Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті [INFO] дочки [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], площею 0,10 га, приватизацію якої за життя не встигла завершити. Вона є єдиним спадкоємцем за законом. Маючи намір прийняти спадщину звернулася із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що за життя дочка не встигла приватизувати належну їй земельну ділянку, а тому вона на даний час не може оформити право власності на неї. Просить позов задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено, що після смерті [INFO] дочки позивачки [PERSON], що вбачається із свідоцтв про народження, одруження та про смерть останньої (а.с. а.с. 5, 6, 9), відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається із довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області від 17 листопада 2004 року № 435/3.3-57 (а.с. 7) 17 листопада 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка, як єдиний спадкоємець за законом, шляхом подання відповідної заяви нотаріусу відповідно до ст. 1269 ч. 1 цього Кодексу, прийняла спадщину, що стверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 10), яке видано на 1/4 частки квартири [ADDRESS]. Як убачається із витягу з рішення №45/22 від 21.03.2014 року 45 сесії міської ради, шостого скликання (а.с. 11) [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га по [ADDRESS] Померла дочка позивачки за життя почала складати проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки, що вбачається із проекту землеустрою (а.с. 12), акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 04 квітня 2014 року (а.с. 12 зворот), кадастрового плану (а.с. 13), висновком відділу містобудування та архітектури від 18 травня 2014 року № 342/01-18 (а.с. 13 зворот) і акту встановлення та узгодження меж між землекористувачами суміжних земельних ділянок (а.с. 14), однак не встигла набути права власності на вказану земельну ділянку. Згідно п. 1.4 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без змін її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до п. 4.20 глави 10 Розділу 2 цього Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Оскільки [PERSON] не набула за життя права власності на спірну земельну ділянку, вищевказаного правовстановлюючого документа не виготовила, нотаріус не має можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на цю ділянку. Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, оскільки позивачка на даний час є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, то відповідно за нею можливо визнати право на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на своє ім'я. З відповідача суд судових витрат не стягує, оскільки позов ним не оспорюється.

Outcome: approved