Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

03.03.2015 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту, укладеним 13.08.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК») і [PERSON], станом на 10.12.2014 року в сумі 346850 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 12.08.2008 року кредитного договору № HAT0GR00000026 відповідачу було надано кредит в 51500 гривень на капітальний ремонт, в порядку та на умовах, встановлених договором, із встановлених ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушив умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. 27.03.2015 року позивач уточнив свої позовні вимоги, зменшивши їх на 131982,20 гривень - суму заборгованості, яку вже було стягнуто рішенням суду, просить стягнути заборгованість, яка станом на 20.03.2015 року становить 230005,41 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, підтримав уточнений позов (а.с.23-24, 30-33). Відповідач надав заяву про часткове визнання позовних вимог, просив застосувати позовну давність, встановлену кредитним договором 5 років, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 13.08.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК») і [PERSON] укладений кредитний договір № HAT0GR00000026, предметом якого стало надання кредиту готівкою через касу в сумі 51500 гривень на капітальний ремонт, а також 1500 гривень на сплату винагороди за надання фінансового інструменту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,33% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, період сплати з 20 по 25 число кожного місяця, в порядку та на умовах, визначених Договором (п.8.1.), зі сплатою в разі порушення строків погашення кредиту: пені в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день просрочки, але не менше 1 гривні (п.8.4. Договору), і штрафів в розмірі 250 гривень+5% від суми позову (п.5.3. Договору); кредит надається на строк з 12.08.2008 року по 12.08.2018 року (а.с.6-8). Відповідно до п.8.3 розділу 8 Договору забезпеченням виконання позичальником зобов'язань виступає іпотека - житловий будинок. Внаслідок порушення договірних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20.03.2015 року становить 350796,88 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом - 50951,87 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом - 84358,01 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом - 18770,26 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 196716,74 гривень. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 15.08.2011 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість за вищевказаним договором в сумі 131982,20 гривень (а.с.38-40), тому різниця заборгованості становить 218814,68 гривень (350796,88-131982,20). А також відповідно до п. 5.3. кредитного договору: 250 гривень (фіксована частина) і 10940,73 гривень (процентна складова). Тобто загальна сума заборгованості становить 230005,41 гривень Викладене підтверджується розрахунком (а.с.34-37). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Отже, згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Позовна давність, встановлена законом 3 роки, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст.259 ЦК України). Відповідно до п.5.5 Кредитного договору термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Тобто, сторони договору досягли згоди щодо збільшення терміну позовної давності до 5 (п'яти років). Відповідно до ч.2. ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Ч.3 ст.264 ЦК України встановлено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Отже про переривання строку позовної давності свідчить рішення суду від 15.08.2011 року, яке набрало чинності, про стягнення з відповідача заборгованості за цим кредитним договором. А тому судом не може бути застосований строк позовної давності, який просив застосувати відповідач, фактично визнаючи позовні вимоги. Виходячи з вищевикладеного, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором за уточненим позовом, яка станом на 20.03.2015 року становить 230005,41 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Позивачем при подачі позову сплачений судовий збір в розмірі 3468,50 гривень. Згідно заяви про зменшення позовних вимог 1% від суми уточненого позову становить 2300,05 гривень, тобто різниця в сумі сплаченого судового збору в розмірі 1168,45 гривень підлягає поверненню позивачеві, а судові витрати в сумі 2300,05 гривень внаслідок задоволення уточненого позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved