overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

04 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 26 вересня 2009 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з квітня 2014 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час між ними відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого повторно Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 512. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

04 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення повноліття дитиною, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. В судове засідання позивач не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи не надав. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Із свідоцтва про народження (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі стягуються, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Беручи до уваги той факт, що за інформацією позивачки [PERSON], відповідач офіційно не працює, не має постійного доходу, суд вважає за можливе застосувати ст.184 СК України, та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в сумі 800 грн.. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

04 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.10.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1621. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені остаточно у зв'язку з тим, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем на даний момент припинено. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, а неповнолітню дитину залишити на проживання з матір'ю. У судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище [PERSON], надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

04 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.04.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 483. Шлюбні відносини припинені остаточно в зв'язку з тим, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем на даний момент припинено. Дітей від шлюбу сторони не мають. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, прізвище не змінювати. У судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати на дошлюбне, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

04 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 459. Крім того, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі передбаченому законодавством, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати - суму сплаченого судового збору. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2015 року позов [PERSON] задоволений в повному обсязі. За результатами розгляду зазначеної справи: шлюб, зареєстрований 28 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 459), розірваний. Позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу залишено прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу, - [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 04 березня 2015 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Також, стягнуто з [PERSON] аліментів за один місяць в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 27 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить винести додаткове рішення у справі, в якому вирішити питання щодо стягнення судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату та час слухання справи судом проінформовані своєчасно та належним чином. Пунктом 1 частини 1 статті 220 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено, що при ухваленні рішення, вирішуючи питання розподілу судових витрат, судом не вирішене питання щодо судових витрат за подання позовних вимог про розірвання шлюбу. Оскільки позовні вимоги щодо розірвання шлюбу - задоволено, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК з відповідача на користь [PERSON] стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

04 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 459. Крім того, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі передбаченому законодавством, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати - суму сплаченого судового збору. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2015 року позов [PERSON] задоволений в повному обсязі. За результатами розгляду зазначеної справи: шлюб, зареєстрований 28 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 459), розірваний. Позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу залишено прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу, - [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 04 березня 2015 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Також, стягнуто з [PERSON] аліментів за один місяць в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 27 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить винести додаткове рішення у справі, в якому вирішити питання щодо стягнення судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату та час слухання справи судом проінформовані своєчасно та належним чином. Пунктом 1 частини 1 статті 220 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено, що при ухваленні рішення, вирішуючи питання розподілу судових витрат, судом не вирішене питання щодо судових витрат за подання позовних вимог про розірвання шлюбу. Оскільки позовні вимоги щодо розірвання шлюбу - задоволено, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК з відповідача на користь [PERSON] стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

04 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання сторони не з'явилися, у поданих письмових заявах просилисправу слухати за їх відсутності, позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 19). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

04 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 01 грудня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №77. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з 2014 року вони не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивач ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, вони не зійшлися характером з відповідачем та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в їхніх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась психологічну несумісність. В судовому засідання позивачка була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про що свідчить підпис на поштовому повідомленні, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 01 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №77. В сім'ї сторін народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] видане 09 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №44. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують. При таких обставинах суд вважає, що шлюб носить формальний характер, тому повинен бути розірваний. Дитина проживає із позивачкою. Прізвище позивач просить змінити на «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

04 березня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини, від усіх видів заробітку (доходу), що місячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2002 року по 30.01.2015 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, на користь позивачки, на утримання сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2002 року. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.01.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, так як працює та отримує щомісячно заробітну плату, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

04 березня 2015 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 11 листопада 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, сімейні стосунки між ними припинилися. Шлюб фактично розпався, подальше суміжне життя і збереження сім'ї неможливе. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги уточнила, просила відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] видане 10 травня 2005 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved