Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

02 березня 2020 року на адресу суду поступила позовна заява акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , в якій позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №299-74 від 24 вересня 2019 року у розмірі 44 916,47 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 24 вересня 2019 року між [PERSON] та акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено договір №299-74 про споживчий кредит. Згідно з п. 2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі 40 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24 вересня 2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, що становить 44 916,47 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 38 537,49 грн., проценти за користування кредитом - 5 576,45 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 529,96 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 203,29 грн., сума сплаченої пені - 25,80 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 70, 88 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 24,20 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому банк змушений звернутись в суд. Ухвалою від 11 березня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У визначений в ухвалі від 11 березня 2020 року строк від відповідача відзив не надійшов. Представник позивача в судове засідання не з`явився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи та не подав відзив. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.247 Цивільного процесуального кодексу України ( далі по тексту - ЦПК України) у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 24 вересня 2019 року між [PERSON] та акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено договір №299-74 про споживчий кредит. Відповідно до п. 2.1 Договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі 40 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24 вересня 2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами цього договору. Пунктом 2.4.1 Договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно з п.3.3.1 Договору всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. Відповідно до п.3.3.3 Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 667,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Оскільки позичальник не виконав даного пункту договору залишок несплачених платежів вважаються простроченими (п.3.3.4 Договору). Як наслідок строк прострочення виконання зобов`язань позичальника перевищив 58 днів (п. 3.9.3.2 Договору). Відповідно до п.3.9.3.2 Договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Пунктом 4.3.3 Договору передбачено, що у випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Згідно з п.8.1 договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, передбачених в цьому договорі та чинним законодавством, і відшкодовують завдані збитки. Відповідно до п. 8.3 Договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та або/сплати суми комісійної винагороди. Позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Однак, відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, що становить 44 916,47 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 38 537,49 грн., проценти за користування кредитом - 5 576,45 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 529,96 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 203,29 грн., сума сплаченої пені - 25,80 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 70, 88 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 24,20 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка складає 44 916,47 грн. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту підлягають до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved