Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

04.06.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до Новосанжарської селищної ради, [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ Держземагентства у Новосанжарському районі про виділ в натурі нежитлового приміщення з нерухомого спільного майна, як самостійний об'єкт власності, та визнання права власності на виділене у натурі з нерухомого майна нежитлове приміщення, як на самостійний об'єкт права власності. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились. Надали через канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Новосанжарської селищної ради Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву № 02-21/508 від 24.06.2014 року про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надав письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання на з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Представник третьої особи - відділу Держземагентства у Новосанжарському районі в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву № 2468/03-02 від 24.07.2014 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно ст. ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до ст. ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 34173040 від 17.05.2012 року [PERSON] та [PERSON] є власниками нежитлового будинку та споруд по 1/4 частин кожному, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Співвласниками іншої 1/2 частини домоволодіння розташованого [ADDRESS] на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22565628 від 24.04.2009 року на права спільної часткової власності є відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). З технічного паспорта на нежитлові будівлі (пункт перевірки автомобілів), що знаходяться в [ADDRESS] знаходиться пункт перевірки автомобілів літ. «Б-2» та ? частини навісу літ. «б3». (а.с. 30-32). Частка, яку позивачі прохають виділити їм як самостійний об'єкт власності, а саме: частину об'єкта, яка розташована по [ADDRESS], яке складається з пункту перевірки автомобілів літ. «Б-2» в складі приміщень: коридору 1-1, площею 3.70 кв.м., кабінету 1-2 площею 6.70 кв.м., кабінету 1-3 площею 29.20 кв.м., кабінету 1-4 площею 15.20 кв.м., кабінету 1-5 площею 11.40 кв.м., комори 1-6 площею 1.10 кв.м., коридору 1-7 площею 3.10 кв.м., коридору 1-8 площею 4.90 кв.м., учбового класу 1-9 площею 67.00 кв.м., кабінету 1-10 площею 13.30 кв.м., загальною площею 155.60 кв.м. та 1/2 частину навісу літ. «б3», а тому відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 06-13 від 04.02.2013 року їх можливо виділити в самостійний об'єкт нерухомого майна у відповідності до фактичного користування (а.с. 20-29). Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів. За таких обставин в цій частині позову суд не вбачає підстав для його задоволення

Outcome: approved