Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

02 червня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася з позовними вимогами до відповідача [PERSON], третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його сина, [PERSON],[INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 08 березня 2008 року по 12 липня 2010 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу у них є син: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Рішенням Дунаєвецького районного суду від 06.05.2009 р. присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.04.2009 р. до досягнення повноліття дитиною. Однак відповідач матеріально не допомагає, аліменти за період з 27.04.2009 р. по 29.02.2016 р. не сплачував, тому станом на 29.02.2016 року за ним рахувався борг в розмірі 18408,60 грн.. Крім того, відповідач з 2009 р. із сином [PERSON] не спілкується, не телефонує йому, не приймає участі у вихованні та навчанні, у навчальному закладу, де навчається [PERSON], жодного разу не з'являвся, навчанням та шкільним життям сина не цікавився. Згідно висновку органу опіки і піклування Дунаєвецької райдержадміністрації від 31.03.2016 р. №538-07/2016, відповідача, [PERSON], доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина, [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду. Представник позивачки по довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його та позивачки відсутності, згідний на заочний розгляд справи, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Представник по довіреності третьої особи: Дунаєвецької районної державної адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила проводити розгляд справи у її відсутності. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано виконавчим комітетом Підлісномукарівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницькій області, актовий запис №4 (а.с.6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, яке видане 12 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №77 (а.с.5) видно, що 12 липня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище «[PERSON]» в подальшому 29 червня 2013 року, позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], та перейшла на його прізвище «[PERSON]». З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №1869 від 03.03.2016 року, виданого відділом державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції (а.с.9), про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], відповідно до виконавчого листа №2-280/2009 вбачається, що відповідач станом на 29.02.2016 року має загальну суму заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 18408,60 грн., сплачено всього аліментів 1134 грн.. Судом встановлено, що [PERSON] навчається у 2-му класі Підлісномукарівської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, навчається у школі з 01 вересня 2014 року, за період навчання дитини, батько жодного разу не з'являвся у школі, не відвідував батьківські збори, не цікавиться навчанням та вихованням сина, що підтверджується довідкою №41 від 02 березня 2016 року, виданою Підлісномукарівською середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів (а.с.11). Відповідно до довідки виданої в.о. старости по місцю проживання [PERSON] (а.с.12), його батько [PERSON] на території с.Підлісний Мукарів не зареєстрований і не проживає і з 2009 року по даний час на території с.Підлісний Мукарів не з'являвся і участі у вихованні сина не брав. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 25 лютого 2016 року, складеного начальником Служби у справах дітей Дунаєвецької райдержадміністрації (а.с.7) вбачається, що в [ADDRESS] Хмельницької області проживають та зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Житлове приміщення на першому поверсі одноповерхового будинку, який складається з чотирьох кімнат, опалення газове, водопостачання криничне, житлова площа 67,68 кв.м., санітарно-гігієнічні умови підтримуються на належному рівні, для виховання та розвитку дітей створені всі належні умови. Зі слів матері та дитини, батько [PERSON], [PERSON] життям та здоров'ям дитини не цікавиться. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи дані обставини, судом встановлено, що відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконує протягом тривалого часу, а саме: з народження дитини і не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З висновку №538-07/2016 від 31 березня 2016 року Дунаєвецької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.16) видно, що в 2010 році подружжя розлучилося, син залишився проживати з матір'ю. Батько, [PERSON], батьківські обов'язки виконує неналежним чином,протягом тривалого часу зі своїм сином не спілкується, не телефонує, не приймає участі у вихованні та навчанні . У навчальному закладі, де навчається [PERSON], жодного разу не з'являвся, навчанням та шкільним життям сина не цікавився, аліментів, призначених рішенням Дунаєвецького районного суду, не сплачує., а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищенаведені докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, свідомо і навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні своєї малолітньої дитини. Тому суд вважає,що позов [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини [PERSON], [INFO] , заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved