Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

03.02.2017р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (треті особи [PERSON], [PERSON],\~ Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстрації місця проживання (а.с. № 4 7). В обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998р., виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, йому на праві спільної сумісної власності належить 1/3 квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Між [PERSON] та [PERSON] 09.10.1999р. було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим ВРАЦС ДМУЮ. За згодою усіх власників квартири, 02.11.1999р. відповідачка була зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] та почала там проживати разом з позивачем та його батьками. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2014р. (справа № 201/4009/14-ц) шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано, відповідачка забрала свої речі та переїхала до м. Полтава, де наразі і продовжує проживати. Таким чином, відповідачка починаючи з 2012року фактично не проживає у [INFO], але залишається там зареєстрованою, комунальні платежі не сплачує, але її реєстрація в цьому житлі перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися і розпоряджатися своїм житлом. Факт реєстрації відповідачки у вказаному житлі підтверджується довідкою про склад сім'ї та місце реєстрації № 24587 від 29.08.2016р. Крім того, факт тривалої відсутності відповідачки по місцю знаходження спірного житла підтверджується, також, актом комісії на підставі письмових пояснень сусідів спірного житла, затверджені житловою організацією за місцем знаходження житла. З урахуванням викладеного, з огляду на те, що відповідачка тривалий час, без поважних причин не мешкає за адресою спірного житла, в цій квартирі відсутні її речі, комунальні та інші послуги не сплачує, позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням та зняти її з реєстрації. Представник позивача - [PERSON] (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 21.11.2016р. а.с. № 39 - 40) в судове засідання не зявилася, надала до суду клопотання, в якому наполягала на задоволенні позову в повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами. Крім того, представник позивача зазначила, що не наполягає на стягненні з відповідачки на користь позивача, понесеного останнім судового збору (а.с. № 38). Відповідачка - [PERSON] в судове засідання 27.03.2017р.не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила розгляну справу за її відсутності, повідомила суд, що заперечує проти позовних вимог в частині стягнення з неї судових витрат, оскільки вона виховує спільну з позивачем неповнолітню дочку [PERSON], працює в бюджетній установі та має обмежені фінансові можливості. Крім того, просила суд взяти до уваги те, що після зняття з реєстрації у м. Дніпрі, як того вимагає позивач, у відповідачки не має адреси, за якою б вона могла зареєструватися згідно чинного законодавства України (а.с. № 36). Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 11.01.2017р. а.с. № 34 35) в судове засідання 27.03.2017р. не зявився, надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника департаменту (а.с. № 32). Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені, що підтверджується розписками, наявними в матеріалах справи (а.с. № 21 22), про причини неявки суду не повідомили, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звернулися. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. З урахуванням тих обставин, що відповідачка надала свої письмові пояснення проти позову, які суд вважає фактично запереченнями, яким буде надана оцінка поряд з іншими доказами по справі, суд вважає, що по справі можливо винести рішення суду на загальних засадах цивільного судочинства відповідно до глави 7 розділу III ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи відбувався без фіксування технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України унормовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із\~ правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає\~ із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма права і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Власник майна, як зазначено у ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998р., виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. № 8). 09.10.1999р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим ВРАЦС ДМУЮ (а.с. № 12). 02.11.1999р. відповідачка була зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Факт реєстрації відповідачки у вказаному житлі підтверджується довідкою про склад сім'ї та місце реєстрації № 24587 від 29.08.2016р. (а.с. № 10). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2014р. (справа № 201/4009/14-ц) шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано (а.с. № 12). Відповідачка, починаючи з 2012р. фактично не проживає у [INFO], але залишається там зареєстрованою, комунальні платежі не сплачує. Факт тривалої відсутності відповідачки за місцем реєстрації підтверджується актом комісії, складеним на підставі письмових пояснень сусідів позивача та затвердженим житловою організацією за місцем знаходження житла від 05.09.2016р. (а.с. № 11). Відповідачка направила до суду заяву, з якої вбачається, що вона проживає у м. Полтаві, доказів на спростування фактів, викладених позивачем у його позові суду не надала, заперечувала лише в частині стягнення з нею витрат по сплаті судового збору та просила прийняти до уваги відсутність у неї можливості зареєструватися за іншою адресою, доказів чого не надала (а.с. № 36). З огляду на те, що відповідачка не є членом родини власників житлового приміщення позивача та його батьків, не укладала будь-якого договору з останніми, який би надавав їй право користуватися квартирою, з 2012р. за місцем реєстрації не проживає, самостійно знятися з реєстраційного обліку не бажає, то суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову та відмови позивача від стягнення судових витрат з відповідачки на його користь, суд вважає за можливе судові витрати по справі не розподіляти. На підставі викладеного,

Outcome: approved