Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

04.02.2020 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з ДП Івашківський спиртзавод на її користь заборгованість із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Посилаючись на те, що у період з 14 грудня 2016 року по 28 лютого 2017 року вона знаходилася у трудових відносинах з відповідачем ДП Івашківський спиртзавод. 28 лютого 2017 року її було звільнено за власним бажанням. згодою сторін. Під час її знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована за період з грудня 2016 року по лютий 2017 року, але не виплачена заробітна плата. У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду відзив на позов, витребувані докази та письмове клопотання про проведення розгляду справи за її відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у період з 14.12.2016 по 28.02.2017 року перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством «Івашківський спиртзавод», 28 лютого 2017 року позивача було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за власним бажанням. Відповідно до довідки Державного підприємства «Івашківський спиртзавод», за період роботи з 14 грудня 2016 року по лютий 2017 року [PERSON] нараховано та не виплачено заробітну плату, в зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 10027,15 грн., за винятком утримань сума до виплати становить 7746,07 грн. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені сумі мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як зазначено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року та у пункті 32 постанови № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив, при цьому сума, яка підлягає стягненню, визначається без утримання прибуткового податку й інших обов`язкових платежів. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 10027,15 грн. (з урахуванням всіх обов`язкових внесків, зборів і платежів, що підлягають перерахуванню підприємством). У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved