Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

04.08.2020р. позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS] . Для оформлення спадщини він звернувся до нотаріальної контори, але отримав відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. По справі інші спадкоємці відсутні. У зв`язку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просив суд визнати за ним право власності на вказаний будинок. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини вказані в позовній заяві підтвердив. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа до суду не з`явилась, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 30.01.2020 року виконкомом Перехрестівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №2 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, літня кухня, сарай, вбиральня, ворота, огорожа та колодязь (а.с.12-13), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 78 639 грн. (а.с.11). 14.05.2014 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого залишила все належне їй на день смерті майно своєму онуку - [PERSON] (а.с.10). Копію незакінченої спадкової справи після смерті [PERSON] долучено до матеріалів справи. Інші спадкоємці у справі відсутні. В судовому засіданні встановлено, що позивач своєчасно звернувся до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця, [PERSON] (а.с.14), у зв`язку з чим він не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за заповітом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, копії заповіту, незакінченої спадкової справи, технічного паспорту, інших документів. Зазначений житловий будинок, разом з іншими спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходяться не приватизованій земельній ділянці, у зв`язку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено 14.07.2020 року - тобто після смерті, [PERSON] . З цього приводу позивач зазначив, що за допомогою оформленого технічного паспорту він намагався отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як йому повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ним права власності, оскільки цього не достатньо. У зв`язку з цим позивач звернувся з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за заповітом. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , у зв`язку з тим, що його права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на набуття всіх прав, після смерті своєї бабки [PERSON] , а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивача в порядку спадкування на домоволодіння, до складу якого входить: житловий будинок, літня кухня, сарай, вбиральня, ворота, огорожа, колодязь, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 78 639 грн., оскільки останній їх прийняв відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадкування за заповітом на житловий будинок не відбулась, зважаючи на відсутність на ім`я спадкодавця належним чином оформлених свідоцтва про право власності на житловий будинок. Оскільки вищевказані документи видані не були, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved