Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

04.06.2015 року [PERSON] звернулась до Дружківського міського суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю . Позивач свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: вул. Леніна 44/37 у м. Дружківка Донецької області. В даної квартирі крім неї також зареєстровано [PERSON] . З травня 2014 року відповідач у квартирі не мешкає, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В квартирі не має його речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить усунути перешкоду в користуванні її власністю, визнавши [PERSON], таким, що втратив право на користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. В судове засіданні позивач [PERSON] з'явилась, підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився , про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, за місцем реєстрації не мешкає. 3-тя особа: Дружківський міський сектор ДУ Державної міграційної служби у Донецькій області в судове засідання не зявився, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира, яка розташована за адресою: вул. Леніна 44/37 у м. Дружківка Донецької області належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договіром куплі-продажу від 16 вересня 1997 року (а.с.5) . Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З матеріалів справи встановлено, що у належній позивачці квартирі за адресою: вул. Леніна 44/37 у м. Дружківка Донецької області з 06 грудня 2015 року зареєстровано [PERSON], що підтверджується домовой книгою (а.с. 8) [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки. Відповідно до рішення Дружківського міського суду від 17 вересня 2014 року (а.с.11) шлюб між сторонами було розірвано та відповідач в квартирі не мешкає з травня 2014 року. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника квартири належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Звертаючись до суду з позовом 04.06.2015 року [PERSON] просила визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування житлом, посилаючись на те, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з травня 2014 року, тобто понад один рік. Виходячи із змісту частин 1 ст. 182, частини 3 ст. 640 ЦК України право власності на спірну квартиру у позивача [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації, тобто 01 жовтня 1997 року (а.с.5 зв.б) Таким чином, на час звернення власника квартири до суду (04.06.2015 року ) з позовом про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, минуло 15 років, та один рік минуло з зазначеного в позові моменту відсутності [PERSON] в спірному житловому приміщенні, а тому є усі правові підстави для визнання [PERSON], таким, що на час звернення позивача до суду втратив право користування жилим приміщенням на підставі частини 2 ст. 405 ЦК України. Оскільки відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS], не сплачує комунальних платежів, не веде ніяких господарських робіт, не є членом сім'ї позивача, не має права власності на частину вказаної квартири позов підлягає задоволенню. Враховуючи порушення відповідачем права власності позивача, суд вважає, що слід зобов'язати Дружківський міський сектор ДУ Державної міграційної служби у Донецькій області виписати відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved