Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

04.11.2013 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи позовні вимоги наступними обставинами. 01.10.2007 року між АКІБ «УКРСІББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСІББАНК», та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11226749000, за умовами якого надано відповідачу кредит у розмірі 13800,00 Долларів США з кінцевим терміном повернення до 01.10.2014 року зі сплатою відсотків у розмірі 12% річних за користування кредитом. 01.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11226749000 від 01.10.2007 року. 18.03.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11226749000 від 01.10.2007 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) відпвідно до якої відповідачу було подовжено кінцевий термін повернення кредиту до 01.10.2016 року. Свої зобов'язання перед відповідачем за зазначеним кредитним договором ПАТ «УКРСІББАНК» виконав у повному обсязі та надав останньому кредитні кошти в розмірі 13800,00 Долларів США, вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 69690,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору. Відповідач порушив умови кредитного договору та належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів за договором не виконав. У зв'язку з порушенням умов договору у відповідача перед ПАТ «УКРСІББАНК» утворилась прострочена заборгованість, загальний розмір якої станом на 14.06.2013 року склав 19231,85 Долларів США, що згідно курсу НБУ складає 153720,18 грн. 08.12.2011 року між ПАТ «УКРСІББАНК» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами на підставі якого ПАТ «УКРСІББАНК» відступив ПАТ «Дельта Банк» належне право вимоги до відповідача за кредитним договором від 01.10.2007 року №11226749000. Таким чином посилаючись на положення ст.ст. 512, 514, 525, 526, 1050 ЦК України позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 01.10.2007 року №11226749000, укладеним між відповідачем та ПАТ «УКРСІББАНК», в сумі 153720,18 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1537,20 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 20.02.2014 року представник позивача подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Про причини своєї неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши позицію позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. За змістом ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2007 року між АКІБ «УКРСІББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСІББАНК», та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11226749000, за умовами якого надано відповідачу кредит у розмірі 13800,00 Долларів США з кінцевим терміном повернення до 01.10.2014 року зі сплатою відсотків у розмірі 12% річних за користування кредитом. Згідно п.1.2.1 вказаного договору, позичальник зобов'язаний повністю повернути кредитору суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 01.10.2014 року. 18.03.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11226749000 від 01.10.2007 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) відпвідно до якої відповідачу було подовжено кінцевий термін повернення кредиту до 01.10.2016 року. Пунктами 1.3.3-1.4.5 встановлено, що проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно, в останній робочій день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог чинного законодавстваУкраїни. Період нарахування процентів згідно договору починаеться з дня фактичного надання кредитних коштів. Проценти нараховуються на на суму кредиту, що фактично надані Банком Позичальнику і які ще не поввернуті останнім Банку відповідно до вимог договору. Судом встановлено, що ПАТ «УКРСІББАНК» виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та на умовах обумовлених договором. Водночас відповідач свої зобов'язання щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів за договором належним чином не виконав. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору ПАТ «УКРСІББАНК» набув права достроково вимагати виконання відповідачем свої зобов'язань, зокрема, повернення кредиту, сплати відсотків за його користуванням та інших платежів відповідно до умов договору. 08.12.2011 року між ПАТ «УКРСІББАНК» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами на підставі якого ПАТ «УКРСІББАНК» відступив ПАТ «Дельта Банк» належне право вимоги до відповідача за кредитним договором від 01.10.2007 року №11226749000. За правилами ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Акту приймання-передачі від 21.03.2012 року Документації за Договором куплі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, первісним кредитором ПАТ «УКРСІББАНК» предано ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 01.10.2007 року №11226749000 в розмірі 19231,85 Долларів США, що згідно курсу НБУ складає 153720,18 грн., з яких 11301,5 Долларів США, що згідно курсу НБУ складає 90332,89 грн. - заборгованість за кредитом, 7930,35 Долларів США, що згідно курсу НБУ складає 63387,29 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями частин першої та другої ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У силу ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: сплата неустойки. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, виходячи із вищенаведеного та враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 01.10.2007 року №11226749000 в загальному розмірі в розмірі 19231,85 Долларів США, що згідно курсу НБУ складає 153720,18 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved