Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

03 лютого 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 14 січня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» назву змінено на ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 743490/ФЛ відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 27848,86 доларів США з виплатою процентної ставки 12,89 % річних. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, позичальник повинен виконати свої зобов'язання по поверненню в повному обсязі суми використаного ліміту за договором в термін не пізніше 12 січня 2028 року. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору, у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен випадок прострочень. Відповідно до п. 5.3. кредитного договору, у разі порушення позичальником умов сплати платежів згідно до кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього договору, за кожен випадок. Станом на 06 травня 2015 року заборгованість позичальника перед банком складає 55020,79 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату складення розрахунку заборгованості за курсом 1 долар США дорівнює 11,40 гривень, та складає 627237,01 гривень, а саме: заборгованість за сумою кредиту 27614,01 доларів США, що складає 312799,71 гривень; заборгованість за відсотками 21609,09 доларів США, що складає 246343,63 гривень; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 3012,80 доларів США, що складає 34345,92 гривень; штраф за невиконання зобов'язань 2784,89 доларів США, що складає 31747,75 гривень. Оскільки відповідач взяті на себе договірні зобов'язання належним чином не виконує, позивач звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення з відповідача на свою користь суми заборгованості. Також представник позивача просив суд покласти на відповідача судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили. 02 березня 2015 року представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Також в заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, про розгляд справи в заочному порядку не зазначив. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе на підставі ст. ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 743490/ФЛ. Відповідно до умов п. 1.1. договору банк надав позичальнику кредит в сумі 27848,86 доларів США. Згідно п. 1.3.1. договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,89 % на місяць. Строк надання позичальнику кредит встановлено до 12 січня 2028 року у відповідності до п. 1.4. договору (а.с. 7-9). 14 січня 2008 року відділенням банку №4 було видано [PERSON] грошову суму у розмірі 27356,45 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 138150,07 гривень та підтверджується заявою на видачу готівки № 243 (а.с. 10). Станом на 06 травня 2014 року заборгованість позичальника перед банком складає 55020,79 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату складення розрахунку заборгованості за курсом 1 долар США дорівнює 11,40 гривень, та складає 627237,01 гривень, а саме: заборгованість за сумою кредиту 27614,01 доларів США, що складає 312799,71 гривень; заборгованість за відсотками 21609,09 доларів США, що складає 246343,63 гривень; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 3012,80 доларів США, що складає 34345,92 гривень; штраф за невиконання зобов'язань 2784,89 доларів США, що складає 31747,75 гривень (а.с. 6). Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище кредитного договору, врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов'язково укладається в письмові формі (ст. 1054, 1055 ЦК України). Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновид якої є пеня, штраф (ст. 549 ЦК України). При цьому право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК України). Нормою ст. 625 ч. 1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Отже, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором №743490/ФЛ від 14 січня 2008 року, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та відповідачем даного договору із дотримання вимог діючого законодавства, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов'язань за даним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати в розмірі 3654,00 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 5 від 03 липня 2014 року (а.с. 5). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved