Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

02 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про встановлення факту належності [PERSON], яка померла 18.02.2007 року в с.Іванівці Мукачівського району Закарпатської області дублікату свідоцтва про право власності житлового будинку та надвірних споруд від 19.09.2017 року та встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], як онука та бабусі. Заяву мотивує тим, що 18.02.2007 року його бабуся [PERSON] померла. За життя вона набула права власності на житловий будинок в с.Іванівці по вул.Миру, 17. 02.01.2018 року померла його мати [PERSON], яка являлася донькою померлої [PERSON] Після смерті матері та бабусі він залишився єдиним спадкоємцем. Заявник звернувся до приватного нотаріусу Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення своїх спадкових прав. Однак при вивченні документів нотаріусом було виявлено помилку в свідоцтві про право власності, а саме фамілія померлої [PERSON] не збігалася з даними в свідоцтві про смерть. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника заявника надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутності, в якій зазначила, що вимоги викладені в заяві підтримують в повному обсязі, просить суд заяву задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, де зазначено, що вирішення заяви по суті залишає на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть І-ФМ № 034184, виданого виконкомом Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 19.02.2007 року, актовий запис № 11, [PERSON] померла 18.02.2007 року (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть І-ФМ № 241379, виданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 02.01.2018 року, актовий запис № 5, [PERSON] померла 02.01.2018 року (а.с.6). Заявник [PERSON], являється сином померлої [PERSON], яка в свою чергу, являлася донькою померлої [PERSON] (свідоцтва про народження серії І-УР № 541100 від 14.04.1960 року, свідоцтво серії ІV-ФМ № 295777 від 01.06.1991 року, а.с.9). В матеріалах справи наявна ксерокопія дублікату свідоцтва на право власності від 19.09.2017 року, відповідно до якого померлій [PERSON] на праві приватної власності належить будинок та надвірні споруди, який розташований в селі Іванівці за № 17 по вулиці Миру (а.с.4). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 березня 1995 року № 5 № Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз'яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів померлій [PERSON], а саме: свідоцтва про право власності на будинок та надвірні споруди, який розташований в селі Іванівці за № 17 по вулиці Миру, необхідно заявнику для реалізації права на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON], а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження померлої матері заявника [PERSON] (прізвище після одруження [PERSON]) - прізвище та по батькові померлої бабусі заявника вказано «Гевцій Ірина Емілянівна», а у свідоцтві про смерть «Геці Ірина Емілівна», за таких обставин, суд вважає, що є достатньо підстав для того, щоб встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] являється онуком померлої [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено факти, про які просить заявник, встановлення зазначеного юридичного факту має значення для належного оформлення його спадкових прав та враховуючи, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Вимоги про відшкодування судових витрат заявником не ставилось, тому такі слід віднести за її рахунок.

Outcome: approved