Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

04.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими що втратили право користування житловим прміщенням. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Із позову вбачається, що позивач [PERSON], проживає в будинку [ADDRESS]. Разом з ним у вищевказаному будинку зареєстровані відповідачі зі своїми неповнолітніми дітьми. З червня 2014 року (у зв'язку з воєнними подіями на території нашого міста) вони переїхали жити за іншою адресою, однак місцезнаходження на сьогоднішній день йому невідомо. Позивач не зміг знайти їх фактичне місцезнаходження або зв'язатися з ними. У будинку [ADDRESS] відповідачі не проживають, їх особистих речей і документів у його домі немає. Відповідачі будинком не цікавляться і житлово-комунальні послуги не сплачують. В даний час позивач змушений оплачувати за відповідачів комунальні платежі, що при його заробітках ставить його в скрутне матеріальне становище, т.к. він не може оформити належну йому по закону субсидію. Обставини, викладені в позовній заяві підтверджуються актом про не проживання, складеним комітетом мікрорайону № 5, довідкою про склад сім'ї, правовстановлюючими документами на будинок. Позивач просить суд визнати відповідачів по справі такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до довідки з місця мешкання, відповідачі зареєстровані у будинку позивача (а.с.9). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно правовстановлюючих документів, позивач є власником зазначеного вище житлового будинку (а.с. 10-24). Згідно акту про не проживання, складеним комітетом мікрорайону № 5, відповідачі у зазначеному вище будинку не проживають з червня 2014 року. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі у будинку [ADDRESS], тривалий час не проживають, їх речей в ньому немає, тому відповідачів можливо визнати такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved