Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

04.11.2021 року до суду звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 1730,70 грн. В позові позивач посилався на те, що між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та відповідачем був укладений договір про користування електричною енергією №1703313/9156 від 26.11.2014 року за адресою: [ADDRESS] . 01.02.2017 року, відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено найменування Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго». За умовами договору кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. В період часу з 01.04.2018 року по 01.01.2019 року за відповідачем утворився борг за спожиту електричну енергію на загальну суму 1730,70 грн. На даний час відповідач не оплатила вартість спожитої ним електричної енергії, чим порушив взяті на себе зобов`язання. До Гуляйпільського районного суду Запорізької області було подано заяву про видачу судового наказу на стягнення боргу з [PERSON] та сплачено судовий збір у розмірі 210,20 грн. 28.09.2020 року суд видав ухвалу про відмову у видачі судового наказу відповідно до ч.9 ст. 165 ЦПК України, та повідомив, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку. Таким чином, позивач змушений був звернутися до суду із позовною заявою про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 1730,70 грн., а також витрат на оплату судового збору в сумі 2270,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочногорішення. Відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Згідно з ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута за останнім відомим місцем реєстрації відповідача в заочному порядку, на підставі наявних в ній доказів, проти чого не заперечує представник позивача в письмовому клопотанні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та відповідачем був укладений договір про користування електричною енергією №1703313/9156 від 26.11.2014 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6). 01.02.2017 року, відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено найменування Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго». За умовами договору кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, а саме: енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, а споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. В період часу з 01.04.2018 року по 01.01.2019 року за відповідачем утворився борг за спожиту електричну енергію на загальну суму 1730,70 грн. На даний час відповідач не оплатила вартість спожитої нею електричної енергії, чим порушила взяті на себе зобов`язання (а.с.7). Позивач звернувся до Гуляйпільського районного суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу на стягнення боргу з [PERSON] .За подачу вказаної заяви платіжним дорученням №20396 був сплачений судовий збір у розмірі 210,20 грн. (а.с.9). Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 28.09.2020 року по справі №315/1317/20 ПАТ «Запоріжжяобленерго» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію із [PERSON] , так як отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника (а.с.8). У добровільному порядку вартість спожитої електроенергії не була відповідачем відшкодована, тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1730,70 грн., а також витрати на оплату судового збору в сумі 2270,00 грн. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуги за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно підпункту 2 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору.. Відповідно до підпункту 11 пункту 5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, електропостачальник має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку. Згідно підпункту 4 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є енергопостачальником, з позовом до відповідача, який є споживачем електроенергії, з вимогою про стягнення на його користь заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 1730,70 грн. Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що в порушення умов договору та Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідач завдала позивачу, як юридичній особі, збитків у виді не сплаченої заборгованості за спожиту електроенергію, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача збитків в повному обсязі. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому судовий збір у сумі 2270,00 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved