Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

03.02.2015 до суду поступив вказаний позов, у якому позивач просить суд ухвалити рішення та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] право власності на житловий будинок позначений літ. А-1. збудований в 1961 році; прибудову «а», збудовану в 1961 році; ганок; літню кухню Б, збудовану в 1970 році; ганок; сарай В, збудований в 1965 році; погріб з шийкою П, збудований в 1965 році; вбиральню У; колодязь №1; хвіртку №2; хвіртку №3; ворота №4; огорожу №5; огорожу №6; огорожу №7, що знаходяться за адресою - [ADDRESS]. Свій позов позивач мотивує тим, що її батько [PERSON] помер [INFO], який жив і помер у с. Завадівка Корсунь-Шевченківського району . Після його смерті відкрилася спадщина, в т.ч. на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями,що по [ADDRESS], дві земельні ділянки площею 2.1381 га та 2.9841га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завадівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, грошове заощадження в Т'ВБВ № 10023/0201 м. Корсуня-Шевченківського . Спадкодавець залишив заповіт, яким заповідав все своє майно позивачці. Заповіт не змінено і не скасовано. Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, бо на день смерті проживала разом з померлим, а також подала в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори. 26.02.2015 позивачу було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані вище дві земельні ділянки та на грошове заощадження , а у видачі спадщини на будинок постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Митрофановою A.C. від 28.01.2015 року відмовлено у зв'язку із відсутністю документа, який засвідчує право власності на будинок, а тому позивач і звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, як і її представник, адвокат Брус Т.М., але направили до суду заяву, в якій позов підтримали і просить суд слухати справу у їх відсутність. Від відповідача- Завадівської сільської ради, за підписом сільського голови, поступила заява з визнанням позову та проханням слухати справу у відсутність представника сільської ради. Від 3-ї особи Корсунь-Шевченківської держнотконтори також поступила заява за підписом завідувачки, про слухання справи у відсутність представника. Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження ( ч.2 ст.197 ЦПК), вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [INFO] помер батько позивачки [PERSON] ( а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина, в т.ч. на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями по [ADDRESS]. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №33, виданою 24.02.2015 виконкомом Завадівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району, згідно якої [PERSON], 1926 року народження, який помер [INFO], до дня своєї смерті постійно проживав по [ADDRESS], а разом з ним проживали і були зареєстровані його дочка [PERSON] ( а.с. 24 ). Спадкодавець залишив заповіт, посвідчений секретарем Завадівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 03 червня 2003, зареєстрований в реєстрі за № 67, яким заповідав все своє майно позивачці. Заповіт не змінено і не скасовано ( а.с.12,25,19,22).А позивач надала і документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим ( а.с. 13). Позивач прийняла спадщину після смерті батька, бо на день його смерті проживала разом з ним ( а.с. 24), та подала в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори, де 25.06.2014 було заведено спадкову справу №266/2014, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37724913, виданим 25.06.2014 Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою ( а.с. 15). Із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] в нотаріальну контору, крім позивачки, ніхто не звертався, що підтверджується довідкою №116/01-16, виданою 28.01.2015 Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою (а.с.26).Дружина спадкодавця [PERSON], яка могла б претендувати на обов'язкову частку у спадщині, померла [INFO] ( а.с.46). 26.02.2015 у спадковій справі №266/2014 Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] позивачці було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки площею 2.1381 гектарів та 2.9841 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Завадівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, грошове заощадження в ТВБВ №10023/0201 м. Корсуня - Шевченківського ( а.с.16-23) . Постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Митрофановою A.C. від 28.01.2015 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS],що належав померлому [PERSON], в зв'язку із відсутністю документа, який засвідчує право власності померлого на цей будинок ( а.с.25). Згідно даних погосподарських книг по Завадівській сільській раді вказаний будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] обліковується за [PERSON], 1926 року народження, який помер [INFO], що підтверджується довідкою № 36, виданою 24.02.2015 виконкомом Завадівської сільської ради ( а.с. 36). Земельна ділянка розміром 0.60 га по [ADDRESS], на якій розміщений вищевказаний будинок з надвірними спорудами, обліковується у користуванні за [PERSON], що підтверджується довідкою № 34, виданою 24.02.2015 виконкомом Завадівської сільської ради ( а.с. 45). Згідно даних технічної інвентаризації, які підтверджені технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS], виданим 25.02.2015 ПП «Фірма «Род» та довідки-характеристики домоволодіння від 25 лютого 2015 року № 71- по [ADDRESS] знаходяться такі будівлі та споруди: житловий будинок А-1, збудований в 1961 році; прибудова а, збудована в 1961 році; ганок; літня кухня Б, збудована в 1970 році; ганок; сарай В. збудований в 1965 році; погріб з шийкою П, збудований в 1965 році; вбиральня У; колодязь № 1; хвіртка № 2; хвіртка № 3; ворота № 4; огорожа № 5; огорожа № 6; огорожа №7. Згідно висновку судового експерта від 02.03.2015 щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам, за результатами проведення технічного обстеження садибного житлового будинку, розміщеного за адресою: [ADDRESS], житловий будинок та господарські будівлі і споруди відповідають вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам ( а.с. 28-34). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок вартість збудованих будівель і споруд на садибі по [ADDRESS] становить 23 854.00 гр ( а.с. 38-42). Відповідно до п.3.1 інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5- 24-26. Відповідно до п.п. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 №5-24-26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, судом встановлено,що будівництво вказаного будинку та надвірних споруд відповідно до технічних характеристик є завершеним у 1970 році, тобто спірний будинок з надвірними спорудами збудований до 1995 року, знаходиться в сільській місцевості, спадкодавець [PERSON] за свого життя був власником цього будинку, а його право власності було зареєстроване згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі сільської ради. Оскільки спадкодавець помер [INFO], до спадщини, яка відкрилася після його смерті, застосовуються положення ЦК України 2004 року. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок померлого позивач не може отримати свідоцтво про право па спадщину в нотаріальній конторі, то таке право власності визнається судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті свого батька, який був власником будинку з надвірними спорудами, [ADDRESS], яким він володів на законних на той час підставах, документи на який відсутні, а тому позивачка вправі спадкувати такий за заповітом, тобто позивачка свій позов довела, а тому такий підлягає до задоволення. Підстав на стягнення з відповідача в користь позивачки судових витрат немає, бо відповідач прав позивачки не порушував.

Outcome: approved