Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

03 листопада 2017 року Кальна А.Г., яка діяла від імені та в інтересах [PERSON], звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи її наступними доводами. [PERSON] разом із своїм батьком [PERSON], [INFO], постійно проживали у м. Макіївка Донецької області. [INFO] за місцем свого постійного проживання [ADDRESS] [PERSON] помер. Смерть [PERSON] настала через інтоксикацію, кахексію, внаслідок раку поперечно-ободової кишки, про що мається лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання представник заявниці звертався до Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявних документів про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, представнику було відмовлено. На даний час донька померлого є спадкоємцем його майна та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про його смерть є перешкодою у цьому. Просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON], який народився [INFO] року у м. Макіївка Донецької області, визнавши датою його смерті [INFO] та місце смерті - Україна, Донецька область, місто Макіївка. У судове засідання заявниця [PERSON] та її представник адвокат Кальна А.Г., яка діяла на підставі Договору про надання адвокатської допомоги від 26.10.2017 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2830 від 27.02.2008 року, не з'явилися, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити заяву (а.с.16-17) Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [INFO] за місцем свого постійного проживання [ADDRESS] помер громадянин України [PERSON] [INFO]. Смерть [PERSON] настала через інтоксикацію, кахексію, внаслідок раку поперечно-ободової кишки, про що мається лікарське свідоцтво про смерть №588 від 10.10.2017 року та довідка про причину смерті від 10.10.2017 року видані ЦПМСД №5 м. Макіївки (а.с.8-9). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у зв'язку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Червоногвардійським рай бюро ЗАГС м. Макіївки 20.05.1967 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 20.10.1986 року Палацом одруження м. Макіївки Донецької області (а.с.7). Вона поховала батька на кладовищі селища К.Маркса м. Макіївки Донецької області, що підтверджується Договором-замовленням на організацію та проведення поховання з ДП «Ритуал» від 10.10.2017 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 10.10.2017 року з квитанцією про сплату, та фотознімками місця поховання із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище, ім'я та по-батькові похованого «Бринюк Анатолій Іванович», а також дати народження та смерті похованого: «[INFO]-[INFO]» (а.с.10-12,18). Донька померлого є спадкоємцем його майна та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про його смерть чинить перешкоди у цьому. Представник заявниці звертався до Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявних документів про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 28.10.2017 року № 15.5-17-412 (а.с.13). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно [PERSON] для оформлення спадщини після смерті батька та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява Кальної А.Г., в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved