Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

02 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення сином 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона і відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , на утримання якого до досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Вказала, що [INFO] син досяг повноліття, однак продовжує навчання в Криворізькому Національному університеті, на першому курсі, денної форми навчання, на бюджетній основі. Позивач повністю забезпечує, утримує, виховує та виконує всі обов`язки необхідні для належного забезпечення сина. Вказала, що син потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв`язку з навчанням, придбанням необхідної техніки, предметів першої необхідності, одягу, забезпеченням продуктами харчування. Також син постійно приймає участь в міжнародних конкурсах, які в тому числі проводяться за межами міста, отримує додаткові знання у репетиторів, і все це потребує значних коштів, яких не вистачає. Зазначила, що відповідач працює, має стабільний регулярний дохід, а тому може надавати сину матеріальну допомогу саме у визначеному позивачем розмірі. 26 березня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на повнолітню дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим 07 листопада 2007 року (а.с.4). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.03.2003 (а.с.5). Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта, і копією Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с. 6-7, 8) [PERSON] є студентом 1 курсу, факультету механічної інженерії та транспорту, денної форми здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету Криворізького національного університету. Термін навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти 3 роки 10 місяців з 15.09.2020 по 30.06.2024, що підтверджується довідкою №34-59/2021 від 17 лютого 2021 року (а.с.9). Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання їх спільної повнолітньої дитини, суд враховує, що повнолітній [PERSON] у зв`язку з його навчанням потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов`язань, та утриманців, і з огляду на обов`язок батьків забезпечувати своїх дітей та дбати про їх необхідний та достатній рівень життя, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на період навчання повнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 02 березня 2021 року та до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір в дохід держави в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial