Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

03 квітня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків про стягнення суми в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарних боржників, відповідно до якої просила суд стягнути на її користь в порядку регресу грошові кошти в наступному розмірі: з [PERSON] - 5 680, 47 грн., з [PERSON] - 5 680, 47 грн., з [PERSON] - 5 477, 53 грн., з [PERSON] - 3 522, 61 грн., з [PERSON] - 1 651, 14 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй та відповідачам у справі на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. По належній сторонам на праві власності квартирі утворилася заборгованість за комунальними послугами. Вказана заборгованість була стягнута в солідарному порядку зі сторін по справі рішеннями суду. Влітку 2017 року позивач дізналася, що усі виплати по заборгованості були проведені з її пенсії. Таким чином, стягнення заборгованості відбулося лише з позивача, хоча відповідачі також є солідарними боржниками за рішеннями суду. Позивач зазначає, що відповідачі ніяких виплат не проводили, в добровільному порядку кошти не повертають. Враховуючи викладене позивач вважає, що з відповідачів в порядку регресу мають бути стягнені грошові кошти які були сплачені позивачем за комунальні послуги. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 04 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків про стягнення суми в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарних боржників. Призначено судове засідання. 04 червня 2018 року від [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви в яких вони просили суд здійснити перерахунок суми боргу з врахуванням сум, які були сплачені ними за житлово комунальні послуги. При винесені рішення також просили врахувати те, що на їх утриманні знаходяться також малолітні діти. 11 липня 2018 року від позивача по справі надійшла уточнена позовна заява до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків про стягнення суми в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарних боржників, відповідно до якої вона просила суд стягнути на її користь в порядку регресу грошові кошти в наступному розмірі: з [PERSON] - 5 680, 47 грн., з [PERSON] - 5 477, 53 грн., з [PERSON] - 3 522, 61 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що оскільки відповідач [PERSON] добровільно сплатила борг перед позивачем, а місцезнаходження відповідача [PERSON] встановити неможливо, то вона вважає за необхідне зменшити свої позовні вимоги та відмовитися від позовних вимог в частині до цих відповідачів. 20 липня 2018 року від відповідача по справі [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, вона заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем було пропущено строки пред'явлення регресної вимоги, просила застосувати строк позовної давності. Окрім того, відповідач посилається на те, що позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин справи та не було надано детального розрахунку суми боргу. 20 липня 2018 року від відповідача по справі [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти задоволення позову [PERSON], посилаючись на аналогічні обставини. Просила суд застосувати строк позовної давності. 24 липня 2018 року від відповідача [PERSON] також надійшов відзив з аналогічним змістом. 18 жовтня 2018 рокувід позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначає, що строк позовної давності нею пропущено не було, оскільки про порушення своїх прав вона дізналася лише влітку 2017 року. На думку позивача, нею було надано достатньо доказів, з яких би вбачалося, що заборгованість по сплаті за комунальні послуги була стягнута з її пенсії, та детально було наведено розрахунок сум боргу, які підлягають стягненню з відповідачів. 30 листопада 2018 року від третьої особи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків надійшов відзив на уточнену позовну заяву, у якому вони зазначають, що на виконанні у відділі перебувають виконавчі провадження про стягнення заборгованості зі сторін по справі. При вирішенні заявлених вимог [PERSON] представник відділу покладається на розсуд суду. 11 січня 2019 року від позивача [PERSON] надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій вона просила суд зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення заборгованості з [PERSON], оскільки остання в добровільному порядку сплатила частину боргу, а тому до стягнення підлягає сума у розмірі 4 576, 45 грн. Позивачта її представник [PERSON], яка діє на підставі Доручення від 10.05.2017 року № 347, в судовому засіданні заявлений позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти вимог [PERSON] заперечувала, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомленні належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21 квітня 1999 року, реєстраційний [NUMBER]. (т. 1, а.с. 10, 12, 30) Позивач в судовому засіданні зазначила, що за вказаною квартирою виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1)комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3)послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4)послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Вимогами ст. 322 ЦК України, встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Згідно п. 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й інші послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі статтею 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Вимогами ч.1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв'язку з несвоєчасною сплатою житлово-комунальних послуг, у сторін виникла заборгованість, яка була стягнута за рішеннями суду. Позивач та її представник пояснили, що влітку 2017 року у позивача виникли сумніви щодо розміру її пенсії і вона звернулась до Пенсійного фонду, де дізналася, що з її пенсії робляться відрахування за вищезазначеними рішеннями суду. Так, з відповіді Шевченківського об'єднаного Управління пенсійного фонду України м. Харкова від 27.06.2017 року № 107/Б-ІІ вбачається, що 28.12.2009 року управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова було отримано постанову Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі №2-1942 від 31.08.2004 року, що видав Жовтневий районний суд м. Харкова, про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 1014,67 гри. на користь КП «Харківські теплові мережі». З 01.02.2010 по 31,07.2010 з її пенсії були здійснені утримання в межах 20 відсотків від розміру пенсії. Утримання були проведені в повному обсязі. 28.12.2009 року управлінням було отримано постанову Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі №2-2410 від 08.05.2007 року, що видав Жовтневий районний суд м. Харкова, про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 752,60 грн. на користь КП «Харківські теплові мережі» та постанову про утримання виконавчого збору в сумі 75,26 грн. З 01.08.2010 по 31.12.2010 з її пенсії були здійснені утримання в межах 20 відсотків від розміру пенсії. Утримання були проведені в повному обсязі. 02.12.2010 року управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова було отримано постанову Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі №2-7666 від 12.10.2010 року, що видав Жовтневий районний суд м. Харкова, про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 4882,90 грн. на користь КП «Харківські теплові мережі». З 01.01.2011 по 29.02.2012 з її пенсії були здійснені утримання в межах 20 відсотків від розміру пенсії в сумі 2928,42 грн.? З 01.03.2012 утримання по виконавчому листу № 2-7666 від 12.10.2010 року було припинено на підставі листа Жовтневого відділу Державної виконавчої служби. 13.02.2012 року управлінням було отримано постанову Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі №2-н-3655 від 15.06.2011 року, що видав Жовтневий районний суд м. Харкова, про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 4596,54 грн. на користь ДКП «Харківкомуночиствод» та постанову про утримання виконавчого збору в сумі 459,65 грн., проведення виконавчих дій в сумі 49,15 грн. та постанову про накладення штрафу в сумі 170,00 грн. З 01.03.2012 по 31.12.2013 з її пенсії були здійснені утримання в межах 20 відсотків від розміру пенсії. Утримання були проведені в повному обсязі. 27.02.2014 року управлінням було отримано постанову Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі №2-7666 від 12.10.2010 року, що видав Жовтневий районний суд м. Харкова, про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 4882,90 грн. на користь КП «Харківські теплові мережі» та постанову про утримання витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50,00 грн. З 01.04.2014 по 31.10.2015 з її пенсії були здійснені утримання в межах 20 відсотків від розміру пенсії. Утримання були проведені в повному обсязі. 27.02.2014 року управлінням було отримано постанову Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі №2-н-604/11 від 13.02.2014 року, що видав Жовтневий районний суд м. Харкова, про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 3306,08 грн. на користь КП «Харківські теплові мережі» та постанову про утримання витрат на проведення виконавчих дій в сумі 50,00 грн. З 01.11.2015 по 31.10.2016 з її пенсії були здійснені утримання в межах 20 відсотків від розміру пенсії. Утримання були проведені в повному обсязі. 27.11.2014 року управлінням було отримано постанову Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі №2-н/1557/14 від 21.10.2014 року, що видав Жовтневий районний суд м. Харкова, про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 8339,44 грн. на користь КП «Харківські теплові мережі» та постанову про утримання виконавчого збору в сумі 846,12 грн., проведення виконавчих дій в сумі 50,00 грн. та постанову про утримання судового збору в сумі 121,80 грн. З 01.10.2016 по 30.06.2017 з її пенсії були здійснені утримання в межах 20 відсотків від розміру пенсії. Станом на 01.07.2017 залишок не утриманих коштів по виконавчому листу становить 6632,79 грн. (т. 1, а.с. 20-21) Так, на думку позивача, вона, як боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу до відповідачів щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Частина 1 статті 544 ЦК України визначає, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Вказана норма встановлює правові наслідки виконання солідарного обов'язку одним із боржників. Такий боржник набуває права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти боржників у рівній частці (інше може бути встановлено договором або законом) за вирахуванням частки, яка припадає на нього. При реалізації боржником, який виконав солідарний обов'язок, права на зворотну вимогу відбувається трансформація (перетворення) зобов'язання, а саме основне солідарне зобов'язання перетворюється на регрес на часткове, а боржник, який виконав солідарний обов'язок за основним зобов'язанням набуває статусу кредитора по відношенню до інших боржників за регресним зобов'язанням. Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 травня 2004 року у цивільній справі № 2-1942/2004 було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» 1 014, 67 грн., а також в дохід держави державний збір у розмірі 51, 00 грн. (т.1, а.с. 13) Заборгованість за цим рішенням у розмірі 1 014, 67 грн. була утримана у повному обсязі з пенсії [PERSON], що підтверджується листом Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 28.09.2018 року № 720/Б-ІІ. (т.1, а.с. 212-215) Таким чином, [PERSON] має право зворотної вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за цим рішенням у розмірі 202, 93 грн. з кожного (1 014, 67 грн. / 5 боржників = 202, 93 грн.) Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-7666/09 стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість у сумі 4 882, 90 грн., а також солідарно на користь держави судовий збір у сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. (т. 1 а.с. 14) Заборгованість за цим рішенням у розмірі 4 882, 90 грн. була у повному обсязі утримана з пенсії [PERSON], що підтверджується листом Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 28.09.2018 року № 720/Б-ІІ. (т.1, а.с. 212-215) При цьому суд зазначає, що з листа Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 28.09.2018 року № 720/Б-ІІ також вбачається, що стягнення за зазначеним рішенням проводилось двічі, а саме у період з січня 2011 року по лютий 2012 року з пенсії [PERSON] було утримано 2 928, 42 грн., у період з квітня 2014 року по жовтень 2015 року у розмірі 4 882, 90 грн. Враховуючи те, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-7666/09 була стягнута сума у розмірі 4 882, 90 грн., то суд приходить до висновку, що саме за цією сумою [PERSON] має право зворотної вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за цим рішенням у розмірі 813, 82 грн. з кожного (4 882, 90 грн. / 6 боржників = 813, 82 грн.) Що стосується стягнутих з пенсії [PERSON] грошових коштів у розмірі 2 928, 42 грн., то суд роз'яснює її право на звернення до суду з відповідною заявою про поворот виконання рішення, оскільки за наявними в матеріалах справи доказами вбачається, що з позивача відбулося подвійне стягнення суми боргу за одним і тим же виконавчим листом. Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-н-3655/11 стягнуто солідарно з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] на користь КП «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» ( 61052, м. Харків, вул. Червоножовтнева, 90, п/р 2600810035 ВАТ «Мегабанк», МФО 351629, код ЄДРПОУ 33206804) заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 4 596, 54 грн. Стягнуто з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] на користь держави (п/р 31412537700008, код ЗКПО 24134113, банк - отримувач УДК у Жовтневому районі м. Харкова, МФО 851011) судовий збір по 6, 37 грн. з кожного. Стягнуто з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] на користь держави (п/р 31412537700008, код ЗКПО 24134113, банк - отримувач УДК у Жовтневому районі м. Харкова, МФО 851011) судовий збір по витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі по 7, 50 грн. з кожного. (т. 1, а.с. 15) Заборгованість за вказаним судовим наказом у розмірі 4 596, 54 грн. була утримана у повному обсязі з пенсії [PERSON], що підтверджується листом Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 28.09.2018 року № 720/Б-ІІ. (т.1, а.с. 212-215) Таким чином, [PERSON] має право зворотної вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за цим рішенням у розмірі 1 149, 14 грн. з кожного (4 596, 54 грн. / 4 боржника = 1 149, 14 грн.) Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2011 року по цивільній справі № 2-н-604/11 стягнуто солідарно з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, п/р 260333012313 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова МФО 351823, код ОКПО 31557119) заборгованість за надані послуги теплопостачання в сумі 3 306, 08 грн. Стягнуто з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] на користь держави судові витрати, а саме: судовий збір (р/р 31412537700008, код 24134113, МФО 851011, ВДК Жовтневого району м. Харкова) у розмірі 6, 38 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (р/п 3121172597000008, код 21134113, МФО 851011, ВДК Жовтневого району м. Харкова) у розмірі по 7, 50 грн. з кожного. (т.1, а.с. 18) Заборгованість за вказаним судовим наказом у розмірі 3 306, 08 грн. у повному обсязі була утримана з пенсії [PERSON], що підтверджується листом Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 28.09.2018 року № 720/Б-ІІ. (т.1, а.с. 212-215) Таким чином, [PERSON] має право зворотної вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за цим рішенням у розмірі 826, 52 грн. з кожного (3 306, 08 грн. / 4 боржника = 826, 52 грн.) Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 639/7055/14-ц, провадження 2-н/1557/17 стягнуто у солідарному порядку з [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], [PERSON], 1977 р.н., [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], [PERSON], [INFO], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS], о/р [NUMBER] на користь КП «Харківські теплові мережі» (р/р 260333012313 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, код ОКПО 31557119) суму боргу за період з 01.01.2011 р. по 31.05.2014 р. у розмірі 8339 (вісім тисяч триста тридцять дев'ять) грн. 44 коп. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], [PERSON], 1977 р.н., [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], [PERSON], [INFO], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS], о/р [NUMBER]на користь КП «Харківські теплові мережі» (р/р 260005357 ПАТ «Мегабанк» м. Харкова, МФО 351629, код ЄДРПОУ 31557119) судовий збір у розмірі по 24 (двадцять чотири) грн. 36 коп. з кожного. (т.1, а.с. 19) Як вбачається з листа Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 28.09.2018 року № 720/Б-ІІ. Заборгованість за вказаним судовим наказом вираховується з пенсії [PERSON] З вказаного листа вбачається також, що з пенсії [PERSON] було відраховано грошові кошту на суму 7 248, 64 грн. При цьому суд зазначає, що Пенсійним фондом було невірно розраховано залишок заборгованості станом на 01.10.2018 року, оскільки ними було зазначено, що заборгованість становить 90, 80 грн., однак при перевірці розрахунку судом було встановлено, що заборгованість станом на 01.10.2018 року становить 1 090, 80 грн. (т.1, а.с. 212-215) Так, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що за зазначеним судовим наказам станом на теперішній час пенсійним фондом проводились ще якісь відрахування, то суд приходить до висновку, що сума яка підлягає стягненню в порядку регресу становить 7 248, 64 грн. Таким чином, [PERSON] має право зворотної вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за цим рішенням у розмірі 1 449, 73 грн. з кожного (7 248, 64 грн. / 5 боржників= 1 449, 73 грн.) Що стосується вимог [PERSON] відносно стягнення з відповідачів в порядку зворотної вимоги грошових коштів за виконавчим листом № 2 -2410 від 08.05.2007 року, суд зазначає наступне. Як вбачається з листа Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 28.09.2018 року № 720/Б-ІІ з 01.08.2010 року були здійснені відрахування в межах 20 відсотків від розміру пенсії [PERSON] згідно виконавчого листа № 2 -2410 від 08.05.2007 року на загальну суму 752, 60 грн. Заборгованість за виконавчим провадженням була у повному обсязі погашена. (т.1, а.с. 212-215) Однак, позивач не надає до матеріалів справи рішення суду, за яким проводилися стягнення. А отже, суд позбавлений можливості достовірно встановити з кого саме була стягнута дана заборгованість, та за якою адресою вона виникла. Враховуючи те, що як вбачається з матеріалів справи, попередніми рішеннями суду заборгованість по сплаті за комунальні послуги була стягнута з різного кола боржників, то суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення в порядку зворотної вимоги грошових коштів за виконавчим листом № 2 -2410 від 08.05.2007 року є недоведеними та необґрунтованими. Що стосується заперечень відповідачів відносно того, що лист Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 28.09.2018 року № 720/Б-ІІ з 01.08.2010 рокута відповідь Шевченківського об'єднаного Управління пенсійного фонду України м. Харкова від 27.06.2017 року № 107/Б-ІІ не можуть бути належними та допустимими доказами по справі, то суд не знаходить підстав для сумніву у їх достовірності, оскільки вони були видані державним органом та містять у собі відповідні печатки та підписи уповноважених осіб. Позивач також просила суд в порядку зворотної вимоги стягнути з відповідачів суми виконавчого збору та штрафів за виконавчими провадженнями, з приводу цього суд зазначає. Як вбачається з положень ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Отже, виконавчий збір є засобом забезпечення примусового виконання рішення, якщо воно не виконується боржниками в добровільному порядку і справляється конкретним боржником за конкретним виконавчим провадженням. Враховуючи те, що примусове виконання рішень суду проводилося лише відносно боржника [PERSON], то суд приходить до висновку, що виконавчий збір повинен відшкодовуватися виключно нею за її рахунок та не підлягає стягненню в порядку зворотної вимоги. Відповідно до уточненої позовної заяви позивач просила суд стягнути грошові кошти в порядку зворотної вимоги лише з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] добровільно сплатила борг перед позивачем, а місцезнаходження відповідача [PERSON] встановити неможливо. Суд звертає увагу, що заборгованість за комунальними послугами за різними рішеннями суду була стягнута з різної кількості боржників по справі. Так, судом було встановлено, що з [PERSON] підлягають стягненню в порядку зворотної вимоги грошові кошти за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 травня 2004 року у цивільній справі № 2-1942/2004 у розмірі 202, 93 грн., за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-7666/09 у розмірі 813, 82 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-н-3655/11 у розмірі 1 149, 14 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2011 року по цивільній справі № 2-н-604/11 у розмірі 826, 52 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 639/7055/14-ц, провадження 2-н/1557/17 у розмірі 1 449, 73 грн. З [PERSON] підлягають стягненню в порядку зворотної вимоги грошові кошти за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-7666/09 у розмірі 813, 82 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-н-3655/11 у розмірі 1 149, 14 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2011 року по цивільній справі № 2-н-604/11 у розмірі 826, 52 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 639/7055/14-ц, провадження 2-н/1557/17 у розмірі 1 449, 73 грн. З [PERSON] підлягають стягненню в порядку зворотної вимоги грошові кошти за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 травня 2004 року у цивільній справі № 2-1942/2004 у розмірі 202, 93 грн., за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-7666/09 у розмірі 813, 82 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 639/7055/14-ц, провадження 2-н/1557/17 у розмірі 1 449, 73 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] просили суд здійснити перерахунок суми боргу з врахуванням сум, які були сплачені ними за житлово комунальні послуги, на підтвердження чого надали копії квитанцій. Однак враховуючи, те що вказані квитанції датовані 2005-2017 роками, то суд приходить до висновку, що вказані сплати були враховані судом при винесені рішень про стягнення заборгованості зі сторін. (т.1, а.с. 70-79, 90-115) Посилання відповідачів на те, що на їх утриманні знаходяться малолітні діти не є підставою для звільнення їх від виконання обов'язку по утриманню належній їм на праві власності квартири. Відповідачі в своїй відзивах просили суд застосувати до вимог [PERSON] строк позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Так, судом було встановлено, що перебіг позовної давності для пред'явлення регресної вимоги почав відраховуватися від дати виконання основного зобов'язання, а саме: за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 травня 2004 року у цивільній справі № 2-1942/2004 з жовтня 2010 року, за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-7666/09 з жовтня 2015 року, за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-н-3655/11 з грудня 2013 року, за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2011 року по цивільній справі № 2-н-604/11 з жовтня 2016 року, за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 639/7055/14-ц, провадження 2-н/1557/17 дата виконання основного зобов'язання ще не настала. Вказане вбачається з листа Шевченківського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 28.09.2018 року № 720/Б-ІІ. (т.1, а.с. 212-215) Отже, вимоги, щодо стягнення заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги в порядку зворотної вимоги за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 травня 2004 року у цивільній справі № 2-1942/2004 та за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-н-3655/11 були заявлені поза межами строку позовної давності, а тому задоволенню не підлягають. Отже, з [PERSON] підлягають стягненню в порядку зворотної вимоги грошові кошти у загальному розмірі 1 986, 05 грн. (за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-7666/09 у розмірі 813, 82 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2011 року по цивільній справі № 2-н-604/11 у розмірі 826, 52 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 639/7055/14-ц, провадження 2-н/1557/17 у розмірі 1 449, 73 грн. та з вирахуванням коштів, які були нею погашені у добровільному порядку у розмірі 1 104, 02 грн., про що зазначає позивач у її заяві про зменшення позовних вимог від 11.01.2019 року) З [PERSON] підлягають стягненню в порядку зворотної вимоги грошові кошти у загальному розмірі 3 090, 07 грн. (за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-7666/09 у розмірі 813, 82 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 березня 2011 року по цивільній справі № 2-н-604/11 у розмірі 826, 52 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 639/7055/14-ц, провадження 2-н/1557/17 у розмірі 1 449, 73 грн.) З [PERSON] підлягають стягненню в порядку зворотної вимоги грошові кошти у загальному розмірі 2 263, 55 грн. (за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-7666/09 у розмірі 813, 82 грн., за судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2014 року у цивільній справі № 639/7055/14-ц, провадження 2-н/1557/17 у розмірі 1 449, 73 грн.) Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків про стягнення суми в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарних боржників підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial