Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Джуринська сільська рада Шаргородського району Вінницької області. Посилаючись на те, що він не є батьком дитини, позивач просить виключити відомості про нього, як батька дитини [PERSON] , народженої [INFO] у [PERSON] , із актового запису № 07, зареєстрованого Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. У судове засідання позивач не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, у якій він підтримує позовні вимоги у повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с. 85). Відповідач [PERSON] за час розгляду справи судом в жодне із судових засідань на виклики суду не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату та час судового засідання (а.с. 45), причин неявки суду не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, від в.о. начальника відділу ДРАЦС Блазини Н.І. надійшла заява, у якій вона просить справу розглянути у відсутності представника ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області. При розгляді справи покладаються на розсуд суду (а.с. 84). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, однак від секретаря Джуринської сільської ради Шпаковської С.І. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника (а.с. 35). Відповідно до ухвали суду від 23 вересня 2019 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно зясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних стосунках упродовж 19-ти років, проживаючи в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області. За час спільного проживання у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] , Серія [NUMBER] , та Серія [NUMBER] відповідно (а.с. 16, 17, 11). Реєстрація Відділом ДРАЦС Шаргородського РУЮ у Вінницькій області народження [PERSON] , який народився [INFO] , проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.12,13). У свідоцтві про народження дитини її матір`ю записана відповідач, а батьком дитини записаний позивач. Останній має сумніви стосовно свого батьківства, що спонукало його звернутися до суду із даним позовом. За клопотанням позивача 27 травня 2019 року судом призначалася судово генотипоскопічна експертиза(молекулярно-генетична) експертиза, на вирішення якої поставлено запитання: чи може бути [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , якого народила [PERSON] , [INFO] ? (а.с. 50, 51), однак, відповідач [PERSON] для відбору експериментальних зразків не з`явилася, що вбачається з повідомлення судового експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України Морозкіної Н.В. від 05.08.2019 за № 623 про неможливість проведення експертизи (а.с. 73). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Визнання факту, для з`ясування якого призначалася експертиза, або відмова у визнанні цього факту здійснюється судом в судовому засіданні з урахуванням оцінки доказів, аналізу правової позиції цієї особи та того результату, якого вона домагається. Фактично суд виходить з припущення, що особа свідомо ухиляється від участі в експертизі, оскільки побоюється її результатів, а тому визнає факт, який треба було встановити експертизою, доведеним. Коментована норма є винятком із загального правила, сформульованого у ст. 81 ЦПК про те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визнання факту можливе лише у разі ухилення від експертизи, яка призначалася саме для встановлення цього факту. Неявка особи, яка бере участь у справі, на експертизу, якщо без цього її провести неможливо або ухилення її від подання експертам необхідних матеріалів ще не є безумовною підставою для визнання або відмови у визнанні судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза. Це питання вирішується судом в кожному конкретному випадку в залежності від того, яка сторона, через які причини не з`явилася на експертизу або не подала експертам необхідних матеріалів, а також яке значення має для неї висновок експерта, беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності. Тому, оцінивши всі докази, що є у справі, в їх сукупності, враховуючи викладене вище, зважаючи на ухилення відповідача від експертизи, яка призначалася саме для встановлення факту батьківства [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та зважаючи на повторну неявку відповідача [PERSON] у судове засідання, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та задовольняє його. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються наведеними нижче нормами права. Так, статтями 121, 122, 136 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. На підставі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 Сімейного Кодексу України. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Оскільки судом установлено, що позивач не є батьком [PERSON] , то позов слід задовольнити. Тому,

Outcome: approved