Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

02.08.2017р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з 20.12.2003р. і по теперішній час вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого [INFO]. у них народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON], у свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком дітей, але на даний час вони разом не проживають, діти проживають біля позивачки, а відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на їх утримання. Враховуючи наведене, позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку і доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання дітей до їх повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, а справу просив розглянути без його участі. Як зазначено у ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а відповідно до ч.2 ст.158 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка і відповідач з 20.12.2003р. і по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу [INFO]. у них народилося двоє дітей [PERSON] та [PERSON], у свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком дітей, які в теперішній час згідно тверджень позивачки та довідки Вільшанської сільської ради Савранського району Одеської області від 31.07.2017р. №707 проживають біля позивачки, а відповідач у добровільному порядку не надає позивачці належної матеріальної допомоги на утримання дітей, між позивачкою та відповідачем відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей та відповідач позов визнає. Згідно ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст.180, ч.2 ст.141 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому, проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язку щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції Закону України №2037-VIII від 17.05.2017р.). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України). Суд роз'яснює, що згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд також роз'яснює, що відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. На підставі п.6 ст.214, ч.ч.1, 2 ст.79, ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 640,00грн.. Таким чином,

Outcome: approved