Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

03.10.2019\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кошти на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж прожитковий мінімум на працездатну особу, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю, перебувають на її утриманні. Вона на цей час не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на її утримання\~не надає, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 18.10.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 16). 13.12.2019 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з нього коштів на утримання. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що він не має можливості надавати окремо кошти на утримання працездатної дружини оскільки, вирішується питання про утримання непрацездатної матері пенсійного віку. Крім того, на нього покладені витрати по оплаті комунальних послуг за квартиру, в якій проживає дружина разом з їх дітьми, по оплаті за орендоване житло разом з комунальними послугами та надання матеріальної допомоги дітям за власною ініціативою, а також медичне обслуговування та забезпечення дружини та дітей всім необхідним (а.с. 24-26). 10.01.2020 року [PERSON] подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що у матері відповідача [PERSON] є чоловік, який працює. Вона має рухоме та нерухоме майно, окрім відповідача має іншого сина, тому допомоги з боку сина не потребує. Відповідач працездатний, працює на ПАТ «Запоріжсталь». 14.01.2020 року [PERSON] подав до суду доповнення до відзиву, в якому вказує, що з нього утримується 1/3 частка доходу на утримання двох дітей, 1/4 частка на утримання матері, тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] . Ухвалою судді від 15.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] (а.с. 60). 20.01.2020 року [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що позивач [PERSON] ані на час подання позову, ані разом з відповіддю на відзив, не надала жодних доказів на підтвердження її тверджень щодо наявності матеріальної можливості у нього надавати їй матеріальну допомогу шляхом сплати грошових коштів у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу на її утримання, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. 17.03.2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Кошліченко Н.В. подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач матеріально забезпечував дружину, що підтверджується грошовими переказами. Крім того, просила стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Відповідачем було заявлено про виклик свідка [PERSON] , проте від даної заяви в судовому засіданні представник відповідача відмовилась. 06.05.2020 року [PERSON] подала до суду відповідь на заперечення відповідача від 17.03.2020 на відповідь на відзив, в яких заперечувала проти твердження відповідача про те, що останній в повному обсязі забезпечував її та їх спільних дітей, наполягала на задоволенні позовних вимог у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80\~СК України\~аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2,4\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.08.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрованого Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 443. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Позивач на даний час не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею 3-річного віку, малолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, працює у ПАТ «Запоріжсталь». Судовим наказом Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2020 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08.01.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 07.02.2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення, яким відмовив [PERSON] у задоволені позову до її сина [PERSON] про стягнення аліментів на непрацездатну матір. 28.05.2020 року суд апеляційної інстанції залишив це рішення без змін. Рішення суду мотивоване тим, що [PERSON] не довела, що потребує матеріальної допомоги сина, оскільки має цінне рухоме та нерухоме майно, неможливість отримання додаткового доходу від використання цього майна не довела. У зв`язку із цим, суд не бере до уваги договір про сплату аліментів між повнолітніми працездатними дітьми непрацездатними батьками від 28.02.2020 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно постанови державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Галь М.І. від 26.02.2020 року, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , постановлено стягувати відрахування із доходів боржника у розмірі 50% усіх видів доходу до погашення заборгованості, а у подальшому стягувати 1/3 частину всіх видів доходу. Таким чином, не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що з нього вже утримується половина від всіх його доходів, оскільки 50% його доходу стягуються через наявність заборгованості по сплаті аліментів за один місяць. Після сплати заборгованості, з нього буде утримуватись 1/3 частина від доходу, а отже залишиться частина доходу для утримання позивача [PERSON] . Також, суд бере до уваги надані відповідачем документи, які свідчать про те, що [PERSON] має у власності земельну ділянку, на якій проводить будівництво житлового будинку, отримав позику для придбання будівельних матеріалів. Дана обставина свідчить про значні витрати відповідача. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що при даних обставинах з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно з усіх видів заробітку (доходів), до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно до\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 03.10.2019 року. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України\~ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial