Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

02.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування усиновлення ним щодо [PERSON], [INFO], та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування вимог зазначено, що в період з 15 серпня 2002 року по 10 березня 2009 року він перебував у шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу, на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 квітня 2005 року, він усиновив [PERSON], [INFO], який є сином колишньої дружини від іншого шлюбу. [INFO] року померла його колишня дружина [PERSON]. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2014 року він був позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. З часу розлучення з [PERSON] у 2009 році до 01.02.2014 року він не підтримував стосунків з сином. Після матері [PERSON] з лютого 2014 року по червень 2014 року проживав разом із ним, але за власною ініціативою припинив стосунки та переїхав на постійне проживання до родичів матері в місто Маріуполь. Оскільки він не є біологічним батьком [PERSON] та між ним і дитиною, незалежно від його волі, склалися стосунки, які роблять неможливим спільне проживання та виконання батьківських обов'язків, просив скасувати усиновлення. У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача надала суду письмові пояснення з яких вбачається, що Маріупольська міська рада не є належним відповідачем. Також зазначено, що скасування усиновлення повнолітніх, а [INFO] [PERSON] досяг повноліття, допускається у виключних випадках, настання яких позивачем не доведено. Треті особи Жовтнева районна адміністрація Маріупольської міської ради та [PERSON] заперечували проти позову, оскільки усиновлення було добровільним, а звернення з даним позовом має метою ухилення від сплати аліментів. Третя особа Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ Донецької області надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Прокурор вважала не доведеними позовні вимоги. У судовому засіданні [PERSON], [INFO], заперечував проти скасування усиновлення, оскільки вважає позивача своїм батьком та не вбачає перешкод для спілкування з ним. Суд, вислухавши сторони, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сил, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. Згідно свідоцтва про народження, виданого 25 грудня 1997 року Жовтневим відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON], актовий запис №1219 від 25.12.1997 року. Згідно з Свідоцтвом про одруження, виданого Зразківською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області, 15 серпня 2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №1, дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 квітня 2005 року [PERSON] дозволено усиновлення [PERSON], [INFO], зі зміною його прізвища на «[INFO]» та по-батькові на «[INFO]». Батько неповнолітнього [PERSON] надав письмову згоду на усиновлення сина [PERSON], яка посвідчена нотаріально 15.02.2005 року. Згідно свідоцтва про усиновлення, виданого 06 грудня 2005 року Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, [PERSON], [INFO], на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 квітня 2005 року, усиновлений [PERSON], з присвоєнням йому: прізвища - [PERSON], по батькові - [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 06 грудня 2005 року Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON], актовий запис №1219 від 25.12.1997 року. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 10 березня 2009 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 15 серпня 2002 року. Рішенням суду встановлено, що шлюбні відносини припиненні з 2007 року. Згідно свідоцтва про смерть, виданого [INFO] року Жовтневим ВДРАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, [PERSON] померла [INFO] року в місті Маріуполі, актовий запис №79 від 11.01.2014 року. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2014 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню сина з часу розлучення з [PERSON] Позов було заявлено 19.08.2014 року в інтересах дитини її бабкою [PERSON] Під час розгляду справи [PERSON] позовні вимоги визнав. Відповідно до рішення колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради №21 від 25.02.2015 року [PERSON], яка є тіткою [PERSON], [INFO], призначена піклувальником неповнолітнього, оскільки його мати [PERSON] померла, а батько [PERSON] позбавлений батьківських прав. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 27 липня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання підопічного неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 березня 2015 року. Рішення набуло чинності 27 серпня 2015 року. Згідно з довідками від 23.07.2015 року, від 27.07.2015 року, виданими Виконавчим комітетом Зразківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, [PERSON], зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS], разом із: батьком [PERSON], [INFO], матір'ю [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. Відповідно до положень статті 238 Сімейного кодексу України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття. Усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров'ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім'ї. Усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Вирішуючи справу суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки: по-перше, позивач не надав доказів, на підтвердження встановлених законом підстав для скасування усиновлення; по-друге, [PERSON], [INFO], є повнолітнім та заперечує проти скасування усиновлення. Оскільки суд відмовляє в задоволенні первісної позовної вимоги, то похідна вимога про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини також задоволенню не підлягає. На підставі Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed