Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

02 липня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Перший український Міжнародний банк» про захист прав споживача та стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку, в якій просила суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Перший український Міжнародний банк» повернути на картковий рахунок позивача [NUMBER] безпідставно списані кошти в загальній сумі 7 080, 00 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є споживачем банківських послуг, що надаються відповідачем, зокрема користується банківською кредитною карткою - ПУМБ [NUMBER] (рахунок [NUMBER]). За весь період користування карткою всі платежі позивач сплачувала своєчасно, порушень встановлених відповідачем правил надання банківських послуг не допускала. 01 січня 2018 року позивач отримала смс-повідомлення про те, що вона нібито перевищила свій кредитний ліміт по картці та повинна терміново внести кошти на погашення боргу. Перед цим, 27 грудня 2017 року, позивач відвідувала відділення банку ПУМБ та отримала виписку з рахунку, згідно якої жодних прострочених платежів не мала. За період з 27 грудня 2017 року по 1 січня 2018 року операцій з банківським рахунком позивач не вчиняла, тому невідкладно звернулась до відділення банку, щоб з'ясувати, чи було вказане смс-повідомлення помилково їй надіслане. 4 січня 2018 року позивач отримала виписку з рахунку, з якої з'ясувалося, що 28 та 29 грудня 2018 року з її карткового рахунку без її відома було списано кошти в сумі 6 570, 00 грн. та 510, 00 грн., а всього 7 080, 00 грн. При цьому позивач зазначає, що вона нікому не передавала свою картку та не повідомляла ПІН- код та іншу інформацію, яка дозволяла б сторонній особі здійснити від її імені транзакції з її рахунком. Будь-які звернення до банку з вимогою про повернення їй безпідставно списаних коштів, виявилися марними, у зв'язку з чим позивач і вимушена була звернутися до суду з вказаною позовною заявою. 26 липня 2018 року від представника відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив суд відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що 17.05.2017 року позивачем підписано заяву - анкету (опитувальник) на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У заяві - анкеті (опитувальнику) на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб позивач зазначила свій мобільний номер [NUMBER], на який відповідач буде надсилати CMC - повідомлення позивачу (у т.ч. з числовими паролями) та буде відбуватись спілкування позивача з відповідачем. 17.05.2017 року позивачем підписано Заяву № 26250018465760 на випуск банківської платіжної картки. 17.05.2017 року позивач отримала банківську платіжну карту під номером [NUMBER], про що свідчить особистий підпис позивача під № п/п 713 у Журналі видачі БПК та ПІН - конвертів у ПАТ «ПУМБ». 26.12.2017 року, як вбачається із тексту заяви самого позивача до відповідача та яка додана позивачем до позовної заяви, позивач у телефонному режимі розголосила невідомим особам реквізити своєї банківської платіжної картки. 26.12.2017 року (о 15:49:28) за допомогою банківської платіжної картки під номером [NUMBER] та телефонного номеру, який належить позивачу [NUMBER] позивач через сайт https://www.ipav.ua/ ініціювала проведення транзакції під №35774287 по переводу грошових коштів з картки на карту (perevod s karty) в сумі 6 570, 00 грн. 26.12.2017 року (о 15:58:58) за допомогою банківської платіжної картки під номером [NUMBER] та телефонного номеру, який належить позивачу [NUMBER] позивач через сайт https://easypav.ua/ ініціювала проведення транзакції під №35775105 по поповненню мобільного телефону в сумі 510, 00 грн. Так, на думку представника відповідача, будь-якої вини відповідача в списанні коштів немає, позивач сама розголосила данні картки невідомим особам, що призвело до списання коштів. 19 вересня 2018 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив відповідно до якої вона зазначає, що вона заперечує факт того, що вона нібито розголосила невідомим особам реквізити своєї банківської карти, а також заперечує факт ініціювання нею транзакції № 35774287 через сайт www.ipav.ua та № 35775105 через сайт easypav.ua. Позивач зазначає, що вона зверталась до відділення банку, але жодної допомоги та зрозумілого роз'яснення не отримала. 08 листопада 2018 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких він зазначає, що позивач у судовому засіданні 18.10.2018 року підтвердила, що вона у телефонному режимі розголосила невідомим особам реквізити своєї банківської картки. Обов'язок щодо запобігання втрати/крадіжки картки лежить на держателі картки, а саме на [PERSON] Відповідач, в свою чергу, не телефонує своїм клієнтам та не просить надати інформацію про цифри БПК, які зображені на БПК. Окрім того, будь-якої інформації щодо стану розслідування кримінальної справи, яка була відкрита з вказаного факту позивачем надано не було, як і не було надано доказів, що в рамках вказаної кримінальної справи було встановлено причетність відповідача до списання коштів. Позивач та її представник [PERSON], яка діє на підставі Ордеру серії ХВ № 17280051 від 27.06.2018 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Представник відповідача Квашнін М.О., який діє на підставі Довіреності від 01.03.2016 року, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 17.05.2017 року позивачем підписано заяву - анкету (опитувальник) № 26250018465760 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. (а.с. 52-54) Пунктом 2.1.1 Договору комплексного банківського обслуговування визначено, що договір визначає умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг банку з відкриття і обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи «Інтернет-банкінг», сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування. Згідно з умовами п. 2.1.2 Договору комплексного банківського обслуговування, банк, у разі акцепту клієнтом Публічної пропозиції на укладення Договору, зобов'язується надавати клієнту визначені Договором послуги, а клієнт зобов'язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбачених Договором і Тарифами. Пунктом 2.2.3 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що укладаючи цей договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов'язки та набувають всіх прав, передбачених договором. Відповідно до пункту 2.2.1 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з'ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами договору. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У ч. 1ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач приєдналася до умов договору комплексного банківського обслуговування ПАТ «ПУМБ», то відповідно, погодилася з його умовами та між сторонами було укладено кредитний договір. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктами 1.1.1 - 1.1.3, частини 1 «Умови обслуговування карткових рахунків», Розділу II «Послуги Банку» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банк відкриває клієнту картковий рахунок після здійснення ідентифікації/верифікації клієнта або перевірки/оновлення/уточнення даних клієнта за пред'явленими документами (якщо клієнт має рахунки в банку і був раніше ідентифікований/верифікований), відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до пункту 2.2. - 2.4. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, частини 2 «Умови випуску та обслуговування карток», банк видає клієнту картку та ПІН у відповідному конверті або надсилає SMS-повідомлення на номер мобільного телефону клієнта (за наявності відповідного засобу мобільного зв'язку), при цьому клієнт ставить власний підпис на зворотній стороні картки в присутності уповноваженого працівника банку, а також розписується за отримання картки та ПІН, в разі його надання у відповідному конверті. Видача картки та ПІН може відбуватися в іншому порядку в разі емісії картки в рамках зарплатного проекту. Відсутність підпису на картці або невідповідність підпису на картці із підписом на супровідних операцію документах, може бути підставою для відмови від проведення операції та/або вилучення картки при проведенні операції у торговця. У заяві - анкеті (опитувальнику) на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб позивач зазначила свій мобільний номер [NUMBER], на який відповідач буде надсилати CMC - повідомлення позивачу (у т.ч. з числовими паролями) та буде відбуватись спілкування позивача з відповідачем. (а.с. 52-54) 17.05.2017 року позивачем підписано Заяву № 26250018465760 на випуск банківської платіжної картки. (а.с. 55-56) 17.05.2017 року позивач отримала банківську платіжну карту під номером [NUMBER], про що свідчить особистий підпис позивача під № п/п 713 у Журналі видачі БПК та ПІН - конвертів у ПАТ «ПУМБ». (а.с. 57-58) Позивач та її представник в судовому засіданні пояснили, що 27.12.2017 року позивачу зателефонував невідомий чоловік та представився працівником служби безпеки ПАТ «ПУМБ» та просив повідомити йому номер кредитної картки позивача, а також строк дії та CVC код на її зворотньому боці. Як зазначає позивач, вона дала чоловікові лише номер картки, але повідомляти строк дії та код безпеки відмовилась. Наступного дня позивач звернулась до Відділення № 5 ПУМБ «РЦ Північно - східний», яке знаходиться по вул. Полтавський шлях, 31 у м. Харкові, але її запевнили, що шахраям не вдалося провести операцію та надали виписку по рахунку станом на 27.12.2017 року, в якій було видно, що сума коштів не змінилася. (а.с. 7) Однак, 01.01.2018 року позивач отримала на свій телефон СМС-повідомлення з банку, з якого слідувало, що позивач перевищила кредитний ліміт по картці та їй терміново необхідно внести кошти в погашення боргу. Позивач звернулась до відділення банку та їй було повідомлено, що 26.12.2017 року нею було проведено дві транзакції по переказу коштів з її картки. Так, як вбачається з інформації про рух коштів по рахунку позивача, позивач 26.12.2017 року через сайт https://www.ipav.ua/ ініціювала проведення транзакції під №35774287 по переводу грошових коштів з картки на карту (perevod s karty) в сумі 6 570, 00 грн. та через сайт https://easypav.ua/ ініціювала проведення транзакції під №35775105 по поповненню мобільного телефону в сумі 510, 00 грн. (а.с.8, 59, 60) Відповідно до виписки по особовому рахунку позивача 28.12.2017 року грошові кошти у розмірі 6 570, 00 грн. були списані з особового рахунку позивача, та 29.12.2018 року було також списано грошові кошти у розмірі 510, 00 грн. (а.с. 8) З правил міжнародних платіжних систем VISA International вбачається, що з моменту здійснення фінансової операції позивачем до оброблення фінансової операції може проходити до 15 календарних днів. Саме тому, як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, під час підтвердження [PERSON] грошового переказу грошові кошти були заморожені на її рахунку і остаточне їх зарахування відбулося лише 28.12.2017 року та 29.12.2018 року, як то вбачається з виписки по особовому рахунку. Однак, з моменту підтвердження платежу, будь-які дії з вказаними коштами (як то відмова від платежу, повернення коштів тощо) є неможливими, оскільки вони вже фактично перераховані на інший рахунок. Саме тому, 27.12.2017 року, при зверненні [PERSON] до відділення банку, їй було повідомлено, що ніяких коштів з її картки списано не було, оскільки платіж ще не було остаточно проведено. Позивач в судовому засіданні зазначила, що списання коштів відбулося саме з вини банку, адже вона повідомила невідомій особі лише номер картки, будь-яких інших даних вона не повідомляла. Згідно п. 3.2. Частини 3 «Порядок здійснення розрахунків, Розділу II «Послуги банку» БО, розрахунки проводяться в готівковій та безготівковій формах відповідно до чинного законодавства України та правил відповідної МПС. При здійсненні операцій з використанням Картки та/ або її реквізитів може застосовуватися технологія 3-D Secure або її аналог, при якій для завершення операції з використанням Картки та/або її реквізитів, Клієнт зобов'язаний ввести оригінальний числовий пароль, що надходить на Номер мобільного телефону Клієнта у вигляді SMS-повідомлення, і в такому випадку всі операції, підтверджені таким чином, вважаються проведеними безпосередньо Клієнтом та не можуть бути оскаржені як несанкціоновані Клієнтом. Якщо Клієнт не підтвердив здійснення операції шляхом введення отриманого оригінального числового пароля, то Банк операцію не виконує. 3-D Secure є XML-протоколом, який використовується як додатковий рівень безпеки для онлайн-кредитних і дебетових карт, двофакторної аутентифікації користувача. 3-D Secure додає ще один крок аутентифікації для онлайн-платежів, що дозволяє торговим точкам і банкам додатково переконатися, що платіж здійснює саме власник картки, щоб захиститися від шахрайських операцій. Для власника картки банку, що підтримує 3-D Secure, в процесі оплати онлайн до раніше необхідної інформації додається додатковий запит на підтвердження використання карти. Від власника потрібно ввести код підтвердження, наданий банком для кожної операції найчастіше в sms-повідомленні, надісланому на прив'язаний до карти номер мобільного телефону (Visa 3-D Secure Payment Program, Visa 3- D Secure Specifications. MasterCard SecureCode ). Відповідачем було надано інформацію з якої вбачається, що транзакції з переказу грошових коштів позивачем були проведені із застосуванням технології 3-D Secure. (а.с. 61-62, 63-64) Отже, суд приходить до висновку, що позивачем все ж таки було повідомлено невідомій особі усі реквізити банківської платіжної картки та було повідомлено смс-пароль, який було надіслано на номер позивача, оскільки б в протилежному випадку проведення операції було б неможливим, оскільки вона здійснювалася із застосуванням технології 3-D Secure. У січні 2018 року [PERSON] звернулась до Голови правління ПАТ «ПУМБ», з заявою в якій просила провести перевірку транзакції по рахунку [NUMBER], вчинених 28 та 29 грудня 2017 року, та надати оцінку діям працівників відділення ПУМБ «РЦ Північно-східний», яке знаходиться по вул. Полтавський шлях, 31 в м. Харкові, які після її візиту 27.12.2017 року не вчинили жодних дій навіть щодо блокування картки та повернення на картковий рахунок [PERSON] кошти, які були списані невідомим чином без ініціативи позивача 28 та 29 грудня 2017 року в загальній сумі 7 080, 00 грн. (а.с. 10) 18 січня 2018 року [PERSON] звернулась до Управляючого відділенням № 5 ПУМБ в м. Харкові з заявою, в якій просила зупинити до закінчення перевірки нарахування пені та штрафів на суми заборгованості, що виникла у зв'язку з безпідставним списанням коштів. (а.с.11) З приводу вказаного факту неправомірного списання коштів з картки позивача вона зверталась до правоохоронних органів, 04.01.2018 року було відкрито кримінальне провадження № 12018220500000019. (а.с. 13) Жодних доказів щодо стану розгляду вказаного кримінального провадження, та установлення в рамках нього винної особи позивачем надано не було. За правилами пункту 14.16 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов'язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Відповідно до пункту 6.4. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту надання банку заяви про зупинення (блокування) дії картки, та за всі операції, що не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки у стоп-список. Відповідно до частини 6 та пункту 6 частини 9 «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Національного Банку України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Про те, що з її рахунку було несанкціоноване зняття грошових коштів [PERSON] повідомила банк лише на наступний день, тобто вже після списання грошових коштів з її рахунку, хоча поважних перешкод у повідомленні банку після першого несанкціонованого списання грошових коштів з рахунку у неї не було, так як гаряча лінія банку діє цілодобово. Будь - яких дзвінків 26 грудня 2018 року на сервісний Центр обслуговування клієнтів від [PERSON] не надходило. Правова позиція, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року (справа № 6-71 цс15) свідчить про те, що користувач повинен невідкладно повідомити банк про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно. Оскільки [PERSON] повідомила банк тільки на наступний день, тобто вже після зняття грошових коштів, ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність в цьому випадку несе користувач, що не суперечить чинному законодавству. Таким чином, виходячи з обставин справи, суд вважає, що операції по зняттю грошових коштів ініційовані [PERSON] 26 грудня 2017 року не були безпідставними та не відбувались банком у порушення розпорядження клієнта, так як банк списав грошові кошти на підставі умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у відповідності до норм чинного законодавства. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріали справи свідчать про те, що банк довів відсутність своєї вини, а не переклав її доведеність або недоведеність на [PERSON], оскільки списав грошові кошти відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який підписано [PERSON] Належних, допустимих та достовірних доказів, які б стали достатніми у своїй сукупності та дали змогу дійти висновку про наявність вини банку матеріали справи не містять. Окрім того, наявну на картці позивача заборгованість, остання почала частково погашати, про що свідчать копії квитанцій, які наявні в матеріалах справи. (а.с. 9) Як вбачається з повідомлення про заборгованість, станом на 14.04.2018 року за [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 723, 30 грн. (а.с. 12) Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший український Міжнародний банк» про захист прав споживача та стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Оскільки позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору, та їй відмовлено у задоволені позову, то у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed