Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

03.09.2020 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно, а саме права власності в порядку спадкування за законом в цілому на житловий будинок (будинковолодіння) який відносився до майна колгоспного двору та знаходиться по [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 20.02.1990 на підставі рішення Кам`янка-Бузького районного виконкому № 18 від 31.01.1990 року, та який розташований по [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що [INFO] у віці 87 років померла [PERSON] , прабаба Позивача, про що 08.01.1999 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 1. Після її смерті відкрилася спадщина, спадковим майном є вищевказаний житловий будинок, яку фактично прийняв, однак юридично не оформив дід Позивача [PERSON] , який для померлої являвся рідним сином. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує, викладені вимоги підтримує. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 87 років померла [PERSON] , яка для позивача являлась прабабою, про що 08.01.1999 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, яку відповідно до закону, так як на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, що встановлено згідно із довідки, виданої виконавчим комітетом Зубівмостівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області від 29.05.2020 року № 239, відповідно до якої [PERSON] до дня смерті, проживав разом із спадкодавцем тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину, до якої входить все майно. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] у віці 66 років помер [PERSON] при цьому юридично не оформив правовстановлюючі документи на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , однак фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, так як постійно проживав разом із нею. За змістом ст. ст. 1217,1218, 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268, ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом на підставі довідки, виданої Зубівмостівським старостинським округом Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 29.05.2020 року за № 240, встановлено, що на день смерті [INFO] [PERSON] постійно проживав без реєстрації разом із ним в [ADDRESS] , його онук, Позивач по справі [PERSON] . Відтак відповідно до приведених вище положень, а також доказів, які знаходяться в матеріалах справи, судом вставлено, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого діда [PERSON] , оскільки на день його смерті постійно проживав разом із ним, окрім цього на підставі ч. 1 ст. 1264 ЦК відноситься до четвертої чергу спадкоємців, які отримують право на спадкування випадку проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦКУ визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року Верховним Судом України зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, і тільки при наявності рішення суду, я як спадкоємець зможу звернутися до державного реєстратора та зареєструвати належне мені право на спадкове майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки у пункті 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що підставою для державної реєстрації права та їх обтяжень є рішення судів, що набрали законної сили. Оскільки правовстановлюючі документи на спірний будинок у позивача відсутні, то право позивача на спірне майно підлягають захисту виключно судом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних, поданим відповідно до вимог цього ЦПК України в межах заявлених ними вимог. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Таким чином, на підставі встановлених обставин, а також оцінених доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved