Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

03 січня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.06.2006 року в розмірі 13419,99 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.06.2006 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач в свою чергу взяті на себе зобовязання не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 03.12.2017 року становить 37432,95 гривень та складається з наступного: 3412,48 гривень - заборгованість за кредитом, 34020,47 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500, 00 гривень штраф (фіксована частина); 615,24 гривень штраф (процентна складова). За мінусом суми у розмірі 25128,20 гривень, яка булла задоволена рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпастької області від 05.12.2013 року, заборгованість складає 12304,75 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, просить розглянути дану справу без його участі з прийняттям рішення по справі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 16 червня 2006 року за Заявою [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до підписаної заяви [PERSON] надав свою згоду, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання, перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісію. Також, п.6.7 даних Умов, позичальник зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок. У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2.ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 грудня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк\~ПриватБанк, заборгованість по кредитному договору б/н від 16.06.2006 року в розмірі 25128,20 гривень. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611, 1046, 1048, 1050 ЦК України можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про передбачене договором дострокове стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів, яке ухвалене до спливу строку договору і не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та цього кодексу. Отже, усі нарахування за користування коштами та інші виплати, передбачені договором, підлягають стягненню до дати повернення позики, але в межах строку позовної давності правовий висновок. Відповідач не виконав умов договору щодо погашення основного боргу та відсотків. Із розрахунку заборгованості за договором б/н від 16 червня 2006 року вбачається, що станом на 03.12.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 37432 (тридцять сім тисяч чотириста тридцять дві) гривні 95 коп., що складається з: 3412,48 гривень - заборгованість за кредитом, 34020,47 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 25128,20 гривень, яка задоволена рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2013 року - різниця становить\~12304 (дванадцять тисяч триста чотири) гривні 75 коп.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. -\~штраф (фіксована частина), 615,24 грн. -\~штраф (процентна складова). Таким чином позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.06.2006 року з відповідача є підставними і підлягають до задоволення. На підставі вказаного і

Outcome: approved