Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

03 квітня 2015 року з Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.\~а.с. 33 35). Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що 04 липня 2007 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір б/н у формі заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг. Згідно цього договору позивач надав, а відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем договір. Внаслідок умов укладеного між сторонами договору, відповідач своєчасно не надавав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. Таким чином, відповідач порушив умови кредитного договору, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає. За наказом Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 жовтня 2008 року у справі №\~2-н-2747/08 р. з відповідача було стягнуто 6\~463 грн. 68 коп. заборгованості за вказаним договором. Тому позивач просив суд стягнути з позивача у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 04 липня 2005 року заборгованість, що додатково виникла з часу видачі судового наказу\- і складає 13\~724 (тринадцять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 69 копійок (а.с. 1-4). Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Після подання відповідачем заяви про застосування строків позовної давності, позивач просив стягнути борг по сплаті відсотків за договором в межах строків позовної давності. Відповідач та його представник в судовому засідання проти позову заперечували, вказували, що питання вже вирішувалось Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська шляхом видачі наказу, просили застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 04 липня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н шляхом підписання заяви про приєднання до умов і правил банківського обслуговування, затверджених позивачем, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредитну картку, зі встановленим кредитним лімітом, який може змінюватись за рішенням позивача, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, сплатити проценти обумовлені у Умовах та правилах надання банківських послуг строки, а також сплатити комісію за користування кредитом та інші витрати, що підтверджується копією заяви про приєднання до договору, умовами і правилами надання банківських послуг. (а.с. а.с. 11 17) Встановлено, що позивачем встановлювався відповідачу розмір кредитного ліміту з 18.07.2007 року 5\~000,00 грн., з 24.12.2008 р. 8\~000,00 грн., з 13.01.2009 р. 4950,00 грн. (а.с. 10) У звязку з виникненням заборгованості за вказаним договором б/н від 04 липня 2005 року наказом Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 28 жовтня 2008 року у справі №\~2-н-2747/08 р. з відповідача було стягнуто 6\~463 грн. 68 коп. боргу. У звязку з невиконанням відповідачем його зобовязань позивачем було продовжено нарахування боргових зобовязань за вказаним договором. Згідно поданих позивачем розрахунків, за станом на 30 листопада 2014 року заборгованість відповідача щодо погашення кредиту, комісії та відсотків за користування кредитними коштами складає 19\~296 грн. 72 коп., тому з урахуванням суми, стягнутої за наказом Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, позивач просив стягнути 12\~833 грн. 04 коп. Також, відповідно до умов договору позивач просив стягнути 250,00 грн. фіксованої частини штрафу та 641 грн. 65 коп. \- штрафу в вигляді відсотків від заборгованості (а.с.\~а.с. 6 10). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Із банківської виписки розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж відповідач здійснив 03 липня 2009 року (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно Умов та правил надання банківських послуг, наданих позивачем, мінімальний обов'язковий платіж це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки. Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою\~(а.с. а.с. 16 17) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць». Відповідно до п. 9.4 Умов і правил надання банківських послуг вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як вбачається з матеріалів справи, право вимагати повернення кредиту згідно умов договору у позивача виникло у 2009 році, в той час як із зазначеним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду лише 04 лютого 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-14 цс 14 від 19 березня 2014 року, яка згідно зі ст. 3607 ЦПК України є обов'язковою для судів. Позивачем подано заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 53). У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про необхідність застосування строків позовної давності і відмови у звязку з цим у задоволенні позовних вимог. Щодо тверджень позивача про можливість стягнення відсотків за користування кредитними коштами за останні три роки, суд виходить з того, що згідно п.\~9.12. договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього часу жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії цього договору, він автоматично лонгується на такий самий строк (а.с. 16). Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові №\~6-103 цс 14 від 24 вересня 2014 року, пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. В той же час, як вбачається з розрахунку (а.с. 7) жодних додаткових коштів відповідач не отримував і платежів не вносив, будь-які інші дії на виконання договору сторонами не вчинялись. При таких обставинах, зважаючи на правову позицію Верховного Суду України у суду відсутні підстави вважати договір пролонгованим після липня 2009 року. Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 19 листопада 2014 року № 6-160 цс 14, на яку посилається представник позивача,\~щодо обрахунку строку позовної давності окремо до кожного платежу, оскільки позивачем не доведено підстав для нарахування відсотків поза строком чинності договору та після спливу строку позовної давності стосовно основної суми боргу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed