Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

03 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 04 вересня 2014 року вона отримала у спадок розташовану на території Синівської сільради земельну ділянку, площею 2,8698 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на земельну ділянку. 10 грудня 2006 року вказана земельна ділянка була передана в оренду ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО». Вказує, що ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» систематично порушує його умови, зокрема: не у повному обсязі виплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, а саме, проводячи розрахунок зерном, відповідач у порушення п.12 договору оренди жодного разу не складав відповідні акти, не відбувалась звірка ваги та якості наданої продукції, у в 2014 році розрахунок за користування земельною ділянкою взагалі не проводився; не проводилася щорічна індексація орендної плати, як того вимагає п.10 договору оренди земельної ділянки; у порушення вимог ст.8 Закону України «Про оренду землі» передання у 2013 році земельної ділянки в суборенду ТОВ «Діамант-Агро» без наявності відповідного положення в договорі оренди земельної ділянки та відповідної письмової згоди орендодавця. Крім того, посилається на порушення відповідачем положень ст. 15 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якого договір оренди земельної ділянки не містить такої істотної умови договору, як передача в заставу та внесення до статутного капіталу права оренди земельної ділянки, що і здійснило ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», уклавши з ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» договір застави від 03 вересня 2013 року та передавши останньому в заставу належні йому права оренди земельної ділянки. Зазначене вказує на недійсність договору оренди земельної ділянки та доводить факт передачі ділянки в суборенду. У звязку з викладеним, просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2006 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», зареєстрований 12 червня 2007 року у Липоводолинському районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» за реєстровим № 040763104389. Сторони, треті особи, їх представники у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на надану представником позивача заяву про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності учасників провадження, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 01 листопада 2001 року [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на розташовану на території Синівської сільської ради Липоводолинського району земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,02 га, з яких: 2,8698 га рілля, 0,7024 га сіножаті, 0,4498 га пасовища. 10 грудня 2006 року між ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, останній строком на 10 років надав в оренду належну йому земельну ділянку, площею 4,0220 га, нормативна грошова оцінка якої становила 33403 грн. 26 коп. 12 червня 2007 року вказаний договір був зареєстрований відділом Держкомзему в Липоводолинському районі за реєстровим №040763104389. Згідно з актами, 10 грудня 2006 року договірні сторони визначили межі вказаної земельної ділянки в натурі, а 12 червня 2007 року відбулися приймання-передача цієї земельної ділянки, що надавалася в оренду. Після смерті [PERSON], яка настала 04 грудня 2013 року, [PERSON] отримала 04 вересня 2014 року свідоцтво про право на спадщину за законом на належну йому вказану земельну ділянку, площею 2,8698 га, зареєструвавши своє право власності у державному реєстрі прав на нерухоме майно. Відповідно до п.п. 1, 9, 36 зазначеного договору орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, орендна плата вноситься орендарем, зміна умов договору оренди здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. Згідно з п.40 договору оренди перехід прав власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. 01 жовтня 2013 року між ТОВ «МАГДОН» (виконавець), ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» (замовник) та ПАТ «БАНК КАМБІО» (кредитор) укладено договір, відповідно до умов якого виконавець на розташованих на території Синівської сільської ради Липоводолинського району земельних ділянках, загальною площею 1350,7 га, зобовязався виконати сільськогосподарські роботи по посіву, обробці, вирощуванню та збиранню сільськогосподарської продукції, а також погасити заборгованість перед орендодавцями по орендній платі та сумам орендного податку. 24 березня 2014 року між ТОВ «МАГДОН» (первісний кредитор), ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» (новий кредитор) та ПАТ «БАНК КАМБІО» укладено договір про відступлення права вимоги за договором від 01 жовтня 2013 року, відповідно до умов якого обовязки виконати обробіток земель та інше перейшло до ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО». Ухвалою господарського суду міста Києва від 21 травня 2014 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО», введено процедуру розпорядження майном товариства. 12 березня 2015 року між ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» та ТОВ «АГРАРНА КОМПАНІЯ ФОРВАРД» укладено договір підряду, відповідно до умов якого останній зобовязався здійснити обробіток орендованих ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» земельних ділянок на території Синівської сільської ради Липоводолинського району. Відповідно до наданих 10 серпня 2015 року відділом Держземагенства у Липоводолинському районі Сумської області відомостей, договори суборенди належних позивачу земельних ділянок протягом 2011-2012 років не реєструвалися. Згідно з довідкою Роменської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області від 18 серпня 2015 року нарахування та виплата орендної плати, а також сплата податку на доходи фізичних осіб із сум доходу від надання майна в оренду ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» позивачу за 2014 рік та шість місяців 2015 року не здійснювалася. За наданими Синівською сільською радою Липоводолинського району відомостями від серпня 2015 року, починаючи з серпня 2014 року ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» самостійно не обробляло орендовані ним земельні ділянки, а їх обробітком займалися ТОВ «АГРАРНА КОМПАНІЯ ФОРВАРД», ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» та ФГ «Обрій». Відповідно до наданих ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» відомостей, орендну плату за 2014 рік у сумі 2417 грн. 81 коп. позивачеві було сплачено цим товариством. Зміна умов договору оренди землі в письмовій формі за взаємною згодою сторін не проводилась. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі»), а орендодавець відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Закону має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати. Таким чином, залучення третіх осіб до обробітку землі та сплати орендної плати орендодавцю з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту збору врожаю 2013 року ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» передало орендовану земельну ділянку в користування іншій юридичній особі без згоди на те орендодавця, фактично господарської діяльності із цільового її використання не здійснювало, ця земельна ділянка оброблялась іншою юридичною особою, яка й сплачувала орендодавцю орендну плату. За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Саме до такого висновку зводиться правова позиція Верховного Суду України у постанові від 12 лютого 2014 року (у справі № 6-166 цс 13), відповідно до якої припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 вказаного Закону. Тому позовна вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки з даної підстави підлягає задоволенню. Інші посилання позивача, як на підстави розірвання договорів оренди, не знайшли свого підтвердження доказами. Щодо посилань про відсутність у тексті договору оренди такої істотної умови, як можливість передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, та укладення відповідачем з ТОВ «ДІАМАНТ-АГРО» договору застави, суд зазначає наступне. Зазначена умова в договорі оренди землі була визначена істотною лише із внесенням змін до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», які відбулися 14 жовтня 2008 року. Докази укладення договору застави у матеріалах справи відсутні. Крім того, відсутність у тексті договору оренди вказаної істотної умови не є підставою для розірвання договору оренди, тому суд розглядає дану вимогу, як безпідставну та необґрунтовану. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути 243 грн. 60 коп. в рахунок повернення судового збору.

Outcome: approved