Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

04.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем укладеного 31 серпня 2002 року, залишивши після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]»; стягнути аліменти з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з часу звернення до суду; стягнути з відповідача судові витрати. Як на підставу позову посилається на те, що всі почуття зникли, спільні інтереси відсутні, з листопада 2005 року не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинені, проживають окремо один від одного. Збереження шлюбу вважає не можливим. Після розірвання шлюбу просить прізвище не змінювати. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач належну матеріальну допомогу дитині не надає. Ухвалою суду від 11.02.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовче засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, примирення неможливе. Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2005 року. Примирення неможливе. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 31 серпня 2002 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Від сумісного проживання подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач [PERSON], матір'ю - позивачка [PERSON] Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2005 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Сторони визнали, що спільна неповнолітня донька [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, позовні вимоги щодо стягнення щомісячно аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку визнав. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.ч. 1 ст. 183 СК України). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, позовні вимоги визнав, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та призначити стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею за позовні вимоги про розірвання шлюбу позовні вимоги у розмірі 768,40 грн. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Держави. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved