Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

04.01.2016 року представник позивача [PERSON] - адвокат Стрілецький Т.І. звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «ІРОКС», Львівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею права власності на квартиру [ADDRESS]. Під час розгляду справи позивач [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги. Враховуючи останнє уточнення позовних вимог, позивач просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру №218а, загальною площею 44,4 кв.м., що знаходиться на десятому поверсі житлового будинку по [ADDRESS]. У ході розгляду справи судом Львівську міську раду виключено з числа відповідачів та залучено в якості третьої особи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] покликаються на те, що 15.06.2011 року між нею та ЗАТ «Ірокс» (правонаступником якого є ПрАТ «Ірокс») було укладено договір №036/6 та договір №36/6 підряду будівництва (завершення) об'єкта незавершеного будівництва. Відповідно до цих договорів позивач оплачує вартість будівельно-монтажних робіт, а відповідач зобов'язується закінчити в 4-му кварталі 2011 р. будівельно-монтажні роботи та завершити будівництво однокімнатної квартири №218 загальною проектною площею 44,83 кв.м. 10-го поверху 6-ї секції житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 1.2 Договору за умови виконання замовником своїх інвестиційних зобов'язань у повному обсязі, замовник отримує право власності на об'єкт інвестування. Остаточна загальна вартість складає - 254 914,00 грн. Вказана сума була повністю оплачена частинами, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ПрАТ «ІРОКС». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобов'язаний здати будинок в експлуатацію, передати об'єкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу об'єкт завершеного будівництва. Позивач повністю виконав свої зобов'язання згідно договору, натомість відповідач не виконує своїх зобов'язань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. До сьогоднішнього часу позивач не має правовстановлюючого документу щодо права власності на вищевказану квартиру та відповідач не визнає право власності на спірну квартиру. Тому позивач змушений звернутися до суду, просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, довіривши представлення своїх інтересів представнику [PERSON] В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 05.03.2014 року, позовні вимоги свого довірителя підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просить уточнений позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «ІРОКС» Бабій О.О. в судове засідання призначене на 13.07.2016 року не з'явився, однак представник відповідача подала суду письмові заперечення на позовну заяву [PERSON] Просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, що наведені в письмових запереченнях проти позову та просила суд розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Львівська міська рада, залучена в якості третьої особи у справі, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності уповноваженого представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.06.2011 року між нею та ЗАТ «Ірокс» (правонаступником якого є ПрАТ «Ірокс») було укладено №036/6 та договір №36/6 підряду будівництва (завершення) об'єкта незавершеного будівництва. Відповідно до цих договорів позивач оплачує вартість будівельно-монтажних робіт квартири №218, загальною проектною площею 44,83 кв.м. на 10-му поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Найменування підрядника змінилося із ЗАТ ІРОКС» на ПрАТ «ІРОКС» у зв'язку із зміною найменування товариства. Згідно п. 1.2 Договору за умови виконання замовником своїх інвестиційних зобов'язань у повному обсязі, замовник отримує право власності на об'єкт інвестування. Загальна вартість квартири за договором зі змінами встановлена в розмірі 254 914,00 грн. Позивачем повністю оплачено вартість об'єкту інвестування, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ПрАТ «Ірокс». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобов'язаний здати будинок в експлуатацію, передати об'єкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу об'єкт інвестування. В судовому засіданні встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов'язання згідно договору, проживає у квартирі разом зі своєю сім'єю, оплачує вартість комунальних послуг, натомість відповідач не виконує своїх зобов'язань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. Дані факти підтверджуються матеріалами справи та зібраними по справі доказами. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, будинок, в якому розташована вищевказана квартира, вважається закінченим будівництвом та об'єктом готовим до експлуатації. 2016 р. на квартиру був виготовлений технічний паспорт, згідно якого квартира №218а, загальною площею 44,4 кв.м., знаходиться на десятому поверсі житлового будинку по [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що право власності відповідача на земельну ділянку, на якій збудований будинок по [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує положення ч. 2 ст. 328 ЦК, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Згідно рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Дмитрів Х.В., державна реєстрація не здійснена у зв'язку з відсутністю оригіналу документів замовника ПрАТ «Ірокс» речових прав на земельну ділянку та відсутність адреси. Відповідно до п.п. 10 п. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 703 від 22 червня 2011 р.», рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно» є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. Суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на про інвестоване ним житло. Доказів протилежного суду не подано. Відтак, за позивачем слід визнати право власності на квартиру №218а, загальною площею 44,4 кв.м., що знаходиться на десятому поверсі житлового будинку по [ADDRESS]. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на спірну квартиру. Представник позивача просила судове витрати покласти на позивача.

Outcome: approved