Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

03.05.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, у якій просить визнати за нею право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 6,24 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» і залишилась після смерті її матері - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , померлої [INFO] в с. Мілова Балаклійського району Харківської області, право на яку вона мала згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.04.1996 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що вона є донькою [PERSON] . [INFO] мати позивача, [PERSON] , померла. На випадок смерті [PERSON] заповіт не залишала. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, а саме за життя їй належав сертифікат про право на земельну ділянку (пай) по КСП «Росія» на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, серія [NUMBER] від 05.04Л996 року, розміром 6,24 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який позивач хотіла оформити за собою, як за спадкоємцем першої черги за законом. Однак, при підготовці документів для оформлення спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , позивач не знайшла актові записи про реєстрацію шлюбу матері зі зміною її прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] », та актовий запис про подальше розірвання цього шлюбу. Крім того, вона не знайшла оригінал вищевказаного Сертифікату про право на земельну частку (пай). Тому не мала можливості в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини підтвердити нотаріусу родинний зв`язок між позивачем і померлою [PERSON] , та вчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини. З метою встановлення факту родинних відносин між нею і [PERSON] позивач звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 14.12.2018 року у справі №610/3442/18 було задоволено її заяву, та встановлено, що вона є дочкою [PERSON] , померлої [INFO] в с. Мілова Балаклійського району Харківської області. Тому після набрання рішенням суду законної сили, позивач вирішила оформити за собою в порядку спадкування за законом після смерті матері право на належну їй земельну частку (пай). Проте, після смерті матері оригінал вищевказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.04.1996 року вона не знайшла. Її право на вказану земельну частку підтверджується листом-відповіддю від 24.01.2019 року Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Приватний нотаріус Соколова С.О. листом-відповіддю від 25.01.2019 року роз`яснила, що на підставі чинного законодавства право на земельну частку (пай) підтверджується оригіналом Сертифікату встановленої форми, який у позивача відсутній. Крім того, нотаріус повідомила, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Тому їй було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права на земельну частку в порядку спадкування за законом. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 19.03.2019 року у справі №610/328/19 було частково задоволено її позовні вимоги, та визначено додатковий двомісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Після набрання рішенням законної сили позивач звернулась до приватного нотаріуса Соколової С.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , була зареєстрована спадкова справа №64127126, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.05.2019 року №56023887. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.05.2019 року нотаріус роз`яснила, що на підставі чинного законодавства право на земельну частку (пай) підтверджується оригіналом Сертифікату встановленої форми, який у неї відсутній. Тому оформити спадщину в нотаріальному порядку не можливо і було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку в порядку спадкування за законом. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із позовною заявою про визнання за нею права на земельну частку (пай), оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) іншим шляхом оформити право на спадщину неможливо. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав, про що до суду надійшла відповідна заява. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується копією рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 14.12.2018 року, яким встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] у с.Мілова Балаклійського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.09.2006 року Міловською сільською радою Балаклійського району Харківської області (а.с.8). [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.04.1996 року належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» розміром 6,24 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №456 (а.с.10). Як убачається з постанови приватного нотаріуса Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Соколової С.О. від 03.05.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки не надано документа, що посвідчує право на земельну частку (пай), що входить до складу спадкового майна (а.с.16). Сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.04.1996р., виданий на ім`я [PERSON] , було втрачено, про що у газеті «Вісті Балаклійщини» № 5 (1153) від 30.01.2019 року було розміщено відповідне оголошення (а.с. 17). З відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 10.05.2019 року на запит суду вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини або відмову від спадщини до Балаклійської державної нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців не звертався, однак є інформація про заведену спадкову справу приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Соколовою С.О. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо спадкування права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу (стаття 1261 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, позбавлена можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права на земельну частку (пай), реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON] , оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved