Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

04 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати в звязку з інфляцією, мотивуючи заяву тим, що він працював на посаді слюсаря по ремонту автомобілів та машиністом крана 6 розряду в ТОВ БК «Букрос». Станом на 03.12.2012 року ТОВ БК «Букрос» заборгував йому 16\~771 грн. 76 коп. В березні 2017 року відповідач перерахував йому 5\~000 грн. Таким чином, сума заборгованості на час звернення до суду становить 12\~842 грн. 92 коп.. Крім того, за виконану роботу за трудовою угодою від 02.01.2014 року ТОВ БК «Букрос» заборгувало йому 21\~650 грн. В звязку з чим просив суд стягнути з ПАТ БК «Букрос» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 34\~492 грн. 92 коп., компенсаційні виплати за затримку оплати праці в розмірі 30\~078 грн. 44 коп. та 10\~000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судове засідання ПАТ БК «Букрос» свого представник не направив, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Враховуючи згоду позивача [PERSON] та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності представника ПАТ БК «Букрос». Суд, заслухавши позивача [PERSON], свідка [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у відповідача [PERSON] акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» машиністом крана 6 розряду (а.с.43). На час звільнення з роботи відповідач мав перед позивачем заборгованість по заробітній платі та не провів повний розрахунок при звільненні, що підтверджується витягом з платіжної відомості та складає 12\~842 грн.92 коп.(а.с.35). Згідно з ч.1\~ ст.47, ч.1 ст.116 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Тому позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 12 842 грн. 92 коп. підлягає задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати заробітної плати в зв»язку з інфляцією задоволенню не підлягають, оскільки на даний час заробітна плата позивачу не виплачена ПАТ БК «Букрос», а розрахунок даної компенсації проводиться власником або уповноваженим ним органом при виплаті заробітної плати працівнику, тому суд позбавлений можливості стягувати дану компенсацію. Позбавлений суд також можливості стягнути заборгованість по заробітній платі [PERSON], яка утворилась за трудовою угодою від 02.01.2014 року в сумі 21\~650 грн. (а.с.5), оскільки позивачу необхідно звертатись до суду з окремим позовом згідно вимог Цивільного кодексу України. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн., то ці вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. За ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року в пункті 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), в яких зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Позивач посилаються на те, що йому спричинена моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях. Таким чином, враховуючи характер негативних наслідків, душевних\~і моральних страждань позивача, яких він зазнав у звязку з несвоєчасністю виплати заробітної плати, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial