Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

03 липня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину в розмірі 1188 гривень 50 копійок. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2011 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття. Відповідач з дітьми не спілкується та не допомагає жодним іншим чином, крім сплати аліментів за рішенням суду. У період літніх канікул на молодшого сина [PERSON] вона витратила 2221 гривню на придбання путівки № 454 на І зміну в Дитячій оздоровчий комплекс «Дзержинець» та 156 гривень на оплату вартості проїзду до цього комплексу. Відповідач у добровільному порядку приймати участь у сплаті 1/2 частини додаткових витрат відмовляється. Позивач у судове засідання не з'явилась, з позову вбачається, що вона просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 4). Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що додаткові витрати на дитину в сумі 1189 гривень сплатив на користь позивача, про що свідчить квитанція від 07 жовтня 2014 року. Крім того, вказав, що кожний місяць направляє на рахунок позивача 1000 гривень. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 500 гривень на кожного щомісячно. Діти проживають з позивачем. На підтвердження понесення додаткових витрат на дитину позивач надала суду копії квитанцій про сплату 2221 гривні на придбання путівки № 454 на І зміну в Дитячій оздоровчий комплекс «Дзержинець» та 156 гривень на оплату вартості проїзду до цього комплексу (а.с. 8). У статті 185 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідач надав суду копію квитанції від 07 жовтня 2014 року на підтвердження сплати ним додаткових витрат на дитину в сумі 1189 гривень (а.с. 16), які є предметом спору. Відповідач зазначив, що сплатив кошти на рахунок позивача. На цей рахунок він сплачує аліменти на утримання дитини, що підтверджується відповідними квитанціями за період з квітня 2014 року по серпень 2014 року (а.с. 17-19). Вбачається, що відповідачем в добровільному порядку виплачені додаткові витрати на дитину в сумі, яку просить позивач стягнути з відповідача. Разом з тим, позивач звернулась до суду з позовом 03 липня 2014 року, а відповідач сплатив додаткові витрати лише 07 жовтня 2014 року, тому на підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: approved