Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

03 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись при цьому на наступні обставини. Відповідач [PERSON] знаходилась в трудових відносинах з позивачем - працювала на посаді головного бухгалтера Білокузьминівської міської ради з 14 грудня 2006 року по 21 червня 2011 року. Актом ревізії державної фінансово-господарської діяльності Білокузьминівської сільської ради за період 3 01 травня 2009 року по 31 грудня 2012 року № 24-02-05/4 від 20 лютого 2013 року встановлено, що головному бухгалтеру [PERSON] в квітні 2011 року для виплати матеріальної допомоги на оздоровлення в розрахунок середньої заробітної плати була невірно визначена заробітна плата за останні два місяці через включення індексації заробітної плати за попередні місяці, що призвело до зайвого нарахування та виплати матеріальної допомоги на загальну суму 1673,17 і як наслідок перерахованого єдиного соціального внеску на суму 607,36 грн. Внаслідок зайво нарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 2280,53 грн., відповідачем в добровільному порядку було відшкодовано 300 грн., залишок заборгованості на час звернення до суду складає 1980,53 грн., яку позивач просить стягнути разом із судовим збором з відповідача на його користь. Представник позивача Литвиненко М.В. в судовому засіданні просила позов задовольнити,посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги визнає частково лише в частині зайво виплаченої їй матеріальної допомоги на оздоровлення та за вирахуванням сплачених 300 грн. в сумі 1373,17 грн. (а.с.34). З'ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] знаходилась в трудових відносинах з позивачем - працювала на посаді головного бухгалтера Білокузьминівської міської ради з 14 грудня 2006 року по 21 червня 2011 року. Актом ревізії державної фінансово-господарської діяльності Білокузьминівської сільської ради за період 3 01 травня 2009 року по 31 грудня 2012 року № 24-02-05/4 від 20 лютого 2013 року встановлено, що головному бухгалтеру [PERSON] в квітні 2011 року для виплати матеріальної допомоги на оздоровлення в розрахунок середньої заробітної плати була невірно визначена заробітна плата за останні два місяці через включення індексації заробітної плати за попередні місяці, що призвело до зайвого нарахування та виплати матеріальної допомоги на загальну суму 1673,17 і як наслідок перерахованого єдиного соціального внеску на суму 607,36 грн. (а.с.23-24). Відповідачу [PERSON] було запропоновано в добровільному порядку сплатити зайво отриману матеріальну допомогу на розрахунковий рахунок позивача, про що їй були направлені листи № 77 від 27 березня 2013 року (а.с.8), № 115 від 13 травня 2013 року (а.с.10), № 227 від 24 вересня 2013 року (а.с.9). Відповідачем [PERSON] 02 квітня 2013 року було подано заяву позивачу про повернення зайво отриманих коштів 1673,17 грн. в добровільному порядку за наявності можливості (а.с.11). 19 липня 2013 року постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі за позовом Державної фінансової інспекції в Донецькій області до Білокузьминівської сільської ради про зобов'язання виконати не вчинені дії, зазначені в п.3, п.6, п.7, п.8 вимоги від 28 лютого 2013 року № 24-14/381 позов було задоволено частково, зобов'язано Білокузьминівську сільську раду стягнути суму зайво виплачених виплат по заробітній платі з [PERSON], яка їх отримала безпідставно, в порядку та розмірах, встановлених ст..ст.127, 136 Кодексу законів про працю України: зайво нараховану та виплачену матеріальну допомогу в сумі 1673,17 грн.; зобов'язано Білокузьминівську сільську раду провести перерахунок та відобразити в обліку установи суми проведених перерахувань єдиного соціального внеску на незаконно виплачену заробітну плату в сумі 607,36 грн. (а.с.14-22). Відповідачем [PERSON] в добровільному порядку було відшкодовано 300 грн., що підтверджується квитанціями № 6355.1182.1 від 24 вересня 2013 року та № 6355.74.1 від 03 липня 2013 року (а.с.35). Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Відповідно до ч.13 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню - стягненню з відповідача на користь позивача зайво сплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення за вирахуванням добровільно сплаченої суми в розмірі 1373,17 грн. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача єдиного внеску в сумі 607,36 грн. - відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: partial