Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

04.07.2019 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона, як член сім`ї наймача, є користувачем квартири [ADDRESS] , яку було надано її родині на підставі ордеру на право зайняття жилої площі в будинку готельного типу. При цьому, на даний час у вказаній квартирі значиться зареєстрованим її дідусь [PERSON] , який без поважних причин з 2012 року в ній фактично не проживає, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, витрати по квартирній платі та платі за комунальні послуги не несе, а тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 15.08.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що позивачка не заперечила проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивачка, як член сім`ї наймача, є користувачем квартири [ADDRESS] , яку було надано її родині на підставі ордеру на право зайняття жилої площі в будинку готельного типу № 006610 , виданого 06.03.1972 року Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів, згідно з рішенням виконавчого комітету Печерської районної ради депутатів від 28.02.1972 року № 123. Як вбачається з відповіді Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації від 23.05.2019 р. № 109.109/опп/Д-1168, в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими: [PERSON] з 08.04.1994 р.; [PERSON] з 04.02.2011 р. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач, який є дідусем позивачки, зареєстрований, але без поважних причин з 2012 року не проживає у даній квартирі, що підтверджується актами від 20.11.2018 р., 21.01.2019 р., 20.03.2019 р., складеними працівниками ТОВ «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» з підписами сусідів, які проживають поряд з квартирою позивачки. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Так, згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач більше 7 років без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] , у якій він зареєстрований, при цьому витрат на утримання вказаної квартири не несе, суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, а тому вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved