Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

02.12.2014 року позивач подав в суд позов, в якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Класік Страхування життя» 132 249 грн. 60 коп. страхового відшкодування, 50000 грн. в якості компенсації моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що він працює в ПАТ «Філіп Моріс Україна». 01.09.2012 року товариство уклало з ПрАТ «Страхова компанія «Дженералі страхування життя» договір добровільного страхування життя № 40000098 за програмою «Корпоративне страхування». Предметом даного договору є страхування життя працівників ПрАТ «Філіп Моріс Україна». Позивач зазначає, що в період дії даного договору йому була встановлена 2-га група інвалідності за загальним захворюванням, проте відповідач відмовляється виплачувати страхове відшкодування, яке має складати 80 % від розміру заробітної плати, посилаючись на те, що інвалідність встановлена не постійна. Крім того, позивач зазначав, що через відмову у виплаті страхового відшкодування, необхідності надання на вимогу страхової значної кількості медичної документації, яка не є обов'язковою для вирішення питання про виплату коштів страховою, для чого йому приходилось докладати значних фізичних зусиль, йому було заподіяно моральну шкоду. Представник відповідача подав в суд письмові заперечення проти позову, в яких зазначав, що підстави для виплати позивачу страхового відшкодування відсутні, так як інвалідність останньому встановлена не постійна, а з датою чергового огляду. В частині вимог про стягнення коштів в якості компенсації моральної шкоди відповідач також заперечував, посилаючись на відсутність доказів завдання з вини відповідача такої шкоди, а також на те, що спірні правовідносини виникли з договору, яким не передбачений такий вид відповідальності сторін. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, [PERSON] працює в ПАТ «Філіп Моріс Україна». 01.09.2012 року товариство уклало з ПрАТ «Страхова компанія «Дженералі страхування життя», яка перейменована в ПрАТ «Страхова компанія «Класік Страхування життя», договір добровільного страхування життя № 40000098 за програмою «Корпоративне страхування». Предметом даного договору є страхування життя працівників ПрАТ «Філіп Моріс Україна» і за його умовами страховими випадками визначені: смерть застрахованої особи внаслідок хвороби або нещасного випадку з будь-якої причини, яка настала протягом строку дії договору (п. 3.1.1 договору); стійка втрата працездатності застрахованої особи внаслідок хвороби або нещасного випадку (інвалідність 1, 2, 3 групи з будь-якої причини) протягом дії договору, встановлення застрахованій особі групи інвалідності протягом року з дати настання хвороби чи нещасного випадку, що сталися в період дії програми страхування і що стали їх прямим наслідком, визнається страховим випадком ( п. 3.1.3 договру). В такому випадку, зокрема в разі встановлення 2-ї групи інвалідності, здійснюється страхова виплата у розмірі 80 % страхової суми, яка визначається в розмірі 80% від розміру заробітної плати застрахованої особи. Як вбачається з наданої суду копії довідки серії 10 ААБ № 708304 до акту огляду МСЕК, [PERSON] встановлена друга група інвалідності з 26.08.2014 року за загальним захворюванням. З копії договору страхування життя, укладеного 01 вересня 2012 року між ПрАТ «Філіп Моріс Україна» та з ПрАТ «Страхова компанія «Дженералі страхування життя», яка перейменована в ПрАТ «Страхова компанія «Класік Страхування життя», вбачається що даний договір діє до 31 серпня 2014 року. Тобто, у позивача, як застрахованої особи, в період дії договору страхування була встановлена стійка втрата працездатності внаслідок хвороби. З договору добровільного страхування життя № 40000098 вбачається, що одним з страхових випадків є стійка втрата працездатності застрахованої особи внаслідок хвороби (інвалідність 1,2,3 групи з будь-якої причини). Згідно п. 15.3.4 документ, який підтверджує настання страхового випадку у вигляді стійкої втрати працездатності є довідка МСЕК про присвоєння групи інвалідності. З інструкції про встановлення груп інвалідності вбачається, що такий термін як «постійна інвалідність» законодавство не містить, а розрізняє інвалідність з черговим переоглядом чи без такого. З Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 22 лютого 1992 року N 83, вбачається, що медико-соціальні експертні комісії утворюються, реорганізуються і ліквідуються Міністерством охорони здоров'я України, Міністерством охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями. Міські, районні комісії утворюються, як правило, з розрахунку одна комісія на 100 тис. чоловік віком 16 років і старше, міжрайонні - у районах, містах з меншою кількістю населення. Обласна, центральна міська комісія утворюється з розрахунку на п'ять міських, міжрайонних, районних комісій. Аналіз вказаних вище інструкції про встановлення груп інвалідності, положення про медико-соціальну експертизу та договору добровільного страхування життя № 40000098 в їх сукупності свідчить, що пункт 15.4 договору страхування передбачає право страховика на відмову у виплаті страхових виплат, якщо інвалідність не буде встановлена МСЕК, яка утворена і діє у відповідності до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 22 лютого 1992 року N 83, тобто постійно діючою комісією. Таким чином, суд визнає обґрунтованість позовних вимог в цій частині та погоджується з розрахунком позивача розміру страхового відшкодування, яке підлягає стягненню на його користь. Поряд з цим, оскільки спірні правовідносини виникли на підставі договору, а останнім не передбачено відповідальності сторін за спричинення моральної шкоди, в частині вимог позивача про стягнення на його користь з позивача 50000 грн. в якості компенсації моральної шкоди, суд відмовляє. Не підлягають задоволенню і вимога про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу, оскільки доказів їх понесення позивачем суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial