Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що в [ADDRESS], проживали [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) та їм на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] року [PERSON] (батько) помер. Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] (мати) та [INFO] року померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя позивачу. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, оскільки з 2000 року проживав разом з нею, вів з нею спільне господарство, проводив похорон, надалі проживає в спадковому будинку та сплачує всі необхідні платежі. Позивач бажає оформити право власності на дане спадкове майно на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку позивачу відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськиими будівлями та спорудами на ім'я померлих батьків. У зв'язку з вищевказаним, [PERSON] (позивач) просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив позов задовольнити та справу розглядати без його участі. Представник відповідача - Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився. До суду подав письмову заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги с. Сокирчин Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], [INFO], який був головою двору, та [PERSON], значилось господарство (особовий рахунок [NUMBER]), розташоване по [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частці майна господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (позивач) його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). [INFO] року [PERSON] (батько позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.11.2015 року (а.с. 11). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] (батько позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] (батько позивача) в управління належною йому 1/2 частиною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами вступила його дружина [PERSON] (мати позивача), оскільки вона є спадкоємцем першої черги за законом, проживала разом з спадкодавцем та вела з ним спільне господарство, що підтверджується довідкою Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1244 від 06.11.2015 року (а.с. 8). [INFO] року [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21.06.2006 року (а.с. 12). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) посвідчила на ім'я сина [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 15.12.2005 року (а.с. 10) В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем ([PERSON]) на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (мати позивачки), оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом з спадкодавцем ([PERSON]), факт якого було встановлено рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2016 року (а.с. 15-16). Як вбачається з копії спадкової справи № 242/2015 від 18.11.2015 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., після смерті [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (мати позивача), інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи за законом немає (а.с. 32-49). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON], яка в свою чергу успадкувала 1/2 частину вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] (батько позивача). Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 144/02-31 від 26.02.2016 року (а.с. 14). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.),

Outcome: approved