Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

03 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання дійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна. Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що договір №86 від 01 липня 1993 року оформлявся на Одеській товарній біржі, всі істотні умови угоди дотримані, право власності за договором купівлі - продажу позивач зареєстрував в КП «ОМБТІ та РОН» 08 липня 1993 року, відповідач квартиру звільнив. Позивач не має можливості реалізувати право власності в повному обсязі, оскільки укладений договір купівлі - продажу не був нотаріально посвідчений. Відповідно позивач просив суд, ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна №86 від 01 липня 1993 року, а саме, квартири [ADDRESS], укладений на Одеській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] - дійсним. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 22.04.2014 року про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивачів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], що діяла від імені [PERSON], з однієї сторони, і [PERSON], з іншої, уклали 01 липня 1993 року, договір купівлі - продажу нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS], що складається з однієї кімнати, загальною площею 24,2 квадратних метрів, жилою площею 14,1 квадратних метрів. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на зазначену квартиру є договір купівлі - продажу нерухомого майна №86 від 01 липня 1993 року, укладений на Одеській товарній біржі, без наступного нотаріального посвідчення угоди, право власності за договором купівлі - продажу позивач зареєстрував в КП «ОМБТІ та РОН» 08 липня 1993 року в реєстровій книзі №137 стор.74 кн. 22пр. Після укладання зазначеного договору сторони повністю виконали його умови. Відповідач виселився зі спірної квартири. Факт передачі покупної ціни від покупця, позивача по справі, до продавця - відповідача, підтверджується пунктом 6 договору 86 від 01 липня 1993 року, зареєстрованого на Одеській Товарній Біржі, згідно якого продавцем отримана сума за відчужувану квартиру до підписання договору. Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача покупцю екземпляра договору, другий екземпляр залишений на зберігання в біржі. До укладання договору купівлі - продажу нерухомого майна №86 від 01 липня 1993 року зазначена у п. 1 квартира належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна №70 від 23.06.1993р., виданого Одеською Товарною Біржею, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР, який був чинний на момент укладання правочину, відповідач вправі був здійснювати її відчуження. На сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved