Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

02 серпня 2017 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що вона є співвласником будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є власником і проживає у будинку по сусідству за адресою: [ADDRESS]. По суті це один будинок на два хазяїна. 15.03.2017 рок о 7-50 годині в частині будинку відповідача сталася пожежа. Після локалізації пожежі працівниками МНС було виявлено труп невідомого, про що повідомлено до поліції. За даним фактом внесено відомості до ЄРДР, за ч. 2 ст. 270 КК України, слідчі дії тривають. Будинок, в якому сталася пожежа, належить відповідачу [PERSON] на праві власності. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, систематично порушує правила співпроживання - збирає гучні п'яні компанії, влаштовує дебоші. Будинок відповідача перебуває у вкрай занедбаному стані, він не доглядає за будинком. Через несплату комунальних послуг у відповідача відключено опалення, газопостачання, що призвело до появи грибка, плісняви на стінах. Відповідач систематично забруднює подвір'я. Через таке сусідство позивач неодноразово зверталась до дільничного інспектора, але профілактичні бесіди жодним чином не вплинули на поведінку відповідача, який на всі зауваження реагує зухвало і агресивно. Через аморальний спосіб життя, повсякденне вживання спиртних напоїв, гостювання в будинку пияк та безхатченків і сталася пожежа, внаслідок якої будинку позивачки було завдано значної шкоди: повністю згорів дах будинку позивачки, а при гасінні пожежі весь будинок був залитий водою. Потягом березня-червня 2017 року позивач вимушена була здійснювати капітальний ремонт даху, що коштувало значних витрат. Добровільно відшкодувати хоча б частину витрат, понесених позивачкою в зв'язку з ремонтом її будинку після пожежі, відповідач відмовляється. Тому позивач просить стягнути з відповідач 25000 грн. на відшкодування майнової шкоди. Крім того, позивач вказує, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживанням з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладати додаткових зусиль для його нормалізації. Моральну шкоду позивач оцінює у 5000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити всі позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, але до суду не з'явився, заперечень на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача та її представника, висловленої ними в судовому засіданні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Суд при вирішенні спорів про відшкодування майнової шкоди, завданої пожежею, повинен з'ясувати: що стало причиною пожежі, хто в цьому винен, тобто, в результаті чиїх дій (бездіяльності) це сталося, причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) та спричиненою шкодою, розмір збитків. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею 64/100 частин жилого будинку за адресою: [ADDRESS], згідно договору дарування від 29.03.1999 року, зареєстрована в цьому будинку та фактично там проживає (а.с. 7, 9). Як встановлено судом з Інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником іншої частини будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (18/100 частин) та [PERSON] (18/100 частин) (а.с.41-43). З копії будинкової книги вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано три власника: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.30-31). Як повідомила позивач [PERSON] у судовому засіданні, співвласниця [PERSON] - це мати відповідача, вона померла ще два роки тому, і на даний час єдиним власником 36/100 частин будинку залишився [PERSON], але він не оформлював на себе частку матері. Як вбачається з повідомлення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області, о 07-43 годині 15.03.2017 року до оперативно-координаційного центру ДСУ з надзвичайних ситуацій на лінію 101 надійшло повідомлення про загорання у приватному житловому будинку на двох господарів за адресою: [ADDRESS]. На ліквідацію пожежі залучався черговий караул у складі двох відділень та одне відділення державної пожежень-рятувальної частини. О 08-39 годині в цей же день пожежу було ліквідовано (а.с.57). За результатами ліквідації пожежі працівниками Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області було складено акт про пожежу, який разом з іншими матеріалами по пожежі направлено до Сумського відділу поліції ГУ НА в Сумській області для здійснення слідчим попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення (а.с.57). Як вбачається з ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2017 року, скарга [PERSON] на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.03.2017 року була задоволена, постанова про закриття - скасована, матеріали повернуті для проведення досудового розслідування (а.с.5). Допитана в суді свідок [PERSON], сусідка позивача, підтвердила, що пожежа виникла 15.03.2017 року, почалася з частини будинку [PERSON] Пожарка приїхала швидко. Наслідки пожежі було добре видно - у [PERSON] в її частині будинку згорів дах, були дірки в даху. Криша чорна, все провалене. Допитана в суді свідок [PERSON], голова квартального комітету по вул. Тихорецькій в м. Суми, пояснила, що їй подзвонила [PERSON] і попросила прийти подивитись на згарище, так як горіла її хата. Свідок бачила наслідки пожежі, коли пожежу вже потушили. Приїхала поліція, тому що на згарищі в частині будинку [PERSON] знайшли обгорілий труп. У [PERSON] все згоріло в його частині будинку. У [PERSON] в її частині будинку згорів дах, обгорів шифер, все в хаті було залите водою, стіна мокра, стелі залило, коврик на стіні обуглився, розпливися і приклеївся до стіни. Після пожежі з'явилися і [PERSON] і його дружки. [PERSON] стало погано, їй викликали швидку допомогу. Свідок пояснила, що [PERSON] жив з матір'ю, вони постійно пиячили. Мати померла роки два назад. Свідок пояснила, що останній раз вона бачила [PERSON] в листопаді 2017 року, де він фактично живе - їй не відомо. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, з внесеними змінами та доповненнями, внесеними Постановами Пленуму ВСУ №7 від 08.07.1994 року №11 від 30.09.94, № 15 від 25.05.98, № 9 від 24.10.2003 шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно з ч. ч. 4, 5 ст. 319, ст. 322 ЦК України, власність зобов'язує. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідач [PERSON] є співвласником тієї частини будинку, де сталася пожежа, в результаті якої було завдано шкоди частині будинку, що належить позивачці. Матеріали справи містіть докази, що пожежа сталася саме в частині будинку відповідача, крім того, саме в його частині будинку на згарищі було знайдено обгорілий труп. Матеріали справи не містять жодного доказу, який би спростовував вину власника частини будинку [PERSON] у виникненні пожежі та у заподіянні шкоди позивачці. Натомість проаналізувавши докази, надані позивачем, суд вважає, що пожежа в частині будинку відповідача [PERSON] сталось саме внаслідок неналежного контролю відповідача за станом будинку та внаслідок його безвідповідального способу життя, постійного пияцтва, а тому з відповідача підлягають стягненню збитки відповідно до положень ст. 1166 ЦК України. Визначаючи розмір матеріальних збитків, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до товарних чеків на придбання будівельних матеріалів, наданих позивачкою суду, нею витрачено 10 910 грн. на придбання шиферу, цвяхів, емалі, плівки, брусу, шліфувальних кругів, шпателів (а.с.8). Лише вказана сума документально підтверджена позивачкою, а інші вимоги позивача щодо більшого розміру матеріальної шкоди - не підтверджуються жодними доказами. Таким чином, суд вважає, що відповідач, внаслідок неналежного контролю за станом своєї частини будинку та внаслідок свого безвідповідального способу життя, постійного пияцтва, допустив виникнення пожежі в своїй частині будинку, в зв'язку з чим постраждав і будинок позивача, чим позивачу заподіяна майнова шкода, тому відповідач повинен нести відповідальність за своє, та в зв'язку з цим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму підтверджених матеріальних збитків у сумі 10 910 грн. За положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено судом, з вини відповідача було пошкоджено належне позивачці майно - будинок, внаслідок чого позивач вимушена була змінити звичайний для неї уклад життя, відчула стрес, переживання, понесла значні витрати на відновлення домівки, отже факт заподіяння моральної шкоди є очевидним. З урахуванням обставин справи, враховуючи надані позивачами докази, суд приходить до висновку, що внаслідок пожежі та пошкодження будинку позивач [PERSON] зазнала значний нервовий стрес, психологічний дискомфорт і моральні переживання, а тому позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню. З огляду на характер порушення прав позивача та їх наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, ступені вини відповідача, істотності вимушених змін у житті позивачки, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, на думку суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у сумі по 5000 грн. Разом з цим, на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за дві окремі позовні вимоги: 640 грн. + 640 грн. = 1280 грн.

Outcome: partial