Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

02 грудня 2013 року позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважних причин більш ніж шість місяців. Просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі статей 71,72 ЖК України. У судовому засіданні позивачка [PERSON], яка на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє також в інтересах [PERSON], підтримала заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалася на викладені в позовній заяві обставини, пояснивши, що вона з 2004 року є наймачем квартири [ADDRESS], яка перебуває на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «Ремжитлобуд» . Крім неї за цією ж адресою зареєстровані: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач з часу реєстрації в квартирі не проживав. На даний час відповідач проживає в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яку він придбав разом з дружиною. Крім того, [PERSON] придбана квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Протягом 9 років [PERSON] в спірній квартирі не проживає, , не дбає про її технічний стан і не приймає участі у сплаті періодичних комунальних платежів. Майна, яке належить відповідачу в квартирі не має. Посилаючись на положення статей 71 та 72 ЖК України, позивачка вважає, що [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад встановленого законом шестимісячного строку, тому просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідач [PERSON], якого судом належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, шляхом вручення судової повістки виконавчому органу місцевого самоврядування, повторно за викликом суду не з'явився, не використавши наданого законом права на участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду позивачки, відповідно до правил частини 4 статті 169 ЦПК України та частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення. Вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. Як убачається з довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Ремжитлобуд» від 18 листопада 2013 року, в квартирі за адресою: 86130, [ADDRESS], зареєстрована родина з трьох членів сім`ї: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Приписами ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Зібраними по справі доказами встановлено, що [PERSON] понад дев'ять років не проживає у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні свідок [PERSON] - сусідка позивачів пояснила, що з моменту реєстрації позивачів в помешканні , відповідач [PERSON] разом з родиною не проживав, вона його не знає, жодного разу в квартирі не бачила. В квартирі відсутні його речі, місце його знаходження на теперішній час їй не відоме. Зараз в спірній квартирі постійно проживають позивачка разом зі своєю дочкою. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідком, викладені ним обставини підтверджуються іншими об'єктивними доказами. Вивченням у судовому засіданні домової книги квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON], [INFO] значиться зареєстрованою у квартирі з 30 липня 2004 року, [PERSON], [INFO] - з 28 жовтня 2005 року, [PERSON], [INFO] - з 10 листопада 2004 року. Як убачається з листа товариства з обмеженою відповідальністю «Ремжитлобуд» від 24 лютого 2014 року, [PERSON] із заявою про зберігання за ним жилої площі в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], до зазначеної установи не звертався. На стаціонарному лікуванні чи на диспансерному обліку в КУ «Психіатрична лікарня № 1 м. Макіївки» [PERSON] не перебуває, за медичною допомогою не звертався. Як вбачається з інформації ВДО УІТ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, у числі розшукуваних не значиться. Згідно договору купівлі - продажу квартири від 26 липня 2013 року [PERSON] , за згодою дружини [PERSON], прийняв у власність двохкімнатну квартиру, загальною площею 28,0 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору купівлі - продажу квартири від 18 липня 2013 року [PERSON] прийняла у власність трикімнатну квартиру, загальною площею 66,39 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Факт відсутності [PERSON] у спірній квартирі з 2004 року підтверджується актами від 26 червня, 19 липня, 30 серпня, 25 вересня, 31 жовтня, 15 листопада 2013 року, складеними працівниками товариства з обмеженою відповідальністю «Ремжитлобуд» за участю свідків. Як роз'яснено в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», (зі змінами, внесеними постановами від 10 березня 1989 р. № 2, від 25 грудня 1992 р. № 13 та від 25 травня 1998 р. № 15), у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Перевіривши матеріали справи, оцінивши подані сторонами в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважних причин більше ніж шість місяців, внаслідок чого втратив право користування цим жилим приміщенням, тому позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved