Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

02.10.2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою до Щуровецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначили, що 01.06.2010 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої в управління спадковим майном вступили її чоловік [PERSON] та син, який є ріднім братом позивачів, - [PERSON], які спадщину після смерті дружини та матері прийняли, але не встигли оформити на свої імя свідоцтво про право на спадщину за законом, так як 13.06.2010 року помер [PERSON], а 17.11.2010 року помер [PERSON]\~Вказують,\~що позивачі\~по даній\~справі є\~єдиними спадкоємцями\~після смерті\~[PERSON] У встановлений законодавством шестимісячний строк позивачі не звернулися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, оскільки не знали про наявність земельних ділянок, які залишились після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, та відповідні державні акти на вказані земельні ділянки були відсутні, довідалися про їх існування вже після спливу шестимісячного строку. В звязку із чим просять визначити їм додатковий строк для подачі заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 05.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Позивач [PERSON] та представники позивачів за довіреністю [PERSON], [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Також зазначив, що з наслідками визнання позову в підготовчому судовому засіданні ознайомлений, про що вказав також в письмовій заяві останнього від 08.11.2018 року. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №360494 від 28.02.1981 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Мусійчук» на «Васильчук». Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії І-БВ №350810 від 13.08.1971 року, вбачається, що його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтв про народження [PERSON] серії І-БВ №256537 від 13.11.1974 року, [PERSON] серії І-ЯК №526601 від 21.01.1967 року, [PERSON] серії І-БВ №353326 від 02.02.1979 року, [PERSON] серії І-ЯК №529056 від 31.01.1970 року, вбачається, що їх батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Крім того, з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №446843 від 13.02.1988 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Мусійчук» на «Гармаш». Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БВ №276704 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Мусійчук» на «Андрійчук». З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БВ №270864 від 01.06.1991 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Мусійчук» на «Овчарук». Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивачі та [PERSON] є рідними братами та сестрами. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ №133845, виданого Щуровецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] померла 01.06.2010 року в с. Підлісці Ізяславського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №10. Згідно довідки виконкому Щуровецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 12.01.2016 року №14, згідно з записами в погосподарській книзі виконкому Щуровецької сільської ради на день смерті [PERSON], яка померла 01.06.2010 року, була зареєстрована і проживала за адресою: [INFO]. Склад сімї на день смерті складав: чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ №144602, виданого Щуровецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] помер 13.06.2010 року в с. Підлісці Ізяславського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №13. Згідно довідки виконкому Щуровецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 12.01.2016 року №15, згідно з записами в погосподарській книзі виконкому Щуровецької сільської ради на день смерті [PERSON], який помер 13.06.2010 року, був зареєстрований і проживав за адресою: [INFO]. Склад сімї на день смерті був: син [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ №149669, виданого Щуровецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] помер 17.11.2010 року в с. Підлісці Ізяславського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №24. Згідно довідки виконкому Щуровецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 12.01.2016 року №16, згідно з записами в погосподарській книзі виконкому Щуровецької сільської ради на день смерті [PERSON], який помер 17.11.2010 року, був зареєстрований і проживав один за адресою: с. Підлісці, вул. Заставна, 2 Ізяславського району Хмельницької області. Таким чином, відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України, після смерті [PERSON], яка померла 01.06.2010 року, спадщину прийняли її чоловік [PERSON] та син [PERSON]; після смерті [PERSON], який помер 13.06.2010 року, спадщину прийняв його син [PERSON], який помер 17.11.2010 року. Ізяславська державна нотаріальна контора листом №1963 від 08.11.2018 року повідомила, що після смерті [PERSON], який помер 17.11.2010 року, помилково заведено спадкову справу за №594/2015р. Таким чином після смерті [PERSON] спадщину ніхто із спадкоємців не прийняв. Позивачі у справі є спадкоємцями другої черги після смерті [PERSON] За життя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належали земельні ділянки, що підтверджується відповідними копіями державних актів на право власності на земельні ділянки. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу, або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24 постанови пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Позивачі пропустили строк для прийняття спадщини, оскільки не знали про існування спадкового майна, зокрема земельних ділянок, тому і не мали змоги подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк. Зважаючи на визнання відповідачем позову, а також на те, що таке визнання не суперечить закону, не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, та беручи до уваги те, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер 17.11.2010 року, позивачі захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не можуть, враховуючи поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачам додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved