Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

03.11.2015 року позивач, виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради , звернувся до суду із позовом про відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 24.11 [INFO] у матері, [PERSON], без позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовували тим, що [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO], [PERSON], 24.11 [INFO] . Відомості про батька дітей записані відповідно до вимог ст. 135 СК України. 10.03.2015 року на їхню адресу надійшло повідомлення з Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про вчинення фізичного насильства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], 24.11 2014 року, який був поміщений на лікування до ПМКДКЛ . Було встановлено, що відповідач перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння побила дитину та спричинила легкі тілесні ушкоджу, які потягли за собою короткочасний розлад здоров»я. З цього часу сім»я [PERSON] перебуває на обліку у службі у справах дітей. Однак [PERSON] належних висновків не зробила, продовжує зловживати спиртними напоями, не піклується про дітей, неодноразово притягувалась до відповідальності за невиконання батьківських обов»язків. Так як перебування дітей у матері становило небезпеку для їхнього життя і здоров»я, рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 294 від 29.10.2015 року затверджений висновок служби у справах дітей про відібрання дітей . У зв»язку з відібранням дітей та влаштування їх до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради просили стягнути з відповідача на користь вказаного дитячого закладу аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку ( доходу) відповідача на утримання дітей. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила, що половина викладених у позовній заяві фактів не є правдивими, що вона дійсно зловживала спиртними напоями, притягувалась до адміністративної відповідальності двічі, але після відібрання дітей одумалась та буде належним чином доглядати та виховувати дітей. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Прокурор наполягав на задоволенні позовних вимог. Заслухавши сторони, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що відповідач є матір»ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], 24.11 [INFO]. Відомості про батька дітей записані відповідно до вимог ст. 135 СК України. Діти проживають з відповідачем за адресою м. Полтава , пров. Диканський, 21 . Окрім того за вказаною адресою разом відповідачем та дітьми проживають мати відповідача , [PERSON] та бабуся , [PERSON] Відповідач не працює, отримує щомісячну державну допомогу на двох дітей одиноким матеріям в розмірі 695.40 грн., допомогу при народженні двох дітей в розмірі 1720 грн. та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям в розмірі 1121.39 грн. 09.03.2015 року відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння завдала своєму малолітньому сину, [PERSON] [INFO] тілесні ушкодження, внаслідок чого дитина отримала травму та поміщена на лікування до ПМКДКЛ. Враховуючи каяття відповідача комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради прийняте рішення №6 від 17.03.2015 року , яким зобов»язано відповідача належним чином виконувати батьківські обов»язки щодо дітей ( а.с. 7), яке затверджене рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 70 від 24.03.2015 року ( а.с. 5). Питання щодо виховання дітей відповідачем повторно вирішувалось вказаною комісією, та рішенням № 3 від 19.05.2015 року у зв»язку з тим, що відповідач не змінила своє ставлення до виконання батьківських обов»язків рекомендовано вирішити питання про негайне відібрання дітей ( а.с. 8). 29.10.2015 року рішенням виконавчого комітету Київської районної ту м. Полтаві ради № 294 діти були негайно відібрані у відповідача, оскільки подальше перебування дітей з відповідачем загрожувало їхньому життю та здоров»ю ( а.с. 3). У відповідності з ч.ч. 1,2 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках,передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. До таких випадків відносяться: 1) ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 2) жорстоке поводження з дитиною; 3) хронічний алкоголізм або наркоманія; 4) експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва; 5) інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обовязками відповідачем підтверджуються: Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.08.2015 року ( а.с. 35) якою встановлено, що відповідач 09.03.2015 року знаходячись у будинку № 21 по провулку Диканському в м. Полтаві, перебуваючи в стані алкогольного сп»янінння, нанесла два удари руками по голові своєму малолітньому сину [PERSON], [INFO], в результаті чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку середнього ступеню тяжкості, саден шкіри обличчя та слизової рота. Вказаною ухвалою кримінальне провадження № 12015170020000476 по обвинуваченню відповідача у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрите в зв»язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Постановами про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності: -24.09.2014 року за ч. 1 ст. 184 КУАП якою відповідач визнана винною у тому, що 30.08.2014 року неналежним чином виконувала батьківські обов»язки щодо сина [PERSON] [INFO]; - 14.05.2015 року за ч. 1 ст. 173 КУАП якою відповідач визнана винною в тому що 11.05.2015 року перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння лаялася брутальною лайкою та погрожувала фізичною розправою [PERSON]; - 27.05.2015 року за ч.2 ст. 184 КУАП якою відповідач визнана винною в тому, що 11.05.2015 року перебуваючи в стані сильного алкогольного сп»яніння залишила двох дітей без нагляду; - 27.05.2015 року за ч. 2 ст. 184 КУАП якою відповідач визнана винною в тому, що 03.05.2015 року перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння , залишила дітей без нагляду; - 01.07.2015 року за ч. 2 ст. 173-2 КУАП якою відповідач визнана винною в тому , що 19.05.2015 року перебуваючи стані алкогольного сп»яніння вчинила сварку з бабусею. Листом Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 09.07.2015 року ( а.с. 29) з якого убачається, що відповідач постійно зловживає спиртними напоями та недостатньо уваги приділяє вихованню малолітніх дітей. Листом АЗПСМ №10 від 18.09.2015 року з якого убачається, що відповідач 15.09.2015 року перебувала в стані алкогольного сп»яніння. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала тієї обставини, що притягувалась до адміністративної відповідальності, що проходила курс лікування від алкоголізму, але після лікування продовжувала вживати спиртні напої. Аналогічні показання у судовому засіданні дали свідки [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON], який пояснив у суді, що він більше року перебуває у АТО, не бачив відповідача весь цей час, але вважає, що діти повинні проживати з матір»ю, бо вказаний свідок з відповідачем не спілкується, не бачив її більше року, а його особиста думка щодо виховання дітей не спростовує тієї обставини, що відповідач зловживає спиртними напоями та перебуваючи у нетверезому стані є небезпечною для дітей. Щодо показань свідків [PERSON] ( бабусі відповідача), [PERSON] ( матері відповідача), [PERSON] ( рідної тітки відповідача), то суд не приймає їх до уваги, так як вказані свідки підтвердили ту обставину, що відповідач зловживає спиртними напоями, не заперечували факту побиття дитини відповідачем, а їхні думки про те, що після відібрання дітей поведінка відповідача зміниться та що вона буде належним чином виховувати дітей не спростовують тієї обставини, що перебування дітей з відповідачем становить загрозу їхньому життю та здоров»ю. Аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про відібрання дітей. Пунктом 3 рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 29.10.2015 року № 294 про негайне відібрання дітей у відповідача передбачено, що діти будуть направлені до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. Відповідач , відповідно до вимог ст. 180 СК України, зобов»язана утримувати своїх малолітніх дітей, а отже позовні вимоги про стягнення з неї аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню. Позивач при зверненні до суду із вказаним позовом звільнений від сплати судового збору. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави. Судові витрати становлять 487грн. 20 коп. за позовні вимоги про відібрання дітей та 487 грн. 20 коп. за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved