Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

02\~липня 2021\~року до\~Василівського районного\~суду Запорізької\~області надійшов\~позов [PERSON] \~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що 25 листопада 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Степногірською селищною радою Васильківського району Запорізької області, актовий запис №31. Вказує, що від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] та донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Також у позові зазначає, що з 2020 року вона з відповідачем [PERSON] разом не проживають по теперішній час. Причиною розпаду сім`ї вказує повне непорозуміння, постійні сварки та суперечки, які призвели до того, що шлюб розпався, примирення вважає неможливим. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 25.11.2005 року Степногірською селищною радою Васильківського району Запорізької області, актовий запис № 31. Після розірвання шлюбу її прізвище « [PERSON] » позивачка просить не змінювати. Ухвалою Василівського районного суду від 15 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду від позивачки [PERSON] , 09.08.2021 року надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі та у поданій заяві позивачка зазначає, що на заявлених позовних вимогах наполягає та просить її позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення у справі заочного рішення, не заперечує (а.с.13). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду відповідачем [PERSON] 04.10.2021 року подано письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.16). Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини по справі, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] , позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] 25 листопада 2005 року уклали шлюб, який був зареєстрований Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, актовий запис №31, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.2). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, та припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивачка [PERSON] звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.3). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до відчуження один до одного та втрати почуттів любові та поваги. Відповідач проти розірвання шлюбу безпосередньо в органах РАЦСу заперечує, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі СК України). Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем в суді не доведено. Крім того, оскільки позивачка [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням його до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог, та приймаючи до уваги визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, мешкають окремо, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved