Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

02 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4(однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленої законодавством для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та 1007 гривень додаткових витрат викликаних хворобою дитини [PERSON] [INFO], щомісячно на період проживання з дитиною, починаючи з 02 жовтня 2018 року але не довше ніж до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач [PERSON], який є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому що має задовільний стан здоровя, є працездатним, інших утриманців не має. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.10.2018 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та додаткових витрат на дитину в зв'язку з хворобою постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п'ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Суду пояснила, що вона проживає разом з дитиною інвалідом, яка потребує стороннього догляду постійно, тому вона не має можливості працювати. ЇЇ особистими доходами є пенсія яку вона отримує, як інвалід 3 групи. Відповідач який є її чоловіком та батьком дитини разом з сімєю не проживає, не надає добровільно допомоги, хоча має таку можливість, тому вона просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Після укладення шлюбу сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] 14 липня 2009 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №057206 (а.с.6) народилася дочка [PERSON] 28 липня 2009 року, батьком якої є [PERSON], відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1- КЕ №097697 (а.с.7). [PERSON] Євгеніївна є інвалідом дитинства, що підтверджується посвідченням управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради виданого 23.10.2013 року (а.с.14). За станом здоровя потребує стороннього догляду та періодичного лікування, відповідно до виписок з історії хвороби [PERSON] Є.(а.с.8-13,21,48). [PERSON] [PERSON] є інвалідом з дитинства, проживає разом з позивачем по справі матірю [PERSON], яка здійснює догляд за дочкою-інвалідом, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] міської ради №03-01/9160 від 20.09.2018 року (а.с.18) і не заперечує відповідач . Позивач [PERSON], є інвалідом 3 групи, розмір її щомісячного доходу, пенсії становить 1452 гривні, відповідно довідки №5432 від 19.09.2018 року Миргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (а.с. 17,20). Відповідач [PERSON] працездатний, працює на посаді столяра Маловисторопського коледжу ім. П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету. Розмір посадового окладу відповідача становить 3723 грн. 00 коп. відповідно довідки №87 від 05.11.2018 року (а.с. 47). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В супереч вищевикладених обставин відповідачем не надано доказів що останній не може надавати матеріальну допомогу оскільки судом встановлено, що [PERSON] працює, має постійний дохід. Доказів про незадовільний стан здоровя чи інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні спору відповідачем не надано. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР\~№ 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів та додаткових витрат викликаних хворобою дитини ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON] [INFO], уродженця [INFO], проживаючого [INFO], [NUMBER] виданий 21.08.2014 року Миргородського МВ УДМС України в Полтавській області, реєстраційний номер платника податків [NUMBER], працюючого Маловисторопський коледж ім. Рибалка Сумського національного аграрного університету на користь [PERSON] [INFO], уродженки [INFO], зареєстрованої в [INFO], реєстраційний номер платника податків [NUMBER], аліменти на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4(однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленої законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 02 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Підлягають стягненню із [PERSON] [INFO], уродженця [INFO], проживаючого [INFO], [NUMBER] виданий 21.08.2014 року Миргородським МВ УДМС України в Полтавській області, реєстраційний номер платника податків [NUMBER] працюючого Маловисторопський коледж ім. Рибалка Сумського національного аграрного університету на користь [PERSON] [INFO], уродженки [INFO], зареєстрованої в [INFO], реєстраційний номер платника податків [NUMBER], 1007 гривень додаткових витрат викликаних хворобою дитини [PERSON] [INFO], щомісячно на період проживання з дитиною, починаючи з 02 жовтня 2018 року але не довше ніж до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 1409 гривень 60 копійок. судового збору пропорційно до повного задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved