Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

02 листопада 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на заставлене майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до кредитного договору № 01012484960 від 25 червня 2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» та [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» надало відповідачу кредит в сумі 115200 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту до 10 липня 2015 року. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» та [PERSON] 25 червня 2008 року було укладено договір застави транспортного засобу. Відповідач належним чином умов кредитного договору не виконував, у звязку з чим станом на 10 жовтня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 207485 грн. 57 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалися за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № 01012484960 від 25 червня 2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» та [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» надало відповідачу кредит в сумі 115200 грн. зі сплатою 13,99 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 10 липня 2015 року (а/с. 5-9). В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» та [PERSON] 25 червня 2008 року було укладено договір застави транспортного засобу № 01012484960, за яким передано в заставу автомобіль марки KIA, модель Magentis, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], коричневого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № KNEGE222385240551, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СВС № 050264, який належить відповідачу на праві власності (а/с 12-14). Свої зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 10 жовтня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 207485 грн. 57 коп., з яких 99877 грн. 97 коп. заборгованість по кредиту, 84628 грн. 34 коп. заборгованість за відсотками, 10713 грн. 60 коп. заборгованість по комісії, штрафи в сумі 12265 грн. 66 коп., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а/с 46). 18 травня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» був укладений Договір купівлі продажу кредитного портфелю, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Зокрема, згідно вказаного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» продало кредитний договір № 01012484960 від 25 червня 2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (а/с 22-26). Крім того, 25 травня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами забезпечення, згідно якого у звязку з продажем кредитного портфелю відбулося відступлення права вимоги за договорами забезпечення (а/с 27-36). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено обовязок обтяжувача, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. 22 жовтня 2015 року позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату боргу та, у разі невиконання вимоги, повідомив, що буде звернуто стягнення на предмет застави. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений при предявленні позову судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved