Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

03.11.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кіровської районної ради м. Макіївка Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. З позовної заяви вбачається, що вона, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], народилася 01.01.1979 року в родині [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]. 21.06.2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], після чого їй було присвоєно прізвище «Телятнікова». Її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.05.1978 року по 23.05.1984 року. 23.05.1984 року шлюб між батьками було розірвано, після чого її матері було присвоєно дівоче прізвище «Толстих». 03.03.2016 року її мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири №62 в будинку №168 по вулиці 50-річчя СРСР у м. Донецьку та квартири №30 в будинку №4 розташованого в кварталі «Хімік» в Кіровському районі м. Макіївки Донецької області. ? частка квартири №62 в будинку №168 по вулиці 50-річчя СРСР у м. Донецьку належала її матері на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 04.09.1997 року виданого Представництвом Фонду Державного майна України в м. Донецьку. Квартира №30 в будинку №4 розташованого в кварталі «Хімік» в Кіровському районі м. Макіївки Донецької області належала її матері: кімната площею 14,4м2 (що складає ? частку квартири) на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 23.09.1997 року приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2036 та ? частки квартири на підставі рішення Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 13.04.2009 року. Вона єдиний спадкоємець першої черги за законом на спадкове майно після смерті матері. В звязку із чим, вона своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На частку спадкового майна у вигляді ? частки квартири №62 в будинку №168 по вулиці 50-річчя СРСР у м. Донецьку вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано 22.09.2016 року державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №6-204. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна у вигляді квартири №30 в будинку №4 розташованого в кварталі «Хімік» в Кіровському районі м. Макіївки Донецької області їй було відмовлено на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.09.2016 року. Оскільки: 1) в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів інформація про витрачання нотаріусом [PERSON] спецбланку серія НБ 0651327 саме на договір дарування відсутня; 2) у договорі дарування зазначено, що [PERSON] подарована одна кімната, площею 14,4м2 у квартирі №30 в будинку №4 розташованої в кварталі «Хімік» м. Макіївки Донецької області, без визначення конкретної частки в спільній сумісній власності на цю квартиру; 3) Рішення Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 13.04.2009 року по справі №2-2202/2008 про визнання за [PERSON] права власності на ? частки вищезгаданої квартири не зареєстровано у відповідному органі реєстрації, тому право власності на ? частки вищевказаної квартири у [PERSON] не виникло. Рішенням Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 26 листопада 2008 року по цивільній справі № 2-2202/2008 року позовні вимоги її матері [PERSON] до Територіальної громади міста Макіївки «про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування» задоволені, а саме за нею визнано право власності на 75,92% частки квартири №30 в будинку №4 розташованому в кварталі «Хімік» в Кіровському районі м. Макіївки Донецької області в порядку спадкування за законом, що залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] Цим же рішенням встановлені частки у процентному відношенні в приватизованій квартирі, а саме встановлено, що частка, яка належала її матері на підставі договору дарування складає 24,08%. У звязку із тим, що її мати [PERSON] була позбавлена можливості зареєструвати право власності на 75,92% частки квартири, вона була вимушена звернутися із заявою про прийняття судом додаткового рішення по справі із зазначенням належної їй частки у простих правильних дробах. Таким чином, вважає, що її матері на праві власності фактично належала квартира №30 в будинку №4 розташованому в кварталі «Хімік» в Кіровському районі м. Макіївки Донецької області. Позивачка просить суд встановити факт належності на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 23.09.1997 року приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2036, кімнати (площею 14,4м2) з квартири №30 в будинку №4, розташованого в кварталі «Хімік» Кіровського району м. Макіївки Донецької області, яка складає 1/4 частки квартири; встановити факт належності на праві власності [PERSON] ? частки квартири №30 в будинку №4, розташованого в кварталі «Хімік» Кіровського району м. Макіївки Донецької області та визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері - [PERSON], яка померла 03 березня 2016 року на квартиру №30 в будинку №4, розташованого в кварталі «Хімік» Кіровського району м. Макіївки Донецької області, загальною площею 59,79м2, в тому числі житловою площею 44,56м2 Представник позивачки [PERSON], що діє на підставі довіреності у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність та про те, що позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не зявився за невідомою суд причиною, про час розгляду та місце розгляду справи повідомлен належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що обєктивно підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), копією свідоцтва про шлюбу (а.с.7), копією свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8), копією свідоцтва про народження (а.с.9), копією свідоцтва про смерть (а.с.10), копією свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) (а.с.11), копією договору дарування частки квартири (а.с.12), копією рішення (а.с.13, 14-15), копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.16), копією технічної характеристики квартири (а.с.17), копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.18, 20), копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.19), копією інформаційної довідки (а.с.21), копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.22), відповіді завідуючої Першої Краматорської Державної нотаріальної контори від 30.11.2016 року (а.с.46-47) та іншими матеріалами справи. Згідно з ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окрім фактів, які перелічені у ч.1 ст.256 ЦПК України, відповідно до ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, відповідно до розяснень, які містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1998 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у судовому порядку можуть бути встановлені факти, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Виходячи зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той подружжя який його пережив та батьки. Виходячі зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст.1225 Цивільного кодексу України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч.1-3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення юридичного факту, про яке просить позивачка, а саме: належності на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 23.09.1997 року приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2036, кімнати (площею 14,4м2) з квартири №30 в будинку №4, розташованого в кварталі «Хімік» Кіровського району м. Макіївки Донецької області, яка складає 1/4 частки квартири; належності на праві власності [PERSON] ? частки квартири №30 в будинку №4, розташованого в кварталі «Хімік» Кіровського району м. Макіївки Донецької області, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його обєктивність не викликає в суду сумніву. Встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення: дозволяє їй оформити спадщину після смерті матері за законом. Також суд вважає за можливе за визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: на квартиру №30 в будинку №4, розташованого в кварталі «Хімік» Кіровського району м. Макіївки Донецької області, загальною площею 59,79м2, в тому числі житловою площею 44,56м2.

Outcome: approved