Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

04.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну порядку та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] та дружини до досягнення донькою 3-х років. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.10.2013 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, починаючи з 28.08.2013 року і до досягнення дочкою повноліття та аліменти на її утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, починаючи з 28.08.2013 року до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. 29.11.2013 року він звільнився з роботи. З 03.12.2013 року перебуває на обліку, як безробітний в Южноукраїнському міському центрі зайнятості населення. До цього часу працевлаштуватися не може. Проте ДВС Южноукраїнського МУЮ в Миколаївській області проводиться стягнення з нього аліментів згідно виконавчих листів про стягнення аліментів на користь [PERSON] на її утримання та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], виходячи з середнього заробітку по м. Южноукраїнську Миколаївської області, який складає 5295 грн. 71 коп., що значно перевищує його доходи, та які він не має змоги сплачувати. Крім того, в нього на утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON] від попереднього шлюбу На підставі викладено, просив суд змінити порядок та розмір стягнутих з нього на користь [PERSON] аліментів на її утримання та на утримання неповнолітньої доньки, стягнувши з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. до досягнення дитиною трьох років та аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. [PERSON] суду пояснила, що твердження позивача про те, що він не має постійного місця роботи та постійних доходів не відповідає дійсності, оскільки він протягом тривалого часу працює монтажником вахтовим методом, як на території України, так і на території Російської федерації, таким чином має можливість сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням Южноукраїнського міського суду від 21.10.2013 року. Вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, інших джерел доходу, крім соціальних виплат не має. На підставі викладеного, просила суд в задоволені позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що з 21.01.2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.10.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.08.2013 року і до повноліття доньки та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу ), щомісячно, починаючи з 28.08.2013 року та до досягнення донькою трьох років ( а.с. 3 ). В силу ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.10.2013 року встановлено спосіб стягнення аліментів - у частці від заробітку, але чинним законодавством України передбачена лише можливість зміни розміру аліментів, а не встановленого способу їх стягнення. Крім того, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України та за змістом ст. 192 СК України, позивач повинен довести наявність обставин щодо зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я (чи інших обставин), що настали після ухвалення судового рішення, яким визначено розмір аліментів. Як встановлено з матеріалів справи, рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.10.2013 року, яким з [PERSON] стягнуто аліменти, в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалось, набуло законної сили та 14.11.2013 року судом було видано два виконавчих листа. Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що при задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд виходив з того, що відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходу ( заробітку) щомісячно та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частини його доходу ( заробітку) щомісячно визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно довідки-розрахунку № 2011/1/115 від 26.02.2014 року виданої ВДВС Южноукраїнського МУЮ в Миколаївській області станом на 01.02.2014 року загальна сума заборгованості за виконавчим листом № 486/1941/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання становить 3119,60 грн. ( а.с. 17). Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує фінансовою неспроможністю сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, проте позивачем не були надані суду належні докази щодо істотної зміни його матеріального становища. Твердження позивача проте, що в нього на утриманні також перебуває неповнолітня донька [PERSON] від попереднього шлюбу, та стягнення аліментів на користь [PERSON] в тому розмірі, що передбачений рішенням суду від 21.10.2013 року значно погіршить її матеріальний стан, судом не може бути взяте до уваги, оскільки дана обставина була відома на момент винесення вищевказаного рішення суду, при цьому як було зазначено вище, позивач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Посилань на інші передбачені ст. 192 СК України обставини, що є підставою для зміни розміру аліментів, позовна заява [PERSON] не містить, при цьому з його пояснень даних в ході судового засідання вбачається, що він є працездатною та фізично здоровою людиною, має освіту за технічною спеціальністю, але на даний період часу не працює. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача є необґрунтованими, підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні.

Outcome: dismissed