Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

02 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 07.01.2013 померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,5959 га, що розташована за адресою: с. Клюсівка, вул. Леніна, 29, Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,1753 га, ведення особистого селянського господарства 0,4206 га. Спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, в якій він просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі. Представник відповідача Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-06/37 від 10.07.2017 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що згідно рішення девятої сесії Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областічетвертого скликання від 28.11.2003 року, [PERSON] безоплатно передана у власність земельна ділянка загальною площею 0,55 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства 0,30 га, що розташована в с. Клюсівка, вул. Леніна, 29, Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 9). Згідно рішення дванадцятої сесії Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областішостого скликання від 07.02.2012 року, внесено зміни до рішення про безоплатну передачу у власність земельної ділянки, а саме передано [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,5959 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1753 га, для ведення особистого селянського господарства 0,4206 га (а.с. 10). [PERSON] при житті розробила технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (а.с. 11-13). Згідно заповіту від 10 грудня 2010 року [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частинах своїм синам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 0841559 від 12.04.1966 року [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 238891, виданого виконавчим комітетом Клюсівськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області 09.01.2013 року, [PERSON]померла 07 січня 2013 року (а.с. 7). В повідомленні приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області № 01-16/245 від 15.06.2017 року вказано, що після померлої 07.01.2013 року [PERSON]заведена спадкова справа № 7/2013 від 12.06.2013 року. З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої [PERSON] (а.с. 22, 23). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Заповіт складений [PERSON]на двох спадкоємців, але інший спадкоємець, [PERSON], заяву про прийняття спадщини протягом строку, визначеного Законом, не подав, а отже, відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, є таким, що не прийняв спадщину. Частиною 1 ст. 1275 ЦК України визначено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved