Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

03.06.2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 369006,94 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що 20.10.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], яка у зв'язку з розірванням шлюбу змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» укладено договір про надання споживчого кредиту № 11061913000 на купівлю автомобіля «Mitsubishi Galant», згідно вимог якого відповідач отримав кредит в сумі 29161,00 доларів США на строк до 21.10.2013 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З дати видачі кредиту процентна ставка встановлюється у розмірі 11 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором від 20.10.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір поруки № 11061913000/П, за яким поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, укладеного між боржником та кредитором, в повному обсязі. 08.12.2011 року Публічне акціонерне товариства «УКРСИББАНК» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 11061913000 від 20.10.2006 року, Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк». Однак [PERSON] порушила вимоги кредитного договору, а саме, не виконала в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільно-процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явились і не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.10.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11061913000 на купівлю автомобіля «Mitsubishi Galant» (а.с.6-13), згідно вимог якого відповідач отримав кредит в сумі 29161,00 доларів США, про що свідчить копія квитанції № 23 від 20.10.2006 року (а.с. 15), на строк до 21.10.2013 року з платою за користування кредитом в розмірі 11 % відсотків річних. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору № 11061913000 від 20.10.2006 року моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених кредитним договором, та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання позичальником умов кредитного договору. Згідно п.1.3.1 зазначеного кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 11 % в рік. Пунктом 1.3 кредитного договору № 11061913000 від 20.10.2006 року передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються кредитором щомісячно в день, який відповідає даті укладення кредитного договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/360). Періодом нарахування вважається календарний місяць, який обчислюється з дня, що відповідає даті укладення кредитного договору, в поточному місяці по день, який припадає на дату, відповідну даті укладення договору, в наступному місяці. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Відповідно до п. 1.3.4 зазначеного кредитного договору починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісяця не пізніше 10 числа кожного місяця сплачує кредитору рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування заборгованості. На підставі п.1.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язується не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором. Згідно п.7.5 кредитного договору № 11061913000 від 20.10.2006 року при несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені кредитним договором кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Також, п. 9.2 даного кредитного договору передбачено, що протягом дії договору банк відповідно до умов п. 1.3.1 може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання встановлених договором обставин. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором від 20.10.2006 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір поруки № 11061913000/П (а.с. 17-18). Відповідно до п. 1.3 договору поруки № 11061913000/П від 20.10.2006 року, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором № 11061913000 від 20.10.2006 року. Згідно п. 2.2. договору поруки, у випадку невиконання позивальником своїх зобов'язань по кредитному договору кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання на 3 день з моменту невиконання своїх зобов'язань позичальником по кредитному договору. 09.09.2008 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON], після розірвання шлюбу відповідачу присвоєно прізвище «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане 09.09.2008 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, серії [NUMBER] (а.с. 23). Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» (а.с. 30) та згідно акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року передано кредитну справу відносно [PERSON] для виконання (а.с. 27). У ст. 514 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] вимоги кредитного договору не виконує, в обумовлені строки кредит та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 19.05.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № 11061913000 від 20.10.2006 року у розмірі 31390,97 доларів США ( за курсом НБУ станом на 19.05.2014 року еквівалент складає 369 006,94 гривень). Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому є обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору № 11061913000 від 20.10.2006 року АКІБ «УКРСИББАНК» надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак остання порушив вимоги кредитного договору, а саме не виконала в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому є підстави для стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту та несплачених відсотках відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved