Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

02.06.2020 року позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення у розмірі 23012,07 грн. за період з 01.10.2014 р. по 29.02.2020 р., а також понесені судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачем у вищезазначений період були надані відповідачам послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не оплачували отримані вищезазначені послуги, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2020 р. відкрито провадження по даній справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Відповідачем [PERSON] наданий відзив на позов в якому, він позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, із застосуванням строків позовної давності, також вважає, що розрахунок заборгованості позивачем зроблений не вірно, оскільки не враховано, що відповідач [PERSON] фактично не мешкає за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а мешкає в с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області. Відповідачка [PERSON] та її неповнолітня дитина - [PERSON] , яка також зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично не мешкають в квартирі. Також відповідач зазначає, що за цією адресою фактично мешкає його повнолітній син [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] особисто в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Надолинський Р.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов. Вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Комунальне підприємство «ВОДОКАНАЛ» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Згідно до статуту КП «ВОДОКАНАЛ», основним видом його діяльності є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому позивач є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення в м. Запоріжжя (а.с. 6). З довідки, наданої позивачем (а.с. 5), вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок споживача послуг у вигляді водопостачання та водовідведення, наданих позивачем, за №112406269, на ім`я відповідача. В період з 01.10.2014 р. по 29.02.2020 р., позивачем надавались послуги з холодного водопостачання та водовідведення за вищевказаною адресою. Дана обставина не спростована відповідачами належними доказами. Відповідач по справі - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 21.10.1998 р. по теперішній час, а відповідачка [PERSON] - з 30.08.2005 р. по теперішній час (а.с. 12,13), отже вони є споживачами послуг, наданих позивачем. Відповідно до ч. 11 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р., споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідно до п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 р. (далі Правила), споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Відповідач посилається, що він фактично не мешкає за вищевказаною адресою, а проживає за іншою адресою. Відповідачем [PERSON] надано суду довідку Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 16.07.2020 р., згідно якої відповідач [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , згідно акту депутата цієї ради від 16.07.2020 р. Відповідачем також наданий Акт Голови правління ОСББ «Чумаченка 23-В», в якому зазначено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані, але фактично не мешкають: [PERSON] , 1949 р.н., [PERSON] , 1977 р.н., [PERSON] , [PERSON] , 1979 р.н. При цьому, з даного Акту ОСББ «Чумаченка 23-Б» вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Оцінивши дані докази, суд дійшов висновку, що вони є не належними доказами по справі, оскільки в довідці Терпіннівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області не зазначено, з якого часу відповідач [PERSON] мешкає за вищевказаною адресою без реєстрації. В Акті ОСББ «Чумаченка 23-Б» також відсутні деталі з якого часу вищевказані особи фактично не мешкають за вищезазначеною адресою. Також відповідачем не надано доказів, що він відповідно до вимог ч. 11 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. повідомляв КП «Водоканал» про фактичну кількість осіб, які проживають за адресою: [ADDRESS] , та відповідно до положень п.29 Правил звертався до позивача із заявою про зменшення розміру плати за надані позивачем послуги. Статтями 525,526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З розрахунку заборгованості за заявлений позивачем період (а.с. 3-4) вбачається, що відповідачі не належно виконували свої зобов`язання щодо оплати отриманих ними послуг холодного водопостачання та холодного водовідведення, наданих позивачем, тому станом на 01.03.2020 р., за період з 01.10.2014 р. по 29.02.2020 р., у відповідачів виникла заборгованість за ці послуги у розмірі 23 012,07 грн. У відзиві відповідачем [PERSON] в особі представника зазначено, що він не погоджується із вищевказаною сумою заборгованості, при цьому свого обґрунтованого конртрозрахунку заборгованості не надав суду, в зв`язку з чим заявлені представником відповідача заперечення з приводу неправильності розрахунку заборгованості не підтверджені належними доказами. Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 23.07.2020 р. (а.с. 32) за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , тобто є також споживачем, наданих позивачем послуг. При цьому, за цією адресою відкритий один особовий рахунок споживачів послуг, наданих позивачем, таким чином споживачі цих послуг мають солідарний обов`язок щодо оплати цих послуг. Позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 543 ЦПК України, пред`явив вищевказані позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги до частини солідарних боржників - [PERSON] та [PERSON] . З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, при цьому відповідачем [PERSON] заявлено про застосування судом строків позовної давності до заявлених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі та сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2015 р. (справа №333/66/15) з відповідачів на користь позивача стягнена заборгованість за надані за вищевказаною адресою, у період з 01.08.2010 р. по 01.10.2014 р., послуги з холодного водопостачання та холодного водовідведення у розмірі 9859,52 грн. Відповідно до вищезазначеного розрахунку заборгованості за період з 01.10.2014 р. по 29.02.2020 р., сплачені у цей період відповідачами кошти у загальному розмірі 1176,79 грн. (в травні 2015 р. в розмірі 200 грн., в квітні 2018 р. - 279,13 грн., в липні 2018 р. - 207,38 грн., в червні 2019 р. - 102,34 грн., в листопаді 2019 р. - 112,58 грн., в грудні 2019 р. - 119,75 грн., в лютому 2020 р. - 134,82 грн.) були зараховані позивачем в погашення заборгованості за вищезазначеним судовим наказом за минулий період. З огляду на вищезазначене, за заявлений в даному позові період заборгованості, відповідачами не було здійснено жодного платежу, тому переривання строку позовної давності не було. Між сторонами по справі є фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 р. (далі Правила) термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. З урахуванням правової позиції, викладеної в постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 р. по справі № 712/8916/17, суд дійшов висновку, що позивач звернувсь до суду 02.06.2020 р. з позовними вимогами за період з жовтня 2014 р. по квітень 2017 р. з пропуском трирічного строку позовної давності. Послуги, надані у квітні 2017 року, відповідачі мали оплатити до 20 травня 2017 року включно (тобто позовна давність за вимогою про стягнення заборгованості за квітень 2017 року минала 21 травня 2020 року). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за вищезазначені послуги надані позивачем в період з жовтня 2014 р. по квітень 2017 р. не підлягають задоволенню. З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що з відповідачів, в солідарному порядку, підлягає стягненню заборгованість по цим послугам, наданим позивачем за вищезазначеною адресою, у період з травня 2017 р. по 29.02.2020 р., яка з урахуванням сум щомісячних нарахувань в цей період становить 13891,08 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, у розмірі по 634,43 грн.

Outcome: partial