Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

03.06.2014р. до суду подано цю заяву. В заяві вказано, що [INFO] в с. Дзюньків Погребищенського району Вінницької області померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки та іншого майна. [PERSON] будучи сином померлої, до дня смерті своєї матері проживав спільно з нею в одному житловому будинку. На протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, як спадкоємець за законом, він фактично прийняв спадщину, вступив в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить користування предметами та речами домашнього вжитку. Зазначені дії відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, свідчать про прийняття ним спадщини. [INFO] року [PERSON] помер, при цьому не отримав свідоцтва про право на спадщину та не провів її державну реєстрацію. За життя [PERSON] було зроблено заповітне розпорядження, яким він заповів заявнику [PERSON] все своє майно. Після смерті [PERSON] заявник звернувся до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого йому було відмовлено, відмова була мотивована тим, що він не надав достатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному органі факту вступу в володіння спадковим майном після смерті [PERSON] її сином, [PERSON] В зв'язку з цим заявник вимушений звернутися до суду із даною заявою, з метою оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву до суду про розгляд справи без його присутності, свої вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Дзюньківська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила провести розгляд справи без участі їхнього представника, про що до суду повідомили телефонограмою. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК Української РСР від 1963 року, які були чинними на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON], що підтверджується заповітом від 16.02.2009 року (а.с.7 ), однак не може оформити спадщину тому, що нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як він не надав достатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному органі факту вступу у володіння (управління) спадковим майном після смерті [PERSON] її сином, [PERSON] Але протягом шестимісячного строку після смерті своєї матері [PERSON] вступив у володіння спадковим майном, здійснивши дії, які свідчать про прийняття ним спадщини. Тому, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини [PERSON] Встановлення факту прийняття спадщини має для заявника юридичне значення для виникнення спадкового права. Законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому з метою захисту майнових прав заявника даний факт потрібно встановити у судовому порядку.

Outcome: approved