08 лютого 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачу кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] під розпис ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами банку, погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, зобов`язався виконувати вимоги вказаних Умов та Правил і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 8). Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобов`язаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь яким із грошових зобов`язань, передбачених діючим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (а. с. 10-33). Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Базова відсоткова ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості у розмірі 2,5%, а за тратами з 01 вересня 2014 року 2,9%, з 01 квітня 2015 3,6%. Розмір щомісячних платежів, враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді, становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості), а з 01 квітня 2014 року 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить 0,24% від загальної суми заборгованості, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості нараховується за кожен день прострочення кредиту + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а. с. 9). Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. З наявного в матеріалах справи розрахунку, який не суперечить умовам кредитного договору вбачається, що станом на 31 липня 2019 року у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитом у загальному розмірі 88 857 грн. 48 коп., яка складається з наступного: -1\~640 грн. заборгованість за кредитом, -77 409 грн. 98 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, -5 100 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи у загальній сумі 4 707 грн. 50 коп. (а. с. 5-7). Таким чином, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» 84\~149 грн. 98 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 лютого 2013 року, яка складається з наступного: 1\~640 грн. заборгованість за кредитом, 77 409 грн. 98 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5 100 грн. заборгованість за пенею та комісією. Що стосується вимог про стягнення з відповідача штрафів у загальному розмірі 4 707 грн. 50 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Із матеріалів справи вбачається, що в даному випадку штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку штрафів у сумі 4 707 грн. 50 коп. необхідно відмовити. Крім того, відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1 819 грн. 23 коп. (а. с. 1). Всього стягненню із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 85 969 грн. 21 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial