Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

04.05.2018 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 08.02.2003 вона та відповідач перебувають у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] Поступово почуття взаємної любові та поваги між ними втрачено, шлюбні відносини на даний час припинені, у зв`язку з чим вони не підтримують один одного, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. З цих підстав, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, не відповідає її інтересам, і не може бути збережений. На час пред`явлення позову між ними відсутній спір щодо спільного майна, досягнуто згоди щодо місця проживання дітей та способів участі відповідача у їх вихованні та утриманні. В підготовче засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав, просив шлюб з позивачем розірвати. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в шлюбі з 08.02.2003, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №149, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.02.2003. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.07.2003 року та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Як зазначила [PERSON], почуття взаємної любові та поваги між нею та відповідачем втрачено, шлюбні відносини на даний час припинені, у зв`язку з чим вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Примирення між ними неможливе, а шлюб носить формальний характер. Відповідач в своїй заяві від 18.06.2018 ці обставини визнав і не оспорював. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачам. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved