overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

04.04.2016 до суду надійшов\~ вказаний\~ позов, в якому позивач просить ухвалити рішення та розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований\~ 01.06.2012 ВДРАЦС Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. Від даного шлюбу сторони\~ мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Свій позов позивач мотивує тим, що їх сімя розпалася через різні погляди на життя, подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, тому і просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, але направила заяву, в якій позов підтримала і просить суд слухати справу у її відсутність.. Відповідач також у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позов визнав і просить суд слухати справу у його відсутність. Суд, розглянувши справу без фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, бо відсутні сторони, вивчивши надані доказти, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до розяснень, даних у\~ п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що\~ шлюб\~ може\~ бути розірвано в судовому порядку лише за\~ умови,\~ якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і\~ з цією метою суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати\~ наявність\~ малолітньої дитини\~ та інші обставини життя подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з\~01.06.2012,\~ зареєстрованому у ВДРАЦС Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим (а.с. 4). Від шлюбу сторони\~ мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-АП №284285, виданим ВДРАЦС реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим 10.07.2013, а/з № 416, копія якого додана до позовної заяви (а.с.5). Судом встановлено, що сімя сторін\~ розпалася у вересні 2015 року і з того часу вони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, миритися не бажають, подальше спільне життя і збереження сімї неможливе. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх\~ інтересам, інтересам їх малолітньої дитини, а тому позов задовольняється і суд розриває шлюб між сторонами. Суд відновлює позивачу її дошлюбне прізвище «Куреда», по клопотанню позивача. Спору про поділ майна, про визначення місця проживання дитини та забезпечення умов її проживання сторони на момент розгляду даної справи не мають. Суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, у сумі 551,20 грн. (сплата судового збору),оскільки позивач у своїй заяві від таких стягнень відмовилася.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

04.04.2016 позивач звернувся в суд з позовом, в обгрунтування якого вказуэ, що 29.12.2015 він передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 5000, 00 доларів США на строк до 20.01.2016. У зазначений строк відповідач грошові кошти не повернув, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в сумі 131 250,00 грн., що становить відносно курсу долара на 25.03.2016 року 5000,00 доларів США. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

04.04.2016 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 05.06.2006 року в сумі 13038.20 доларів США, а також 5120 грн 10 коп. у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на порушення відповідачем умов кредитного договору, в частині дотримання строків розрахунку. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні; відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 05.06.2006 сторони уклали кредитний договір № CNH0A00150083 на підставі якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8271 долар США, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 12% річних. Посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла станом на 10.03.2016 в сумі 18946.01 доларів США. З цієї суми позивач відрахував 5907.81 доларів США пославшись на їх стягнення заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.12.2011. Відповідно до частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, звертаючись до суду з цим позовом, позивач повинен був довести обґрунтованість заявленої до стягнення суми боргу. Втім, позивач зазначені вимоги закону не виконав. Так, представник позивача двічі не виконала вимогу суду і не надала детальний розрахунок суми боргу, що виникла за період з 16.08.2011 по 10.03.2016, тобто після ухвалення судом заочного рішення, із зазначенням структури боргу та сум заборгованості по кожній складовій загальної суми боргу. Вказана інформація має суттєве значення для правильного вирішення спору оскільки: сума пені, яка є складовою частиною суми боргу, в силу положень частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України може бути зменшеною судом у тому разі, якщо вона значно перевищує основну суму заборгованості; наявність інформації про структуру суми боргу також необхідна для перевірки чи включено до суми боргу тіло кредиту, яке вже стягнуто заочним рішенням суду. Враховуючи викладене і те, що позивач не довів у суді обґрунтованість заявленої до стягнення суми боргу, даний позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

04.04.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.12.1999, від якого у них народилось двоє дітей. Позивач зазначає, що життя не склалося, оскільки у них протилежні погляди на сімейне життя та життя в цілому. Два роки назад вона пішла від свого чоловіка, забрала дітей та зняла квартиру. Крім того зазначає, що спроби примирення у них були, чоловік приходив до них жити, проте примирення не відбулося, і тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 24 грудня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а. с. 7). Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а. с. 5-6). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

04.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання (догляду) від 19.04.2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є пенсіонером і за станом свого здоровя потребує стороннього догляду. По цим причинам 19.04.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання (догляду), на підставі якого, позивач передав відповідачу у власність належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. Після укладення договору довічного утримання (догляду), відповідач недобросовісно відноситься до своїх обовязків та не дотримується умов договору. Відповідач [PERSON] потребувала, щоб позивач [PERSON] кожний місяць надавав їй 2000 грн. за котрі вона купляла йому продукти харчування з яких вона готувала позивачу їжу і при цьому відповідач харчувалась разом з позивачем за його рахунок. Крім цього, позивач за свої кошти сплачує за комунальні послуги та за проханням відповідача за свій рахунок встановив у квартирі, яка вже належить відповідачу, металопластикові вікна, змінив батареї, а також обклав кахельною плиткою кухню. Також, відповідач не витратила на утримання позивача жодних грошових коштів, а на теперішній час взагалі за станом свого здоровя не має нагоди доглядати позивача. У звязку з викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати укладений 19.04.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] договір довічного утримання (догляду). В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просять суд розглядати справу за її відсутності. Оскільки відповідач позов визнала, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно\~ст.744 ЦК України,\~за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчуджувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність квартиру, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчуджувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно\~ст.755 ЦК України,\~договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчуджувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Згідно ч.1\~ст.756 ЦК України,\~у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчуджувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчуджувача, не підлягають поверненню. Таким чином, на підставі ст.ст.744, 755, 756 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

04.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання права власності на домоволодіння в порідку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 27.03.2015 року померла [PERSON], яка 17.12.2008 року за реєстром №2-6253, заповіла все належне їй майно, [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалася з житлового будинку А-1, загальною площею 25,3 кв.м., жилою площею 22,7 кв.м., І- водопроводу, №1 забору, розташованого на земельній ділянці розміром 600 кв.м., який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Юона будинок №17. В установлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на йому було відмовлено у звязку з неподанням ним усіх необхідних правовстановлюючих документів, які необхідні для вчинення нотаріальних дії, тому він звернувся до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке, на думку суду, не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до\~ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення наявні всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ч.1\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 3\~ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як визначено ВССУ в листі №16.05.2013 № 24-753/0/4-1, та постанові Пленуму про судову практику у справах про спадкування - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема в разі відсутності документа який підтверджує право власності. Таким чином, з урахуванням наданих до суду доказів права власності на майно в спадкодавця, його смерті та відсутності державної реєстрації права власності, на підставі ст.ст.1222,\~1223 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

04.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у відносинах з [PERSON] та має намір вступити з ним в шлюб, так як на даний час очікує на народження дитини, вони мають серйозні наміри створити сімю, проте при звернені до Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, їй було розяснено, що на даний час зареєструвати шлюб між ними неможливо у звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, тому просить надати їй право на шлюб. У судове засідання заявниця подала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання подали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, не заперечували проти задоволення заяви. Від [PERSON] надійшло електронне повідомлення, в якому він просив проводити розгляд справи за його відсутності, з заявою згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась 28.03.1999 року і має повних 17 років. Згідно виписки ВКК № 261 від 29.03.2016 року [PERSON] є вагітною. Звернення до суду викликане тим, що органи РАЦС не можуть зареєструвати шлюб без надання права на його реєстрацію судом. Відповідно до ст. 22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається із ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до абзацу третього пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Заінтересовані особи не заперечують проти надання заявниці права на шлюб. Беручи до уваги, що шлюб заявниці з [PERSON] відповідає її інтересам, суд приходить до висновку, що її заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

04.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 26.03.2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач з сім`єю не мешкає, матеріальної допомоги на дітей не надає, тому вона просить стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.04.2016 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнав, пояснив, що не заперечує свого батьківства щодо дітей позивачки, але офіційно ніде не працює. Аліменти нікому не сплачує. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебувають у шлюбі з 26.03.2011 року. Шлюб їхній зареєстровано Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 51. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батьком дітей в свідоцтві про їх народження записаний [PERSON]. Відповідач свого батьківства не заперечує, згоден сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно до їх повноліття. Аліменти нікому не сплачує, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.04.2016 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Суд задовольнив вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

04.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 01.03.2003 року було укладено шлюб. 01.10.2008 року шлюб було розірвано, від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач, [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дитини не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі ? частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття на користь матері дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що з 01.03.2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 01.10.2008 р., шлюб між сторонами розірвано, а.с.5, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивача, сина [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.6. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою ЖЕО №14, а.с. -7. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

04.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем шлюб розірвано 30.06.2005 року, від якого мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач з ними не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.11). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі та, беручи до уваги процесуальні строки розгляду даної справи, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний 30.06.2005 року (а.с. 3). Від шлюбу мають спільну дитину: доньку - [PERSON], [INFO], батьками якої вони являються (а.с.2). Батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне,

Outcome: approved