Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

04.05.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визнаення місця проживання малолітньої дитини. Вимоги обґрунтувала тим, що 16.03.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, вірність, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких буває дитина, що тяжким чином впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу та дитині душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Тому на підставі викладеного просить розірвати шлюб між ними та визначити місце проживання дитини разом з нею, оскільки дитина зареєстрована з нею за однією адресою, позивач спроможна забезпечити його всім необхідним. У неї нормований робочий день, з роботодавцем укладений трудовий договір, яким передбачено своєчасну виплату заробітної плати та надання соціальних гарантій пов`язаних з материнством. Дитина відвідує шкільний заклад, облікована в медичних установах, відвідує хореографічний та художній гуртки. Відповідач не приділяє належної уваги дитині, у нього ненормований робочий день, він майже завжди всім незадоволений, вживає спиртні напої, при дитині підіймає руку на позивачку, має кримінальне минуле. Дитина його боїться та просить не залишати його наодинці з батьком. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила долучити до матеріалів справи висновок районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації №28-1080/0/268-20 від 20.08.2020 року, згідно якого орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , місцем проживання його матері [PERSON] [ADDRESS] (а.с.39-40). Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 16.03.2011 року, про що 16.03.2011 року зроблено відповідний актовий запис №21, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 16.03.2011 року (а.с.10). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 17.01.2012 року (а.с.11). З довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМ ТРАНС КР» №2 від 30.04.2020 року встановлено, що [PERSON] працює на посаді начальника юридичного відділу ТОВ «РЕМ ТРАНС КР» з посадовим окладом 20000 грн. (а.с.12). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити в цій частині. Що стосується позовних вимог в частині визначення місця проживання малолітньої дитини, суд вважає слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 160 СК України, місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років. Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання. В свою чергу, дитина, якій виповнилося 14 років та батьки якої проживають окремо, самостійно приймає рішення щодо місця свого проживання. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Отже, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, з висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації від 20.08.2020 року вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки, судом не встановлено, що відповідач порушує права позивача щодо визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] разом з нею, суд вважає, що в задоволені позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі ст.. 110, 112, 160 СК України, ст.29 ЦК України,

Outcome: partial