Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернувся до суду із позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 260500,00 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив позов розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу у його відсутність на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 350000,00 грн., які останній зобов'язався повернути до 30.01.2011 року, що підтверджується п. 1, 2 договору позики від 01.10.2010 р. (а.с. 4) Згідно п. 3 договору позики, встановлено, що позика має бути повернена позичальником в повному обсязі до 30.01.2011 року, у сумі зазначено в п. 1 договору позики. Повернення позики повинно відбуватися наступним чином: до 30.10.2010 року у розмірі 50000,00 грн., до 30.12.2010 року у розмірі 50000,00 грн., до 30.01.2011 року 250000,00 грн. У лютому 2011 року [PERSON] повернув [PERSON] суму у розмірі 100000,00 грн. та 50000,00 грн., у березні та серпні 2013 року суму у розмірі 17000,00 грн. Сума боргу [PERSON] за договором позики склала 183000,00 грн. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язуєте повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу (ст. 1054 ЦК України), інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором позики у розмірі 183000,00 грн. є законними та обґрунтованими, а тому в цій частині позовні вимоги задовольняються судом повністю. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення одного процента від несплаченої суми за кожний день прострочення виконання грошового зобов'язання, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 Цивільного Кодексу України передбачено зобов'язання підлягають виконанню у вказаний в договорі строк, а якщо строк визначений моментом вимоги, то протягом семи днів з моменту отримання вимоги кредитора. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернуту суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 3 договору позики встановлено, що за порушення умов даного пункту договору позичальником, він повинен сплатити позикодавцю 1 % від несплаченої суми за кожен день прострочки, а позикодавець вправі пред'явити договір до стягнення. Відповідно до розрахунку позивача один процент від несплаченої суми за кожний день прострочення виконання грошового зобов'язання становить 77500,00 грн. Таким чином, з урахуванням наведеного, в цій частині позовні вимоги також визнаються судом законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. А в цілому позов задовольняється судом повністю. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2605,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved