Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

04.01.2016 року [PERSON] звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом, який згодом доповнив (а.с.75,76), до [PERSON] про визнання договору піднайму жилого приміщення від 03.08.2005 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в Об»єднанні житлово будівельних кооперативів припиненим; виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] без надання іншого житлового приміщення; стягнення судових витрат. Обґрунтовуючи вимоги наступним: 03.08.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір піднайму жилого приміщення по квартирі [ADDRESS]. Зазначає, що відповідач була зареєстрована у вказаній квартирі в якості піднаймача. Вказує, що 01.07.2008 року позивач набув право власності на вказану квартиру. 24.04.2015 року направив відповідачу попередження за 3 місяці про припинення вказаного договору піднайму. Проте, в добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстрації та виселитись, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в поданому позові (а.с.75,76), зазначивши, що відповідач має бути виселена із спірного житла на підставі ст. 97 ЖК УРСР. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити, поклавшись на письмові заперечення (а.с. 50-52). Представник третьої особи Об»єднання житлово будівельних кооперативів та третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином (а.с. 71). До суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 73, 80). Суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з таких підстав: 03.08.2005 року між наймачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір піднайму жилого приміщення по квартирі [ADDRESS].(а.с. 8). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 91 ЖК УРСР наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї, які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлюваних цим Кодексом. Договір піднайму укладається в письмової формі з наступною реєстрацією у житлово-експлуатаційній організації. Крім того, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на нерухоме майно від 01.07.2008 року, на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради від 17.07.2006 року [PERSON] отримав у приватну власність вищезгадану квартиру [ADDRESS].(а.с. 7). Враховуючи викладене, в силу зміни правового статусу спірного житла, договір найму квартири [ADDRESS], на думку суду, припинив свою дію. Згідно ст. 99 ЖК УРСР у разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Таким чином, спірний договір піднайму житлового приміщення припинив свою дію в силу закону з часу набуття позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] і не потребує додаткового визнання його припиненим судом. За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги те, що станом на час звернення позивача до суду і розгляду справи в суді, позивач втратив статус наймача і між сторонами по справі наявні правовідносини у сфері здійснення права власності, посилання останнього на ст. 97 ЖК УРСР, як правову підставу для задоволення його вимог в частині виселення відповідачки, на думку суду, не заслуговують на увагу і у зв»язку з чим, вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглянув справу в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: dismissed