Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

03 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, зобов`язання повернути нерухоме майно, скасування записів про державну реєстрацію та здійснення реєстрації права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки машиномісця, який було посвідчено Грішаковою Оксаною Вікторівною, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 694. Відповідно до умов договору продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність 1/2 (одну другу) частку машиномісця № 91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом іменується «Майно»). На момент укладення Договору Майно належало Продавцю на підставі договору купівлі - продажу машиномісця, посвідченого Тарасовою Н.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 29.05.2015 року. Відповідно до умов договору визначає, що оціночна вартість машиномісця [ADDRESS] (двадцять) становить 179 900 (сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень, що підтверджується Звітом про оцінку майна, ідентифікатор за базою ФДМУ ПМСАВЕ107279, виданого ТОВ «КОМПАНІЯ ДК ГРУП». Продаж здійснено за 89950 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень, що буде сплачена Покупцем не пізніше 09.10.2019 року до 17:00 години шляхом перерахування грошових коштів Продавцю на його рахунок № [NUMBER] в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346. Сторони свідчать, що розрахунок між ними відбудеться з дотриманням вимог ст. 1087 ЦК України та Постанови Правління НБУ № 148 від 29.12.2017 року. Факт здійснення повного розрахунку Покупця з Продавцем за Договором буде підтверджено письмовою заявою Продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Відповідно до п. 4 Договору Продавець зобов`язується передати Покупцю нерухоме майно, яке є предметом Договору, а також документацію на нього у день підписання договору. Згідно абзацу 6 п. 4 Договору технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна після підписання цього договору Продавець передає Покупцю. Пунктом 7 Договору зазначено, що Договір укладено за згодою дружини Продавця, [PERSON] , про що нотаріусу подана відповідна заява, справжність підпису на якій засвідчена Грішаковою О.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 09.04.2019 року, реєстр №688, про що доведено до відома Покупця. На підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням договору купівлі-продажу машиномісця з розстрочкою платежу [PERSON] , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області була накладена заборона на відчуження зазначеного в Договорі майна (реєстровий № 695), до остаточного розрахунку за Договором. 09.04.2019 року [PERSON] , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, були внесені наступні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 1)\~запис про\~право власності\~№ 31096393\~від 09.04.2019\~року в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~державну реєстрацію\~за Відповідачем\~права приватної\~власності на\~1/2\~(одну\~другу)\~частку машиномісця\~№ 91\~(дев`яносто\~один)\~в підвалі\~житлового будинку\~літ.\~«А-23»,\~загальною площею\~15,0\~кв.м.,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 647995763101); 2) запис про обтяження № 31098565 від 09.04.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про заборону відчуження 1/2 (однієї другої) частки машиномісця №91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 647995763101). Станом на 02 грудня 2019 року Продавець виконав свої зобов`язання за Договором в повному обсязі, зокрема, передав у власність Покупця Майно, а також технічний паспорт на Майно. Втім Покупець свої зобов`язання з оплати Майна не виконав, грошові кошти Покупцем Продавцю не перераховувалися та не передавалися будь-яким іншим чином. Факт здійснення повного розрахунку Покупця з Продавцем за Договором також не було підтверджено письмовою заявою Продавця, вказаною у п. 3 Договору. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просив суд: 1) розірвати Договір купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки машиномісця від 09.04.2019 року, укладений між [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , посвідчений Грішаковою Оксаною Вікторівною, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, за реєстровим № 694; 2) зобов`язати [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , повернути в натурі [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , 1/2 (одну другу) частку машиномісця № 91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також повернути технічний паспорт на вказане майно; 3) скасувати запис про право власності № 31096393 від 09.04.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , права приватної власності на 1/2 (одну другу) частку машиномісця № 91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 647995763101); 4) скасувати запис про обтяження № 31098565 від 09.04.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про заборону відчуження 1/2 (однієї другої) частки машиномісця № 91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 647995763101); 7) здійснити державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , на 1/2 (одну другу) частку машиномісця № 91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за договором купівлі-продажу машиномісця, посвідченого 29 травня 2015 року Тарасовою Н.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 530, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 13 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 січня 2021 року призначено судовий розгляд справи. 04 лютого 2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій останні позовні вимоги визнав у повному обсязі, повідомив, що наслідки визнання позову відомі і зрозумілі. Судове засідання просив провести за його відсутністю. Позивач та третя особа в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки машиномісця, який було посвідчено Грішаковою Оксаною Вікторівною, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 694 (а.с. 17-19). Відповідно до п. 1 Договору продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність 1/2 (одну другу) частку машиномісця № 91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом іменується «Майно»). Абзац пункту 2 Договору визначає, що оціночна вартість машиномісця [ADDRESS] (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (двадцять) становить 179 900 (сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень, що підтверджується Звітом про оцінку майна, ідентифікатор за базою ФДМУ ПМСАВЕ107279, виданого ТОВ «КОМПАНІЯ ДК ГРУП». Пунктом 3 Договору передбачено, що продаж здійснено за 89950 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень, що буде сплачена Покупцем не пізніше 09.10.2019 року до 17:00 години шляхом перерахування грошових коштів Продавцю на його рахунок № [NUMBER] в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346. Сторони свідчать, що розрахунок між ними відбудеться з дотриманням вимог ст. 1087 ЦК України та Постанови Правління НБУ № 148 від 29.12.2017 року. Факт здійснення повного розрахунку Покупця з Продавцем за Договором буде підтверджено письмовою заявою Продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Відповідно до п. 4 Договору Продавець зобов`язується передати Покупцю нерухоме майно, яке є предметом Договору, а також документацію на нього у день підписання договору. Згідно абзацу 6 п. 4 Договору технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна після підписання цього договору Продавець передає Покупцю. Пунктом 7 Договору зазначено, що Договір укладено за згодою дружини Продавця, [PERSON] , про що нотаріусу подана відповідна заява, справжність підпису на якій засвідчена Грішаковою О.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 09.04.2019 року, реєстр №688, про що доведено до відома Покупця. Позивач свій обов`язок за договором виконав та передав відповідачу у власність 1/2 (одну другу) частку машиномісця № 91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням договору купівлі-продажу машиномісця з розстрочкою платежу [PERSON] , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області була накладена заборона на відчуження зазначеного в Договорі майна (реєстровий № 695), до остаточного розрахунку за Договором, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень (а.с. 22). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.04.2019, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Грішаковою Оксаною Вікторівною, були внесені наступні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 1) запис про право власності № 31096393 від 09.04.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за Відповідачем права приватної власності на 1/2 (одну другу) частку машиномісця № 91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 647995763101); 2) запис про обтяження № 31098565 від 09.04.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про заборону відчуження 1/2 (однієї другої) частки машиномісця №91 (дев`яносто один) в підвалі житлового будинку літ. «А-23», загальною площею 15,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 647995763101) (а.с. 21). Однак відповідач свого обов`язку за договором не виконав, грошові кошти у строк визначений договором не повернув, станом на час розгляду справи продовжує ухилятися від виконання договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Положення ч. 1 ст. 691 ЦК України зазначають, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Ч. 2. ст. 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Ст. 694 та 695 ЦК України передбачають можливість продажу товару в кредит, зокрема оплати товару з розстроченням платежу. Згідно з ч. 4 ст. 694 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару. Крім того, нормами ч. 2 ст. 695 ЦК України передбачено, що якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Частина 3 ст. 334 ЦК України визначає, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Частина 4 зазначеної статті містить положення, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Виходячи з вищенаведеного можна зробити висновок, що у зв`язку з тим, що Покупець прострочив оплату Майна за Договором, у Продавця відповідно до ч. 4 ст. 694 ЦК України та ч. 2 ст. 695 ЦК України виникає право відмовитися від Договору та вимагати повернення переданого Майна. Невиконання відповідачем в строк його зобов`язань щодо оплати майна за Договором, є істотним порушенням Договору в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК У країни. За змістом положень ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 2 ст. 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до висновків щодо істотного порушення договору, які наведені у постановах Верховного Суду від 08 травня 2018 року по справі № 206/2414/16-ц, від 03 жовтня 2018 року по справі № 629/4373/15-ц, від 18 жовтня 2018 року по справі № 240/198/17, від 16 січня 2019 року по справі № 712/757/16-ц, поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Таким чином, враховуючи, що невиконання відповідачем свого обов`язку з оплати вартості майна завдає збитки позивачу у розмірі вартості неоплаченого майна, а також позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні Договору (тобто отримання грошових коштів за належним чином передане відповідачу майно), неоплата відповідачем вартості майна в порядку та на умовах, які визначені Договором, є істотним порушенням Договору. З урахуванням ч. 2 ст. 651 ЦК України у зв`язку з істотним порушення [PERSON] позовні вимоги про розірвання договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Втім, згідно з ч. 4 ст. 694 ЦК України, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару. Крім того ч. 2 ст. 695 ЦК України передбачено, що якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару. Отже, положення ч. 4 ст. 694 та ч. 2 ст. 695 ЦК України в даному випадку підлягають застосуванню в силу того, що укладений Позивачем та Відповідачем Договір за своєю юридичною природою є договором купівлі-продажу товару в кредит. Також положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Ч. З ст. 1212 ЦК України встановлює, що положення Глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Право Продавця вимагати від Покупця повернення Майна при розірванні Договору також передбачене ст. 7.3.6. Принципів УНІДРУА (Принципи міжнародних комерційних договорів) від 01.01.1994 та ч. 2 ст. 81 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року, які є частиною національного законодавства України. Таким чином, у позовні вимоги про повернення майна в натурі, а також повернення технічного паспорту на майно, що був переданий позивачем відповідачу відповідно до п. 4 Договору, підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 року (надалі за текстом іменується «Закон») державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. П. 1 ч. 2 ст. 27 Закону встановлює, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Положення п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачають, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; припинення правовідношення. З огляду на наведені вище положення чинного законодавства, можна зробити висновок, що необхідною і обов`язковою умовою належної реалізації особою її права власності та інших речових прав на нерухоме майно є реєстрація таких прав в порядку, який передбачений чинним законодавством, зокрема положеннями ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ГУ від 01.07.2004 року. Суд зазначає, що вимоги про скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності є похідними від вимог про розірвання Договору та повернення Майна в натурі, а тому підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства. Аналогічна позиція міститься в постанові Великої палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року по справі № 686/22036/15-ц, де зазначається, що спори про визнання незаконними та скасування рішень нотаріусів, які діяли на виконання делегованих повноважень державного реєстратора, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно розглядаються за правилами цивільного судочинства, якщо такі спори стосуються захисту цивільного права, зокрема випливають з договірних відносин, і якщо немає підстав для їх розгляду за правилами адміністративного судочинства. Таким чином, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31096393 від 09.04.2019 року, запису про реєстрацію обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31098565 від 09.04.2019 \~ \~ \~ \~року, а також державна реєстрація за Позивачем права власності на Майно є необхідними для відновлення порушених прав Позивача та для подальшої належної реалізації Позивачем своїх прав на Майно (зокрема, права володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним Майном). З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування записів про обтяження та про реєстрацію права власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зважаючи на характер та суб`єктний склад спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанціями про сплату судового збору на загальну суму 4262,70 грн. У зв`язку із викладеним, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету суму сплаченого судового збору в розмірі 2131,35 грн (50% від загального розміру судового збору), а також стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору в розмірі 2131,35 грн (50% від загального розміру судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved