Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

04.04.2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Екологія», в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 10 059,00 грн. з урахуванням інфляції та 6 000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з листопада 2008 року працювала у відповідача на посаді заготівельника вторинної сировини. 07.03.2014 написала заяву про звільнення за власним бажанням, у зв'язку з проблемами по виплаті заробітної плати. Вказує, що після січня 2013 року виплата заробітної плати припинилась і на даний час заборгованість складає 10 059,00 грн. При звільненні розрахунок не було проведено, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України. Крім цього, незаконними діями відповідача їй було заподіяно моральної шкоди, в зв'язку з переживаннями, які виразилися у необхідності економії на продуктах, ліках та іншому. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначивши про необхідність стягнення компенсації втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.21), надіслав письмові заперечення проти позову (а.с.23-24), в яких визнає позовні вимоги в частині заборгованості по заробітній платі в сумі 2 759,05 грн., суми компенсації втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з 01.11.2013 по 07.03.2014 в розмірі 27,26 грн. Також в письмових запереченнях просить розглянути справу за їх відсутності. Суд, визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 20.11.2008 по 07.03.2014 працювала у ПАТ «Екологія» заготівельником вторинної сировини. За наказом № 15-к від 07.03.2014 була звільнена з роботи за власним бажанням. Вказані обставини підтверджені записами в трудовій книжці [PERSON] (а.с.3-4) та визнається відповідачем по справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з наданої відповідачем довідки про заборгованість по заробітній платі № 515 від 22.04.2014 (а.с.25), загальна сума заборгованості ПАТ «Екологія» перед [PERSON] з заробітної плати за період з листопада 2013 року по березень 2014 року становить 2 759,05 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування суми заборгованості відповідача по заробітній платі в розмірі 10 059 грн., суд приходить до висновку, що відповідачем дійсно було порушено право позивача на отримання заборгованості по заробітній платі при звільненні, що передбачено ст. 116 КЗпП України, а отже сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку у розмірі 2 759 грн. 05 коп., з урахуванням податків та інших обов'язкових платежів. Також, відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000, сума компенсації за затримку виплати доходів становить 27,26 грн., що підтверджується розрахунком компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати, який був зроблений відповідачем та не спростований позивачем (а.с.23 зворотня сторона). Щодо відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що порушення відповідачем законних прав позивача на своєчасне отримання розрахунку при звільненні спричинило моральну шкоду, яка виразилась в необхідності докладати додаткових зусиль в організації свого життя, з даного приводу позивач зазнала переживань, вона змушена була звертатись до суду за захистом свого права. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує розмір заборгованості по заробітній платі, тривалість невиплати заробітної плати і виходячи із норм ст. 237-1 КЗпП України, засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме: на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 700 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 115, 116 Кодексу законів про працю України, ст. 10, 11, 56-61, 81, 213-215, 218 ЦПК України, с у д, -

Outcome: partial