Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

02 червня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява за підсудністю з Печерського районного суду м. Києва. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №R53700310655В від 10.08.2012 року в сумі 57 961,51 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору від 10.08.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем, [PERSON] було надано кредит в сумі 70 000,00 грн. строком до 10.08.2016 року зі сплатою 31% річних. Як зазначає позивач, ним виконані зобов'язання та надані кошти в користування, проте відповідач не виконує належним чином умов договору та не повертає кошти на умовах, визначених договором, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 16.07.2014 року становить: 57 961,51 грн., що складається з: 52 792,06 грн. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту, 803,43 грн. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів та комісії, 4 366,02 грн. - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в їх відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та не заперечувала проти сплати боргу в сумі 19 600,00 грн. В іншій частині вона зазначила, що позовні вимоги не обґрунтовані та не можуть бути задоволені. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 10.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №R53700310655В за яким Банк надав [PERSON] кредит у сумі 70 000,00 грн. строком до 10.08.2016 року (включно) зі сплатою 31% річних (п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору). Відповідно до п.3.5 Кредитного договору Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно до 18 числа кожного місяця. Банк виконав свої зобов'язання по вказаному договору, надавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 70 000,00 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам від 10.08.2012 року. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала факту отримання кредитних коштів. Відповідно до п.5.2.2 кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника здійснити дострокове повернення Кредиту протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення Позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення Кредиту або у інші строки, передбачені умовами цього Договору. Умовами п.7.1 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення Кредиту та/або сплати Процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення зобов'язань, включаючи день погашення. 05.08.2014 року [PERSON] був направлений лист-вимога. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16.07.2014 року становить: 57 961,51 грн., що складається з: 52 792,06 грн. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту, 803,43 грн. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів та комісії, 4 366,02 грн. - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Частина 2 статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховано три проценти річних на заборгованість по тілу кредиту та відсотках, проте, так як умовами Договору передбачено нарахування 31% річних за користування коштами та діючим законодавством не передбачено нарахування процентів на проценти, тому суд не вбачає підстав для стягнення трьох процентів річних, нарахованих на тіло кредиту під час дії договору та проценти. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума заборгованості по кредиту в розмірі 52 549,76 грн. (поточна та прострочена заборгованість за кредитом), інфляційні втрати, нараховані на тіло кредиту - 199,04 грн., заборгованість за відсотками за період з 18.06.2014 року по 16.07.2014 року - 531,36 грн., інфляційні втрати - 243,57 грн., пеню в сумі 2 496,05 грн. (суд вважає за можливе зменшити розмір пені на підставі ст..551 ЦК України, оскільки відповідачем виконувались зобов'язання в частині сплати кредитної заборгованості, проте не в повному обсязі), а всього підлягає до стягнення 56 019,78 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial