Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

03 червня 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] представник позивача Роменська Таїсія Валеріївна , до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою суду від 17.06.2020 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд у судове засідання на 02 вересня 2020 року, який в подальшому було відкладено на 06.10.2020, в зв`язку з неявкою відповідача. Позивач вказував, що в зв`язку з невиконанням [PERSON] умов укладеного між ними договору позики від 22.05.2019, в нього утворилася заборгованість на суму 66 000,00 грн, яку [PERSON] прохав стягнути з відповідача. Також прохав стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокатеса Роменська Т. В. надала суду заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи двічі належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення йому судових повісток, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини і зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що 22.05.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, за яким позивач [PERSON] надав відповідачу грошову позику у розмірі 66 000,00 грн зі строком повернення 22.05.2020. Розписка написана власноруч [PERSON] та містить відомості, що під час її складання кошти ним вже отримані (а.с.12). Відповідач у визначений в розписці термін кошти не повернув, на неодноразові звернення позивача, [PERSON] відповідав відмовою, пояснюючи тим, що він взагалі не має грошового боргу перед позивачем. Наразі борг залишається не погашеним, тому [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів з відповідним позовом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 626, 631 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору. Згідно зі ст. ст. 627, 628 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. За ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Частиною 6 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і Верховним Судом у постановах від 10.12.2018 у справі № 319/1669/16, від 08.07.2019 у справі №524/4946/16, від 12.09.2019 у справі № 604/1038/16, від 04.03.2020 у справі № 632/2209/16. Враховуючи, що невиконання позичальником умов договору позики є істотним порушенням вказаного договору, оскільки [PERSON] не отримав суму боргу, суд вважає за потрібне стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 66 000,00 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн, то потрібно стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. Позивачем понесено витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн, що підтверджується актом про прийняття-передачі наданих послуг адвокатесою Роменською Таїсією Валеріївною від 01.06.2020 (а.с.16). За ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141). Для підтвердження понесених витрат на послуги адвоката, йому необхідно: укласти у письмовій формі договір; включити до договору умови про порядок визначення вартості наданих послуг за ведення відповідної судової справи (почасова оплата, фіксована сума тощо); включити до договору посилання на реквізити або сторін судової справи, у якій надається правнича допомога; детально фіксувати послуги, які надаються у рамках ведення відповідної судової справи, їх обсяг (витрачений час) та вартість (якщо окремі послуги мають різну вартість); детально фіксувати витрати, які понесені адвокатом у зв`язку із наданням послуг щодо ведення відповідної судової справи (витрати на відрядження, нотаріальні послуги, переклад документів тощо); належно оформляти та зберігати документи, що підтверджують такі витрати; належним чином оформляти платіжні документи під час здійснення оплати послуг адвоката. Адвокатесою Роменською Т. В. надано суду Договір № 50/20 про надання правничої допомоги від 25.05.2020, де зазначено розцінки її послуг, а саме: вартість години роботи адвоката витрачених на підготовку до участі у справі та складанні процесуальних документів у розмірів 800 грн; за представництво інтересів у суді першої інстанції в незалежності від кількості судових засідань та часу витраченого на них - 4600,00 грн (а.с.13-15). Згідно з Актом прийняття-передачі наданих послуг від 01.06.2020, клієнт прийняв вказані послуги (а.с.16), а адвокат надав квитанцію на суму виконаних робіт - 15 000,00 грн (а.с.17). Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд вважає, що заявлена адвокатесою Роменською Т. В. сума гонорару за надану правову допомогу не є співмірною з вимогами ст. 137 ЦПК України та не відповідає складності цієї справи. Тому потрібно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 6000,00 (шість тисяч) грн, - розмір, що достатній для виконання перелічених у наданих представником відповідача доказах про надання ним послуг та виконаних робіт.

Outcome: approved