Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

03 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» з вимогами: «Визнати звільнення [PERSON] від 06 березня 2019 року незаконним. Поновити [PERSON] на посаді старшого майстра виробничої дільниці І групи Району теплових мереж «Нивки» дільниця квартальних котелень №1. Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 березня 2019 року по момент поновлення на роботі за рішенням суду, виходячи з середньоденної заробітної плати у розмірі 494, 96 грн.». 08 квітня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про поновлення на роботі на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 08 травня 2019 року до суду надійшов відзив на позов, поданий представником відповідача М.О. Підгорним , за змістом висловленої позиції відповідача, просили відмовити у задоволенні позову, вважають процедуру звільнення позивача із займаною посади законною та проведеною з дотриманням вимог чинного законодавства. (а.с.39-45) 10 червня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). 15 липня 2019 року до суду найшла відповідь на відзив, подана представником позивача - адвокатом Д.О. Черкасовим, з наведеними підставами щодо спростування наведених у відзиві обставин, які слугували підставою для звільнення позивача із займаної посади, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с.139-145) 24 липня 2019 року представник відповідача Підгорний М.О. в судовому засіданні подав заперечення на відповідь на відзив, з урахуванням яких просив відмовити у задоволені позову. (а.с.158-160) 24 липня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у задоволені заяви представника позивача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач та представник позивача - адвокат Черкасов Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що позивач вважає своє звільнення незаконним та протиправним, оскільки відповідачем порушено порядок звільнення, а саме НПС «Свобода» не отримувала від відповідача жодного подання щодо надання згоди на звільнення позивача, оскільки відповідач не отримав згоди професійної спілки на звільнення, тим самим порушив законодавство про працю. Також відповідачем не було виконано свої обов`язки у сфері охорони праці: не отримано усі належні дозволи для роботи, а також не було надано декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці - це призвело до порушення прав позивача на безпечні умови праці і як наслідок унеможливило можливості працювати на робочому місці, відсутність на якому зафіксовано в актах про відсутність на роботі. Відповідачем не встановлено належним чином факт звільнення позивача оскільки позивач перебував на робочому місці та виконував свої посадові обов`язки. Представники відповідача - Підгорний Л .О. , Лінниченко Д.О. в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов, який долучено до матеріалів справи, додатково пояснили, що підприємством було дотримано усі встановлені положеннями діючого законодавства України вимоги щодо застосування до працівника дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та дії підприємства щодо [PERSON] є правомірними. З метою уникнення спірних відносин щодо процедури погодження звільнення позивача, Незалежній профспілковій організації «Свобода» КП «Київтеплоенерго» було надіслано на юридичну адресу та на адресу листування письмове звернення щодо надання згоди на звільнення працівника, проте, жодної відповіді від НПО «Свобода» підприємством не було отримано, підприємством витримано усіх вимог законодавства України про працю щодо дотримання процедури при звільненні позивача. Також представник зауважив, що журнал обліку робочого часу, який наданий позивачем та наявний в матеріалах справи має невідоме походження, в ньому відсутні ідентифікуючі ознаки організації його ведення саме роботодавцем, підпис у журналі обліку наявний виключно позивачу, що свідчить про ведення його позивачем на власний, журнал не прошитий, не пронумерований, не засвідчений печаткою підприємства. Разом з тим, на виконання п.5.4. Правил у СП «КИЇВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» організовано облік та контроль початку та закінчення робочого дня працівників згідно Журналу обліку робочого часу працівників Комунального підприємства теплові мережі «РТМ №Нивки» (Журнал підрозділу к/к «Вітряні гори» ДКК-1» відповідно до п. 1.8. Посадової інструкції, робоче місце старшого майстра ДКК РТМ «Нивки», а саме [PERSON] є котельня «Вітряні Гори» за адресою: вул. Червонопільська, 5а, безпосередньо журнал обліку робочого часу працівників дільничної квартальної котельні №1 знаходиться на котельні «Вітряні Гори», куди позивач мав прийти до початку робочого дня, щоб засвідчити у журналі обліку робочого часу початок роботи, після закінчення робочого дня - про закінчення роботи. Проте, позивачем не було виконано вимоги Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Комунального підприємства «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» у зв`язку з його відсутністю на підприємстві, що було зафіксовано належним чином. У зв`язку з закінченням дії угоди між Київською міською державною адміністрацією та АЕК «Київенерго» (АТ «Київенерго») щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, усі виробничі потужності було передано КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» з відповідним переведенням на роботу працівників з АТ «Київенерго» до КП «Київтеплоенерго», тому було прийнято рішення про продовження ведення журналів обліку ПАТ «Київенерго» із подальшим перейменуванням на журнали обліку робочого часу на КП «Київтеплоенерго». Суд, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи (ч. 1 ст. 23 КЗпП України). Згідно частин 1, 3 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Судом встановлено, що 24 квітня 2018 року [PERSON] звернувся з письмовою заявою до Т . в.о. директора Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про прийняття на роботу за переведенням з СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» з 02 травня 2018 року на посаду старшого майстра виробничої дільниці першої групи району теплових мереж «Нивки» дільниці квартальних котелень №1. 27 квітня 2018 року керівником Структурного підрозділу «Київські теплові мережі» Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» видано наказ за №3096-К КТМ про прийняття [PERSON] на роботу з 02 травня 2018 року за переведенням з СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на посаду старшого майстра виробничої дільниці першої групи дільниці квартальних котелень №1 району теплових мереж «Нивки» Структурного підрозділу «Київські теплові мережі» з оплатою праці згідно штатного розкладу. Згідно статті 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. (стаття 140 Кодексу законів про працю України) Відповідно до ч.1 ст. 142 КЗпП України, трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Згідно з п. 25 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку порушення трудової дисципліни може вважатися прогулом лише за наявності вини працівника. Відповідно до положень ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення. Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Як передбачено у ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. 06 березня 2019 року керівником Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської Державної адміністрації) «Київтеплоенерго» СП «Київські теплові мережі» видано наказ за № 251-К КТМ про припинення трудового договору з [PERSON] . Причини звільнення: за прогули без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України. Підстава: акти про відсутність на робочому місці від 23 січня 2019 року та від 24 січня 2019 року, акт про відмову від надання письмових пояснень від 25 січня 2019 року, лист на НПО «Свобода» від 28 січня 2019 року №40/1/2/1207. Відповідно до ст. 29 КЗпП України, обов`язок власника або уповноваженого ним органу проінструктувати працівника і визначити йому робоче місце. До початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Відповідно до загального правила, встановленого статтею 32 Кодексу законів про працю України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника. Частиною другою вказаної статті передбачено, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, 07 вересня 2018 року Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської Державної адміністрації) «Київтеплоенерго» СП «Київські теплові мережі» винесено розпорядження № 485 про трудову та виробничу дисципліну, відповідно до якого, з метою поліпшення трудової та виробничої дисципліни працівниками СП «Київські теплові мережі», КП «Київтеплоенерго» зобов`язало: 1. Керівників структурних підрозділів СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго»: 1.1. Провести роботу та ознайомити працівників підпорядкованих підрозділів з Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників КП «Київтеплоенерго» згідно з Додатком №1; 1.2. Дотримуватися Правил та організувати роботу з їх виконання на місцях; 1.3. Вживати заходів до працівників підпорядкованих підрозділів у разі порушення прави; 1.4. Вести журнал обліку робочого часу працівників підпорядкованого підрозділу згідно з Додатком №2; 1.5. Здійснювати перевірку дотримання вимог Правил щодо вчасного початку та закінчення робочого дня. 2. Начальника відділу по роботі з персоналом [PERSON] організувати вибіркових перевірок робочий місць щодо виконання вимог трудової дисципліни. Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Комунального підприємства «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», працівники зобов`язанні працювати чесно та сумлінно, дотримуватися дисципліни праці - основи порядку на виробництві, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, використовувати весь робочий час для виробничої діяльності, утримуватися від дій, які заважають іншим працівникам виконувати трудові обов`язки. Відповідно до п. 5.2.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Комунального підприємства «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», працівникам КП «Київтеплоенерго» (окрім працівників вказаних у п. 5.2.2. та 5.2.3.) встановлюється 40-годинний п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними - субота та неділя по режиму роботи: понеділок, вівторок, середа, четвер з 8:00 год. До 17:00 год; п`ятниця з 08:00 до 15:45 год.; перерва на обід з 12:00 до 12:45 год. Відповідно до п. 5.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників Комунального підприємства «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», кожен працівник зобов`язаний до початку робочого дня засвідчити в журналі обліку робочого часу про початок роботи, після закінчення робочого дня - про закінчення роботи, у разі місцевого відрядження - зробити відповідний запис. 12 вересня 2018 року машиністом колективу ІІІ групи кваліфікації ДКК №2 [PERSON] , слюсарем з ремонту устаткування котелень та пилопідготовчих цехів 4 розріду [PERSON] , старшим майстром виробничої дільниці і групи РТМ «Нивки» [PERSON] , складено Акт про те, що старший майстер виробничої дільниці і групи дільниці квартальних котелень №2 РТМ «Нивки» СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго» [PERSON] був ознайомлений з розпорядженням № 485 від 07 вересня 2018 року «Про трудову та виробничу дисципліну», від особистого підпису відмовився. 27 вересня 2018 року за підписом т.в.о. директора підприємства [PERSON] видано наказ № 285 про внесення змін до наказу КП «КИЇВТЕПЛОЕЛЕНГО» від 11 червня 2018 року № 81, що за старшим майстром [PERSON] закріплено наступні об`єкти: к /к « Вітряні Гори», м/к «Осиповського,2а » , к/к №Петропавлівська, 48а» ( консервація), в/к «Петропавлівська, 58» (консервація). [PERSON] було ознайомлено з Наказом № 285 від 27 вересня 2018 року, однак останній відмовився від підпису про ознайомлення, про що було складено відповідний Акт від 30 жовтня 2018 року. 11 жовтня 2018 року [PERSON] було ознайомлено з Посадовою інструкцією Старшого майстра виробничої дільниці першої групи дільниці квартальних котелень №1 району теплових мереж «Нивки» № ПІ №1961-18, однак останній відмовився від підпису про ознайомлення, про що було складено відповідний Акт. В даному акті [PERSON] було зазначено: «1) Документ оформлено неналежним чином (посадова інструкція ПІ №1961-18). Не згоден. Є наявності порушення чинного законодавства України(ст. 247, 252 КЗпП; ст. 38, 41 ЗУ «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» 2) Порушенні ст. 12, 11, 14, 15 ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці». Відповідно до п. 1.3 Посадової інструкції старшого майстра виробничої дільниці першої групи дільниці квартальних котелень №1 району теплових мереж «Нивки» [PERSON] , основною метою діяльності старшого майстра ДКК РТМ «Нивки» є організація виробничо-господарської діяльності теплопостачання споживачів, безперебійне і надійне виробництво теплоносія заданих параметрів котелень: к/к «Вітряні Гори» ( вул. Червонопільська, 5а), к/к «Осиповського , 2а», в /к «Петропавлівська , 48а» (консерваторія), в/к «Петропавлівська, 58» (консервація). 23 січня 2019 року старшим майстром ДКК-1 [PERSON] , старшим майстром виробничої дільниці і групи РТМ «Нивки» [PERSON] , старшим майстром котлів [PERSON] складено Акт про те, що 23 січня 2019 році старший майстер виробничої дільниці і групи дільниці квартальних котелень №2 РТМ «Нивки» СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго» [PERSON] з 08 год 00 хв. до 16 год. 40 хв. був відсутнім на робочому місця на к/к «Вітряні Гори» (вул . Червонопільська , 5а ). (а.с.82) 24 січня 2019 року старшим майстром ДКК-1 [PERSON] , старшим майстром виробничої дільниці і групи РТМ «Нивки» [PERSON], машиністом котлів Павлівською І.В. складено Акт про те, що 24 січня 2019 році старший майстер виробничої дільниці і групи дільниці квартальних котелень №2 РТМ «Нивки» СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго» [PERSON] з 08 год 30 хв. до 16 год. 40 хв. був відсутнім на робочому місця на к/к «Осіповського, 2а» (вул. Осіповського , 2 а ). (а.с.83) 25 січня 2019 року Головним інженером РТМ «Нивки» [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення з приводу відсутності на своєму робочому місці, однак [PERSON] відмовився надавати письмові пояснення, про що заступником головного інженера з експлуатації РТМ «Нивки», начальником служби надійності, слюсарем ДКК №2 РТМ «Нивки», складено акт від 25 січня 2019 року про те, що в присутності вище зазначених осіб, старшому майстру виробничої дільниці І групи дільниці квартальних котелень №1 РТМ «Нивки» СП «Київські теплові мережі» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] було запропоновано надати письмове пояснення на службову записку № 5/13 від 25 січня 2019 року з приводу відсутності його на своєму робочому місці 23 січня 2019 року та 24 січня 2019 року. надати письмові пояснення [PERSON] у присутності заступника головного інженера з експлуатації РТМ «Нивки», начальника служби надійності, слюсаря ДКК №2 РТМ «Нивки» відмовився. (а.с.85) Норма статті 32 КЗпП України трактує поняття «переміщення» у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Переміщення може здійснюватися тільки за умови, що не змінюється жодна з істотних умов трудового договору працівника. Якщо переведення на іншу роботу пов`язане зі зміною трудових функцій працівника, місця роботи (місцевості), то переміщення в інший структурний підрозділ передбачає збереження обумовленого трудовим договором місця роботи і трудових функцій. ВСУ зазначив, що з метою охорони інтересів працівників при переміщенні на інше робоче місце законодавство передбачає такі юридичні гарантії: переміщення працівника забороняється, якщо воно протипоказане йому за станом здоров`я (стаття 32 КЗпП України); якщо в результаті переміщення працівника зменшується заробіток з незалежних від нього причин, здійснюється доплата до попереднього середнього заробітку протягом двох місяців з дня переміщення (частина друга статті 114 КЗпП України). Судом встановлено, що переміщення позивача здійснено на тому ж підприємстві на інше робоче місце, у тій же місцевості та в межах відповідної посади, тобто відбулась лише зміна робочого місця (місця безпосереднього виконання роботи) та не змінилась жодна з істотних умов трудового договору. При вирішенні спору суд враховує позицію Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 01.11.2017 у справі № 6-1471цс17. При вирішенні даного спору суд вважає належним та допустимими доказом Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної/ особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №КВ173/56/АВ від 07 лютого 2019 року, складений Інспектором праці Головного управління держпраці у Київській області Іщенко Є.С., , яким проведено інспекційне відвідування СП «Київські теплові мережі» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», з метою перевірки обставин, які викладено у скарзі [PERSON] щодо допущених порушень трудових прав працівника та фактів дискримінації та погіршення умов праці відносно інших працівників, виходячи зі змісту Акту перевіркою не виявлено порушень з боку роботодавця в частині вимог ст.29 КЗпП України відносно обов`язку власника або уповноваженого ним органу проінструктувати працівника та визначити йому робоче місце, а також ст.32 КЗпП України (переведення на іншу роботу. Зміна істотних умов праці). (а.с. 64-66) Відповідно до п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Звільнення за скоєння прогулу (у тому числі і за відсутності на роботі більше трьох годин упродовж робочого дня) являється дисциплінарним стягненням і має здійснюватися з додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. З точки зору закону відсутність на роботі є прогулом, який дає адміністрації право на звільнення працівника за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, або обирати інший вид дисциплінарного стягнення. При цьому відсутність працівника на роботі може вважатися прогулом лише в разі відсутності на роботі без поважних причин. Правом оцінювати поважність причин неявки працівника на роботу законом наділений суд при виникненні спору. Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9, при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Відповідно до ч.2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Як роз`яснено у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Звертаючись з цим позовом до суду та заперечуючи наявність прогулу, який би давав підстави для його звільнення з цих підстав, позивач не скористався процесуальним правом надати докази, які мали підтвердити дотримання позивачем правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та виконання своїх трудових обов`язків, та не спростував наведені відповідачем обставини, які підтверджуються письмовими доказами про відсутність позивача на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня - 23 січня 2019 року та 24 січня 2019 року, про що складено відповідні акти, правом надати письмові пояснення працівник не скористався, що зумовлювало застосування керівником підприємства до позивача дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни у вигляді звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Разом з тим, суд враховує, що позивач визнав факт його відсутності на робочому місці, тобто на закріплених за ним об`єктах - к/к « Вітряні Гори » та м/к «Осиповського, 2 а», відповідно до наказу від 27 вересня 2018 року за №285, виданий т.в.о. директора підприємства [PERSON] , про внесення змін до наказу КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» від 11 червня 2018 року № 81, тому в силу положень ч.1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності визнання. З урахуванням наведених обставин, суд враховує покази свідків - працівників підприємства відповідача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які заявлено стороною позивача, та свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які заявлено стороною відповідача, в частині доведення обставин відсутності позивача, який працював старшим майстром виробничої дільниці І групи Району теплових мереж «Нивки» дільниця квартальних котелень №1, на робочому місці - закріплених за позивачем об`єктах - к/к «Вітряні Гори» та м/к «Осиповського, 2а », свідками наголошено, що позивач, будучи обізнаним про визначення йому робочого місця за наказом керівництва підприємства, відмовився обслуговувати ввірені йому об`єкти, мотивуючи свою позицію незгодою з прийнятим керівництвом рішенням про зміну робочого місця. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що наказ по підприємству від 06 березня 2019 року за №251-К КТМ про припинення трудового договору з [PERSON] за прогули без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України, є законними, та такими, що прийнятий з дотриманням вимог трудового законодавства України, оскільки відповідачем доведено факт відсутності позивача на робочому місці 23 січня 2019 року та 24 січня 2019 року, ці обставин підтверджують долученими до позову доказами, які не спростовано позивачем під час розгляду справи по суті, який не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Як убачається із довідки Незалежної професійної спілки «Свободи» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» від 07 грудня 2018 року, [PERSON] є членом ННС «СВОБОДА» і працює на виборній профспілковій посаді Голови Незалежної Професійної спілки «СВОБОДА» СП «Київські теплові мережі» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». (а.с.20). Згідно із ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілковий орган - орган створений згідно із статутом профспілки, об`єднання (асоціації) профспілок. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положеннями) виборчі органи, а в організаціях, де виборчі органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно з їх статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, цим Законом та статутом профспілки. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, зїзди, засідання утворених ними органів, інших заходів, які не суперечать законодавству. Відповідно до ч. 10 ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілка, її організації, об`єднання профспілок здійснюють свої повноваження, набувають цивільних прав і беруть на себе цивільні обов`язки через свої виборні органи, які діють у межах прав, наданих їм за законом та статутом (положенням. За приписами пункту 10 статті 247 КЗпП України, статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації надає згоду або відмовляє в наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з працівником, який є членом професійної спілки, що діє на підприємстві, в установі та організації, у випадках, передбачених законом. Відповідно до положень статті 43 КЗпП та статті 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 травня 1999 року № 1045-ХІV, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2, 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Відповідно до частини третьої статті 252 КЗпП України та частини третьої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки) допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання профспілок). Таким чином, за змістом зазначених правових норм звільнення членів виборного профспілкового органу, крім додержання загального порядку, допускається відповідно до ст. 43 КЗпП України, ст.252КЗпП України за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї профспілки. Системний аналіз указаних норм закону дозволяє зробити висновок, що попередня згода чи незгода на звільнення працівника, який є членом профспілкової організації, з боку профспілкової організації є засобом захисту прав працівника, і це право на захист не може бути обмежено. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 01 жовтня 2013 року (справа № 21-319а13), від 25 березня 2014 року (справа № 21-44а14). У відповідності до статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілкова організація приймає його самостійно, на власний розсуд і не зобов`язана надавати згоди на розірвання трудового договору навіть при обґрунтованому поданні про звільнення. Відповідно до частин першої, другої статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Виходячи з положень статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Єдиною законодавчо встановленою вимогою до рішення профкому є наявність його обґрунтування про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником за ініціативи роботодавця. Між тим, роботодавцю надається право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (частини четверта, шоста статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», частини п`ята, сьома статті 43 КЗпП України) лише у двох випадках: якщо профспілковий орган у встановлений законом строк не повідомив про прийняте рішення у письмовій формі або у випадку відсутності обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення. За даними, які викладено у довідці датованій 07 грудня 2018 року, видана В.о. голови Незалежної Професійної спілки «СВОБОДА» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] , [PERSON] є членом НПС «СВОБОДА» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». З відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Незалежна професійна спілка «Свобода» Комунального підприємства «Київтеплоенерго», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 42671902, керівником якої є [PERSON] , зареєстрована в державному реєстрі 05 грудня 2018 року. 28 січня 2019 року на адресу Незалежній профспілковій організації «Свобода», Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської Державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Структурний підрозділ «Київські теплові мережі» направлено листа для розгляду питання про надання згоди на звільнення старшого майстра виборчої дільниці І групи дільниці квартальних котельнь № 1 РТМ «Нивки» СП «Київські теплові мережі» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] за прогул відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України, з метою уникнення спірних відносин щодо процедури погодження звільнення працівника. (а.с.86) Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установ, організації), 2-5, 7, статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, меже проведено лише за попередньою згодою виборчого органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якого є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержання податкового законодавства. Відповідно до ч. 5 ст. 43 КЗпП України, виборчий орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноваженим ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборчий орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Отже, в зв`язку з пропуском НПО «СВОБОДА» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» повідомлення КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його надсилання, відповідачем було дотримано процедуру звільнення позивача із займаної посади. З огляду на викладене, враховуючи встановленні судом обставини та правовідносини, що їх регулюють, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для поновлення позивача на посаді старшого майстра виробничої дільниці І групи Району теплових мереж «Нивки» дільниця квартальних котелень №1, як і для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними та залежать від вирішення судом спору про наявність підстав для поновлення працівника на займаній посаді. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст.89 ЦПК України) З огляду на викладене, розглядаючи справу в межах позовних вимог, з викладених у позовній заяві підстав та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про поновлення на роботі на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є необґрунтованим та не вбачає передбачених законом підстав для його задоволення. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed