Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

02 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно. 21 жовтня 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з уточненим позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що [PERSON], [INFO] з 1994 року працював у Будівельному управлінні № 947 м. Новомосковська. Згодом, Будівельним управлінням № 947 [PERSON] було виділено житло, а саме: житловий [ADDRESS], по вулиці Комарова в місті Новомосковську, Дніпропетровської області. При вселені був наданий ордер, але ні яких інших правовстановлюючих документів надано не було З 14 червня 1994 року [PERSON] та його дружина [PERSON] зареєстровані та постійно проживають за адресою: [INFO]. З 09 серпня 2001 року в квартирі зареєстровані діти: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Позивачі зазначили в заяві, що на теперішній час власник будинку відсутній, Будівельне управління № 947 ліквідоване та не існує, тому, вини не можуть оформити свої права на житловий будинок. В той же час, вони фактично з 14 червня 1994 року добросовісно володіють спірним житлом. Згідно приписів ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), що інше не встановлено цим Кодексом. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили суд визнати за ними право власності по 1/4 частці за кожним на житловий [ADDRESS], по вулиці Комарова в місті Новомосковську, Дніпропетровської області. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися, в своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі, просили суд задовольнити вимоги. Представник відповідача Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 14 червня 1994 року [PERSON] та його дружина [PERSON] зареєстровані та постійно проживають за адресою: [INFO]. З 09 серпня 2001 року в будинку зареєстровані діти [PERSON] та [PERSON]: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Встановлено, що право власності на спірне нерухоме майно - житловий [ADDRESS], по вулиці Комарова в місті Новомосковську, Дніпропетровської області не зареєстроване. У відповідності до технічного паспорту, житловий [ADDRESS], по вулиці Комарова в місті Новомосковську, Дніпропетровської області складається з: жилого будинку літ.А житловою площею 55,9 кв.м., загальною площею 90,7 кв.м.; ганку літ.а; гаражу літ.Б; погрібу літ.ПГ; сараю літ.В; вбиральні літ.Г; літнього душу літ.Д; сараю літ.Е; вольєру літ.Ж; колодязя літ.К, цоколю літ.Ц; огорожі №;1; воріт №2; хвіртки - №3, огорожі - №4. У відповідності до ст. 328 ЦК України, 1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 01 січня 2011 року. Враховуючи те, що позивачі добросовісно заволоділи нерухомим майном, продовжують відкрито, безперервно володіти спірним нерухомим майном протягом десяти років, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved