Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~03 травня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі директора [PERSON] просить стягнути з відповідача 23840 гривень виплаченого відшкодування завданої шкоди та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 гривні.\~ \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з вини відповідача при виконанні трудових обов'язків, було скоєно ДТП, внаслідок чого \~потерпілій [PERSON] було завдано шкоду. \~Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2013 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 березня 2014 року, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, \~та стягнуто з позивача на користь потерпілої [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 200000 гривень. \~\~На виконання вказаного вироку суду та під час досудового розслідування \~позивачем у період з липня 2013 року по квітень 2014 року було сплачено потерпілій \~на відшкодування шкоди 40277,44 гривень. Дана сума в порядку регресу була стягнута з відповідача відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 17.07.2014 року у справі № 377/665/14-ц. У період з квітня 2015 року по лютий 2016 року позивач додатково відшкодував потерпілій шкоду, здійснивши перерахування на загальну суму 23840,00 гривень. У зв'язку з цим з підстави, передбаченої ст. 1191 ЦК України, позивач просив стягнути зазначену суму з відповідача. \~ \~ \~ \~В призначене судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.\~ Від представника\~ позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача двічі надсилалися судові повістки рекомендованими листами з повідомленням про вручення відповідно до правил ст. ст. 128-130 ЦПК України, однак всі вони були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання, причини неявки відповідача до суду не відомі, клопотання про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не направив, відзиву на позов не подав, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла. За наявності умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд згідно ухвали суду від 04 липня 2018 року ухвалив заочне рішення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON], - відповідач у справі, працюючи водієм в дочірньому \~підприємстві \~«Підприємство регіональних перевезень» \~«АТАСС» відкритого акціонерного товариства «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич», \~- позивача у справі, 27 червня \~2013 року \~\~близько 20 години 30 хвилин, керуючи \~транспортним засобом \~марки «Фольксваген Транспортер», державний номерний знак АІ 7261АН, рухаючись по автомобільній дорозі «Київ-Чернігів» у с. Семиполки Броварського району, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, в результаті чого не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення із автомобілем марки «Рено Сандеро», державний номерний знак [NUMBER], від чого останній здійснив наїзд на пішохода [PERSON], \~якій були завдані тяжкі тілесні ушкодження, вона стала інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду. \~ Зазначені обставини підтверджені копією наказу про прийняття на роботу до ПРП «АТАСС» № 87 від 15.11.1999 року, копією подорожнього листа, вироком Броварського міськрайонного суду Київської \~області від \~26 грудня 2013 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 березня 2014 року, \~яким \~[PERSON] \~визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, \~і йому призначено покарання у виді позбавлення \~волі на строк 4 \~роки без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі \~ст. 75 КК України \~звільнений \~від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік (а.с. 6-7, 51-57). Цим же вироком, зміненим ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 березня 2014 року, \~з дочірнього підприємства «Підприємство регіональних перевезень» \~«АТАСС» відкритого акціонерного товариства «Автотранспортна акціонерна співдружність «Славутич» \~стягнуто \~на користь \~\~потерпілої \~[PERSON] 200000 гривень на відшкодування \~моральної шкоди. На виконання вказаного вироку суду та під час досудового розслідування \~позивачем у період з липня 2013 року по квітень 2014 року було сплачено потерпілій \~на відшкодування шкоди 40277,44 гривень. Дана сума в порядку регресу була стягнута з відповідача відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 17.07.2014 року, по справі № 377/665/14-ц, яке набрало законної сили (а.с.9-10). У період з квітня 2015 року по лютий 2016 року позивач додатково відшкодував потерпілій шкоду, здійснивши перерахування на загальну суму 23840,00 гривень. Вказані \~обставини підтверджуються: - платіжним дорученням № 222 від 30.04.2015 на суму 820,00 грн. (а.с.11); - платіжним дорученням № 241 від 08.05.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.12); - платіжним дорученням № 272 від 15.05.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.13); - платіжним дорученням № 317 від 25.05.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.14); - платіжним дорученням № 353 від 29.05.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.15); - платіжним дорученням № 381 від 05.06.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.16); - платіжним дорученням № 407 від 12.06.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.17); - платіжним дорученням № 452 від 19.06.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.18); - платіжним дорученням № 489 від 26.06.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.19); - платіжним дорученням № 516 від 03.07.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.20); - платіжним дорученням № 547 від 10.07.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.21); - платіжним дорученням № 573 від 20.07.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.22); - платіжним дорученням № 606 від 28.07.2015 на суму 835,00 грн. (а.с.23); - квитанцією № 0.0.453931487.2 від 27.10.2015 на суму 5000,00 грн.(а.с.24); - квитанцією № 23 від 30.10.2015 на суму 1000,00 грн. (а.с.24); - квитанцією № 27004094 від 06.11.2015 на суму 1000,00 грн. (а.с.25); - квитанцією № 2900 від 16.11.2015 на суму 1000,00 грн. (а.с.25); - квитанцією № 3345 від 26.11.2015 на суму 1000,00 грн. (а.с.25); - квитанцією № 3508 від 04.12.2015 на суму 1000,00 грн. (а.с.26); - квитанцією № 3877 від 11.12.2015 на суму 1000,00 грн. (а.с.27); - квитанцією № 4607 від 22.12.2015 на суму 1000,00 грн. (а.с.27); - квитанцією № 6472 від 27.01.2016 на суму 500,00 грн. (а.с.28); - квитанцією № 6692 від 05.02.2016 на суму 500,00 грн. (а.с.28). За правилом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. За правилом п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, зокрема у випадку, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки позивач частково відшкодував завдану відповідачем внаслідок вчинення злочину під час виконання трудових обов'язків шкоду іншій особі в сумі 23840 гривень 00 копійок, то він має право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 23840 гривень 00 копійок виплаченого відшкодування завданої шкоди. За правилом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 гривні.

Outcome: approved