Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

03.02.2017 року до суду звернулася Гуляйпільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові позивач посилається на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з жовтня 2016 року ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Так, 24.10.2016 року до служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації надійшла інформація про неналежний стан утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Під час перевірки службою у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було встановлено, що в родині [PERSON] та [PERSON] були відсутні нормальні санітарно-гігієнічні умови для виховання та утримання дітей. В помешканні брудно та холодно, температурний режим незадовільний, обмаль продуктів харчування, по кімнатам розкидані пусті пляшки з під пива та горілки. Кошти державної соціальної допомоги на дітей, використовуються не за призначенням. Враховуючи дані обставини, батькам було надано місячний термін на усунення порушень. 21.11.2016 року, під час повторного обстеження вищевказаної родини, встановлено що в помешканні холодно, брудно, відсутні продукти харчування, діти у занедбаному стані, у фекаліях, голодні, з ознаками переохолодження, вдягнуті в брудний одяг, який не відповідав їхньому віку, з нежиттю та сильним кашлем. Відповідач [PERSON] перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та повідомив представникам комісії, що мати дітей понад трьох діб відсутня за місцем проживання. Враховуючи дані обставини, дітей було відправлено до дитячого відділення центральної районної лікарні для подальшого лікування. За час перебування дітей в медичному закладі, а саме: з 21.11.2016 року по 28.11.2016 року, батьки жодного разу їх не відвідали, не поцікавились станом здоров`я. Після проходження курсу лікування малолітніх дітей направили до «Пологівського обласного центру соціально психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Прохають позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх малолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду пояснив, що відповідачі не спілкуються з дітьми, місцезнаходження відповідачки [PERSON] не відоме, ніякої матеріальної допомоги дітям не надають, за час перебування дітей в КЗ «Пологівський центр соціальної-психологічної реабілітації» ЗОР, батьки жодного разу їх не відвідали, не поцікавились подальшою долею, не звертались із заявами щодо повернення дітей додому, тому прохав позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, згідно копії оголошення друкованого органу, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача пред'являються за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута за останнім відомим місцем реєстрації відповідачів в заочному порядку, на підставі наявних в ній доказах, проти чого не заперечує представник позивача. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області від 02.07.2014 року, актовий запис № 99 ( а.с.6), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області від 02.07.2014 року, актовий запис № 98 ( а.с.7). 24.10.2016 року до служби у справах дітей Гуляйпільської райдержадміністрації надійшла інформація про неналежний стан утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Під час перевірки службою у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було встановлено, що в родині [PERSON] та [PERSON] були відсутні нормальні санітарно-гігієнічні умови для виховання та утримання дітей. В помешканні брудно та холодно, температурний режим незадовільний, обмаль продуктів харчування, по кімнатам розкидані пусті пляшки з під пива та горілки. Кошти державної соціальної допомоги на дітей, використовуються не за призначенням. Враховуючи дані обставини, батькам було надано місячний термін на усунення порушень (а.с.16 на звор.). 21.11.2016 року, під час повторного обстеження вищевказаної родини, встановлено що в помешканні холодно, брудно, відсутні продукти харчування, діти у занедбаному стані, у фекаліях, голодні, з ознаками переохолодження, вдягнуті в брудний одяг, який не відповідав їхньому віку, з нежиттю та сильним кашлем. Відповідач [PERSON] перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та повідомив представникам комісії, що мати дітей понад трьох діб відсутня за місцем проживання (а.с.16). Враховуючи дані обставини, дітей було відправлено до дитячого відділення центральної районної лікарні для подальшого лікування. За час перебування дітей в медичному закладі, а саме: з 21.11.2016 року по 28.11.2016 року, батьки жодного разу їх не відвідали, не поцікавились станом здоров`я (а.с.18 на звор.). Після проходження курсу лікування малолітніх дітей направили до «Пологівського обласного центру соціально психологічної реабілітації дітей» ЗОР. З часу поміщення дітей в зазначений заклад і по теперішній час, батьки жодного разу не відвідали своїх дітей, не цікавились їх життям і здоров'ям, з психологами закладу не співпрацювали, до адміністрації закладу з заявами щодо повернення дітей у родину не звертались (а.с.20). Згідно характеристик, наданих секретарем Гуляйпільської міської ради Запорізької області від 01.02.2017року (а.с. 11,14 на звор.), відповідачі [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе негативно, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, що також підтверджується копіями постанов Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 16.11.2016року, 05.01.2017року, 27.01.2017року (а.с. 12, 13, 14). Відповідно до висновку Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON], та [PERSON] від 03.02.2017 року № 031/01-46 ( а.с.5), орган опіки та піклування, враховуючи всі встановлені ним обставини, дійшов висновку про доцільність позбавлення останніх батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Отже, своїми діями, відповідачі свідомо порушують свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до п.15 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дітей, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON], [INFO] народження, та [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Outcome: approved