Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

04 вересня 2017 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до Буряківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, в якій позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом [PERSON] право власності на земельні ділянки. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що після смерті [PERSON], яка померла 23.12.2002 року та після смерті [PERSON], яка померла 04.03.2001 року відкрилась спадщина на земельні ділянки, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що представник відповідача не з'явився в судове засідання без поважних причин, а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225, ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємицею за заповітами після смерті 23.12.2002 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД №105426 від 26.12.2002 року) та після смерті 04.03.2001 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД № 134381). За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 25.09.2000 року секретарем Буряківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яким на випадок своєї смерті розпорядився усім належним йому майном, заповівши таке [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 21.02.2001 року секретарем Буряківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яким на випадок своєї смерті розпорядилася усім належним їй майном, заповівши таке [PERSON]. Спадкове майно складається із: - земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Буряківської сільської ради, Заліщицького району, Тернопільської області, посвідчених державним актом серії IV-ТР № 037686, який зареєстровано та видано 23.08.2002 року за реєстраційним №347, на підставі рішення 4 сесії 4 скликання Буряківської сільської ради від 09.07.2002 р. №18, загальною площею 1,70 га., а саме: І - земельна ділянка (рілля) площею 1,63 га., кадастровий номер 6122081400:01:001:0195, нормативно грошова оцінка 51672,24 грн. ІІ - земельна ділянка (пасовище) площею 0,07 га., кадастровий номер 6122081400:01:001:0775, нормативно грошова оцінка 1023,17 грн., які належали померлому 23 грудня 2002 року [PERSON]; - земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Буряківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0149229, зареєстрованого та виданого на підставі розпорядження голови Заліщицької районної державної адміністрації від 31.10.1996 року № 576, площею 1,89 умовних кадастрових гектарів, нормативна грошова оцінка: рілля 51672,24 грн., пасовище 1023,17 грн., яка належала померлій 04 березня 2001 року [PERSON]. Згідно повідомлень приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON] від 09 серпня 2017 року №460/01-16 та №459/01-16 вбачається, що після смерті 23.12.2002 року [PERSON] та після смерті 04.03.2001 року [PERSON], позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавців, оформити право власності на спадкове майно позивачка невзмозі. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, відтак звернулася до суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Буряківської сільської ради посвідчені державним актом серії IV-ТР №037686, право на спадкування яких за заповітом від 25.09.2000 року належить позивачці у справі. Також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Буряківської сільської ради посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0149229, право на спадкування якої за заповітом від 21.02.2001 року належить позивачці у справі. З матеріалів справи видно, що державний акт на право власності на землю серії IV-ТР № 037686 та сертифікат на земельну частку (пай) серії ТР №0149229 втрачені та вважаються недійсними, що стверджується оголошеннями у місцевій газеті Колос. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Наведене свідчить про наявні перешкоди для позивачки при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке, а тому за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 1220, 1222, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст. ст. 8, 11, 15, 174, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved