Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

04 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В уточненій позовній заяві, просили суд стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] вартість майна, переданого [PERSON] на відповідальне зберігання згідно акту відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області від 21 липня 2008 року з урахуванням індексу інфляції у розмірі 186156 (сто вісімдесят шість тисяч сто пятдесят шість) гривень 25 копійок. Стягнути з [PERSON], [PERSON], на користь [PERSON], [PERSON] вартість знищеного під час вселення у домоволодіння №14 по вул.Садовій у с.Молодіжне Овідіопольського району Одеської області у розмірі 198523 (сто девяноста вісім тисяч пятсот двадцять три) гривні 50 копійок. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50000 (пятдесят тисяч) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] судові витрати у розмірі 3010 (три тисячі десять) гривень. Позивачі та представник позивачів, в судовому засідання позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, через засоби масової інформації. Представник третьої особи відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, надав заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.01.2006 року Овідіопольський районний суд Одеської області розглянув цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], про усунення перешкод у користуванні власністю та за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки та будівництва - дійсним або стягнення коштів, витрачених на будівництво та постановив рішення суду, яким позов [PERSON] був задоволений, а у задоволенні зустрічного позову було відмовлено у повному обсязі. 23.06.2008 року відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-41, виданого 09.04.2008 року Овідіопольський районним судом Одеської області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю [PERSON]- незакінченим будівництвом житловим будинком з надвірними спорудами готовністю 65% та присадибною земельною ділянкою, які розміщені за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Садова, 14, шляхом виселення [PERSON] та [PERSON], з названого будинку та зобовязання звільнити присадибну земельну ділянку. 21.07.2008 року відділом Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції було повністю виконано виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-41, про що складено акт, згідно якого [PERSON] був заселений у домоволодіння № 14 по вул. Садовій у с.Молодіжне Овідіопольського району Одеської області. У звязку з тим, що [PERSON] та [PERSON], не були присутні при проведенні виконавчого провадження, так як знаходились за межами Одеської області, державний виконавець склав акт, у якому зробив опис майна позивачів, яке перебувало у будинку, який складався з 107 найменувань предметів, формально оцінивши переписане майно на суму 9680 ( девять тисяч шістсот вісімдесят) гривень. Все переписане у акті від 21.07.2008 року майно було передано на відповідальне зберігання [PERSON], яка у письмовій формі була попереджена про кримінальну відповідальність за відчуження, розтрату, підміну, приховання даного майна, про що свідчить її підпис у зазначеному акті. Про проведення примусового виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.01.2006 року позивачам, [PERSON] та [PERSON], стало відомо лише 01.10.2008 року, також стало відомо про знищення майна, яке було державним виконавцем передано [PERSON] на зберігання. Було знищено майно на загальну суму 134 880 (сто тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят) гривень, еквівалент 15330 доларів США. 07.10.2008 року позивачі звернулись з заявою до прокуратури Овідіопольського району Одеської області, у якій зазначили про всі самоуправні дії [PERSON] та [PERSON] під час проведення виконавчих дій по виконанню рішення суду, однак в задоволенні заяви їм було відмовлено. 14.12.2009 року позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулися з заявою до відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області про вирішення питання щодо повернення майна, переданого на відповідальне зберігання [PERSON], яке було розглянуто 10.02.2010 року, однак [PERSON] повідомила про відмову повернути отримане нею на відповідальне зберігання майно згідно акту державного виконавця від 21.07.2008 року. Таким чином [PERSON], яка не повернула позивачам передане їй на відповідальне зберігання майно, яке було описане у акті від 21.07.2008 року та [PERSON] який безпосередньо частково незаконно заволодів майном, а частково знищив, позбавили позивачів права власності на зазначене майно та на зруйновані господарські приміщення, живність, будівельні матеріали, які знаходились у житловому будинку та земельній ділянці за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодвіжне, вул.Садова, 14. У результаті знищення [PERSON] належного позивачам майна, вона спричинила майнову шкоду, яку вони оцінюють з урахуванням індексу інфляції 198523,5 ( сто девяносто вісім тисяч пятсот двадцять три) гривні 50 копійок еквівалент у розмірі 15330 доларів США. Також [PERSON] відмовляється повернути позивачам, передане їй на відповідальне зберігання майно, як зазначено у відповіді відділу ДВС Овідіопольського районного управління юстиції у Одеській області від 10.02.2010 року, та до теперішнього часу незаконно утримує у себе у розмірі грошових коштів 9680 ( девять тисяч шістсот вісімдесят) гривень оцінених державним виконавцем при складанні акту від 21.07.2008 року. При цьому необхідно зазначити, що реальна вартість зазначеного майна, переданого [PERSON] на відповідальне зберігання на підставі акту від 21.07.2008 року, складає 115 000 ( сто п'ятнадцять тисяч) гривень, що з урахуванням індексу інфляції на 01.10.2014 року складає 186 156 (сто вісімдесят шість тисяч сто пятдесят шість) гри. 25 копійок, наряду з вартістю майна, яке було на земельній ділянці та не увійшло до акту опису, яке [PERSON] разом з [PERSON] ( нині померлим ) знищила під час вселення [PERSON] 21.07.2008 року та складає 198523,5 ( сто девяносто вісім тисяч пятсот двадцять три) гривні 50 копійок еквівалент 15330 доларів США. Таким чином, [PERSON], перебуваючи відповідальною особою, на яку відділом ДВС Овідіопольського району Одеської області покладені обовязки по зберіганню переданого їй на відповідальне зберігання згідно акту від 21.07.2008 року, порушили право власності на належне позивачам майно, знищила його, своїми неправомірними діями завдала їм моральну шкоду, яку вони оцінюють у 50000( пятдесят тисяч) гривень. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі. У звязку з вищевикладеним, суд вважає дії відповідачів протиправними, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved