Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

04.08.2014 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості в розмірі 125 274,87 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1 464 930 грн. 18 коп. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 06.02.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08-038/420, згідно умов якого, останній було надано кредит в сумі 72 852,00 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 12,70% річних та з кінцевим строком повернення 06.02.2032. З метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, 06.02.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель та боржник за несвоєчасне або неналежне виконання зобов'язань несуть солідарну відповідальність. Оскільки відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконують, у зв'язку з чим станом на 14.07.2014 у останніх утворилась заборгованість у загальному розмірі 125 274,87 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1 464 930 грн. 18 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 71 860,74 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 840 501 грн. 04 коп., заборгованості за процентами в сумі 46 726,88 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 546 529 грн. 22 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 495,47доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 5 795 грн. 13 коп., пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 6 164,78 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 72 104 грн. 79 коп., позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у вказаному розмірі. Протягом розгляду справи представник позивача збільшив розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором станом на 12.02.2015 в загальному розмірі 134 792,86 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 3 493 631 грн. 77 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини та доводи, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, подавши через канцелярію суду письмові заперечення та заяву про застосування строку позовної давності. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зазначив, що наданий представником позивача розрахунок заборгованості є необґрунтований, оскільки відповідач [PERSON] у повному обсязі погасила заборгованість за кредитом, що підтверджується відповідними квитанціями. Разом з тим, заборгованість за процентами та пені відповідачем [PERSON] не погашена. При цьому зазначив, що оскільки останній платіж відповідачем здійснено 06.03.2009, тому відповідно до вимог ЦК України у позивача виникло право для звернення до відповідача з вимогами про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором - 07.03.2012. Оскільки позивач звернувся до суду з вказаним позовом у 2014 році, представник відповідача вважає, що позивачем пропущено строк звернення з вказаним позовом до суду, а тому наявні підстави згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України для відмови у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, на підставі ст. 169 ЦПК України, визнавши причини неявки відповідача [PERSON] неповажними, визнав можливим розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом їх дослідження, приходить до наступного. Як встановлено судом, 06.02.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08-038/420, згідно умов якого, останній було надано кредит в сумі 72 852,00 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 12,70% річних та з кінцевим строком повернення 06.02.2032. (а.с. 12-14) З метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, 06.02.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Уксоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель та боржник за несвоєчасне або неналежне виконання зобов'язань несуть солідарну відповідальність. (а.с.15-16) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.п.3.3.8, 3.3.9 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язана сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 цього договору. Своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами та фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього договору. Відповідно до п.4.5 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язана у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.8-3.3.9 цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Згідно наданого представником позивача розрахунку, правильність якого перевірена судом станом на 16.02.2015 у відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 134 792,86 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 16.02.2015 становить 3 493 631 грн. 77 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 71 860,74 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 840 501 грн. 04 коп., заборгованості за процентами в сумі 52 228,02 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 1 353 673 грн. 07 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 905,84 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 23 478 грн. 01 коп., пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 9 798,26 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 253 956 грн. 46 коп. (а.с.90-92) Доводи представника відповідача [PERSON] про необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки належних та достатніх доказів того, що відповідач [PERSON] у повному обсязі сплатила заборгованість за кредитом суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. Інших даних, як б спростовували неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором суду також не надано. Посилання представника відповідача [PERSON] на сплив позовної давності є також безпідставними та такими, що ґрунтуються на власний розсуд, виходячи з наступного. Згідно умов кредитного договору кінцевий строк повернення кредиту встановлено 06.02.2032 включно. Оскільки позивач звернувся до суду з вказаним позовом 04.08.2014, тобто в межах трирічного строку, встановленого ст. 257 ЦК України, суд вважає відсутніми підстави стверджувати про сплив позовної давності та відповідно відсутні підстави згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України для відмови у задоволенні позову. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Отже, та обставина, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту, процентів та пені за кредитним договором, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а тому позовні вимоги в цій частині доведені, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Разом із тим, суд вважає відсутніми підстави згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України для задоволення вимог до поручителя [PERSON], виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту №08-038/42, що укладений між позичальником та кредитором 06.02.2007. Відповідно до п.2.1.1 договору поруки зміст забезпеченого порукою зобов'язання- повернення разового кредиту в розмірі, що становить 72 852 доларів США, згідно графіку погашення заборгованості по кредиту, визначеного у п.1.1 Договору кредиту,та з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 06.02.2032, або достроково на умовах та в порядку, визначених Договором кредиту. Відповідно до п.3.1.1 вказаного договору поруки поручитель зобов'язаний протягом одного робочого дня, від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником зобов'язання забезпеченою порукою, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунок кредитора несплаченої суми процентів та/або комісій на рахунок кредитора, а також суми штрафних санкцій (пені, штрафу) на рахунок, вказаний в повідомленні кредитора. У відповідності до п.7.2 договору поруки цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до моменту повного виконання позичальником договору кредиту. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Оскільки договором поруки строк його дії в розумінні ч.1 ст. 252 ЦК України не встановлено, а визначено повним виконанням, суд вважає, що до правовідносин сторін підлягає застосуванню наведене вище положення другого речення ч.4 ст. 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно роз'яснень Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Аналогічна позиція викладена у правовому висновку Верховного Суду України у справі №6-53цс14 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з п.п.1.1.1 кредитного договору, відповідач [PERSON], яка є позичальником, взяла на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 815,03 доларів США щомісячно до 6 числа кожного місяця рівними частинами, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 06.02.2032 включно. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості останній черговий платіж був здійснений 26.03.2013. Таким чином, порушення терміну внесення чергового платежу за кредитним договором відбулось з боку відповідача [PERSON] 06.04.2013, інших платежів за вказаним кредитним договором відповідачами не здійснювалось. Враховуючи викладене, у ПАТ «Укрсоцбанк» виникло право вимоги дострокового погашення заборгованості за кредитним договором до відповідачів з 07.04.2013. Як встановлено судом, позивач протягом дії договору поруки не звертався з позовом до поручителя [PERSON] З даним позовом позивач звернувся до суду, згідно штемпеля на позовній заяві 04.08.2014, тобто через 1 рік 3 місяці 27 днів від дня настання строку виконання основного зобов'язання, визначеного кредитним договором та договором поруки, а саме 06.04.2013. Іншого судом не встановлено. Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з положень ч. 4 ст.559 ЦК України, Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012, суд дійшов висновку, що на час пред'явлення позову до суду 04.08.2014 року порука [PERSON] вважається припиненою, оскільки шестимісячний строк, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду за захистом своїх прав - сплинув 07.10.2013. Позивачем суду інші дані та докази не надані, іншого договором поруки між сторонами не визначено та судом не встановлено. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає у зв'язку з його безпідставністю. У зв'язку із частковим задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 коп., що документально підтверджено. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial