Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

04 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідачки [PERSON] борг за розпискою у розмірі 6760 грн., а також понесений судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог вказував, що 16 січня 2013 року відповідачка [PERSON] взяла у нього в борг 6760 грн. на строк до 01 вересня 2013 року, про що свідчить виконана власноруч розписка боржниці від 16.01.2013 року, відповідно до якої остання зобов'язалася щомісячно сплачувати борг рівними частинами, а саме по 1000 грн. в місяць. Прийняті на себе грошові зобов'язання відповідач не виконала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від його представника [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надіслала, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 16 січня 2013 року [PERSON] взяла у позивача [PERSON] 6760 грн. у борг з терміном сплати до 01 вересня 2013 року, зобов'язалася щомісячно сплачувати борг рівними частинами, а саме по 1000 грн. в місяць, що підтверджується оригіналом розписки від 16.01.2013 року (а.с.7). Як встановлює ч.1 ст.1046 ЦПК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Крім того, відповідно до ч.2 ст.1047 ЦПК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За приписами ст.ст.629, 526, 525 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позикодавець повністю виконав взяті на себе зобов'язання, передав грошові кошти в розмірі 6760 грн., а позичальник, навпаки, порушила умови договору в частині вчасного повернення боргу. Дана заборгованість в добровільному порядку відповідачкою не погашена. Аналізуючи надані докази, виходячи з вимог ст.ст.525-526, 629, 1046-1047, 1049 ЦПК України, суд приходе до висновку, що відповідачка [PERSON] як позичальник не виконала обов'язку перед позикодавцем щодо повернення суми позики у встановлений договором термін, а відтак позовні вимоги позивача є обгрунтованими. Згідно з ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по справі в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved