Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

04.07.2016 року заявник [PERSON] звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення юридичного факту , в обґрунтування якого зазначила наступне. Вона є дружиною [PERSON] ,[INFO] , який помер [INFO] року в с. Краснодон Луганської області у віці 68 років. 24.08.2015 році виконавчим комітетом Великологівської селищної ради Краснодонського району Луганської області їй було видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER]. Свідоцтво про смерть , видане органом,який знаходяться на тимчасово окупованій території , тобто є недійсними та не створює правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі , а тому вона позбавлена права оформлення спадщини , яка відкрилася після смерті чоловіка , оскільки вона є спадкоємицею першої черги за законом. 04.07.2016 року вона звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області , який знаходиться на підконтрольній території України з вимогою видати їй нове свідоцтво про смерть її чоловіка. Листом №450/02.2-2-21 від 04.07.2016 року їй було відмовлено в державній реєстрації смерті з таких підстав, що заявником пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На підставі викладеного, просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Великий Лог Краснодонського району Луганської області, громадянина України , який помер [INFO] року, місце смерті с.Краснодон Луганської області ,Україна та допустити негайне виконання рішення у справі . У судове засідання заявник не прибула, до початку слухання справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не прибув, до початку слухання справи по суті надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти заяви не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] року в с. Краснодон Луганської області у віці 68 років. 24.08.2015 році виконавчим комітетом Великологівської селищної ради Краснодонського району Луганської області заявниці було видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER]. Свідоцтво про смерть , видане органом, який знаходяться на непідконтрольній Україні території , тобто є недійсними та не створює правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі , а тому заявниця позбавлена права оформлення спадщини , яка відкрилася після смерті чоловіка , оскільки вона є спадкоємицею першої черги за законом. 04.07.2016 року заявниця звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області , який знаходиться на підконтрольній території України з вимогою видати їй нове свідоцтво про смерть її чоловіка. Листом №450/02.2-2-21 від 04.07.2016 року їй було відмовлено в державній реєстрації смерті з таких підстав, що заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до п.1 вказаної Постанови, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту поданої заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне їй для оформлення спадщини ,яка відкрилася після його смерті. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає заявлені вимоги в частині встановлення факту смерті підлягаючими задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Судові витрати на підставі ч.7 ст.235 ЦПК України не відшкодовуються. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення фікту смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved