Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

02.10.2018 року [PERSON] (яка проживає за адресою: [ADDRESS] ) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (яка проживає за адресою: [ADDRESS] ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому, в подальшому уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати за [PERSON] право власності на частку квартири за [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належала померлому на праві спільної сумісної власності разом з його дружиною [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 16.03.1995 року, виданого ЖКУ ДП Чорноморський суднобудівний завод. 18.09.2018 року позивачка звернулась до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність підтверджуючих документів на право власності на спадкове майно. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно належним чином. Представник відповідача Канівець Р.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги спростовував, проти задоволення позову заперечував, суду надав відзив на позовну заяву в якій пояснював, що з 07.06.1991 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 31.03.1995 року за [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. [INFO] [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, а саме [NUMBER] частку спірної квартири, належну померлому [PERSON] Таким чином [PERSON] фактично стала власником всієї квартири [ADDRESS] . 19.08.2003 року [PERSON] подарувала спірну квартиру [PERSON] , що підтверджується відповідним договором дарування. 20.01.2011 року Миколаївське міжміське МБТІ зареєструвало за [PERSON] право власності на вказану квартиру. Таким чином, спадщину, на яку претендує позивач, було прийнято дружиною померлого ще в 2003 році. Крім того, [PERSON] знала, що про необхідність подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки не була зареєстрована за адресою спадкодавця, проте у встановлений законом строк цього не зробила. Тому вважати її такою, що прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України не можна, оскільки на час відкриття спадщини вона не проживала разом зі спадкодавцем. На підставі викладеного просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.09.2002 року, серія [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на належну Ѕ частку квартири [ADDRESS] , яка належала покійному на праві спільної сумісної власності разом з його дружиною [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 16.03.1995 року, виданого ЖКУ ДП Чорноморський суднобудівний завод. 18.09.2018 року позивачка звернулась до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою від 18.09.2018 року, виданою Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька [PERSON] , було відмовлено у зв`язку з відсутністю у неї оригіналів документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року\~- свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст. 1223 ч.2 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця. Однак, дослідивши матеріали позовної заяви та спадкової справи №519/2003, заведеної 08.07.2003 року Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , судом встановлено наступне. 07 червня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . 31 березня 1995 року Миколаївське МБТІ зареєструвало за [PERSON] та [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті, [INFO] його дружина [PERSON] прийняла в спадщину Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Вищевказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2003 року, виданим Високоловій А.Р. державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №1-1067. 19 серпня 2003 року [PERSON] подарувала вищевказану квартиру [PERSON] , що підтверджується договором дарування від 19.08.2003 року серії ВАК №660371, посвідченим державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Євтушенко А.М. 20 січня 2011 року Миколаївське МБТІ зареєструвало за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №28726884 від 20.01.2011 року, номер запису 18900 в книзі №109. Тобто, з викладеного вбачається, що спадкове майно, яке бажає прийняти позивачка, вже успадковано жінкою померлого спадкодавця ще в 2003 році, та на даний момент знаходиться у власності відповідача на законних підставах. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він проживав разом з померлим. Для того, щоб встановити факт сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус за місцем відкриття спадщини перевіряє в паспорті відмітку про реєстрацію проживання спадкодавця та встановлює місця реєстрації проживання померлого за довідкою органів реєстрації. Однак, як вбачається з матеріалів справи, на час відкриття спадщини позивачка не проживала разом зі спадкодавцем. Тобто, [PERSON] знала, що [INFO] помер її батько та знала про необхідність подати заяву про прийняття спадщини, однак не зробила цього. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, враховуючи, що позивач своєчасно не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а також те, що спірна квартира на даний час знаходиться у власності відповідача на законних підставах, суд приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні не надано достатньо доказів на підтвердження обставин викладених в позові, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed