Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

02 вересня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ КБ „Приват Банк з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 09 квітня 2010 року з [PERSON] було укладено договір б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік з суми залишку заборгованості по кредиту. З умовами та правилами надання банківських послуг відповідач ознайомлена. Підпис [PERSON] у заяві свідчить про те, що остання підтвердила згоду на умови надання кредиту, які складають договір. Всупереч договірним зобовязанням, [PERSON] неналежно виконувала умови кредитного договору. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, за яким договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона позбавлена можливості запропонувати свої умови договору. Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Всупереч договірним зобовязанням, відповідач неналежно виконувала умови договору. Станом на 05 серпня 2015 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 28962,36 гривень, з яких: 4683,90 гривень - заборгованість за кредитом, 19826,28 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2596,83 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 гривень - фіксована частина та 1355,35 гривень - процентна складова. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь ПАТ КБ „Приват банк та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] 02 лютого 2001 року зареєстрована у встановленому законом порядку по вул.Шевченко, 28, с.Новопідгороднє, Межівського району, Дніпропетровської області. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається заява позичальника та умови надання банківських послуг, порушення істотних умов яких, зі сторони відповідача, у судовому засіданні достовірно встановлено. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За розрахунком заборгованості за договором б/н від 09 квітня 2010 року, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та клієнтом [PERSON], вбачається, що остання станом на 05 серпня 2015 року має перед позивачем заборгованість у розмірі 28962,36 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved