Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

04 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого 04.04.2016 року, на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 1 га, розташовану в межах території [PERSON] сільської ради для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4823383200:02:000:0516. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 09 квітня 2016 року помер його батько [PERSON], спадкоємцями якого є він позивач, а також відповідачі [PERSON] та [PERSON], однак останні до нотаріальної контори не зверталися та на спадщину не претендують. За життя, а саме 05.07.2012 року, спадкодавець, з метою отримання у власність земельної ділянки площею 1.0 га призначеної для ведення особистого селянського господарства, звернувся із відповідною заявою до Жовтневої РДА та на підставі Розпорядження від 28.12.2012 року за № 812-р, йому було надано дозвіл щодо відведення земельної ділянки в межах території [PERSON] сільської ради Миколаївської області, у власність для ведення особистого селянського господарства та виготовлення технічної документації. На виконання даного розпорядження спадкодавцем було замовлено та отримано: - кадастровий план зовнішніх меж земельної ділянки; - топографія з координатами меж ділянки; - витяг з Державного земельного кадастру від 08.09.2016 року, згідно якого вищевказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер (4823383200:02:000:0516); - довідки з Держземагенства про наявні земельні сервітути та обмеження даної ділянки. Отже, спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа на земельну ділянку - державного акта на право власності. Задля належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до Приватного нотаріусу Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], однак в оформленні спадкових прав щодо вищевказаної земельної ділянки йому відмовлено через ненадання правовстановлюючих документів на імя спадкодавця щодо цього майна, та через що він був змушений звернутися до суду із цим позовом. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив про їх задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявами, в яких позовні вимоги [PERSON] визнали та просили про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 38, 39, 67-70). Відповідач [PERSON] сільська рада звернулася до суду із заявою, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила про розгляд справи за відсутні їх представника (а.с. 30). Відповідач [PERSON] управління Держгеокадастру у Миколаївській області свого представника в судове засідання не направило, однак згідно письмових пояснень, Управління заперечує проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність заявлених вимог до даного Управління як до відповідача, адже підставою звернення до суду з таким позовом є відмова органу місцевого самоврядування в завершенні приватизації, проте Управління не є таким органом, будь-яких рішень щодо передачі [PERSON] земельної ділянки площею 1,0 га у власність не приймались (а.с. 43-45). Відповідач [PERSON] РДА подала до суду клопотання про вирішення справи на розсуд суду без участі їх представника (а.с. 62). Зі змісту письмових доказів, суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. За даними копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 04 квітня 2016 року, про що [PERSON] сільською радою Вітовського району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 2 від 07.04.2016 р. (а.с. 9). Право [PERSON] на спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємця першої черги - сина померлого, підтверджується даними копії свідоцтва про народження позивача (а.с. 18). За даними [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 56). Відповідно до відомостей [PERSON] сільської ради Вітовського району (а.с. 58-59), на час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO] (Радянська) 12. На час смерті із ним проживали дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON] Згідно копії заяви [PERSON] на імя голови [PERSON] (Жовтневої) РДА від 05.07.2012 року, [PERSON] просив про передання йому безоплатно у власність земельної ділянки площею 1, га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 10). Розпорядженням Жовтневої ([PERSON]) РДА від 28.12.2012 року № 812-р, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність (а.с. 11), серед яких за переліком громадян, яким надано такий дозвіл значиться [PERSON]. Згідно даних копії з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.09.2016 року, у Державному земельному кадастрі внесено запис про земельну ділянку за кадастровим номером 4823383200:02:000:0516 для ведення особистого селянського господарства. За даними інформації про документацію, то щодо даної земельної ділянки виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 17.04.2013 р. ДП «Центр Державного земельного кадастру» [PERSON] регіональна філія (а.с. 12-14). За даними відділу Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області від 2015 року, земельна ділянка орієнтовним розміром площею 1,0 га, яка відводиться у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту в межах території [PERSON] сільської ради, відводиться за рахунок земель, які згідно державної статистичної звітності з кількісного обліку земель станом на 01.01.2015 р. обліковуються як землі державної власності сільськогосподарського призначення за угіддями рілля (землі запасу) (а.с. 17). Відповідно до положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3\~ст.152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1\~ст. 1225 ЦК України. Відповідно до положень\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Згідно з абзацом 2 п. 1\~розділу Х «Перехідні положення» ЗК України\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким чином, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акту на право власності на ім'я спадкоємця. В той же час, позивач не посилається на докази та не надає такі, що підтверджують наявний спір про право, тобто доказів відмови відповідного органу в завершенні позивачу процедури приватизації спірної земельної ділянки, не зважаючи на те, що за клопотанням представника позивача саме для надання таких доказів в судовому засіданні неодноразово оголошувались перерви з 09 листопада 2017 року та що свідчить про зловживання наданими учаснику справи процесуальними правами. Більш того, зі змісту наданих письмових доказів слідує, що спадкоємцями першої черги, які також прийняли спадщину після смерті [PERSON], окрім позивача, є дружина померлого - [PERSON] та син [PERSON], отже висуваючи вимоги щодо завершення права на приватизацію одноособово та видачу свідоцтва на право власності на земельну ділянку в цілому, позивач фактично порушує права даних осіб, як спадкоємців [PERSON]

Outcome: dismissed