Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

02 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору дарування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона з 1978 року мешкає та є власником будинку [ADDRESS]. Разом з нею за вищевказаною адресою проживали її сини: [PERSON] та [PERSON]. У 1994 році вона потрапила у ДТП та з цього часу вона часто хворіє та потребує стороннього догляду. На початку жовтня 1994 року сини запропонували їй свої послуги по забезпеченню її доглядом, харчуванням, утриманням житлового будинку та присадибної ділянки, взамін на те, що вона їм відпише належний їй будинок [ADDRESS] по ? частині. Позивачка дала свою згоду та 20 жовтня 1994 року уклала з ними у 3 ДНК договір, текст якого вона не читала, повіривши синам. Після укладення договору відповідачі сумлінно виконували свої зобов'язання по догляду, а в січні 2014 року вони припинили забезпечувати її харчуванням і доглядом та поїхали на роботу до Росії. Після від'їзду синів вона залишилась проживати одна та у зв'язку з цим вона звернулась по допомогу до двоюрідної сестри - [PERSON], яка здійснювала догляд за нею доки не померла. Після смерті двоюрідної сестри, вона почала збирати всі необхідні документи для укладання нового договору. Під час збирання документів вона дізналась, що фактично між нею та відповідачами був укладений договір дарування. Вважає, що договір дарування, укладений з метою приховати дійсний правочин про довічне утримання є удаваним правочином. Просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку [ADDRESS], укладений 20 жовтня 1994 року між нею та відповідачами, який посвідчено державним нотаріусом 3 державної нотаріальної контори м. Краматорськ та стягнути судові витрати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії домової книги, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1979 року. (а.с.10-12). Як вбачається з копії договору дарування від 20.10.1994 року, який посвідчено державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] житловий будинок із службовими та дворовими будівлями та спорудами (а.с.4-5). Вищевказаний договір було зареєстровано в Краматорському БТІ, про що зроблено запис в реєстрову книгу під №БТІ 12416. (а.с.5) Як встановлено в судовому засіданні обдаровані сини дар - будинок не приймали, ним не користуються, не піклуються про будинок як свою власність, не ремонтують та інше, тобто фактично встановлено, що передача майна обдарованим не відбулась. Відповідно до ч.2 ст.243 ЦК УРСР ( 1963 р.) договір дарування вважається заключним з моменту передачі майна обдарованому. Згідно ч.2 ст.80 ЦК УРСР (1963 р.) якщо суд визнає поважною причину пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивачка просить визнати причину пропуску поважною та поновити строк звернення до суду. З урахуванням вищевикладеного, відсутності волевиявлення по передачі подарованого майна та володіння подарованим майном обдарованими, суд вважає, що порушене право підлягає захисту та причини пропуску строку звернення до суду поважними. Таким чином, позовні вимоги про визнання договору дарування недійсним підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то з відповідача на користь позивача потрібно стягнути понесені ним по справі і документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved