Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

03.12.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди у розмірі 7712,40 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 24.10.2018 року під час її відсутності вдома була затоплена належна їй квартира, у зв`язку із чим була заподіяна матеріальна шкода. Відповідно до акту КП «Ізмаїльського ВУВКГ» від 25.10.2018 року у квартирі [ADDRESS] сталося залиття, яке було спричинено протіканням сифону в ванній кімнаті у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до акту від 29.10.2018 року майстрами КП «Житсервіс- 2» проведено обстеження квартири належної позивачці та виявлено, що в спальні на стіні та стелі жовті плями площею 1,2 кв.м., шпалери мокрі, з жовтими розводами, починають відклеюватися; в ванній кімнаті на стіні та підлозі видно сліди затоплення, впала вентиляційна решітка, сама вентиляційна шахта волога, в квартирі відчувається стійкий запах вогкості. 05.11.2018 року позивачкою було направлено лист відповідачці з проханням відремонтувати ушкодження квартири, однак відповідачка усно повідомила, що не збирається компенсувати заподіяну матеріальну шкоду. 08.11.2018 року позивачка звернулася до ТОВ «Експерт-текнор» для визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної в результаті залиття квартири. За проведення вищезазначеного експертного дослідження було сплачено 1000 грн. Відповідно до звіту експерта №034-11 від 14.11.2018 року розмір матеріальної шкоди, завданої в наслідок залиття квартири складає 6600 грн. Також позивачкою понесені інші витрати: 80 грн. - сплата за копії документів до суду, 32,40 грн. - надіслання поштових відправлень, 704,80 грн. - судові витрати. В зв`язку із зазначеним позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідачки матеріальну шкоду в сумі 6712,40 грн., витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 1\~000 грн., та судовий збір у розмірі 704,80 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали. 20.03.2019 року відповідачка надала відзив на позов, в якому вказала, що заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. Працівниками КП «ІВУВКГ» був складений акт про затоплення, акт складений без участі будь-якого представника з її боку або сторонніх свідків. Яким чином була встановлена її вина, їй не зрозуміло. Складений акт № 19 від 25.10.2018 року не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, якими встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4) та, що саме в ньому повинно бути відображено. При складені акту не були присутні мешканці квартири [ADDRESS] , з актом не були ознайомлені власники квартири [ADDRESS] . Також, в акті не зазначено, що мешканці зазначеної квартири відмовились від підпису. Крім того, акт складений неповноважною комісією, без участі [PERSON] або інших не заінтересованих свідків, відповідачка вважає, що акт не може бути належним та допустимим доказом у справі. Шкода визначена звітом про незалежну майнову шкоду ТОВ «Експерт-Текнор» від 14.11.2018 року ґрунтується лише на описі пошкоджень, наявних в квартирі, без зазначення давності їх виникнення, а тому не може бути доказом вини відповідача та не відображає дійсну причину залиття квартири. В судовому засіданні 18.11.2019 року відповідачка [PERSON] була допитана у якості свідка. Згідно її пояснень, вона взагалі не затоплювала квартиру [ADDRESS] , позивачка та її син здійснювали на неї тиск, вимагали заплатити за ремонт у їх квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факти викладені в акті від 25.10.2018 року, а саме, те, що було затоплення квартири [ADDRESS] із-за поломки сифона [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище. При огляді квартири [ADDRESS] господарка не заперечувала, що залиття в квартирі [ADDRESS] сталося з її вини, говорила, що будуть робити ремонт. Він з колегою повідомляв господарку квартири [ADDRESS] про складання акту. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що при огляді квартири [ADDRESS] та складанні акту було встановлено, що під ванною у квартирі [ADDRESS] було протікання сифону. У квартирі [ADDRESS] були явні ознаки затоплення, капало зі стель у ванній кімнаті та у коридорі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також підтвердив факти викладені в акті від 25.10.2018 року, а саме, те, що було затоплення квартири [ADDRESS] із-за поломки сифона [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище. Зазначив, що господарка квартири [ADDRESS] відмовилася від підпису в акті від 25.10.2018 року. Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода заподіяна майну фізичної особи неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Цивільно-правова відповідальність за завдану матеріальну шкоду настає при наявності протиправної поведінки \~заподіювача \~шкоди, встановлення причинного \~зв`язку \~між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №2537 від 14 листопада 1997 року, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна №2537 від 14 листопада 1997 року.(а.с. 7) Відповідачка [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується її заявою а.с. 53 та у відзиві на позов а.с. 65. 25.10.2018 року складено акт працівниками КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дишлі С.М., [PERSON] про те, що сталося затоплення квартири [ADDRESS] , причини: протікання сифону у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] . [ADDRESS] відбувається систематично (а.с.35). Також, 29.10.2019 року складений акт комісією у складі майстрів КП «Житсервіс-2» [PERSON] , [PERSON] , за результатами обстеження квартири [ADDRESS] на предмет затоплення у присутності мешканця квартири 19 [PERSON] , а саме, встановлено, що в спальні мокра жовта пляма на стелі та на стіні площею 1,2 кв.м., шпалери мокрі в жовтих розводах, відклеюються; в ванній кімнаті на кафельній плітці сліди затоплення, впала вентиляційна решітка, в венканалі мокра штукатурка, стеля обшита вагонкою, у квартирі запах вогкості. Причиною затоплення встановлено протікання сифону у ванній кімнаті (а.с.9). Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законодавством України принципів змагальності й диспозитивності саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Доказів відсутності вини в залитті квартири позивачки [PERSON] суду не надала. Посилання відповідачки та її представника на невідповідність вимогам законодавства України актів про залиття від 25.10.2018 року та 29.10.2019 року не спростовують факт залиття, наявність причинного зв`язку між пошкодженнями в квартирі [ADDRESS] та протиправною поведінкою відповідачки, оскільки акти про залиття складені працівниками КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та майстрами КП «Житсервіс-2». Не компетентність працівників комунальних служб при складанні актів не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того, факт залиття та причину залиття саме не справність сифону в квартирі [ADDRESS] підтвердили допитані в якості свідків працівники КП «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» - Дишлі С.М., [PERSON] . [PERSON] . Згідно звіту ТОВ «Експерт-Текнор» від 14.11.2018 року про незалежну оцінку майнової шкоди, завданої власнику квартири [ADDRESS] , внаслідок її затоплення з верхнього поверху, без урахування НДС, вартість матеріальної шкоди становить 6600 грн. (а.с.14-28). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідачка та її представник не надали суду доказів щодо іншого розміру збитків. З заявою про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення вартості матеріальної шкоди до суду не звернулися. Тому, позовні вимоги позивачки в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки сума матеріальної шкоди у розмірі 6 600 грн., оскільки вимоги в цій частині нею доведені та обґрунтовані. Також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки витрати за оплату звіту про незалежну оцінку у розмірі 1000 грн. підтверджені копією квитанції до прибуткового касового ордеру №48 від 08.11.2018 року (а.с.12). Згідно до ч. 1 ст.140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. За таких обставин, витрати, пов`язані зі сплатою за копії документів, наданих до суду у розмірі 80 грн. та за надіслання поштових відправлень у розмірі 32,40 грн., суд відносить до таких, що підлягають стягненню з відповідачки та користь позивачки, оскільки такі витрати документально підтверджені квитанціями (а.с.12). За таких обставин, та відповідно до положень ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи.

Outcome: approved