Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

03.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особи: Служба у справах дітей Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з березня 2010 року по травень [INFO] [PERSON], син позивача, проживав у цивільному шлюбі з [PERSON], яка [INFO] народилась дитину дочку - [PERSON]. Однак остання з 2014 року перебував та проживав разом із позивачем, яка є її бабою і знаходився на її утриманні та на утриманні її чоловіка [PERSON]. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дочки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, зловживає алкогольними напоями, що підтверджує наступними доказами: 1) актом обстеження умов проживання дитини від 17 липня 2017 року, під час проведення якого встановлено, що мати дитини [PERSON], дитиною не цікавиться, життям та здоров'ям дитини не займається. Завдяки [PERSON] дитина є нагодованою, одягненою, чистою, забезпеченою всім необхідним; 2) письмовою заяво [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], про те, що відповідач не виконує свого материнського обов'язку щодо піклування про дитину та її виховання. Піклуванням малолітньої [PERSON] займається баба [PERSON] та дід [PERSON]; 3) письмовою заявою [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], про те, що вихованням [PERSON] займається [PERSON] та [PERSON]; 4) характеристикою Синельниківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І_ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» про те, що мати [PERSON] - [PERSON] вихованням дочки не займається, жодного разу в дошкільному підрозділі не з'являлась. Вищевикладені обставини свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїх материнських обов'язків, закріплених ч.ч. 1-3 ст. 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Названі дії у відповідності до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] у зв'язку із ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], відповідач не надавала, не спілкується із дитиною взагалі. Позивач вважає, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, тому просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на свою користь судовий збір. Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] збільшив позовні вимоги, та просив суд стягнути аліменти з відповідача на користь [PERSON] на утримання онуки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1944 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON], та її представник [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи без її присутності не надала, поважних причин неявки у судове засідання не підтвердила. Представник третьої особи Служби у справах дітей Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Алуєва О. В. у судовому засіданні підтримала наданий суду висновок служби про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено наданою суду копією Свідоцтва про народження, повторно виданого 11 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9). Батько малолітньої, [PERSON], помер [INFO], про що 27 січня 2014 року видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області свідоцтво про смерть. Довідкою, виданою Житлово-експлуатаційною конторою-1 Синельниківського МКП від 12.08.2016 року встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає разом з [PERSON] та [PERSON], за адресою: [ADDRESS], але не зареєстрована (а.с12). Згідно характеристики, виданої директором дошкільного підрозділу Синельниківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, зазначено, що [PERSON] виховується у дошкільному підрозділі НВК з 06.06.2016 року. мати [PERSON] [PERSON] вихованням доньки не займається, жодного разу в дошкільному підрозділі не з'являлась. Дідусь та бабуся приділяють належну увагу вихованню дитини, дослухаються до рекомендацій педагогів, охоче відгукуються на прохання про допомогу в організації навчально-виховного процесу та вирішенні господарчих питань, своєчасно та в повному обсязі вносять плату за харчування онуки. В сім'ї створена спокійна, доброзичлива атмосфера, дівчинка оточена турботою, увагою, любов'ю, з радістю поспішає додому (а.с.5). Заявами [PERSON] та [PERSON] від 13.07.2017 року встановлено, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] більше чотирьох років виховують у повазі та любові дочку померлого сина [PERSON], [INFO] народження (а.с.6,7). Згідно характеристик наданих ОСББ «Південний183» 13.07.2017 року, Синельниківського МКП ЖЕК-1 11.08.2016 року відносно [PERSON], [PERSON], останні за місцем проживання характеризуються добре, скарг від сусідів і мешканців будинку відносно них не надходило (а.с.10,11). Актом обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], під 17.07.2017 року підтверджено наявність достатніх умов проживання для дитини [PERSON], мати якої, [PERSON], дитиною не цікавиться, життям та здоров'ям не займається. Завдяки [PERSON] дитина є нагодованою, чисто одягненою, забезпеченою всім необхідним (а.с.13). Під час розгляду справи органом опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, на підставі рішення виконавчого комітету зазначеної ради від 23.03.2018 року, надано суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON]. Даний документ містить інформацію про те, що малолітня [PERSON], з 2014 року проживає разом з біологічною бабусею [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Мати дитини, [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS]. Вона не проявляє до дитини жодного інтересу, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, не бере участі у вихованні дитини, матеріально [PERSON] не допомагає. Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей міської радиз 01 вересня 2016 року, але і до цього з матір'ю [PERSON] неодноразово проводилася профілактично-роз'яснювальна робота щодо належного ставлення до своїх батьківських обов'язків. У 2016 році за інформацією Синельниківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 02.08.2016 року родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, але умови плану соціального супроводу не виконувала, не дотримувалась рекомендацій спеціалістів Центру. Під час супроводження родини, вихованням [PERSON] займалась [PERSON] [PERSON] неодноразово попереджалась про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 184 КУпАП, але притягнути її до відповідальності не було можливим, оскільки остання не мала паспорту. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.07.2017 року за адресою: [ADDRESS], встановлено, що за даною адресою перебувала [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння, будь-які пояснення відносно перебування її в такому стані чи виконання своїх батьківських обов'язків надавати відмовилась.Виходячи із вищевикладеного, встановлено. що [PERSON] свідомо самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, переклавши їх на [PERSON] (а.с.31). Викладені фактичні обставини, що мають місце у вищевказаному висновку підтвердженні наданими суду доказами (а.с.32-42). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов'язання батьків піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач з 2014 року ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження, життям та здоров'ям останньої не цікавиться, її утриманням не займається. Окрім того, позивачем доведено, що [PERSON] не проявляє батьківської турботи до своєї дитини, зловживає алкогольними напоями, належних висновків в результаті проведеної роботи вповноваженими особами державних служб протягом тривалого часу не зробила, і як наслідок не змінила своєї поведінки та способу життя по відношенню до своєї дитини, тобто фактично самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов'язків, свідомо переклавши їх на позивача та її чоловіка, що має наслідком позбавлення її батьківських прав відносно дитини дочки [PERSON] Роз'яснити відповідачу, що відповідно, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] народження, в твердій грошовій сумі 1944 грн. 00 коп., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимозі ч. 2 ст. 182 СК України, шляхом перерахування аліментів на особовий рахунок дитини [PERSON] [INFO], у відділенні Державного ощадного банку України. Розподіл судових витрат здійснити відповідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved