Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

02.06.2017 року [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свій позов позивач обґрунтував тим, що 30.04.2014 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва було розірвано шлюб між ним та [PERSON] . Цим же рішенням було постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зазначив, що на даний час його сімейні та матеріальні обставини суттєво змінилися. 18.06.2016 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. [INFO] - народився син [PERSON] . Окрім цього, позивач повідомив, що на сьогодні дружина не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Жодних родичів в місті Київ вони не мають. Дружина переїхала з міста Горлівка, де відбуваються бойові дії. На даний час знімають кімнату і щомісяця її оплачують. Позивач повідомив, що на даний час його заробітна плата складає 3600,00 грн. щомісяця, однак після відрахувань він фактично отримує 2898,00 грн. Таким чином, склалася ситуація, що він не може сплачувати аліменти на користь [PERSON] в сумі 800,00 грн. У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до суду та просив, ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які він сплачує, відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30.04.2014 року на користь [PERSON] , до суми 400,00 грн. щомісячно до повноліття [PERSON] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталася до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 2-2376/14 від 30.04.2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 26.02.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 18.06.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Солом`янському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.2016 року. [INFO] у [PERSON] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.12.2016 року. Окрім цього, до матеріалів справи було приєднано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.06.2018 року, відповідно до якої у подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась дитина - [PERSON] . Відповідно до довідки № 31 від 01.06.2017 року про нараховані та виплачені доходи за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року видана [PERSON] місячна заробітна плата позивача становить 3600,00 грн. Так, позивач просить ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які він сплачує, відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30.04.2014 року на користь [PERSON] , до суми 400,00 грн. щомісячно до повноліття [PERSON] . У судовому засіданні 16.10.2018 року позивачем було надано додатково довідку про його доходи № 16 від 11.10.2018 року, відповідно до якої заробітна плата становить 4100,00 грн. Доказів щодо перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною, оренди ним житлового приміщення позивач не надав. У зв`язку з наведеним, позивач пояснив, що на його утриманні перебувають також дружина та дві малолітні дитини, та просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача, на що суд зазначає наступне. Згідно з положеннями пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень статті 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає частина 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частина 1 статті 181 СК України визначає, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до положень статті 184 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 2-2376/14 від 30.04.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 26.02.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки положення статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стягнення аліментів в зміненому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (частина 1 статті 13 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, а також виходячи з фактичних обставин справи, вважає вимоги позивача про зміну розміру аліментів, які він сплачує, відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30.04.2014 року на користь [PERSON] , до суми 400,00 грн. щомісячно до повноліття [PERSON] , необґрунтованими, оскільки, така сума аліментів є недостатньою для потреб дитини. Суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання дитини не буде необхідним та достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та буде суперечити вимогам чинного законодавства України. З огляду на наведене, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів не підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed