Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

03 лютого 2017 р. позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 12 грудня 2012 р. він уклав шлюб з відповідачем [PERSON], про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області, було зроблено актовий запис №63. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні взаємні образи, ігнорування та повне взаємне непорозуміння, відсутність взаємних інтересів та спільних цілей. У звязку з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки майже півроку тому. З того часу кожен з них має окремі бюджети та живе власним життям. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сімї неможливе. В судовому засіданні позивач підтвердив вищевикладене та підтримав позовні вимоги, на примирення не згоден. Відповідач в судовому засіданні просила строк на примирення. Ухвалою суду від 13 лютого 2017 р. сторонам надано строк для примирення терміном 6 місяців, але з закінченням вказаного терміну сторони не помирилися, надали до суду заяви про підтримання позовних вимог позивачем, визнання позову відповідачем та розгляд справи за їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач не бажає зберегти шлюб, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний, виходячи з наступного. Шлюб зареєстрований 12 грудня 2012 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №63, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). В період шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved