Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

02 жовтня 2014 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати по справі, мотивуючи тим, що позивачка по справі є одноособовим власником квартири [ADDRESS] відповідно до Договору купівлі-продажу від 05 квітня 2002 року, оформленому у приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] Вказаний договір зареєстрований у реєстрі № 673. Право власності позивача на квартиру зареєстровано в КП «Шосткинське МБТІ» в книзі 75 за реєстровим номером 6797. Відповідач по справі, [PERSON], - є колишнім чоловіком позивачки, шлюб з яким розірваний 26 листопада 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського райвиконкому м. Черкаси за актовим записом № 724. Від шлюбу мають доньку [PERSON]. [INFO]. Після розлучення позивачка разом з донькою повернулась проживати до своїх батьків в м. Шостку, а відповідач залишився проживати в Черкаській області. З цього часу колишнє подружжя припинили підтримувати стосунки. За свої власні кошти, і будучи розлученою з відповідачем, в 2002 році позивачка купила квартиру [ADDRESS]. Наприкінці 2009 року відповідач повернувся до міста Шостка і почав шукали місце свого подальшого проживання. Дізнавшись про те, що позивачка має квартиру, він звернувся до неї з проханням зареєструвати його в спірній квартирі, взамін він запропонував допомогу грошима і чоловічою працею на що вона погодилась, оскільки на той час вона проживала у своєї доньки, а квартира по [ADDRESS] була вільна. Сімейні відносини з відповідачем не поновлювали, дозвіл на проживання і реєстрацію відповідача у своїй власній квартирі позивачка надала з метою отримання коштів від відповідача, як від квартиранта, на оплату комунальних послуг, хоча письмового договору найму/оренди ми не укладали. Приміщення квартири були облаштовані меблями позивачки, тому відповідач приніс в квартиру тільки свої особисті речі. Ніякого свого посуду, меблів чи побутової техніки він в квартиру не приносив. Проживши в квартирі приблизно чотири місяці, на початку літа 2010 року відповідач познайомився з жінкою із с. Гамаліївка Шосткинського району і переїхав до неї жити, забравши з спірної квартири всі свої речі. Більше в квартирі він не з'являвся, квартплату і комунальні послуги не платив, житлом не цікавився, з проханням повторного вселення не вертався. З часу залишення відповідачем спірного житла, всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення по оплаті комунальних послуг виконує лише позивачка, сплачуючи в свою чергу і частку платежів відповідача, які в повній мірі зараховуються на квартиру, що покладає на неї додаткові фінансові витрати, і у зв'язку з цим вона не має змоги оформити субсидію. Таким чином обмежується право позивача на володіння, користування і розпорядження власника своїм майном. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON], позовні вимоги позивачки підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштове повідомлення від 09.10.2014 р. від 10.10.2014 та від 14.10.2014 р. Заяв чи клопотань суду не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про розірвання шлюбу між сторонами з якого вбачається, що шлюб розірвано 26.11.1997 року, договір купівлі-продажу квартири з якого вбачається, що позивачка з 05.04.2002 року є власником спірної квартири, копію технічного паспорту на квартиру, копію довідки з місця реєстрації з якої вбачається, що відповідач, як колишній чоловік є зареєстрованим в спірній квартирі, завірений лист начальником ЖКВ ШКЗ « Імпульс» з якого вбачається, що відповідач з травня 2013 року не проживає в спірній квартирі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 319 ЦК України, визначені засади здійснення права власності, що право власності полягає у тому, що: - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, - власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, - усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, - держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї (колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї (колишнього члена сім'ї) без поважних причин понад один рік. якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплату позивачем судового збору за подачу позову до суду в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved