Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

03 квітня 2015 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № MRC0RX129650045 від 28 березня 2012 року [PERSON] отримала кредит в сумі 4649,42 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач зобов'язалась повертати кредит щомісяця, в період сплати, шляхом надання Банку грошових коштів (щомісячного платежу), у тому числі заборгованість за кредитом, відсотками, комісією, та інші витрати, передбачені Умовами. [PERSON] своєчасно зобов'язання за договором не виконувала, у зв'язку з чим станом на 06 березня 2015 року має заборгованість в сумі 10064,22 гривень, яка включає: 3363,58 гривень - заборгованість за кредитом, 3,81 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2032,44 гривень - заборгованість з комісії, 3708,95 гривень -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 455,44 гривень - штраф (процентна складова). На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборговансіть за кредитним договором в сумі 10064,22 гривень, а також судовий збір в сумі 243,60 гривень. Представник позивача Єрмак В.М., діюча на підставі довіреності, у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, у відкрите судове засідання не з'явилась, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, зазначала, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Судові повістки про виклик до суду були направлені рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою проживання відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що на підставі заяви [PERSON] між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» 28 березня 2012 року був укладений договір кредиту, № MRC0RX129650045, який складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Згідно до умов договору [PERSON] отримала кредит в сумі 4649,42 гривень на придбання товарів, строком на 36 місяців, з 28 березня 2012 року до 27 березня 2015 року включно, з відсотковою ставкою 0,12% річних, зі сплатою єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 135,42 гривень, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 139,48 гривень. Повернення кредиту мало здійснюватися шляхом перерахування коштів (щомісячного платежу в сумі 268,87 гривень), в період сплати, з 20 по 24 число кожного місяця на рахунок Банку, зазначений у договорі. [PERSON] з умовами договору була ознайомлена, та погодилась із ними, про що свідчить її особистий підпис у заяві. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за вказаним договором, [PERSON] умови договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 06 березня 2015 року заборгованість відповідача за кредитом становить 3363,58 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом становить 3,81 гривень, заборгованість по комісії - 2032,44 гривень, 3708,95 гривень - пеня. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням фіксованої процентної ставки 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, позивачем нараховані штрафи за неналежне виконання умов договору: фіксована частина у розмірі 500 гривень, процентна складова у розмірі 455,44 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язань забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України). Однак, суд вважає, що умовами договору від 28 березня 2012 року закріплена подвійна цивільна відповідальність позичальника одного виду за одне й те саме правопорушення (п. 1.5.20 Умов та Правил надання банківських послуг): при порушенні позичальником строків за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. При цьому за ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, визначення фіксованого штрафу, закріплене в Умовах та правилах надання банківських послуг, не відповідає положенням цивільного законодавства, за яким штраф має обчислюватися у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). На підставі наведеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог банку в частині стягнення з відповідача фіксованої суми штрафу в розмірі 500 гривень за кредитним договором. Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення позичальником [PERSON] умов договору кредиту № MRC0RX129650045 від 28 березня 2012 року, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в межах стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом в сумі 3363,58 гривень, процентами за користування грішми в сумі 3,81 гривень, комісії в сумі 2032,44 гривень, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 3708,95 гривень, та штрафу (процентна складова) в сумі 455,44 гривень, а всього 9564,22 гривень; в решті позовних вимог позов задоволенню не підлягає. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з нього грошових сум та їх розміру. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial