Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають із позивачкою. У вересні 2014 року сторони припинили сімейні відносини. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча спроможний її надавати, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, будь-яких стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття [PERSON], потім стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття [PERSON], потім стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не подавав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2001 року, що підтверджується даними паспортів сторін(а.с.4, 6(зворотня сторінка)) . У відповідності до свідоцтв про народження, від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO](а.с.9-11). Діти проживають із позивачкою за даними довідки № 938 від 30 жовтня 2014 року(а.с.12). Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча спроможний її надавати, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, будь-яких стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Вказана обставина відповідачем не спростована. В ч. 2 ст. 181 СК України, зазначається, що за рішенням суду кошти на утримання дітей можуть бути присуджені у частці від доходу батька(матері). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності із ст. 183 СК України, 1. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] власних доходів не мають, мають задовільний стан здоров'я, а також те, що відповідач працездатний, має задовільний стан здоров'я, може надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу), суд стягує з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку(доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття старшої дитини. Вирішуючи позов в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку, про передчасність вказаних вимог, виходячи з наступного. Аналізуючи ч.2 ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що право звернення до суду із позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей після досягнення найстаршою дитиною повноліття, виникає після досягнення найстаршою дитиною повноліття. У зв'язку з цим, позов у цій частині не підлягає до задоволення, як передчасний. Крім того суд, у відповідності із ст. 81, 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial