Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

03.03.2021 до Великобурлуцького районного суду Харківської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 08.01.1982 року відділі ЗАГС Великобурлуцького райвиконкому Харківської області, актовий запис №3 від 08.01.1982 року, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 08.01.1982 року. Від шлюбу подружжя не має спільних неповнолітніх дітей. Позивач зазначає, що спільне життя не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя, втрати почуттів і поваги один до одного, постійних непорозумінь та сварок. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Також позивач вказує по відсутність спору про поділ спільного сумісного майна подружжя. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 січня 1982 року, актовий запис №3 від 08.01.1982 року виконано відділом ЗАГС Великобурлуцького райвиконкому Харківської області (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 08.01.1982 року). Від шлюбу подружжя не має спільних неповнолітніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Так, ухвалою суду від 22.03.2021 року позивача звільнено від сплати судового збору за подання до суду вищевказаної позовної заяви, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладено, ст.ст.24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved