overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

03.05.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати її сина таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В його обґрунтування послався на те, що він являється власником вказаної квартири. В даній квартирі зареєстрований його брат. Відповідач понад три роки не проживає в зазначеній квартирі, проживає у Польщі. Останній не бере участь в утриманні житла, у квартирі відсутні його речі. Вважає, що відповідач втратив право користування даним житлом. Реєстрація відповідача перешкоджає йому вільно розпоряджатись квартирою на свій розсуд. Тому просить позов задовольнити. 14.05.2019 року у справі було відкрито провадження правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначалось на 05.09.2019 року, сторони не з`явилися. Представник позивача позов підтримав. Також подав суду письмову заяву відповідача, у якій останній вказав, що позов визнає в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши заяву відповідача, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. За позивачем зареєстровано право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15431935 від 25.12.2013 року. Як вбачається з довідки про склад сім`ї №7887 від 02.05.2019 року та копії будинкової книги у вказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідач Актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 02.05.2019 року стверджується, що відповідач за фактичним місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. В силу того, що відповідач зареєстрований у зазначеній вище квартирі, але в ній не проживає понад 3 роки, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності житлом. Беручи до уваги вище наведене, а також заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

03.05.2019 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1991 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них дітей немає. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стало відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на життя, внаслідок чого вони 10 років спільно не проживають. У зв`язку з тим, що місце перебування відповідача їй невідоме у неї відсутня можливість розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану. На примирення не згідна тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 27.04.1991 року зареєстрували шлюб у Зубрянській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 27.04.1991 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 768,40 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

03.05.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільної доньки - [PERSON] , [INFO] . На її користь рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 50 гривень щомісячно, починаючи з 06.12.2004 року і до [INFO] . На даний час, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є достатнім для матеріального утримання доньки, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, просить суд змінити розмір аліментів на утримання дитини з 50 гривень щомісячно до 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Позивач до суду не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги змінила. Просить суд стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позов не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2005 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 50 грн. щомісячно, починаючи з 06.12.2004 року і до [INFO] . Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року становить 2118 гривень. Отже, враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей відповідного віку зріс, відповідач сплачує аліменти в розмірі 50 гривень щомісячно, даний розмір є недостатнім, а тому суд вважає, що є підстави для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

03.05.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 05.03.2003 року, вказавши у позові, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом спільного життя сторонам не вдалося створити міцну сім`ю через несумісність характерів та поглядів на життя. В позові зазначив, що протягом спільного життя сторонам не вдалося створити міцну сім`ю через несумісність характерів та поглядів на життя. Більше двох років сторони проживають окремо, ніхто не намагається відновити сімейні відносини. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила шлюб розірвати, вимоги про стягнення з відповідача судового збору залишити без розгляду (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явився також, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с. 17). Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у зв`язку із визнанням позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 05.03.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

03.05.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] , за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22.09.2001 року відділом РАГС Березанського РУЮ, актовий запис № 52, мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинились, причиною розлучення є несумісність характерів. 08.05.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. 27.06.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду справи по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 14.08.2019 року та 11.09.2019 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 11.09.2019 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2001 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини подружжя припинились і вони стали проживати відокремлено. Наразі вони спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають, відтак сумісне життя останніх не склалось. В зв`язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

03.06.2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 294. Від шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, внаслідок чого втратили почуття любові та поваги один до одного. Наразі сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою позов підтримав повністю, просив задовольнити. Відповідач в суд не з'явився, викликаний, про поважність причин не явки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

03.06.2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2014 року, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. 27 червня 2014 року в судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні був проти розірвання шлюбу з позивачкою та заявив клопотання про надання їм строку на примирення. Клопотання відповідача судом було задоволено, а саме надати сторонам строк для примирення з метою збереження сім'ї, наступне судове засідання було призначено на 06.08.2014 рік. В судове засідання 06.08.2014 року від позивача надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання 06.08.2014 року не з'явився, причину неявки суду не повідомив, але він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про що в матеріалах справи міститься розписка про отримання судової повістки (а.с. 18). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами зареєстрований 19.09.2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом № 938. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

03.06.2014р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [NUMBER] яка складає 27/100 частини домоволодіння з відповідними надвірними спорудами та господарчими будовами, розташоване по [ADDRESS] і зареєстрований на Універсальній Біржі «Південь» від 11.03.2001 за №893. Нотаріально даний договір не посвідчувався, що перешкоджає йому (позивачу) в даний час розпорядитися спірною квартирою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 11.03.2001 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу. Згідно договору [PERSON] продала а [PERSON] придбав у власність квартиру [NUMBER] яка складає 27/100 частини домоволодіння з відповідними надвірними спорудами та господарчими будовами, розташовану по [ADDRESS]. Даний договір був оформлений на Універсальній Біржі «Південь» і зареєстрований за №893 від 11.03.2001року, а також 28.03.2001р. у МБТІ за реєстровим №1694. Нотаріально даний договір не посвідчувався. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири ( житлового будинку) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги вабить недійсність договору. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконали умови угоди, що вимагає нотаріального посвідчення, суд має право визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

03.06.2014р [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 07.06.2002 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2002 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. З 2011р сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

03.06.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконкому Тернівської районної у місті ради /далі Виконком/ про визначення додаткового двохмісячного строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] р. матері [PERSON]. В обґрунтування вказує, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інших спадкоємців немає, спадщина відкрилася на належне матері майно. Звернувшись до нотаріуса отримав відмову, оскільки пропустив встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Зазначений строк пропустив з поважних причин, проживав окремо від матері та знаходився в відрядженні в м.Києві. Позивач [PERSON] надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач Виконком направив суду листа про згоду з позовом та розгляд справи в відсутності представника. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Наявність родинних відносин, смерть спадкодавця, хвороба позивача, підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1272 ЦК України згідно норм якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідач позов визнав, суд не входить в обговорення поважності причин пропуску строку, та в разі згоди вважає можливим визначити позивачу додатковий двохмісячний строк, достатній для подачі зави про прийняття спадщини після померлого спадкодавця. На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

03.06.2014 р. [PERSON] звернувся з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, на його користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з 28.11.1997 року. Рішенням Тернівського районного суду від 20.07.2011 року шлюб між ними був розірваний. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з ним. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, в зв'язку з цим він змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю дітей позивача: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження - а.с.3,4. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved