overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 07.06.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 07.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управляння юстиції Донецької області, актовий запис № 75, (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона з грудня 1999 року по листопад 2015 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. 04.10.2007 року у них народився син [PERSON]. В наступний час вона з відповідачем не проживає однією сімєю. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується довідкою з місця мешкання позивачки про склад сімї, з якої вбачається, що син проживає разом з нею. (а.с.5). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з червня 2014р., від спільного проживання у них народилися діти, батьком якихє відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дітейв добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про народження що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2002 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №818. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у квітні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 01.11.2002 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.6. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], а.с. 7. Шлюбні відносини припинили у квітні 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.07.1994 року Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області , актовий запис №10, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутністю взаєморозуміння, вони єдиною родиною не проживають, сумісного господарства не ведуть, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, тому вона звернулася до суду. Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.07.1994 року Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області , актовий запис №10. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області , актовий запис №11. Сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання. В обґрунтування позову зазначила, що вона є студенткою 3 курсу денної форми навчання в Ізюмському медичному коледжі м.Ізюм. Загальний термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Навчання вимагає значних фінансових витрат, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Батько допомоги на утримання не надає. Батько позивачки мешкає окремо та є працездатним. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково. Свої запереченні обґрунтувала тим, що рішенням Краматорського міського суду від 05 вересня 2016 року стягнуто на користь позивачки з [PERSON] аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання у розмірі 1/6 частки доходу. Вислухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як видно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання в Ізюмському медичному коледжі м.Ізюм. Загальний термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с. 8). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05 вересня 2016 року, стягнуто на користь позивачки [PERSON] з [PERSON] аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання у розмірі 1/6 частки доходу. Будь-яких відомостей про те, що [PERSON] не може надати матеріальної допомоги, матеріали справи не містять. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно відомостей, які містяться в позовній заяві, відповідач [PERSON] інвалідності не має, знаходиться у працездатному віці. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не біль ніж до досягнення нею 23 річного віку, з урахуванням того, що на утримання позивачки вже стягнуто 1/6 частку доходів її матері - [PERSON] В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 гривень у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання. В обґрунтування позову зазначила, що вона є студенткою 3 курсу денної форми навчання в Ізюмському медичному коледжі м.Ізюм. Загальний термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Навчання вимагає значних фінансових витрат, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Батько допомоги на утримання не надає. Батько позивачки мешкає окремо та є працездатним. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково. Свої запереченні обґрунтувала тим, що рішенням Краматорського міського суду від 05 вересня 2016 року стягнуто на користь позивачки з [PERSON] аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання у розмірі 1/6 частки доходу. Вислухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як видно із свідоцтва про народження серії І-НО № 449837 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання в Ізюмському медичному коледжі м.Ізюм. Загальний термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с. 8). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05 вересня 2016 року, стягнуто на користь позивачки [PERSON] з [PERSON] аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання у розмірі 1/6 частки доходу. Будь-яких відомостей про те, що [PERSON] не може надати матеріальної допомоги, матеріали справи не містять. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно відомостей, які містяться в позовній заяві, відповідач [PERSON] інвалідності не має, знаходиться у працездатному віці. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не біль ніж до досягнення нею 23 річного віку, з урахуванням того, що на утримання позивачки вже стягнуто 1/6 частку доходів її матері - [PERSON] В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 гривень у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON], [INFO], який навчається у Миколаївському Національному Аграрному Університеті. Посилаючись на припинення виплати раніше стягнутих аліментів від відповідача у зв'язку із виповненням сину 18 років, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], у зв'язку із навчанням останнього. В судове засідання позивачка не з'явилася. При цьому надала письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача та на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебували в шлюбі який, згідно актового запису № 177 від 30.03.2000 року по Центральному РВ РАГС м. Миколаєва, між ними розірвано. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3, 5) [PERSON] з вересня 2015 року навчається в Миколаївському національному аграрному університеті на денній формі навчання на бюджетній основі. Строк навчання закінчується у червні 2019 року (а.с. 9) Ст. 199 ч. 1 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обставин, які б унеможливлювали виконання обовязку відповідачем з надання повнолітньому сину матеріальної допомоги за станом здоровя або за іншими обставинами судом не встановлено. Враховуючи викладене та, виходячи із вимог ст. 200 СК України, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів стягуваних з відповідача щомісяця 1/4 частки від заробітку (доходу) останнього. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

04.08.2016 року до суду надійшла заява в.о. завідуючого 12-м відділенням Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 21.02.2016 року був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» згідно ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» за згодою свого законного представника. У звязку з рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. З метою визначення психічного стану особи, 02.08.2016 року комісією лікарів-психіатрів було проведено огляд [PERSON] та прийнято рішення про продовження госпіталізації, оскільки [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого не може задовольнити свої життєві потреби на мінімальному рівні. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], захисник, прокурор не заперечували проти задоволення заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міського суду Сумської області від 23.06.1982 року [PERSON] було визнано недієздатним. Рішенням Конотопської міської Ради народних депутатів від 22.12.1983 року опікуном над недієздатним [PERSON] було призначено [PERSON] З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом», внаслідок чого не в змозі задовольняти свої життєві потреби. Потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі без усвідомленої згоди. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

04.08.2016 року до суду надійшла заява завідуючого 10-м відділенням Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 06.04.2016 року була госпіталізована до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» за направленням лікаря-психіатра та рішенням законного представника. У звязку з рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. З метою визначення психічного стану особи, 02.08.2016 року комісією лікарів-психіатрів було проведено огляд [PERSON] та прийнято рішення про продовження госпіталізації, оскільки [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом», внаслідок чого не може задовольнити свої життєві потреби на мінімальному рівні. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» заяву підтримав, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], прокурор не заперечували проти задоволення заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.1997 року [PERSON] було визнано недієздатною, а рішенням Роменського міськрайонного суд Сумської області від 01.06.2016 року опікуном над недієздатною [PERSON] було призначено [PERSON] З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом», внаслідок чого неспроможна задовольняти свої мінімальні життєві потреби та завдасть значної шкоди своєму здоровю без надання їй медичної допомоги. Потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі без усвідомленої згоди. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. На основі викладеного,

Outcome: approved