Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

03 червня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 4\~051,78 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 720,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, яка відбулася 08.02.2012 року по вині відповідача [PERSON], позивач поніс матеріальні збитки, оскільки було пошкоджено автомобіль, яким керував [PERSON] та який належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ «НАСК «Оранта» згідно Полісу №АА/6924967. Власник пошкодженого в ДТП автомобіля [PERSON] звернувся до позивача з вимогою виплатити йому страхове відшкодування, так як його відповідальність була застрахована відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач свої зобовязання, передбачені законом виконав шляхом виплати потерпілому власнику автомобіля - [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 4\~051,78 грн. і тепер до нього перейшло право регресної вимоги відшкодування заподіяного збитку. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати з залученням аварійного комісара. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як вбачається з заяви. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обовязок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що постановою Соломянського районного суду м. Києва від 12.03.2012 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Зокрема в постанові зазначено, що [PERSON] 08.02.2012 року о 14 год. 10 хв. залишив автомобіль [NUMBER], в м. Києві по вул. Тополева, 3-а, не вчинив всіх мір, щоб не допустити його самовільного руху в результаті чого автомобіль покотився до допустив зіткнення із припаркованим позаду автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.15.12 ПДР. Постанова набрала законної сили. Згідно Звіту №718-У з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, що 21.03.2012 року складений ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мерседес» державний номер [NUMBER] в результаті йог пошкодження в ДТП, складає 4\~862,13 грн. 30.03.2012 року [PERSON], як власник пошкодженого автомобіля «Мерседес» державний номер [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про виплату шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля в розмірі 4\~862,13 грн. Згідно із наказом Моторно (транспортного) страхового бюро України №1397 від 03.05.2012 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]» було виплачено 4\~051,78 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Зазначені кошти, згідно платіжного доручення №2148 від 04.05.2012 року були перераховані на імя [PERSON] Стаття 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачала, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно полісу №АА/6924567 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в період з 15.08.2011 року по 14.08.2012 року була застрахована цивільна відповідальність [PERSON], який є власником автомобіля «Мерседес», державний номер [NUMBER]. Стаття 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. В судове засідання відповідач не зявився, та не надав доказів, що на момент ДТП його цивільна відповідальність була застрахована. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, оскільки позивачем в повному обсязі виконані свої зобовязання за Законом та виплачено шкоду в розмірі 4\~051,78 грн., тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченої шкоди в порядку регресу, що становить 4\~051,78 грн. Крім того, стаття 40.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Оскільки, згідно вимог ст.38.2 Закону, позивач може повернути лише страхове відшкодування, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 720,00 грн. за послуги аварійних комісарів, що сплачені на підставі платіжного доручення №2092 від 25.04.2012 року, оскільки це не є кошти, які виплачені як страхове відшкодування. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial