Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернувсь до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 13.05.2011 року він позичив відповідачу 3000 доларів США, в зв'язку з чим остання написала розписку. Зазначену суму відповідач зобов'язувалася повернути до 13.11.2011 року та сплатити відсотки в розмірі 1500 доларів США за користування позикою. Проте, на даний час відповідач не повернула йому позичену суму, на його прохання не реагує. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу, відсотки в розмірі 1500 доларів США та 3% річних від простроченої суми, а також судовий збір. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, підтвердивши обставини викладені в позові, просили стягнути заборгованість. Відповідач та її представник [PERSON] в суді проти позов не визнали, надали письмові заперечення, в яких зазначають, що [PERSON] написала розписку під впливом психічного тиску з боку позивача та його брата [PERSON], які повідомили їй про затримання працівниками міліції її сина [PERSON] і запевнили, що використають ці кошти для звільнення останнього. Але вона знала, що її сина після відповідної перевірки на причетність до правопорушення відразу було відпущено. Проте позивач та його брат шляхом психічного тиску та введення в оману щодо наявності підстав для кримінального переслідування її сина [PERSON] подавили волю [PERSON] та примусили написати розписку. Також затримання сина відповідача працівниками міліції і поганий стан здоров я відповідача є збігом тяжких обставин на час написання розписки. Крім того, вказані грошові кошти фактично [PERSON] передані не були. [PERSON], допитаний в якості свідка, пояснив, що був присутній під час написання 13.05.2011 року розписки [PERSON], гроші фактично були передані останній. Дані кошти [PERSON] позичала для оформлення продажу квартири в місті Бровари Київської області. Проте в подальшому [PERSON] змінила адресу проживання та у встановлений строк грошові кошти та відсотки не повернула. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, їх представників, свідка, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач, [PERSON], 13 травня 2011 року позичив відповідачу, [PERSON], 3000 доларів США, про що остання написала розписку в якій зазначила, що зобов язується повернути борг та відсотки в розмірі 1500 доларів США 13.11.2011 року. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON]. Станом на 26.11.2013 року за курсом НБУ заборгованість складає 35968 грн. 50 коп. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст.526 ЦК України, відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Відповідно до ч.І ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. А в ч.2 цієї ж статті зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичену суму відповідач зобов'язувався повернути до 13 листопада 2011 року. Проте, на даний час відповідач борг не повернула, на прохання позивача не реагує, в зв язку з чим останній звертався до правоохоронних органів, що вбачається з Витягу з кримінального провадження. Твердження відповідача та її представника про те, що [PERSON] написала розписку під впливом психічного тиску з боку позивача та його брата [PERSON], які повідомили їй про затримання працівниками міліції її сина [PERSON] і запевнили, що використають ці кошти для звільнення останнього, суд вважає безпідставними та такими, що направлені на ухилення від повернення грошових коштів позивачу. Підставами для таких висновків є, по-перше, той факт, що син відповідача [PERSON], [INFO], 10.05.2011 року був доставлений до Деснянського РУ ГУ МВС України в місті Києві як схожий по прикметам на особу, що підозрюється у вчиненні правопорушення, та після відповідного відпрацювання був відпущений, а гроші відповідачем були позичені лише 13.05.2011 року. По-друге, відповідач звернулася з заявою до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо вчинення [PERSON] та [PERSON] відносно неї шахрайства лише 04.07.2014 року, після того як їй стало відомо про рішення суду. Таким чином, на підставі вищевикладеного з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по розписці в сумі 35968 грн. 50 коп. Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, передбачені ст.625 ЦК України 3% річних за прострочення грошового зобов»язання, які складають 2196 грн. 54 коп. та які на вимогу кредитора повинні бути сплачені боржником. З відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір, сплачений останнім при подачі позову, так як позов підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.525, 526, 629, 1047, 1049 ч.1 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved