Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

04.02.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення солідарно суми боргу, посилаючись на те, що ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до договору № 150/3-842 від 02.10.2008 року надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 100000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 01.05.2023 року (щомісячні платежі у період з листопада 2008 року по травень 2023 року у розмірі 1309,93 доларів США).. З метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов'язань перед кредитором за договором кредиту № 150/3-842 від 02.10.2008 року, 02.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УРСОЦБАНК», [PERSON] (Позичальник) та [PERSON] (Поручитель) було укладено Договір поруки № 150/5-8186. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору, у встановлені строки не сплачував суми Кредиту та процентів за його користування, в результаті чого утворилася заборгованість на 21.10.2015 року (за курсом НБУ еквівалентно 210370,41 грн.) в сумі 5480131,44 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 2256862,99 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 1654406,28 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасне повернення відсотків 1082667,22 грн.. Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 5480131,44 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 82201,97 грн., сплачені при подачі позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що 02.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УРСОЦБАНК», [PERSON] (Позичальник) та [PERSON] (Поручитель) було укладено Договір поруки № 150/5-8186. 05.04.2013 року між АКБ СР «УРСОЦБАНК» (Кредитор) та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін №5 до Договору кредиту № 150/3-842 від 02.10.2008 року, який ним не підписувався та вважає, що всі вимоги до нього втратили дію, так як банк його не повідомляв про заборгованість, тому всі строки минули. Заслухавши сторони, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк...(кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір кредиту № 150/3-842 від 02.10.2008 року надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 100000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 01.05.2023 року (щомісячні платежі у період з листопада 2008 року по травень 2023 року у розмірі 1309,93 доларів США). З метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов'язань перед кредитором за договором кредиту № 150/3-842 від 02.10.2008 року, 02.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УРСОЦБАНК», [PERSON] (Позичальник) та [PERSON] (Поручитель) було укладено Договір поруки № 150/5-8186. Відповідно до п.1.1 Договору поруки № 150/5-8186 від 02.10.2008 року, Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту № 150/3-842 від 02.10.2008 року. Відповідно до п.2.1 Договору поруки № 150/5-8186 від 02.10.2008 року, зміст зобов'язання забезпечення порукою: 2.1.1 Погасити основну суму заборгованості за Договором кредиту № 150/3-842 від 02.10.2008 року в сумі 100000 доларів США згідно графіка передбаченого Договором кредиту з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 01.05. 2023 року. 2.1.2 Сплатити нараховані відсотки в розмірі 13,5 відсотків річних відповідно до приписів положень Договору кредиту. 05.04.2013 року між АКБ СР «УРСОЦБАНК» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір про внесення змін №5 до Договору кредиту № 150/3-842 від 02.10.2008 року, за умовами якого було змінено п.1.1.1 вказаного Договору кредиту, а саме - п.2.4 сторони домовились, що погашення кредиту в сумі 102636,34 доларів США здійснюється Позичальником не пізніше 04.07.2013 року. Поручитель [PERSON] не давав своєї згоди, як Поручитель за Договором поруки № 150/5-8186 від 02.10.2008 року, на зміну зобов'язань Позичальника [PERSON] за Договором кредиту № 150/3-842 від 02.10.2008 року, про що не заперечують сторони. Згідно копії Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - 14.06.2014 року найменування банку - АКБ СР «УРСОЦБАНК» змінено на ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідно до ч.1, ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно Постанови Верховного Суду України від 17.02.2016 року по справі №6-1844цс15, викладена наступна правова позиція: відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із частини четвертої статті 559 цього Кодексу порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 цього Кодексу, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не вважається строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який установили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки було пред'явлено претензію і поручитель не виконав указаних у ній вимог, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] не підлягає задоволенню, як недоведений. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість відповідача [PERSON] на 21.10.2015 року (за курсом НБУ еквівалентно 210370,41 грн.) в сумі 5480131,44 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 2256862,99 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 1654406,28 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасне повернення відсотків 1082667,22 грн.. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Як встановлено в судовому засіданні ані кредитний договір, ані додаткові угоди не містять дострокового повернення кредитних коштів та штрафних санкцій у разі порушення виконання боржником зобов*язання. Крім того, ПАТ «Укрсоцбанк» ніколи не пред'являлись до [PERSON] письмових вимог про дострокове повернення суми кредиту, що підтверджується, зокрема, змістом позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк». Суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості, а саме: борг за кредитом у розмірі 2256862,99 грн., борг за відсотками у сумі 1654406,28 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 895849,13 грн. (за останній рік), пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 414170,97 грн.(за останній рік), а всього 5221289,37 грн. Згідно вимог ст..88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача частково судовий збір, а саме в частці задоволеного позову, тобто 1,5% від даної суми, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 78319,34 грн.

Outcome: partial