Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в обґрунтування якої вказав, що [INFO] року на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Єнакієве Донецької області померла його мати [PERSON], [INFO], яка постійно мешкала у [ADDRESS], причина смерті не встановлена через різко виражені гнильні зміни. Факт смерті підтверджено довідкою про причину смерті № 771, виданою 19 серпня 2017 року «Єнакіївським відділенням республіканського бюро судово-медичної експертизи». 29 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті [PERSON], однак, у видачі свідоцтва про смерть йому було відмовлено, оскільки видані лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не відповідають вимогам чинного законодавства. У зв'язку з вищевикладеним заявник був вимушений звернутися до суду та просив встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року у м. Єнакієве Донецької області. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, свого представника до суду не направив. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разу неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПУ України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У відповідності до свідоцтва про народження, виданого 17.08.1979 року Іллічівським відділом РАЦС м. Жданов, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Таким чином встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], що вбачається з наданих документів. Згідно довідки про причину смерті № 771, виданої 19 серпня 2017 року «Єнакіївським відділенням республіканського бюро судово-медичної експертизи», [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у м. Єнакієве Донецької області, причина смерті не встановлена через різко виражені гнильні зміни. Однак, зазначена медична установа не здійснила своє переміщення з тимчасово неконтрольованої території. 29 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті [PERSON], однак листом вих. № 194/15.3-26 від 29.09.2017 року йому було відмовлено через те, що державна реєстрація смерті, відповідно до діючого законодавства, проводиться на підставі лікарського свідоцтва про смерть (або дубліката), за формою, затвердженою наказом МОЗ України, на якому має бути кутовий штамп та кругла печатка лікарської установи, а документи, видані медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території, вказують на відсутність підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої м. Єнакієве Донецької області відноситься до такої території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12.12.1959 року Іллічівським РАЦС м.Жданова, [PERSON] народилася [INFO] року у м. Жданові (нове найменування - м.Маріуполь) Сталінської (нове найменування - Донецька) області. Зі свідоцтва про шлюб, виданого повторно 15.01.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 березня 2079 року, після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно довідки № 525, виданої 04.05.2017 року «Житлово-ремонтним управлінням № 5 м. Єнакієве», [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 02.08.1995 року Єнакіївським МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Та згідно довідки КСН «Центральний-1» № 524 від 29.09.2017 року проживає без реєстрації в м.Маріуполь Донецької області за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, оскільки на сьогоднішній час він позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про смерть своєї матері, яка померла у м. Єнакієве Донецької області, тобто на території, де органи державку отримати свідоцтво про смерть [PERSON], виданого державним органом України.

Outcome: approved