Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

02 листопада 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що 30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 8 грудня 2014 року у відповідності до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п. 1.1., 1.3. Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача (надалі - Новий кредитор/Стягувач) за текстом Позивач, за договором № 500437953 від 10 грудня 2013 року позичальником згідно з яким є [PERSON]. 10 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №500437953 відповідно до якого кредитор надав відповідачеві суму 24780 гривень. Кредитор свої зобовязання за Договором виконав, але відповідач в порушення умов свої зобовязання належним чином не виконав, в звязку із чим станом на 2 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 24780,00 грн., за відсотками -5661,25 грн. та по комісії - 9050,96 грн. На 2 жовтня 2015 року розмір неустойки становить: штраф - 2000,00 грн. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 41492 грн. 21 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень суду проти позову не надав. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» і відповідачем був укладений договір №500437953. Відповідачу був наданий кредит у сумі 24780 гривень з процентною фіксованою ставкою 14,99% річних. Визначено датою остаточного повернення Кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій 11 грудня 2016 року. Відповідно до п.14 договору позичальник гарантує, що є дієздатною особою, не існує ніяких обмежень, що можуть привести до невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань, він ознайомлений з умовами надання кредиту, в тому числі з сукупною вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 30 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 8 грудня 2014 року у відповідності до Додаткової угоди № 2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п. 1.1., 1.3. Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача (надалі - Новий кредитор/Стягувач) за текстом Позивач, за договором № 500437953 від 10 грудня 2013 року позичальником згідно з яким є [PERSON]. Відповідач не виконав свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 02.10.2015р. має заборгованість в розмірі 41492 грн. 21 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 24780,00 грн., за відсотками - 5661,25 грн., по комісії - 9050,96 грн., неустойка 2000 грн. Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов кредитного договору. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обовязок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На основі повно і всебічно зясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 41492 грн. 21 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в повному обсязі\~\~в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved