Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

04 березня 2015 року позивачка [PERSON], звернувшись до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого уточнила в процесі розгляду справи, просила винести рішення про його задоволення, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 27 вересня 1997 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.03.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей: сина - [PERSON] ([INFO]) та доньку - [PERSON] ([INFO]). Під час шлюбу вони придбали майно, яке згідно з вимогами сімейного законодавства належить їм на праві спільної сумісної власності і складається з: - квартири [ADDRESS]; · автомобіля Шевроле Епіка, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, яке позивач і просить розподілити між колишнім подружжям. Оскільки, спільні діти сторін - [PERSON], 2005 року народження та [PERSON] 2001 року народження проживають з позивачкою, позивач просить відступити від засад рівності при поділі належної їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності квартири, та з урахуванням інтересів дітей збільшити частку позивача при поділі спірної квартири з ? частини на ? частини квартири за [ADDRESS], розподіливши непогашені кредитні зобов'язання на день постановлення рішення. Просить покласти на неї обов'язки з виконання зобов'язань за договором іпотечного кредиту № 37/08-06М від 24.01.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] та Договору № 6 від 24.01.2008 року «Про порядок компенсації відсотків за користування кредитом, часткове погашення кредиту, наданого за договором іпотечного кредиту № 37/08-06М від 24.01.2008 року в розмірі ? частки від зобов'язань. Також просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію, що становить ? вартості автомобіля Шевроле Епіка, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску в розмірі 28050 грн. Відповідачу [PERSON] просить виділити у володіння та користування іншу ? частину спірної квартири [ADDRESS], розподіливши непогашені кредитні зобов'язання на день постановлення рішення та відповідно надати в користування спірний автомобіль Шевроле Епіка, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], з урахуванням уточнень, позов підтримав та просив суд винести рішення про його задоволення в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пред'явлений позов визнала частково, пояснивши, що [PERSON] не заперечує проти заявлених позовних вимог в частині визнання за ним права власності на автомобіль марки Шевроле Епіка, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску та стягнення на користь позивача грошової компенсації у розмірі ? частки від вартості автомобіля Шевроле Епіка, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, яка становить 28050 грн. Разом з тим, представник відповідача заперечує проти відступу від засад рівності при поділі належної їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності квартири та виділення у власність позивача [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ? частини зазначеної спірної квартири [ADDRESS]. Заперечуючи проти даних позовних вимог, представник відповідача зазначила, що позивач з відповідачем та дітьми, усі разом проживають у спірній квартирі [ADDRESS]. Діти харчуються та одягаються, як за рахунок позивача, так і за рахунок відповідача. Також представник відповідача зазначила, що відповідачем позивачу в повному обсязі сплачуються аліменти на дітей, окрім цього відповідач сплачує за навчання та гуртки для дітей, також оплачує дітям абонементи в басейн мережі «Спорт лайф». Окрім цього представник відповідача вказала, що відповідач сплачує кредит, взятий в ПАТ КБ «Хрещатик» на спірну квартиру [ADDRESS] та також несе витрати на комунальні послуги за спірну квартиру, у зв'язку з чим представник відповідача просить присудити позивачу та відповідачу по ? частині вказаної квартири, тобто у рівних долях. В іншій частині позову представник відповідача просила відмовити. Представник третьої особи - ПАТ КБ «Хрещатик» в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Визнавши матеріали справи достатніми для розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності представників третіх осіб - ПАТ КБ «Хрещатик», Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації), проти чого не заперечували і інші учасники судового процесу. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1997 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.03.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] ([INFO]), доньку - [PERSON] ([INFO]). Дане підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, які сторонами по справі не оспорюються. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. В судовому засіданні встановлено, що перебуваючи у шлюбі, сторонами по справі було придбане майно, яке складається з: - трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 73,40 кв. м., вартістю 281 381 грн. 57 коп., яка згідно Свідоцтва про право власності від 02 грудня 2009 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), належить на праві приватної власності [PERSON]; · автомобіля Шевроле Епіка, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, вартістю 56 100 грн. Дане підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, які ніким не оспорюються. Згідно зі ст.ст. 60, 112 ч.2 СК України (введеного в дію з 1 січня 2004 року і діючого на час вирішення справи судом), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні також було встановлено, що з метою набуття житла [PERSON] та [PERSON] були укладені наступні договори: - 24.01.2008 року між ВАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] було укладено договір іпотечного кредиту № 37/08-06М, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику в порядку, передбаченому Договором, Положенням «Про порядок фінансово - кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в місті Києві, довготерміновий іпотечний кредит в сумі 253 243 грн. 41 коп. для інвестування в будівництво житла з кінцевим терміном погашення 18.04.2033 року. - 24.01.2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Хрещатик» було укладено договір № 06 про порядок компенсації відсотків за користування кредитом, часткове погашення кредиту, наданого за Договором іпотечного кредиту № 37/08-06М від 24.01.2008 року, за умов якого ВАТ КБ «Хрещатик» та відповідач [PERSON] визначились з розміром відсотків, які будуть сплачуватися за користування кредитними коштами. - З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором між ВАТ КБ «Хрещатик» та відповідачем [PERSON] 24.01.2015 року, був укладений Договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку Банку предмет іпотеки, а саме квартиру № [ADDRESS]. - З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 37/08-06М від 24.01.2008 року між ВАТ КБ «Хрещатик» та позивачем [PERSON] було укладено договір поруки № 37/08-06М-02 від 24.01.2008 року. Відповідно до зазначеного договору поруки, позивач [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати за зобов'язаннями відповідача [PERSON], які виникають з умов договору № 37/08-06М від 24.01.2008 року. [PERSON] просить визнати за нею право власності на ? частини спірної квартири, розподіливши непогашені кредитні зобов'язання на день постановлення рішення, тим самим спонукати третю особу у справі ПАТ КБ «Хрещатик» до укладення додаткових угод до Договору іпотечного кредиту № 37/08-06М від 24.01.2008 року та Договору №6 «Про порядок компенсації відсотків за користування кредитом, часткове погашення кредиту, наданого за договором іпотечного кредиту № 37/08-06М від 24.01.2008 року. Згідно зі ст.ст.60, 112 ч.2 СК України (введеного в дію з 1 січня 2004 року і діючого на час вирішення справи судом), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В ч. 1 ст. 70 СК України вказано, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Разом з тим в ч. 3 ст. 70 СК України зазначено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. У відповідності до вимог ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом було встановлено, що відповідач [PERSON] не ухиляється від утримання дітей, крім того, несе витрати по погашенню кредитних зобов'язань, проти чого не заперечували і представники сторін у справі під час розгляду справи. З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що діти проживають разом з позивачкою та відповідачем, при цьому відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання дітей, заборгованості по сплаті аліментів немає, також сплачує за навчання та гуртки для дітей, басейн тощо, несе витрати по погашенню кредитних зобов'язань, а також несе витрати на комунальні послуги за спірну квартиру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині збільшення її частки при поділі належної їм з відповідачем спірної квартири [ADDRESS], з ? частини на ? частини необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», судам слід враховувати, що відповідно до правил кредитування приватного житлового будівництва позичальник до закінчення виплати одержаної позички не має права відчужувати збудований або капітально відремонтований за рахунок позички будинок без дозволу банку або підприємства (організації), що видали позичку. При вирішенні спору про право власності на будинок обов'язок виплатити заборгованість по позичці за згодою позикодавця може бути покладено на інших співвласників - учасників будівництва. При відсутності такої згоди обов'язок виплати позички лежить на особі, яка її одержала. Ця обставина має прийматись судом до уваги при визначенні частки кожного учасника спільної власності і при вирішенні питання про грошові розрахунки між сторонами. На підставі вищевикладеного, у суду відсутні підстави для відступу від засад рівності при поділі належної сторонам на праві спільної сумісної власності квартири, шляхом збільшення частки позивача при поділі спірної квартири з ? частини на ? частини квартири за [ADDRESS]. Також у суду відсутні підстави для розподілу кредитних зобов'язань, виходячи з наступного. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 520 ЦК України, боржник у зобов'язані може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується поясненнями представників сторін під час дачі пояснень, згоди на переведення кредитного зобов'язання з відповідача на позивача та розподілу кредитних зобов'язань Іпотекодавець в особі ПАТ КБ «Хрещатик» не надавав, зміни до договору іпотечного кредиту № 37/08-06М від 24.01.2008 року також не вносилися, а відтак у суду відсутні підстави для розподілу кредитних зобов'язань. З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] в частині розподілу непогашених кредитних зобов'язань, оскільки такий розподіл тягне за собою зобов'язання ВАТ КБ «Хрещатик» до укладення додаткових угод до Договору іпотечного кредиту № 37/08-06М від 24.01.2008 року та Договору №6 «Про порядок компенсації відсотків за користування кредитом, часткове погашення кредиту, наданого за договором іпотечного кредиту 37/08-06М від 24.01.2008 року, оскільки відсутня згода кредитора на укладання додаткових угод та зміни сторін у зобов'язаннях. Як вже було встановлено судом, відповідач [PERSON] не ухиляється від утримання дітей, крім того, несе витрати по погашенню кредитних зобов'язань, а відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] в частині поділу квартири, шляхом визнання ? частини квартири [ADDRESS] на праві власності за позивачем [PERSON], та визнання іншої ? частини спірної квартири на праві власності за відповідачем по справі - [PERSON] Окрім того, в судовому засіданні також було встановлено, що сторонами по справі дійсно під час шлюбу було придбано автомобіль Шевроле Епіка, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, що належить на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відповідачу [PERSON] Дане підтверджується наявними в матеріалах доказами та сторонами по справі не оспорюється. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання за відповідачем [PERSON] права власності на автомобіль Шевроле Епіка, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошової компенсації ? частини вартості автомобіля Шевроле Епіка, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, що становить 28050 грн. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], 2001 року народження, [PERSON], 2005 року народження, підлягає частковому задоволенню. Оскільки, позов задовольняється частково, то, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], понесений нею по справі судовий збір у сумі 1089 грн. 91 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial