Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

04 квітня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнутих аліментів, мотивуючи свій позов тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.09.2016 року з [PERSON] на користь позивача на утримання дитини стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. На даний час дитина навчається у м. Харкові, сума стягнутих аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, є занадто низькою, постійно збільшується розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить змінити розмір стягнутих аліментів на ? частину з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття. 30 травня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 18 червня 2018 року. Позивач в підготовче засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, надав довідку про доходи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судовогопроцесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом, з 17.06.2016 року та до повноліття дитини. (а.с.4). Згідно довідки № 09-11/4145 від 28.09.2017 року виданої Харківською міською радою [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], з 28,09,2017 року(а.с.5). Згідно довідки від 08.02.2018 року [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Коледжу Національного Фармацевтичного університету 1-11 рівня акредитації, термін навчання до 2020 року( а.с.8). Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.180-183, 192 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги що відбулися зміни в законодавстві, відповідач влаштувався на роботу та має постійний дохід, сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо часу, з якого необхідно стягувати аліменти з відповідача, суд виходить з наступного. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК Країни, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved