Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

02.10.2019 року до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача: адвокат Слупицький В.С., до територіальної громади в особі виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа: Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на праві власності згідно особового рахунку в погосподарській книзі сільської ради за № 1657. Спадкоємцями після його смерті є вона та син померлого [PERSON] - [PERSON] , які на момент смерті батька з ним не проживали та у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України не прийняли спадщину. [INFO] помер [PERSON] , так і не прийнявши спадщину після смерті батька. Судовим рішенням від 07.09.2016 р. їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , на підставі якого вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього на ім`я спадкодавця та рекомендовано звернутися до суду. Зазначає, що спірний спадковий житловий будинок був побудований у 1965-1972 роках, коли законом не вимагалася державна реєстрація права власності для виникнення такого права, при цьому цей житловий будинок з надвірними будівлями значився за [PERSON] згідно відомостей особового рахунку в погосподарській книзі, які раніше визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності. За таких обставин, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі при ньому: літня кухня, два сараї, погріб, літній душ та вбиральня, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 04.10.2019 р. провадження у справі відкрито і постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 31.10.2019 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд по суті. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, згідно якого просить розглядати справу без її участі, за участю її представника [PERSON] , позов підтримує та просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Курилівський сільський голова надіслав до суду заяву про розгляд даної справи без участі представника відповідача, зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення. 3-я особа по справі - Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області також надіслала до суду листа з проханням розглянути дану справу без участі представника, зазначивши, що не мають заперечень по суті заявлених вимог і у вирішенні питань, поставлених у заяві, покладаються на розсуд суду. З урахуванням заяв учасників справи, вимог з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] у селі Подоли Куп`янського району Харківської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 05 лютого 2010 року (а.с. 5). Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року у справі № 628/2767/16-ц, провадження № 2/628/1167/16, визначено [PERSON] додатковий строк в один місяць з дня набрання даним рішенням законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який постійно проживав в [ADDRESS] (а.с.8-9). Постановою державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори від 11.11.2016 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] батька [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документу на ім`я спадкодавця на житловий будинок, та роз`яснено право звернення до суду ж позовом про визнання за нею права власності на цей житловий будинок у порядку спадкування за законом (а.с.13). При цьому, нотаріусом було встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . До складу спадкового майна входить право на житловий будинок за вищевказаною адресою. Відомості про заповіт, складений від імені [PERSON] , відсутні. Спадкоємцями [PERSON] є донька [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та син [PERSON] , який помер [INFO] . Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . Спадщину у встановленому законом порядку прийняла донька [PERSON] . Згідно довідки КП «Куп`янське БТІ» від 28.10.2016 року (копія), право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстровано (а.с.7). Згідно довідки Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 04.11.2014 року № 2052 (копія) зазначено, що згідно особового рахунку в погосподарській книзі сільської ради № 1657 за [PERSON] зареєстрований жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). 24.10.2016 р. КП «Куп`янське БТІ» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , характеристика будинку, господарських будівель та споруд, в тому числі: жилий будинок - 47,5 кв.м, літня кухня - 13,7 кв.м, , сарай В -7,7 кв.м, , погріб Г - 14,7 кв.м, сарай Д - 4.5, кв.м, літній душ Е - 2,8 кв.м, та вбиральня Ж - 1,6 кв.м, 1965-1972 років побудови (а.с.10-12). На час завершення будівництва у 1972 році, згідно діючого на той час законодавства, не потрібно було реєструвати житловий будинок у сільській місцевості в органах БТІ. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року. Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Отже, вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Відповідно до вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Вищезазначене свідчить про те, що [PERSON] за життя був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі під № 1657. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину після смерті батька, а тому суд вважає можливим визнати за нею право власності на спадковий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Outcome: approved