Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

03.01.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів доходу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з відповідачем [PERSON] він перебував у фактично шлюбних відносинах з 2010 року до початку 2015 року. Від даних відносин у них народилась донька [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2015 з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.09.2015. На теперішній час позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2017, з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.09.2017, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з позивача [PERSON] на утримання двох дітей стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу). На теперішній час позивач працює, але має нерегулярний дохід. Крім того, він змушений нести додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме хворобою сина [PERSON], [INFO]. При вказаних обставинах позивач [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини по двом виконавчим листам, так як це створює для нього значні матеріальні труднощі, оскільки він повинен також витрачати кошти на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, сплачувати комунальні та інші платежі. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів доходу та закрити виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). 15.02.2018 відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву в якому вона вказує на відсутність доказів погіршення матеріального стану позивача, вважає, що заява про видачу судового наказу була подана до суду [PERSON] з тією метою, щоб зменшити аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Крім того, просить врахувати суд її матеріальний стан, оскільки вона працює згідно трудового договору по сумісництву на 0,4 ставки, адже працювати повний робочий день вона немає можливості, у звязку з тим, що постійно мусить приділяти увагу хворій дитині. Також відповідачем надано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 16.03.2018 позивачем [PERSON] надана відповідь на відзив, в якій він зазначає, що не має стабільного доходу, а його син [PERSON], [INFO], має значні проблеми зі здоровям та потребує лікування, яке вимагає дуже значних фінансових витрат, а через те що його дружина [PERSON] не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, він повинен утримувати і її. Крім того, позивач вказує на те, що в 2018 році відповідач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], тому дохід її родини складається як з її доходів так із доходів її чоловіка. 26.03.2018 відповідачем [PERSON] надано заперечення на позовну заяву в якому вона зазначає, що якщо буде зменшено аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], це призведе до суттєвого ущемлення її інтересів порівняно з сином [PERSON], [INFO], оскільки вона буде отримувати аліменти в нижчому розмірі ніж останній. Також позивачем не надано доказів того, що проблеми зі здоровям його сина [PERSON], [INFO], мають хронічний характер та потребують постійних матеріальних витрат, а також не надано доказів погіршення матеріального стану позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала в повному обсязі. Вислухавши думки сторін, дослідивши письмові докази суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). На підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2015 з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно (а.с.7). Також позивач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). На підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2017, з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) (а.с.8). Відповідно до вимог\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до\~ст.182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід зясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоровя сторін. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобовязаний це зробити. З матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві посилається, як на підставу для зменшення розміру аліментів, на зміну сімейного стану, на зміну матеріального стану, а також, що на його утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина, яка хворіє та потребує додаткових витрат на лікування. Проте, суд не може взяти до уваги зазначені обставини з наступних підстав. Як видно з тексту позовної заяви (а.с.3) та матеріалів справи, позивач [PERSON] працює, сплачує як поточні платежі по нарахованим аліментам так і заборгованість по аліментам на утримання доньки [PERSON], [INFO] (а.с.88, 109, 112), що свідчить про незмінність майнового стану позивача. Крім того, як видно з наданих позивачем [PERSON] медичних документів його син [PERSON], [INFO], хворіє у звязку з чим він несе додаткові витрати на лікування (а.с.9-29, 62-69, 115-122), але в той же час донька позивача [PERSON], [INFO], також хворіє і теж потребує додаткових витрат на лікування (а.с.45-50, 93, 94). Також, позивач [PERSON]\~у своїй\~позовній заяві\~посилається на зміну\~сімейного стану,\~як на\~підставу зменшення\~розміру аліментів,\~через те,\~що між\~ним на\~[PERSON] було\~укладено шлюб,\~але суд\~не погоджується\~з даним\~аргументом,\~оскільки як\~ видно\~з тексту\~позовної заяви,\~у вересні\~2017\~року їхні\~шлюбні відносини\~були фактично\~припинені (а.с.3).\~ Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б вказували на зміну його матеріального стану, а зменшення розміру аліментів на утримання доньки позивача [PERSON], [INFO], призведе до ущемлення її інтересів порівняно з сином позивача [PERSON], [INFO], а тому в позовних вимогах [PERSON] слід відмовити. На підставі ст.ст.7, 180-182, 192 СК України, ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed