Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

02 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що 12 грудня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та [PERSON] укладено кредитний договір № 655282651, який нотаріально не посвідчувався. За умовами договору відповідач зобов`язався надати їй кредит у розмірі 5000 гривень строком на 8 днів під 0,77 процентів від суми кредиту за кожний день користування. 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис № 29686 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 59812 гривень. В загальний розмір заборгованості включено проценти поза межами строку дії кредитного договору у розмірі 34340 гривень, а також неустойку (пеню) у розмірі 4272 гривень. 05 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65967192 з примусового виконання виконавчого напису № 29686 вчиненого 20.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 59812 гривень. Отже, відповідач вчинив виконавчий напис на договорі, який ноатірально не посвідчувався, що порушує права позивача. Крім того, відповідачем не подано належного переліку документів на підтвердження безспірності розміру заборгованості. Також їй не надсилалося письмової вимоги про усунення порушень кредитором на адресу боржника. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 07 вересня 2021 року відкрите провадження у справі та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи в її відсутності. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн фінанс» у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна та приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день та час розгляду спраив були повідомлені своєчасно та належним чином. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. З`ясувавши позицію позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною був вчинений виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 29686, за яким у безспірному порядку стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Онлайн Фінанс», яке є правонаступником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість за кредитним договором № 655282651 від 12 грудня 2019 року у розмірі 58612 гривень, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту 20000 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 34340 гривень та строкова заборгованість за штрафами та пенею у розмірі 4272 гривни (а.с. 10). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 3 пп.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від кредитної установи та від позивачки первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед кредитною установою, зазначений у написі є безспірним. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивачки за тілом кредиту та відсотками є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог кредитної усатнови до позивачки. Також заслуговують на увагу доводи позивачки про незаконність нарахування процентів ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» після закінчення строку, на який було укладено кредитний договір, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Таким чином, позивачкою доведено той факт, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність розміру заборгованості. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Крім того, позивачка у позовній заяві зазначає, що вона не отримувала письмової вимоги від відповідача. При цьому, відповідачем не надано суду даних про те, що [PERSON] отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн фінанс» письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 908 гривень. Крім того, позивачкою [PERSON] сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову у розмірі 454 гривни, але заява про забезпечення прзову не подавалася. Тому суд вважає, що позивачкою внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом на 454 гривни. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Тому питання про повернення судового збору у розмірі 454 гривни може бути вирішено судом за клопотанням позивачки [PERSON] .

Outcome: approved