Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

03.02.2020 позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 07.06.2010 у розмірі 13166,41 грн., станом на 10.12.2019, з яких заборгованість за кредитом 7823,80 грн. (прострочена) та заборгованість за відсотками нарахованими в порядку ст. 625 ЦК України 1314,92 грн., пеня 2924,53 грн. та штрафи: фіксована частина 500 грн., процентна складова 603,16 грн. Також просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 07.06.2010 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке перейменоване на АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 11900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, за умовами кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Позивач розміщуючи положення Умов та Правил надання банківських послуг на своєму офіційному сайті «www.privatbank.ua», публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, таким чином клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач надав згоду на те, що вказана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі, - Договір), який по своїй суті фактично є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України. Цією заявою відповідач підтвердив свою поінформованість про умови кредитування та підписуючи заяву прийняв пропозицію банку укласти договір, тобто акцептував пропозицію банку укласти договір та погодився із запропонованими банком Умовами і Правилами. Згідно з п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент. Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 Договору передбачена можливість зміни Банком тарифів та невід`ємних частин договору. Використовуючи це право, банк змінював відсоткову ставку за користування кредитними коштами. Свої зобов`язання за кредитним договором від 07.06.2010 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача в примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 2102 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 5 зворот). Відповідач [PERSON] , про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 69), але до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву та заяв з процесуальних питань не надав (а.с. 72, 73). У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, беручи до уваги повторну неявку до суду відповідача, неподання ним відзиву, суд на місці постановив здійснювати розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення, що узгоджується з положеннями ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.06.2010 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 41-43) та [PERSON] (а.с. 37-38), укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 18), у якій відповідач підтвердив своїм підписом, що вказана заява разом з Пам`яткою Клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, а також що він ознайомлений з умовами кредитування та погоджується на них (а.с. 18, 19, 20-36). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказаних обставин відповідач не заперечив. Згідно умов вказаного договору, [PERSON] встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок з видачею кредитних карт у розмірі 500 грн., який в подальшому збільшувався до 11900 грн., що підтверджується довідку про зміну умов кредитування та довідкою про видачу карт (а.с. 53, 54). Відповідно до п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Умов та Правил [PERSON] надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку. Кредитування [PERSON] здійснювалося за умовами кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 9-17, 19, 51). Згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» за користування кредитними коштами встановлюється базова відсоткова ставка 2,5 % на місяць, з 01.09.2014 2,9 % на місяць та з 01.04.2015 - 3,6 % на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році (а.с. 19, 51). Також договором визначено розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с. 19, 51). Умовами договору передбачено пеню = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) = 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або відсотками на суму від 100 грн. (а.с. 19, 51), а також пеня = 0,24 % від суми заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або відсотками на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше (а.с. 19, 51). Тарифами «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено сплату штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, а саме штраф фіксована частина 500 грн. та штраф процента складова 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с. 19, 51). [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с. 9-17), з якого слідує користування кредитними коштами та часткове погашення заборгованості, зокрема на суму 800 грн. 27.06.2019 (а.с. 15 зворот). Вказаний факт також підтверджено випискою по рахункам Відповідача (а.с. 55-63) Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору (п. 2.1.1.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 1.1.6.1 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 07.06.2010, суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором від 07.06.2010 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 11900 грн., що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 9-17). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 10.12.2019 утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту 7823,80 грн., заборгованість по відсоткам нарахованим відповідно до ст. 625 ЦК України 1314,92 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 9-17), який відповідач не заперечив, та з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Виходячи зі змісту ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки умовами договору визначено право позивача на отримання пені у разі несвоєчасного погашення кредиту та /або процентів, то виходячи з доведеності факту порушення грошового зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за пенею 2924,53 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем (а.с. 9-17), який відповідач не заперечив. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд, вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити,

Outcome: partial