Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

02 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Добропільської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, треті особи [PERSON], [PERSON], посилаючись в позовній заяві на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно - будівля закусочної, розташована за адресою в [ADDRESS]. При підготовці документів для оформлення спадщини, з'ясувалось, що частини документів на вказану будівлю відсутня, з цієї причини не має можливості звернутися до нотаріуса. Позивач просить визнати за нею право власності на будівлю закусочної, розташованої за адресою в [ADDRESS]. Позивач, відповідач, треті особа в судове засідання не з'явились, позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник Виконкому Добропільської міської ради надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Треті особи надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, представника відповідача, третіх осіб. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У судовому засіданні встановлено: [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. (арк.справи 5) Після смерті батька [PERSON] залишилось спадкове майно - будівля закусочної, розташована за адресою в [ADDRESS], яка належала йому на праві власності відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 грудня 2008 року. (арк.справи 14) Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] вбачається, що померлий [PERSON] є її батьком. (арк.справи 6). Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від прийняття спадщини, вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини, а згідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи, що позивач не моє можливості реалізувати своє право через нотаріальну контору, вказаний факт в судовому засіданні не спростований та зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачем не суперечить закону, також треті особа не заперечують проти задоволення позовних вимог в даній редакції, позовні вимоги не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved