Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

02 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вимоги мотивує тим, що він із 02 липня 2007 по 21 серпня 2007 рік працював на посаді пресувальника-формувальника харчової продукції в ковбасному цеху та звільнився за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП. Не зважаючи на його роботу у дві зміни, по 10-14 год. на добу, роботодавець всупереч вимогам трудового законодавства безпідставно не нараховував йому заробітну плату за роботу в надурочні часи у подвійному розмірі та за роботу в нічний час не менше 20% тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи. Крім того, індексація заробітної плати та компенсація втрати частини заробітку не проводилась. Зважаючи на виявлені ним порушення трудового законодавства він неодноразово звертався до профспілкового комітету товариства, начальників його відділів, однак не отримавши належного захисту, як молодого спеціаліста, він вирішив звільнитись, подавши заяву на звільнення за згодою сторін, яку вимушено, за рекомендацією роботодавця, змінив на заяву про звільнення за власним бажанням. Після його звільнення, товариство неодноразово, а саме 25 квітня, 30 травня, 01 липня 2008 року та у жовтні 2009 року піддавалось перевіркам інспекцією з питань праці, у ході яких встановлено ряд грубих порушень, зокрема і його трудових прав, а посадові особи товариства притягувались до адміністративної відповідальності. Зазначає, що перевірками встановлено порушення роботодавцем вимог ст.ст.27, 97, 115 КЗпП щодо встановлення випробувального строку, виплати заробітної плати один раз на місяць, положень ст.ст.29, 30 Закону України «Про оплату праці» стосовно обов'язку довести до відома працівника умови оплати праці та забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи. Тому, вважає, що роботодавець зобов'язаний виплатити йому і вихідну допомогу при звільненні у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку. Необхідність відшкодування завданої йому шкоди, яку називає «упущеною вигодою, завданою порушенням трудового законодавства», мотивує тим, що внаслідок вимушеного, через порушення роботодавцем трудового законодавства, йому довелось звільнитись, і це не дало здійснитись його життєвим планам, а саме: працювати на м'ясокомбінаті, за направленням навчатись від цього підприємства у вищому навчальному закладі, своєю працею заробити грошей для надання допомоги своїй сім'ї, збудувати на околиці м.Глобине будинок, отримати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, одружитися, створити сім'ю. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі, індексацію заробітної плати, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, вихідну допомогу при звільненні у розмірі тримісячного середнього заробітку, а також відшкодувати упущену вигоду, завдану порушенням трудового законодавства у розмірі 3000000 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі, однак розрахунки по заявленим вимогам не надав. Представник відповідача Грущенко С.Г., який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, частково визнав позовні вимоги, зокрема: в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 286 грн. 06 коп. (розрахункові кошти на день звільнення) та 202 грн. 80 коп. (донарахована заробітна плата за п'ять робочих днів у серпні 2007 року), а також в частині стягнення компенсації, нарахованої станом на червень 2008 року у розмірі 73 грн. 52 коп., заперечивши проти задоволення позову в іншій частині. Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 02 липня 2007 року [PERSON] працював у ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат» на посаді пресувальника-формувальника харчової продукції в ковбасному цеху. 21 серпня 2007 року звільнений з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України (а.с.10). 25 квітня 2008 року Територіальною державною інспекцією праці у Полтавській області проведено перевірку додержання законодавства про працю ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат», за наслідками якої складено акт №16-08-7/26, у якому зазначено, що за період роботи [PERSON], заробітна плата виплачувалась наступним чином: згідно з платіжною відомістю від 27 серпня 2007 року йому виплачено 1050 грн. заробітної плати за липень 2007 року, аванс не виплачувався; згідно з платіжною відомістю від 31 серпня 2007 року йому виплачено 106 грн. 59 коп.; на день перевірки за серпень 2007 року йому не виплачено 286 грн. 06 коп. розрахункових. Відповідно до табеля обліку використання робочого часу, у липні 2007 року він відпрацював 16 днів (128 год.), йому нараховано 1273 грн. 28 коп., з яких: 1207 грн. 28 коп. оплата нарядів та 65 грн. 86 коп. доплата за роботу у нічний час, але достовірні дані обліку виконуваних робіт працівниками відсутні. У табелі не виділено кількість відпрацьованих годин в нічний час. Із табелю обліку використання робочого часу за серпень 2007 року вбачається, що він відпрацював 3 дні (24 год.), йому нараховано 463 грн. 65 коп., з яких: 176 грн. 33 коп. оплата згідно нарядів, 160 грн. допомога по тимчасовій втраті працездатності, 127 грн. 32 коп. компенсація за 3 дні використаної щорічної відпустки. У табелях зазначено прогули 3 липня та 6, 17, 20, 21 серпня, але докази, підтвердження, пояснення щодо прогулів відсутні. Зважаючи на те, що [PERSON] прийнятий на роботу з 02 липня 2007 року у табелі 02 липня 2007 року проти його прізвища будь-які відомості відсутні. Із 26 по 30 липня 2007 року на підставі заяви йому надано відпустку без збереження заробітної плати (а.с.138-139). 01 липня 2008 року Територіальною державною інспекцією праці у Полтавській області проведено перевірку додержання законодавства про працю ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат», за наслідками якої складено акт №16-08-7/47, у якому зазначено, що станом на день проведення перевірки [PERSON] не виплачені розрахункові кошти при звільненні (а.с.140). 11 березня 2009 року Територіальною державною інспекцією праці у Полтавській області проведено перевірку додержання законодавства про працю ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат», за наслідками якої складено акт №16-08-7/20, у якому зазначено, що: з часу звільнення [PERSON] йому не виплачено розрахункові кошти; встановлено, що він двічі у 2008 році та один раз у 2009 році звертався до товариства з вимогою надати розрахунок по заробітній платі та розрахуватись з ним; на рахунку товариства №662 «Депонована заробітна плата» обліковується не виплачена при звільненні [PERSON] заробітна плата у розмірі 513 грн. 92 коп., з яких 286 грн. 06 коп. не виплачена при звільненні заробітна плата та донараховані у червні 2008 році кошти у розмірі 276 грн. 32 коп. (до виплати 227 грн. 83 коп.), з яких 73 грн. 52 коп. компенсація частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, та 202 грн. 80 коп. за 03 липня, 16, 17, 20 та 21 серпня 2007 року (5 грн. 07 коп. (годинна тарифна ставка обвалювальника шостого розряду) х 40 год. (5 днів х 8 год.)) (а.с.135-137). 19 жовтня 2009 року Територіальною державною інспекцією праці у Полтавській області проведено перевірку додержання законодавства про працю ТОВ «Глобинський м'ясокомбінат», за наслідками якої складено акт №16-08-7/62, у якому зазначено, що: з часу звільнення [PERSON] йому не виплачено розрахункові кошти; встановлено, що він двічі у 2008 році та один раз у 2009 році звертався до товариства з вимогою надати розрахунок по заробітній платі та розрахуватись з ним; встановлено, що 03 червня 2009 року [PERSON] особисто вручено повідомлення товариства про необхідність отримати остаточний розрахунок при звільненні; станом на 19 жовтня 2009 року на рахунку товариства №662 «Депонована заробітна плата» обліковується не виплачена при звільненні [PERSON] заробітна плата у розмірі 513 грн. 92 коп., з яких 286 грн. 06 коп. не виплачена при звільненні заробітна плата та донараховані у червні 2008 році кошти у розмірі 276 грн. 3 коп. (до виплати 227 грн. 83 коп.), з яких 73 грн. 52 коп. компенсації частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, та 202 грн. 80 коп. за 03 липня, 16, 17, 20 та 21 серпня 2007 року (5 грн. 07 коп. (годинна тарифна ставка обвалювальника шостого розряду) х 40 год. (5 днів х 8 год.)); також встановлено, що згідно табелів обліку використання робочого часу по ковбасному цеху за серпень, вересень 2009 року не обліковується робота у нічний та надурочні часи, оскільки такі роботи не ведуться (а.с.126-129). Згідно з ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Під час судового розгляду позивач своїх розрахунків про стягнення з відповідача заробітної плати не надав, а представник товариства їх визнав частково. Оцінюючи у сукупності надані позивачеві органами нагляду за додержанням законодавства про працю відповіді та складені ними акти перевірок, суд враховує встановлені цими органами факти порушень законодавства, а тому, за відсутності первинних документів обліку, нарахування та виплати заробітної плати, вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають частковому задоволенню. Проводячи обрахунки належної до стягнення заробітної плати, суд виходить з того, що 286 грн. 06 коп. нарахована при звільненні [PERSON], але не виплачена заробітна плата. Із матеріалів перевірок вбачається, що у червні 2008 року товариство додатково нарахувало 202 грн. 80 коп. за 03 липня, 16, 17, 20 та 21 серпня 2007 року (5 грн. 07 коп. (годинна тарифна ставка обвалювальника шостого розряду) х 40 год. (5 днів х 8 год.)), що після утримання податків та обов'язкових платежів становить 166 грн. 30 коп. Додатково нараховану компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати станом на червень 2008 року у розмірі 73 грн. 52 коп. суд не бере до уваги, оскільки вважає, що строк її невиплати інший. Тому, із 21 серпня 2007 року значиться невиплаченою заробітна плата у розмірі 452 грн. 36 коп. (286 грн. 06 коп. + 166 грн. 30 коп.). Вимоги позивача про необхідність стягнення заробітної плати за роботу у нічний та надурочний час усупереч ст.60 ЦПК України належними та допустимими доказами не підтверджені. В акті перевірки товариства інспекцією праці від 19 жовтня 2009 року встановлено, що облік робіт у вказані часи у серпні-вересні 2009 року не вівся, оскільки такі роботи не проводились. Акт перевірки товариства інспекцією праці від 25 квітня 2008 року містить відомості про те, що згідно табеля обліку використання робочого часу [PERSON] за липень 2007 року, йому нарахована доплата за роботу у нічний час у розмірі 65 грн. 86 коп. Однак, зважаючи на проведене опитування головного бухгалтера товариства, начальника відділу оплати праці, за відсутності положення про оплату праці та відсутність достовірного обліку (не виділено кількості відпрацьованих саме в нічний час годин), з'ясувати правову природу таких нарахувань інспекції не вдалося. Вимоги позивача про стягнення індексації не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, а у серпні 2007 року він дорівнював 100,6. Щодо індексації грошових доходів у липні 2007 року, то згідно з п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, індексація у базовому місяці не проводиться. Відповідно до ст.ст.1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Згідно зі ст.5 вказаного Закону та п.6 вказаного Порядку своєчасно не отриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає. Із матеріалів справи вбачається, що лише 03 червня 2009 року [PERSON] належним чином отримав від роботодавця листа з пропозицією отримати заборгованість по заробітній платі, тому в червні 2009 року він не позбавлений був можливості отримати належну йому заробітну плату. У зв'язку з викладеним, суд обраховує компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, виходячи з періоду: з вересня 2008 року (з місяця, наступного після звільнення) до травня 2009 року (за місяць перед запланованою виплатою). Нарахований але не виплачений грошовий дохід за серпень 2007 року 452 грн. 36 коп., приріст індексу споживчих цін за вказаний період становить 44,1% (1,022 х 1,029 х 1,022 х 1,021 х 1,029 х 1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,008 х 0,995 х 0,999 х 1,011 х 1,017 х 1,015 х 1,021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,009 х 1,005 х 100 - 100), компенсація - 199 грн. 50 коп. (452 грн. 36 коп. х 44,1 : 100). Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Із матеріалів справи вбачається, що позивач припинив свій трудовий договір із товариством фактично за ч.1 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням, а не за ч.3 ст.38 вказаного Кодексу, формулювання причин звільнення не оскаржував, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Неотримання позивачем внаслідок винних дій відповідача доходів, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущену вигоду) у вказаному в позовній заяві розмірі, належними та достатніми доказами не доведено.

Outcome: partial