overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

02 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 24 березня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та повага, постійні скандали та сварки, у зв`язку із чим сім`я фактично припинила своє існування. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 березня 2016 року, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки і позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

02 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . Померлий за життя 24 квітня 2009 року склав заповіт на позивачку, яким заповів їй квартиру [ADDRESS] . На підставі заяви [PERSON] було заведено спадкову справу, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру. З огляду на викладене позивач просить її вимоги задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Хмельницької міської ради надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутні, вважає, що міська рада не є належним відповідачем та на майно померлого не претендує. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі не заперечила, щодо задоволення вимог [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності САС№ 662184 від 01 квітня 2009 року належала квартира [ADDRESS] . 24 квітня 2009 року [PERSON] склав заповіт, що посвідчений приватним нотаріусом Паляницею Л.С., яким заповів належну йому на праві власності квартиру номер [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. На підставі заяв [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Грицею Л.М. було заведено спадкову справу №25-2019. 21 лютого 2020 року приватним нотаріусом Грицею Л.М. було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч.1 ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Оскільки спадкодавцю на праві власності належала квартира, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на неї позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, суд вважає за можливе даний позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на квартиру номер [ADDRESS] . Вартість квартири згідно відповідного висновку від 24.02.2020 року становить 260 337 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

02 березня 2020 року АТ «Мегабанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 25-214-850-2-19-Г від 28 лютого 2019 року у загальному розмірі 42 697 грн. 56 коп. та судових витрат, які складаються з сплати судового збору, в розмірі 2 102 грн. 00 коп. В обґрунтування поданого позову позивач послався на те, що відповідно до укладеного між АТ «Мегабанк» та [PERSON] 28 лютого 2019 року договору № 25-214-850-2-19-Г, остання отримала з каси банку готівкою грошові кошти в розмірі 28 026 грн. 91 коп. на строк з 28 лютого 2019 року до 25 лютого 2022 року з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % річних. У зв`язку з неналежним виконанням умов укладеного договору у відповідача, станом на 12 грудня 2019 року, утворилася заборгованість у загальному розмірі 42 697 грн. 56 коп., яка включає в себе суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 25 271 грн. 30 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 01 квітня 2019 року по 30 листопада 2019 року у розмірі 1 282 грн. 75 коп., залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з квітня 2019 року по липень 2019 року в розмірі 3 531 грн. 40 коп., штраф в розмірі 12 612 грн. 11 коп., яку позивач разом з судовими витратами, які складаються з сплати судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп., просив стягнути з відповідача. 03 березня 2020 року на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України до відповідного органу реєстрації місця проживання та перебування особи направлено звернення суду. 04 березня 2020 року на адресу суду надійшла інформація про те, що відповідач дійсно зареєстрована на території Шишацького району Полтавської області, зокрема, місцем реєстрації [PERSON] являється: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04 березня 2020 року позову заяву АТ «Мегабанк» до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб та призначено розгляд справи о 09 год. 00 хв. 06 квітня 2020 року / а.с.26 /. Ухвалою суду від 06 квітня 2020 року судове засідання у справі, на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України, відкладено / а.с.31 /. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 00 хв. 27 квітня 2020 року / а.с.33-34 /. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

02 березня 2020 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] (Вінницька обл., Чернівецький р-н, с. Коси) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 16.11.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1976. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сім`ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сім`я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем. 15 грудня 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси прийнято цивільну справу до свого провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 16 листопада 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1976. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування відповідачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

02\~березня 2020\~року позивач\~звернулась з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 березня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 40, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] . 11 березня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 30 березня 2020 року. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений строк не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 40 (а.с.6). Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] . Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

02 березня 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 25.04.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]. На сьогодення шлюбі стосунки між подружжям припинені, сумісно не проживають, спільне господарство не ведуть. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння та різних поглядах на сімейне життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ухвали суду від 24 березня 2020 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не прибув з невідомих причин, будучи у установленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, відзиву на пред`явлений позов, а також будь-яких інших заяв чи клопотань, що стосуються справи, не надав. В сенсі наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних письмових доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25 квітня 2017 року, актовий запис № 194. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягаю стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

02 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що вона постійно на час відкриття спадщини проживала однією сім`єю із [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначала, що її баба проживала разом із нею в [ADDRESS] до дня її смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок, однак нотаріус до якого вона зверталася відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав, що нею не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років, хоча на день її смерті вона проживала разом із нею, а тому повинна вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. [PERSON] померла [INFO] та вона (заявник) прийняла спадщину, зокрема на житловий будинок в [ADDRESS] , але немає можливості оформити спадщину, хоча на день смерті останньої вони проживали разом, а тому вона повинна вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. При розгляді справи заявник заяву підтримали та просили її вимоги задовольнити із зазначених вище підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав про визнання вимог заяви [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що заявник та її баба [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , постійно проживали однією сім`єю, та після її смерті відкрилась спадщина, яку бажає отримати [PERSON] , в чому для неї нотаріусом відмовлено, оскільки спадкоємцем не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як ствердили допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] котрі є сусідами із покійною бабою заявниці, які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом до дня смерті останньої. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 названого Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює для неї оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті баби [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

02 березня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. 24 березня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Позивач до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач до судового засідання подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис №598. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved