Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

03.06.2015 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні їх малолітньої доньки [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який 26.11.2012 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], яка знаходиться на утриманні матері. Позивач стверджувала, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, оскільки, [PERSON] з 11.10.2013 року не приймає участі у вихованні дитини, матеріально її не утримує. Враховуючи викладене, позивач просила її позов задовольнити. Позивач [PERSON]та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Позивач пояснила суду, що її звернення до суду обумовлено проханням доньки, яка не бажає мати фамілії та по батькові свого батька [PERSON] Відповідач [PERSON] в процесі розгляду справи позов не визнав, в останнє судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судовому засіданні вважав, що позов не підлягає задоволенню, оскільки при дослідженні спірного питання колегіально органом опіки та враховуючи взаємовідносини учасників цивільного процесу, орган прийшов до висновку, що підстави для застосування до відповідача такою міри як позбавлення батьківських прав відсутні. З'ясувавши обставини справи, дослідивши доводи та докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В порядку ст. 165 Сімейного Кодексу України особа, в сім'ї якої проживає дитина може звернутися з позовом про позбавлення батьківських прав. Водночас, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських прав. Зі змісту зазначеною Постанови істотним значенням для вирішення такого спору судом є конкретні обставини справи, доведеність винної поведінки когось із батьків, ставлення батьків до дитини. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10.11.1999 року Відділом державної РАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №629. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2012 року шлюб між сторонами розірваний. Малолітня [PERSON] прихильна до матері та згідно довідки виписки з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію за №226, проживає разом із матір'ю по [ADDRESS], знаходиться на її утриманні. Вказані обставини не заперечувались відповідачем в процесі розгляду справи. Як пояснила позивач, рішенням Малиновського районного суду м.Одеси на її користь на утримання доньки з відповідача стягнуті аліменти. Відповідач [PERSON] працює сантехніком ЖКС «Гідробудівник-1», за місцем роботи характеризується позитивно (довідка). Відповідач алкогольними та наркотики засобами не зловживає, в психіатричному диспансері на обліку не перебуває (довідки №№ 002976, 152 ) В 2012 році відповідач відкрив картковий рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк», яким користувалась донька (виписки ПАТ КБ «ПриватБанк»). Згідно із довідкою Центра поштового зв'язку №1 від 21.10.2015 року відповідачем на ім'я [PERSON] за адресою її проживання в період з липня по вересень 2015 року в добровільному порядку були направлені грошові перекази на загальну суму 1.200 грн. в якості аліментів на дитину, з яких 800 грн. повернуті відповідачеві по закінченню терміну зберігання, чим позивач умисно позбавила дитину батьківської допомоги. Опитана у якості свідка [PERSON] показала суду, що життя сторін не склалося, відповідач пішов з сім*ї, що болісно сприйняла [PERSON], дитини завжди була більш прихильною до матері та дідуся, до 2013 року відповідач матеріально допомагав дитині, відкривши картковий рахунок Приват Юніор, однак, в подальшому заблокував його, з того часу з донькою не спілкується. [PERSON], допитана як свідок в судовому засіданні показала, що відповідач дійсно пішов з сім*ю, водночас, винайняв житло неподалік від місця проживання доньки, нормально спілкувався із нею, вони разом проводили час, дитина приходила до нього, дарувала невиликі подарунки батькові, потім зустрічі обмежились вихідними днями, матеріальна допомога надавалась на картковий рахунок [PERSON]. Допитана в порядку ст. 182 ЦПК України в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні показала, що не вважає батька батьком, оскільки він пішов із сім*ї до іншої жінки, звернення позивача до суду із даним позовом обумовлено саме її проханням. Метою такого позову є її бажання змінити прізвище та по батькові. [PERSON] стверджувала, що батько жив у сім*ї, однак мало заробляв, її не виховував, більше уваги їй приділяла мати. При цьому [PERSON] не заперечувала, що в 2012 році батько відкрив для неї картковий рахунок, вони спілкувались, зустрічались. Такі відносини складались до 11.10.2013 року, коли відповідач закрив такий рахунок. В процесі розгляду справи відповідач пояснив, що любить доньку, як міг намагався спілкуватися із нею, допомагав матеріально, однак, коли він не зміг подарувати їй коштовний фотоапарат, донька, образившись, відмовилась знімати гроші з карткового рахунку, після чого він протягом шести місяців вмовляв її зняти залишок коштів, а в жовтні 2013 року заблокував картку. Після цього їх стосунки погіршились, донька більше не бажала спілкуватися із ним. Відповідно до статті 19 СК України судом був отриманий письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, за висновком органу опіки та піклування Малиновської РА від 25.01.2016 року, орган опіки вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] При вирішенні вказаного питання органом опіки неповнолітня [PERSON] зазначила, що вважає батька сторонньою людиною, оскільки він створив нову сім*ю. Відповідно до характеристики психоемоційного стану підлітка, яка надана Одеським міським Центром соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді Одеської міської Ради від 29.12.2015 року № 05101-1365 та яка досліджувалась органом опіки та піклування образ батька викликає у [PERSON] погані спогади, дитина має багато образ на нього. Так само при вирішенні спору органом опіки та піклування відповідач [PERSON] пояснив, що намагався приймати участь у вихованні доньки, однак, позивач та сама дитина цього не бажають. Після того, як він пішов з родини, він продовжував спілкуватися з донькою, зустрічався по вихідних, допомагав матеріально. Але після того, як [PERSON] категорично відмовилась спілкуватися з ним, агресивно ставилась до нього, він заблокував її картковий рахунок. Вважає, що колишня дружина налаштовує доньку проти нього. Суд не приймає на увагу письмові пояснення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на ім'я начальника служби у справах дітей Одеської міської ради, рапорт дільничного лікаря КУ «Міська дитяча поліклініка №7», оскільки вважає їх неналежними та недопустимими доказами в сенсі ст. 59 ЦПК України та такими, що спростовуються іншими доказами по справі. При таких обставинах та враховуючи конкретні обставини справи, а саме взаємовідносини сторін, які не склалися, ставлення відповідача до дитини, вкрай негативне психоемоційне відношення дитини до батька судом не встановлено винної поведінки [PERSON], як і самого факту його ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що виключає застосування до нього такого крайнього заходу впливу на батьків як позбавлення батьківських прав. Негативне ставлення [PERSON] до батька, її дитяча образа на те, що батько створив іншу сім*ю, не бажання мати його прізвище, що і стало причиною звернення її матері - позивача до суду із даним позовом не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відповідно до п.2 ст. 164 СК України, як і позбавляє батька фактичної можливості спілкування із донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Outcome: dismissed