overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 3161 грн. 82 коп. та судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №005-24004-120810. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 5 000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої обов'язки належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 28.11.2013 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 3161 грн. 82 коп., яка складається з тіло кредиту - 1386 грн. 39 коп., прострочене тіло кредиту - 568 грн. 15 коп., заборгованість за відсотками - 0 грн. 00 коп., заборгованість за комісіями - 1207 грн. 28 коп. . Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 17) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 4109 грн. 21 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.04.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-24503-160408. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії становить 30000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 28.11.2013 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 4109 грн. 21 коп., в тому числі: 2124 грн. 67 коп. - тіло кредиту, 841 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 1143 грн. 54 коп. - заборгованість за комісіями. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 15-16) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 6096 грн. 36 коп. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-24061-060308. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії становить 3000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 28.11.2013 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 6096 грн. 36 коп., в тому числі: 3278 грн. 47 коп. - тіло кредиту, 1147 грн. 62 коп. - заборгованість за відсотками, 1670 грн. 27 коп. - заборгованість за комісіями. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 15-16) та підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову послалась на те, що 24.11.2012 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає та перебуває на утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання дитини не дає. Належно повідомлені сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на сплату аліментів погоджується. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначаючи, що 27.01.2014 року рішенням Новоазовського районного суду Донецької області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі (а.с.16). Відповідач у судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.17). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 27.01.2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON].. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6), який на даний час проживає з позивачем. Судом встановлено, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, але не в достатньому розмірі, працює інспектором 2 категорії в Державній прикордонній службі України м.Маріуполя, інших аліментних обов'язків не має. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач працює, має постійний заробіток, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме те, що відповідач працює , інших аліментних обов*язків не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів від усіх видів доходів відповідача, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина батьком якого він являється, в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримано повністю, висловлено прохання щодо їх задоволення. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав частково, а саме: згоден платити аліменти в розмірі ? частини заробітку. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2008 року, однак спільне життя між ними не склалося. Від шлюбу [INFO] року у них народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Первозванівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.2). Дитина знаходиться на повному і постійному утриманні позивачки, що підтверджується довідкою, виданою Первозванівською сільською радою Кіровоградського району і області від 03.02.2014 року № 125 ( а.с.5), а тому кошти на утримання сина з відповідача належить стягнути в судовому порядку. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на дитину у розмірі 12 частини є дещо завищиними та вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 14 частина з усіх видів його доходу щомісяця, однак не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду особисто 03.02.2014 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 4113,28 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа була розглянута за відсутністю сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засідання, позивач працювала економістом з фінансової роботи на підприємстві ПрАТ «Машинобудівний завод». Згідно наказу №60к від 19.04.2013 р. позивач звільнена за власним бажанням, про що внесено відповідний запис до трудової книжки. В день звільнення роботодавець з позивачем не провів остаточний розрахунок, в бухгалтерії було видано пам'ятку та розрахунок заборгованості по заробітній платі. Довідки про розрахунок заборгованості відповідач на вимогу суду не надав. Згідно наданого розрахунку №47517 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] складає 4113,28 грн. Станом на 19.02.2014 року заборговану заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку, позивачу не виплачено. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.04.2013 р. по 19.02.2014 р. складає 38514 грн. Згідно ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборчим органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.116, 117 КЗпП України, суд дійшов висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт родинних відносин та визнати право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, для захисту своїх інтересів направила представника за довіреністю. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON] згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 16.08.2012 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], позивач звернулась до третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, оскільки не надано документи на підтвердження родинних стосунків з спадкодавцем, а саме: позивач є громадянкою російської Федерації, її дошлюбне прізвище згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.1967 року, актовий запис №532 є [PERSON]. 28.04.1989 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №1152, у зв'язку з чим прізвище позивача було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». 28.03.1990 року шлюб було розірвання, актовий запис №226, оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу знищено. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин. Факт родинних відносин підтверджується наступними письмовими доказами: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.06.1967 року, актовий запис №532 , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.03.1990 року, довідкою про реєстрацію шлюбу №39 від 16.01.2014 року, трудовою книжкою. Пунктом 1 частиною 1 статті 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO] року. Таким чином вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини з лютого 2011 року, спільного господарства не ведуть а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явилась, до його початку надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі, про що суду надала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, позовні вимоги визнав повністю, згодний виплачувати аліменти на свою дитину у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), просить справу розглянути без його участі, про що суду надав заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 1992 року перебували у цивільному шлюбі. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 16.06.2000 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано 22.05.2008 року, на підставі рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 06.03.2008 року . Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, працює, має постійний заробіток, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved