Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

03 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2011 року, від якого мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сторони по справі сімейні відносини не підтримують, проживають окремо. Відповідач не працює, від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON]. на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 липня 2011 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Виконкомом Новоекономічної селищної ради Красноармійського району Донецької області. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Сторони по справі сімейні відносини не підтримують, проживають окремо. Відповідач не працює, від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дітей, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоровя дітей позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved