Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

02.09.2014 року КС «Соколов» звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 248 від 02.12.2010 року у сумі 30 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 19 жовтня 2011 року Чугуївським міським судом ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2036/2-1358/11 за позовом КС «Соколов» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 248 від 02.12.2010 року у сумі 23 075,00 грн. Однак, свої зобов'язанні за вказаним рішенням відповідачі не виконують, у зв'язку з чим заборгованість відповідачів зі сплати процентів за вказаним кредитним договором станом на 04.10.2012 року становить 30 000,00 грн. В судове засідання представник позивача за довіреністю Соколова К.Ю. не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та підтримання позовних вимог (а.с. 37). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, та через оголошення у пресі, про що свідчить № 132 газети «Слобідський край» від 4 листопада 2014 року, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надали (а.с. 36). За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, як такі, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. 2 грудня 2010 року між КС «Соколов» та [PERSON] укладено кредитний договір № 248, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на суму 5 000,00 грн. на комерційні та інші цілі строком до 2 грудня 2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,5 % в день за період, за який проценти не були сплачені достроково, або 20% на місяць, якщо проценти виплачуються достроково (а.с. 3). У якості забезпечення кредитного договору 2 грудня 2010 року між КС «Соколов» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого у випадку порушення боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 248 від 02.12.2010 року, відповідачі відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.7). КС «Соколов», відповідно до п. 1,2 кредитного договору № 248 від 2 грудня 2010 року та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, свої зобов'язання перед [PERSON] виконала в повному обсязі, надавши кошти у сумі 5000,00 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер № 1787 від 02.12.2010 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кошти у сумі 5 000,00 грн. (а.с. 4). Відповідно до п. 1 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язаний своєчасно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредитного зобов'язання у строк та розмірах, встановлених умовами кредитного договору, проте вимоги кредитного договору не виконував. У зв'язку з вищевикладеним 19 жовтня 2011 року Чугуївським міським судом Харківської області ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2036/2-1358/11 за позовом КС «Соколов» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 248 від 02.12.2010 року у сумі 23 075,00 грн. Однак, свої зобов'язання за вказаним рішенням відповідачі не виконують, у зв'язку з чим заборгованість відповідачів згідно розрахунку зі сплати процентів, передбачених п.5 договору, за вказаним кредитним договором з 31 серпня 2011 року по 4 жовтня 2012 року становить 30 000,00 грн. Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України». В досудовому порядку врегулювати спір між КС «Соколов» та відповідачами не виявилось можливим. Відповідачам 01.07.2014 року направлялися письмові вимоги щодо погашення заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором та попередження про звернення з позовом до суду, але відповідачі не вживають ніяких дій щодо виконання вимог кредитного договору та договору поруки (а.с. 26-29). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором за період з 31 серпня 2011 року по 4 жовтня 2014 року заборгованість становить 30 000,00 грн. (а.с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані прострочення збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, законні, та підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved