Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

03.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.12.2010 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «КБ «Дельта») уклало з [PERSON] кредитний договір № 004-20001-071210, відповідно до якого Банк зобов'язувався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 5576 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених Договором. Відповідно до п. 2.3 Договору за користування Кредитом відповідач сплачує Банку проценти, виходячи зі ставки 48% на рік, а також за ведення кредитної справи плату у розмірі 0,00%. ПАТ «Дельта Банк» свої зобов'язання за Договором виконало, надавши [PERSON] кредит у сумі 5576 грн., [PERSON], в свою чергу, отримала в своє розпорядження певне майно. Станом на 28.10.2013 року відповідач не виконувала взятих на себе зобов'язань, в результаті чого у неї виникла заборгованість у розмірі 1490,41 грн., яка складається з: - заборгованості за сумою кредиту - 1230,11 грн.; - заборгованості за відсотками - 260,3 грн. Положеннями Договору від 07.12.2010 року передбачено, що ПАТ «Дельта Банк» у випадку порушення [PERSON] строків сплати передбачених Договором платежів більше, ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту у повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені Договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства. Оскільки, [PERSON] порушує права ПАТ «Дельта Банк», позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по Кредитному договору від 07.12.2010 року на загальну суму 1490,41 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» сплачений судовий збір у розмірі 229,4 грн. Представник позивача, Марченко І.Г., у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові повідомленням про отримання судової кореспонденції, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надавала, тому зі згоди представника позивача Марченко І.Г., суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 07.12.2010 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 004-20001-071210, відповідно до якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на наступні цілі: - на придбання Позичальником майна (послуг) у сумі 5576 грн., згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі № ХФ1-11265 від 07.12.2010 року; - на оплату Кредитору плати за ведення Кредиту відповідно до умов цього Договору у розмірі 0,00 грн., що разом становить всю суму кредиту 5576 грн. Кредит надається строком на 10 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше, ніж 06.10.2011 року на умовах, визначених цим Договором. За користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти за користування кредитом у розмірі 48% річних. Положеннями Договору від 07.12.2010 року передбачено, що ПАТ «Дельта Банк» у випадку порушення [PERSON] строків сплати передбачених Договором платежів більше, ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту у повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені Договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства /а.с. 6-9/. Відповідач [PERSON] була ознайомлена з умовами Кредитного договору від 07.12.2010 року і зобов'язувалася їх виконувати, що підтверджується її підписом у Анкеті позичальника /а.с. 10/. Як вбачається з копій Рахунка-фактури від 07.12.2010 року № ХФ1-11265, Акту приймання-передачі товару від 07.12.2010 року, Меморіального ордеру від 08.12.2010 року № 33074045 Банк взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, виконав, надав грошові кошти для придбання [PERSON] певного майна, а остання, в свою чергу, майно отримала та користується ним /а.с. 14, 15, 17/. Таким чином, [PERSON] зобов'язана повернути отримані кредитні кошти та сплатити відповідні проценти за користування кредитом. Однак, відповідач умови Договору від 07.12.2010 року не виконала, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 1490,41 грн., яка складається із: - заборгованості за сумою кредиту - 1230,11 грн.; - заборгованості за відсотками - 260,3 грн. /а.с. 16/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Таким чином, 07.12.2010 року [PERSON] уклала кредитний договір з ПАТ «Дельта Банк», отримала кошти, придбала майно, і користувалася ним, однак, взятих на себе зобов'язань не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Отже, з огляду на вищевикладене, суд дійшов про наявність підстав для задоволення позову та необхідність, стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 07.12.2010 року в розмірі 1490 (одна тисяча чотириста дев'яносто) грн. 41 коп. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved