overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

02 травня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 04 вересня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У підготовче судове засідання позивач не зявилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає (а.с. 25). Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у підготовчому судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [PERSON] І-АМ № 069586 (а.с. 6). Від спільного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-АМ № 381821, серії І-АМ № 051733, серії 1-АМ № 170520, серії І-АМ № 338847 відповідно (а.с. 7-10). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

02 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23.05.1998 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що протягом останніх кількох років стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. На даний час подружжя проживає окремо. Просить шлюб розірвати, примирення вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просить судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 23.05.1998 року зареєстрували шлюб у Коровинському сільвиконкомі Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 2, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 9). Сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10, 11). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем згідно його заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

02 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 11 серпня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Богданівською сільською радою Дніпропетровської області, актовий запис № 16. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивач та відповідач не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд\~вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 серпня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Богданівською сільською радою Дніпропетровської області, актовий запис № 16, про що\~свідчить свідоцтво\~про шлюб(а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

02 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 07 липня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 429. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з лютого 2018 року ведення ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Сімя розпалась остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Надала суду письмову заяву, згідно якої просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 07 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 429. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 1465. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

02 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є співвласником квартири [ADDRESS] згідно з свідоцтвом про право власності від 07.04.2003 року. Відповідача було зареєстровано в належній позивачу квартирі. В квартирі відповідач не мешкає з січня 2016 року. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином Приймаючи до уваги думку позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири у судове засідання не з'явилась, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином на свідоцтва про право власності від 07.04.2003 року (а. с. 6). З копії особистого рахунка квартири [ADDRESS] вбачається, що в ній зареєстровано [PERSON] (а. с. 8) Актами КСН «Черьомушки»від 04.09.2017 року, від 21.02.2018 року підтверджується те, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с.9, 10). При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

02 травня 2018 року, позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 1жовтня 2005 року, між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб. Мають двох спільних неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем.\~ Сторони припинили спільно проживати та вести господарство. На даний час позивач бажає створити нову сімю, в звязку із чим прохає суд даний шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Одарюк. Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 травня 2018 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено підготовче засідання. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій підтримала позов та прохала його задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу.\~ Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 01 жовтня 2005 року у Канавській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON], [INFO] та Одарюк (до шлюбу Шелемба) Маряною Степанівною, [INFO], зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 5 (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в 2016 році припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Спору про спільне майно у сторін не має. Малолітні діти проживають із позивачем та спору про їх місце проживання у сторін не виникає. В звязку з вище викладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідача слід надалі іменувати прізвищем Одарюк. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

02 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 серпня 2011 року, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 569. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. 15 червня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 31 липня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкладено підготовче судове засідання. 28 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 27 вересня 2018 року сторони в судове засідання не з'явилися, позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 6-7). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторін фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

02 травня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 04 серпня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з вересня 2012 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка у судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Крім цього, відповідачка була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибула, відзиву на позов не надала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04 серпня 2007 року виконкомом Краснівської сільської ради Волноваського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 04 серпня 2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - «Нечитайло».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

02 травня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивач поросить суд винести рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON]. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 30 серпня 1969 року між ними був зареєстрований шлюб, нажаль після укладання шлюбу вони так і не змогли створити первинний осередок суспільства сімю. Останнім часом відносини між ними були напружені, будувалися без взаємної любові, поваги та дружби. На день складання позовної заяви вона із відповідачем проживає за однією адресою. Однак доцільності у подальшому спільному перебуванні з відповідачем у любі не бачить, просить розірвати шлюб (а.с. 2,3). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2018 року було відкрито провадження по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Також суду пояснила, що боїться проживати з відповідачем оскільки він постійно погрожує їй фізичною розправою. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання відповідачем судової повістки про виклик до суду (а.с 20). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 1 п. 1 ст. 280, ст.ст. 281-282 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30 серпня 1969 року позивач [PERSON] (до шлюбу Полоса) [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований в бюро ЗАГС в м. Игрень, про що 30 серпня 1969 року видано свідоцтво серії VIМ-УР №154495 про реєстрацію шлюбу, зроблено актовий запис за № 167 (а.с. 4). Згідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Питання судових витрат суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved