Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

03.03.2021 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «Ощадбанк» про визнання дій щодо невидачі коштів з рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] неправомірними та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні позивачем власними коштами, що знаходяться на рахунку в сумі 10882, 99 грн, які надійшли як допомога по безробіттю, шляхом виконання постанови про зняття арешту з коштів № 56566030 від 09.11.2020 р. та надання можливості зняти грошові кошти з рахунку [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є боржником у виконавчому провадженні № 56566030. Постановою про арешт коштів боржника від 22.04.2019 р. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках та всіх інших рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] . Позивач має рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Ощадбанк» для соціальних виплат, на який Сновською районною філією Чернігівського обласного центру зайнятості їй перераховувалася допомога по безробіттю. 09.11.2020 р. державним виконавцем було винесено постанову про зняття арешту з коштів, призначених для отримання допомоги по безробіттю, що містяться на вказаному рахунку. АТ «Ощадбанк» постанову про зняття арешту з коштів боржника № 56566030 від 09.11.2020 р. залишило без виконання, оскільки у банку відсутня технічна можливість на постійній основі здійснювати моніторинг надходження коштів, що перебувають на рахунку, у разі їх перерахування конкретним боржником. На письмове звернення позивача відповідач надав відповідь про те, що в банку відсутні законні підстави для зняття арешту, оскільки прописано часткове зняття арешту та запропоновано звернутися за вирішенням питання щодо зняття арешту з коштів до державного виконавця. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 09.03.2021 р. проведення підготовчого засідання було призначено на 06.04.2021 р. 01.04.2021 р. надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач проти задоволення позову заперечує. Відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що рахунок має статус рахунку із спеціальним режимом призначення для використання бюджетних коштів є неправомірними та безпідставними. 03.05.2019 р. до банку надійшла постанова старшого державного виконавця Сновського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Малишенка В. І. від 22.04.2019 р. про арешт коштів, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів позивача, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать позивачу. На виконання вказаної постанови банком було накладено арешт на грошові кошти позивача в межах суми звернення стягнення 17474, 34 грн, які зокрема зберігалися на рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Ощадбанк». АТ «Ощадбанк», на яке нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладено обов`язок визначити статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку [NUMBER] виконало. Зазначене свідчить про те, що банк обґрунтовано не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Станом на теперішній час на рахунку № [NUMBER] , що належить позивачу, знаходиться сума 10882, 99 грн. За доводами відповідача банк не наділений під час виконання постанов та рішень щодо накладення арешту правом визначити обмеження їх виконання у зв`язку із цільовим призначенням коштів, які зберігаються на рахунках клієнтів. Таким чином, накладення арешту на грошові кошти (обмеження щодо отримання коштів позивача) на вищевказаному рахунку банком здійснено на підставі належним чином оформленої постанови старшого державного виконавця Сновського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Малишенка В. І. від 22.04.20219 р. та є правомірним, а тому вимога позивача про визнання таких дій неправомірними є безпідставною та незаконною та відповідно задоволенню не підлягає. 16.11.2020 р. до банку надійшла постанова старшого державного виконавця Сновського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малишенка В. І. від 09.11.2020 р. про зняття арешту з коштів, призначених для отримання допомоги по безробіттю, що містяться на рахунку [NUMBER] . 17.11.2020 р. банком було прийнято рішення про залишення вказаної постанови про зняття арешту без виконання та повернення її державному виконавцю. 23.11.2020 р. АТ «Ощадбанк» направило листа державному виконавцю з поясненнями мотивів такого рішення. Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття арешту з усього майна або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які повідомлення, що рахунок № [NUMBER] є рахунком зі спеціальним режимом використання. Довідка, долучена позивачем, лише констатує той факт, що на рахунок надходять кошти від соціальних виплат, однак жодної згадки про те, що рахунок позивача є рахунком зі спеціальним режимом використання, не містить. Рахунки, на які зараховуються соціальна допомога по безробіттю, нормативно не визначені як рахунки зі спеціальним режимом використання та по суті не є такими рахунками. Зазначені рахунки зазвичай є поточними рахунками з огляду на відсутність у законодавстві такого визначення виду рахунків як «зарплатний», що в свою чергу дає підстави для висновку про відсутність обмежень для накладення арешту на кошти на таких рахунках, крім суми арештованих коштів відповідно до обмежень щодо можливого розміру стягнення. Зняття арешту з частини коштів, що зберігаються на рахунках боржника, чинним законодавством не передбачено. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідач вважає виконання постанови про зняття арешту з коштів від 09.11.2020 р. було б порушенням норм законодавства, а тому повернення банком вказаної постанови державному виконавцю є правомірним. Крім того, кошти після зарахування на рахунок позивача є його власністю, а тому втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо). Також у відзиві зазначено клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника. 06.04.2021 р. надійшло клопотання представника позивача про проведення підготовчого судового засідання без участі сторони позивача. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 06.04.2021 р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 05.05.2021 р. У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що сам банк надав відомості про те, що наявні на рахунку кошти є допомогою по безробіттю. При цьому, позивач зазначила, що готова після отримання коштів 20 % перерахувати на погашення боргу, натомість, у зв`язку з їх арештом не має жодних засобів до існування. Крім того, представник позивача акцентувала увагу на п. 2.15 заяви про приєднання № 653518, у якій наявні відмітка: з яких джерел будуть надходити кошти на Ваш рахунок/рахунки: «соціальні виплати». Заслухавши учасників процесу, дослiдивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Позивач звернувся до відповідача з заявою № 653518 про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), що підтверджується копією вказаної заяви (а. с. 56-63). У пункті 2.15 вказаної заяви позивачем підкреслено джерело надходження коштів: соціальні виплати. У судовому засіданні 05.05.2021 р. позивач продемонструвала суду платіжну картку, на якій міститься напис «соціальна». 22.04.2019 р. у виконавчому провадженні № 56566030 з примусового виконання виконавчого листа № 749/403/16-ц, виданого Щорським районним судом Чернігівської області 26.08.2016 р., про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 17474, 34 грн, старшим державним виконавцем Сновського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малишенком В. І. була винесена постанова про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, що вбачається із копії постанови про арешт коштів боржника від 22.04.2019 р. (а. с. 8). Згідно копії довідки АТ «Ощадбанк» позивач має відкритий в ТВБВ № [NUMBER] філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» для соціальних виплат рахунок № [NUMBER] (а. с. 10). Як вбачається із копії довідки Сновської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості від 15.12.2020 р. № 582, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , перебувала на обліку в службі зайнятості, як безробітна з 23.08.2018 р. по 07.08.2019 р. Перерахування допомоги по безробіттю здійснювалося: 13.08.2018 р. - 89, 50 грн, 04.10.2018 р. - 362, 67 грн, 16.10.2018 р.- 2388, 82 грн, 24.10.2018 р. - 1420, 50 грн, 05.11.2018 р. - 799, 03 грн, 23.11.2018 р. - 1686, 24 грн, 05.12.2019 - 710, 25 грн, 26.12.2018 р. - 2095, 23 грн, 23.01.2019 р. - 1915, 81 грн, 26.02.2019 р. - 1986, 82 грн, 25.03.2019 р. - 2439, 60 грн, 15.04.2019 р. - 1538, 37 грн, 15.05.2019 р. - 807, 91 грн, 23.05.2019 р. - 372, 88 грн, 13.06.2019 р. - 807, 91 грн. (а. с. 11). 09.11.2020 р. старшим державним виконавцем Сновського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малишенком В. І. у виконавчому провадженні № 56566030 було винесено постанову про зняття арешту з коштів та знято арешт з коштів призначених для отримання допомоги по безробіттю, що містяться на рахунку [NUMBER] та належать позивачу. У мотивувальній частині вказаної постанови зазначено: «Постановою про арешт коштів боржника № 56566030 від 22.04.2019 року накладено арешт на кошти призначені для отримання допомоги по безробіттю, що суперечить ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження».» Вказане вбачається із копії постанови про зняття арешту з коштів від 09.11.2020 р. (а. с. 15), копії відповіді на звернення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а. с. 12-13), відповіді на заяву старшого державного виконавця Сновського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малишенка В. І. від 07.12.2020 р. № 19.17-19/11189 (а. с. 14). АТ «Ощадбанк» було залишено постанову про зняття арешту з коштів без виконання, що вбачається із копії відповіді на заяву начальника Сновського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаха Ю. М. від 15.12.2020 р. № 11370 (а. с. 14), відповіді на звернення АТ «Ощадбанк» від 21.12.2020 р. № 123/14-15/3319 (а. с. 17), відповіді на звернення АТ «Ощадбанк» від 29.01.2021 р. № 123.26-08/20 (а. с. 18). Зокрема, як вбачається з відповіді на звернення АТ «Ощадбанк» від 29.01.2021 р. № 123.26-08/20 постанова про зняття арешту з коштів була залишена без виконання, оскільки у резолютивній частині вказаної постанови прописано часткове зняття арешту, що унеможливлює її виконання (а. с. 18). Окрім того, як вбачається із вбачається із копії відповіді на заяву начальника Сновського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаха Ю. М. від 15.12.2020 р. № 11370 (а. с.16), витягу з листа № 46-13/10688/12610БТ від 23.11.2020 р. (а. с. 52) постанова про зняття арешту з коштів боржника була залишена без виконання у зв`язку із тим, що кошти, після зарахування їх на рахунок отримувача, втратили свій цільовий статус; в АТ «Ощадбанк» відсутня технічна можливість здійснювати моніторинг надходжень коштів на рахунок клієнта та знімати арешт з частини коштів, що перебувають на рахунку, у разі їх перерахування конкретним платником. Згідно виписки по рахунку позивача № [NUMBER] від 22.02.2021 р. за період з 06.05.2019 р. по 31.12.2020 р. після накладення арешту на рахунок позивача 06.05.2019 р., позивач продовжила отримувати соціальні виплати на вказаний рахунок, інших надходжень не вбачається, доступна сума коштів станом на 22.02.2021 р. - 10882, 99 грн (а. с. 19-20). Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає про таке. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відтак обставини наявності у позивача статусу боржника за виконавчим провадженням, наявності арешту рахунку доказуванню не підлягають. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як свідчать матеріали справи, в тому числі виписка по картковому рахунку, сформована відповідачем, в графі «деталі транзакції» відображається словосполучення: «соціальна виплата» (а. с. 19 - 20), що спростовує твердження відповідача про неможливість визначення джерела нарахувань. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Посилаючись на положення вказаної норми як на підставу неможливості визначення джерела походження перерахованих на рахунок коштів, відповідач не звернув увагу, що вказаними нормами регламентується заборона банку визначати та контролювати напрями саме використання коштів клієнтом, та вказана норма не стосується визначення джерела їх походження. Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Як вбачається зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 (далі - Закон № 1404) звернення стягнення на кошти є одним із заходів примусового виконання рішень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону № 1404 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Згідно ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 53 Закону № 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. За положеннями ч. 1 ст. 59 Закон України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. № 2121 (далі - Закон № 2121) арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду. За змістом п. 1.17 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 (далі - Інструкція № 22), банк здійснює зупинення видаткових операцій за рахунком клієнта в разі накладення на кошти арешту відповідно до законодавства України. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без установлення такої суми. Пунктом 9.1 Інструкції № 22 передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. За положеннями пункту 9.3 Інструкції № 22 арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. Відповідно до абз. 5 пункту 9.6 Інструкції № 22 під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Згідно абзацу 3 пункту 9.10 Інструкції № 22 до арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта. У відповідності до ч. 1 ст. 72 Закону № 1404 на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 58 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 58 Закону № 1404 підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Положеннями вказаної норми спростовується твердження відповідача щодо того, що зняття арешту з частини коштів чинним законодавством не передбачено. Аналогічно, є безпідставними твердження відповідача про відсутність у рахунку ознак спеціального режиму використання, позаяк у справі, що розглядається, йдеться саме про кошти, звернення стягнення на які заборонено законом. У відповідності до п. 9.11 Інструкції № 22 банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем (представником/повіреним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган. Банк установлює повноваження особи, яка самостійно доставила документ про зняття арешту з коштів, у порядку, визначеному внутрішніми документами банку. Банк також приймає до виконання постанову виконавця про зняття арешту з коштів, надіслану у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронних довірчих послуг, захисту інформації. Таким чином, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується, що надходження, наявні на рахунку № [NUMBER] , мають ознаки допомоги по безробіттю, що також не заперечується відповідачем, суд дійшов висновку, що рахунок [NUMBER] використовується позивачем для отримання допомоги по безробіттю. При цьому, не можна вважати подібними відносини, про які йдеться у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15, оскільки у вказаній справі судами було встановлено, що дружина позивача померла, а на її банківський рахунок було зараховано пенсію, яка за життя нею отримана не була. На звернення до відповідачів про отримання пенсії замість померлої дружини позивач отримав відмову. Обмеження накладення арешту на кошти залежно від їх цільового статусу передбачено ст. ст. 52, 58, 72, 73 Закону № 1404, зокрема частиною 1 статті 72 Закону № 1404 передбачено заборону звернення стягнення на допомогу по безробіттю, окрім як за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника. Зі змісту постанови про арешт коштів боржника від 22.04.2019 р. не вбачається, що виконавчий документ, з метою виконання якого було накладено арешт на кошти на рахунках позивача, видано на виконання рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника. Крім того, державний виконавець визначив банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Верховний Суд у постановах від 09 липня 2020 року у справі № 918/635/18, від 01 квітня 2021 року справі № 905/1360/19 зазначає, що виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. При цьому, на переконання суду, відсутність технічної можливості банку виконати постанову державного виконавця про часткове зняття арешту з коштів не може бути визнано обґрунтованою підставою для порушення прав позивача розпоряджатися своїм майном у вигляді коштів на рахунку, оскільки обов`язок банку зняти арешт з частини коштів на рахунку боржника на підставі постанови державного або приватного виконавця вбачається із положень ст. 58 Закону № 1404, ст. 59 Закону № 2121, п. 9.11 Інструкції № 22. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлено правомірно. В той же час, як вбачається з банківської виписки, сума коштів, зазначена як «соціальні виплати» становить 10875, 12 грн. Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача також судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 99, 93 %, що становить 907, 36 грн. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial