Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

02 квітня 2020 року AT КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0806/29 від 17 червня 2008 року в сумі 10052,71 доларів США, що відповідає 245487,19 грн, яка складається з наступного: 2014,55 доларів США - заборгованість за кредитом, 2220,07 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5329,64 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 10,24 доларів США - штраф (фіксована частина), 478,21 доларів США - штраф (процентна складова). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між AT КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 17 червня 2008 року укладений кредитний договір №0806/29, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 доларів США. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідачка [PERSON] , у порушення закону та умов договору, свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачкою своїх зобов`язань, станом на 12 лютого 2020 року, утворилася заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 10052,71 доларів США, що відповідає 245487,19 грн, яка складається з наступного: 2014,55 доларів США - заборгованість за кредитом, 2220,07 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5329,64 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 10,24 доларів США - штраф (фіксована частина), 478,21 доларів США - штраф (процентна складова), тому заявлено AT КБ «ПриватБанк» позов до суду. До суду представником відповідачки [PERSON] адвокатом Русін Т.С. подано відзив на позовну заяву, який обґрунтовується тим, що пунктом 6.8 кредитного договором №0806/29 від 17 червня 2008 року визначений строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором, тривалістю 5 років. Будь яких додаткових угод до кредитного договору №0806/29 від 17 червня 2008 року, які б змінювали умови договору в цій частині між сторонами укладено не було. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим як доказ до позовної заяви, слідує, що [PERSON] було здійснено останні платежі за кредитним договором №0806/29 від 17 червня 2008 року, по погашенню тіла кредиту - 22 листопада 2013 року в сумі 22,38 доларів США, по сплаті процентів за користування кредитом - 17 грудня 2014 року в розмірі 200 доларів США, по погашенню пені - 09 липня 2013 року в розмірі 21,19 доларів США. Представник у відзиві зазначає, що AT КБ «ПриватБанк» звернулося із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором поза межами строків позовної давності, визначених законом і договором. У зв`язку з цим, просить застосувати наслідки спливу позовної давності, відмовивши в задоволенні позову. Від представника AT КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтовується тим, що відповідно до п.7.1 кредитного договору №0806/27 від 17 червня 2008 року, вказаний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Оскільки позичальник свої зобов`язання за договором не виконав, будь-яких доказів виконання не надав, тому такий договір не може вважатись виконаним. У зв`язку з цим, на думку представника, кредитний договір є чинним та продовжує свою дію, а обставини, на які посилається відповідач, не відповідають дійсності, тому вважає, що строк позовної давності, при зверненні до суду, позивачем дотриманий. У судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим, не з`явився. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. У даному клопотанні представник позивача також вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. У судове засідання відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, не з`явилася, однак уповноважила на представництво своїх інтересів представника адвоката Русін Т.С. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] адвокат Русін Т.С. позовні вимоги не визнала та з викладених у відзиві підстав просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Підставами для такого висновку суду є наступне. Судом встановлено, що 17 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є AT КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №0806/29, згідно якого банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі в сумі 10000 доларів США, строком до 10 червня 2010 року, з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% річних. За твердженнями позивача умови повернення кредиту відповідачем порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, станом на 12 лютого 2020 року, становить 10052,71 доларів США, що відпоідає 245487,19 грн, яка складається з наступного: 2014,55 доларів США заборгованість за кредитом, 2220,07 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5329,64 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 10,24 доларів США штраф (фіксована частина), 478,21 доларів США штраф (процентна складова). Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 4 ст.267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. AT КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом 02 квітня 2020 року, тобто з пропуском загальної позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості з тіла кредиту та процентів, і спеціальної позовної давності за вимогами про стягнення пені та штрафів. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Пунктом 6.8 кредитного договору №0806/29 від 17 червня 2008 року передбачено, що строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частинами 1,3 ст.264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №0806/29 від 17 червня 2008 року, відповідачка [PERSON] , на погашення заборгованості за даним кредитним договором останній платіж на погашення тіла кредиту здійснила 22 листопада 2013 року в розмірі 22,38 доларів США, останній платіж на погашення процентів здійснила 17 грудня 2014 року в сумі 200 доларів США, останній платіж з погашення пені здійснила 09 липня 2013 року. Отже, суд вважає, що початок перебігу позовної давності розпочався 17 грудня 2014 року, після переривання строку позовної давності - сплати останнього платежу. Таким чином, строк, протягом якого AT КБ «ПриватБанк» мало право звернутися до суду за захистом свого порушеного права закінчився 17 грудня 2019 року. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають відхиленню.

Outcome: dismissed