Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ», третя особа на стороні відповідача генеральний директор ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» [PERSON], про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обгрунтування вимог послалася на те, що з 05 грудня 2014 року працювала на посаді секретаря, з повним робочим днем, з оплатою праці згідно штатного розпису у ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ». Після зміни керівника, генеральний директор товариства став здійснювати на неї тиск, щоб спонукати до звільнення за власним бажанням, хоча зауважень до її роботи не виникало, а 17 листопада 2015 року поставив вимогу про написання такої заяви. Після її відмови написати заяву на звільнення, 18 листопада 2015 року наказом №296-к її було попереджено про наступне вивільнення з роботи з 18 січня 2016 року у зв'язку із скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП. Тоді ж її фактично було усунуто від виконання посадових обов'язків секретаря та переведено до абонентського відділу, а на її місце прийнято іншу особу та перейменовано її посаду на посаду «помічник керівника», з аналогічними посадовими обов'язками. 18 січня 2016 року наказом №12-к, її звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП. Вважаючи звільнення незаконним, таким, що проведено з особистих мотивів керівника, оскільки фактичного скорочення штату працівників не проводилося, без погодження звільнення із профспілковим комітетом, просила поновити її на роботі на посаді секретаря ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати. 20 лютого 2016 року на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» та третьої особи на стороні відповідача генерального директора ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» [PERSON], в яких відповідач та третя особа позов не визнали. В обгрунтування заперечень зазначили, що позивач [PERSON] працювала на підприємстві на посаді секретаря. 18 листопада 2015 року наказом №296-к на підприємстві було внесено зміни в організацію виробництва і праці та внесено зміни у штатний розпис. З 18 січня 2016 року виключено з штатного розпису та скорочено посаду секретаря. Про майбутнє звільнення з займаної посади [PERSON] під розписку попереджено 18 листопада 2015 року відповідно до ст. 49-2 КЗпП. Їй було запропоновано зайняти з 18 січня 2016 року вакантну посаду контролера теплового господарства на період відпустки основного працівника по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Оскільки [PERSON] відмовилась від переведення на запропоновану посаду, наказом №12-к від 18 січня 2016 року її звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у ньому. В обгрунтування вимог зазначила, що працювала на підприємстві спочатку на підставі цивільно-правового договору. Претензій до неї з боку керівництва не було, а тому 05 грудня 2014 року була прийнята на постійну роботу на посаду секретаря. В червні 2015 року змінився керівник підприємства, який ставився до неї упереджено. У вересні 2015 року вона пішла у відпустку, в той час адміністрація виклала оголошення про те, що посада секретаря, яку вона обіймала, є вакантною. За оголошенням прийшла [PERSON] влаштовуватися на роботу. 17 листопада 2015 року її запросив генеральний директор та запропонував написати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, вона відмовилася. 18 листопада 2015 року її попередили про наступне звільнення у зв'язку із скороченням штату, з того дня її відсторонили від виконання обов'язків секретаря, визначили їй робоче місце в абонентському відділі, де вона відправляла кореспонденцію. Зазначила, що їй була запропонована посада контролера від якої вона відмовилася. Вказала, що [PERSON] прийняли на посаду фахівця по зв'язках із громадськістю, хоча вона фактично виконує обов'язки секретаря. Вважає звільнення незаконним, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Зазначив, що [PERSON] була звільнена з особистих мотивів, фактично скорочення штатів не відбулося, була перейменована її посада з секретаря на фахівця із зв'язків з громадськістю, з тими ж посадовими обов'язками. Вказав, що згідно умов колективного договору скорочення штату працівників можливе після попереднього проведення консультацій з радою трудового колективу. Оскільки такі консультації не проводилися, вважає звільнення [PERSON] незаконним, а тому вона підлягає поновленню на посаді, з якої була звільнена. Крім того, зазначив, що адміністрація, ввівши посаду фахівця по зв'язках із громадськістю, який виконує функціональні обов'язки секретаря, мав би запропонувати таку посаду [PERSON], яка мала переважне право на укладення трудового договору при поворотному прийнятті на роботу. Просив позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], позов не визнали. В обгрунтування заперечень суду пояснили, що адміністрацією підприємства були дотримані вимоги законодавства при скороченні штату працівників та звільненні [PERSON], а тому підстав для поновлення [PERSON] на роботі не має. Вказали, що на підприємстві не діє жодна профспілкова організація, і [PERSON] не є членом такої організації, а тому її звільнення було проведено без згоди профкому. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] позов не визнав. Вказав, що звільнення [PERSON] відбулося відповідно до вимог законодавства. На підприємстві відбулося скорочення, яке було погоджено з радою трудового колективу, що підтверджується штатним розписом ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» на 2016 рік, який був погоджений головою ради трудового колективу. Посада секретаря скорочена, [PERSON] відмовилася від переведення на запропоновану посаду контролера теплового господарства, а тому була звільнена з роботи. Зазначив, що згідно посадових інструкцій завдання та обов'язки секретаря не є ідентичними завданням та обов'язкам провідного фахівця із зв'язків з громадськістю та пресою, крім того до такого спеціаліста висуваються інші кваліфікаційні вимоги ніж до секретаря. Вислухавши пояснення позивача, її представника, представників відповідача, третьої особи, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадках зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно з ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попереджанням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника у переведенні на іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (до зміни прізвища - [PERSON]) працювала у ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» на підставі цивільно-правового договору № 22 від 03 липня 2014 року, № 22 від 04 вересня 2014 року, надаючи послуги асистента керівника у період з 03 липня 2014 року по 05 грудня 2014 року, що підтверджується вказаними договорами та актами прийому-передачі наданих послуг від 31 липня 2014 року, 31 серпня 2014 року, 03 вересня 2014 року, 31 жовтня 2014 року, 30 листопада 2014 року, 04 грудня 2014 року 05 грудня 2014 року [PERSON] прийнята на роботу з 05 грудня 2014 року, на посаду секретаря, на повний робочий день, з оплатою праці, згідно штатного розпису, що підтверджується копією наказу генерального директора ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» №375-к. Наказом генерального директора ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» від 18 листопада 2015 року №296-к «Про наступне вивільнення працівника» прийнято рішення про здійснення з 18 січня 2016 року змін в організації виробництва і праці ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» з внесенням змін у штатний розпис. Виключено з штатного розпису та скорочено штатну одиницю секретар - 1 одиниця. Попереджено [PERSON], секретаря, про наступне вивільнення з роботи 18 січня 2016 року у зв'язку із скороченням штату, п.1 ст.40 КЗпП України. Секретаря [PERSON]., посада якої підлягала скороченню на підставі наказу № 296-к від 18 листопада 2015 року, того ж дня під розписку повідомлено про наступне звільнення з посади по п.1 ст.40 КЗпП, що підтверджується даним наказом та письмовим попередженням. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила, що була попереджена про наступне скорочення посади секретаря, яку вона займала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що працює на підприємстві відповідача інженером-програмістом. Робоче місце [PERSON] знаходилося в приймальні директора. Після 18 листопада 2015 року, коли [PERSON] попередили про скорочення, її перевели в абонентський відділ. Відповідно до п.2 розділу П Колективного договору ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» на 2013-2016 роки адміністрація зобов'язується проводити зміни в організації праці, скорочення штату працівників після попереднього проведення консультацій з Радою трудового колективу. Наказом по підприємству №16-к від 21 січня 2016 року затверджено штат ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» у кількості 223 одиниці, що підтверджується штатним розписом ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» на 2016 рік, погодженим головою ради трудового колективу [PERSON] 21 січня 2016 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що працював на підприємстві відповідача та був головою ради трудового колективу, звільнився з роботи у зв'язку з неприязними відносинами із керівником. Зазначив, що погоджував новий штатний розпис вже після звільнення [PERSON] з роботи. Аналізуючи показання свідка, суд враховує, що у колективному договорі не передбачена процедура проведення консультацій з радою трудового колективу, третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що скороченню штату працівників передували консультації із радою трудового колективу, таке скорочення було погоджене, що в подальшому виявилося у погодженні штатного розпису. Викладене свідчить, що факт скорочення штатної одиниці секретаря, мав місце, таке скорочення відбулося відповідно до вимог колективного договору за погодженням з Радою трудового колективу, а тому у відповідача були підстави для звільнення позивача з роботи у зв'язку із скороченням штату. Згідно посадової інструкції, до секретаря, посаду якого обіймала [PERSON], не встановлювалися будь-які кваліфікаційні вимоги, а тому у зв'язку із скороченням, позивачу була запропонована вакантна посада контролера теплового господарства, яка не вимагала додаткової кваліфікації, від зайняття якої [PERSON] відмовилася, що підтверджується актом про відмову від переведення від 18 січня 2016 року. Відповідно до довідки №6 від 15 грудня 2015 року [PERSON] навчається в Хмельницькому інституті Міжрегіональної академії управління персоналом Ш-ІУ рівня акредитації на ІУ курсі факультету заочних форм навчання за спеціальністю «Облік і аудит». Відповідно до довідки №17 від 22 березня 2016 року [PERSON] навчалася в Хмельницькому інституті МАУП за спеціальністю «Облік і аудит». Згідно рішення ДЕК №ІН-18 від 10 березня 2016 року отримала кваліфікацію бакалавр з обліку і аудиту. Викладене підтверджується копією диплома молодшого спеціаліста. З пояснень представників відповідача та третьої особи слідує, що станом на час звільнення позивача з роботи у зв'язку із скороченням штату на підприємстві були відсутні посади відповідного профілю, на які за наявними у позивача кваліфікаційними вимогами до спеціальності могла бути прийнята [PERSON], а також відсутні інші, крім запропонованої [PERSON], вакансії, що не вимагають кваліфікації. Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) ст.40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. В судовому засіданні встановлено, що у ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» станом на час звільнення позивачки з роботи не діяла жодна профспілкова організація, членом якої була [PERSON] Відповідно до ст.43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації. За таких обставин твердження позивача та її представника про незаконність звільнення, оскільки таке проведене без попереднього отримання роботодавцем згоди профспілкового комітету не може бути підставою для поновлення [PERSON] на роботі, оскільки остання не є членом профспілкової організації, яка б діяла на підприємстві відповідача. Наказом № 12-к від 18 січня 2016 року [PERSON], секретаря, звільнено з роботи з 18 січня 2016 року, в зв'язку із скороченням штату працівників, що підтверджується наказом про звільнення та записами у трудовій книжці. Не заслуговують на увагу твердження позивача та її представника про те, що після попередження [PERSON] 18 листопада 2015 року про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням штату працівників, в той же день адміністрація підприємства уклала цивільно-правовий договір із [PERSON] на надання послуг, за яким остання фактично виконувала обов'язки секретаря, що на їх думку вказує на упереджене ставлення керівництва до [PERSON], а саме скорочення вважають штучно створеним задля звільнення останньої з посади. Так, право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власнику або уповноваженому ним органу, тому суд не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Власник має право, на свій розсуд, вносити зміни в штатний розпис. Крім того, судом встановлено, що відповідно до цивільного-правового договору №20 від 18 листопада 2015 року, укладеного між ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» та [PERSON], сторони домовилися про надання оплатних послуг, зазначених в актах прийому передачі виконаних послуг у період з 18 листопада 2015 року по 18 січня 2016 року. Згідно актів прийому-передачі наданих послуг від 30 листопада 2015 року, 31 грудня 2015 року, 18 січня 2016 року слідує, що [PERSON] надавала ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» інформаційно-консультаційні послуги у період з 18 листопада по 30 листопада 2015 року, з 01 грудня по 31 грудня 2015 року, з 01 січня по 18 січня 2016 року. 19 січня 2016 року між ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» та [PERSON] укладено цивільно-правовий договір про надання оплатних послуг, зазначених в актах прийому передачі виконаних послуг, у період з 19 січня 2016 року по 19 лютого 2016 року. Додатковою угодою від 26 січня 2016 року сторони розірвали цивільно-правовий договір №20 від 19 січня 2016 року про надання оплатних послуг, у зв'язку з переведенням [PERSON] в штат підприємства. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що дізналась про роботу в ТОВ «ШЕПЕТІВКА ЕНЕРГОІНВЕСТ» з мережі інтернет. 18 листопада 2015 року з нею був укладений договір на один місяць про надання інформаційно-консультаційних послуг, потім договір було продовжено ще на один місяць. З 26 січня 2016 року працює на підприємстві відповідача фахівцем по зв'язках із громадськістю, має спеціальність «Менеджмент організації та адміністрування» та досвід роботи офіс-менеджером. Зазначила, що після скорочення посади секретаря, частково функціональні обов'язки були покладені на відділ зв'язків з громадськістю. Відповідно до наказу №19-к від 26 січня 2016 року [PERSON] прийнято на роботу з 27 січня 2016 року, на посаду фахівця із зв'язків з громадськістю, на повний робочий день з оплатою праці, згідно штатного розпису. Твердження позивача про те, що [PERSON], перебуваючи на посаді фахівця із зв'язків з громадськістю, виконує ті ж обов'язки, які виконувала позивач, перебуваючи на посаді секретаря, і вона за пропозицією адміністрації могла б обійняти посаду фахівця із зв'язків з громадськістю, не можуть бути підставою для задоволення її позовних вимог. Так, відповідно до висновку Пленуму Верховного Суду України при здійсненні вивільнення власник або уповноважений ним орган має право в межах споріднених професій та посад провести перестановку працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою, на іншу посаду, звільнивши з неї менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не було використане, суд не вправі обговорювати питання про доцільність такої перестановки (п.19 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів»). Не заслуговують на увагу твердження представника позивача про наявність у позивача права на укладення трудового договору при поворотному прийнятті на роботу відповідно до ст.42-1 КЗпП України. Так, відповідно до ч.1 вказаної статті працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених п.1 ст.40 КЗпП України (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації. Як уже зазначалося, на підприємстві відповідача не відбулося поворотного прийняття на роботу, оскільки до штатного розпису було введено штатну одиницю фахівця із зв'язків з громадськістю та пресою, до якого відповідно до посадової інструкції ставилися кваліфікаційні вимоги: повна вища освіта (магістр, спеціаліст), попередній стаж роботи у сфері зв'язків з громадськістю або журналістики чи рекламної діяльності - не менше 1 року, в той час як до посади секретаря не висувалися жодні кваліфікаційні вимоги. За таких обставин, підстав суд вважає, що посада секретаря, яку займала позивач та посада фахівця із зв'язків з громадськістю та пресою не є аналогічними посадами по кваліфікаційних вимогах. Дана обставина сама по собі унеможливлювала поворотне прийняття позивача на дану посаду. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, у разі звільнення без законної підстави. Враховуючи викладене, суд вважає звільнення [PERSON] з посади секретаря таким, що відповідає вимогам ст.ст.40, 43-1, 49-2 КЗпП України, а тому підстав для поновлення її на роботі не має. За таких обставин в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачеві слід відмовити. Оскільки від сплати судового збору в даній справі позивач звільнений, його слід віднести на рахунок держави. Відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed