Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

02 квітня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визнати за ним право власності на водонапірну башту літ. «А-3» з резервуаром літ. «В» по [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № АКР-2 від 12 грудня 2012 року належала водонапірна башта літ. «А-3» з резервуаром літ. «В» по [ADDRESS] 18 січня 2018 року між сторонами було укладено та нотаріально посвідчено попередній договір про зобовязання в строк до 18 лютого 2018 року укласти договір купівлі-продажу вищевказаної водонапірної башти з резервуаром. Позивач у повному обсязі сплатив вартість водонапірної башти, отримав її у володіння та користування, проте основний договір не був укладений у звязку з тем, що відповідачка ухиляється від прибуття до нотаріуса. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 травня 2018 року провадження у справі відкрито. Сторонами подані суду заяви, в яких вони просять розглянути справу у їх відсутність, відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі та підтвердила викладені у позові обставини. Справу розглянуто за відсутності позивача та відповідача. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що в судове засідання не зявились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається з договору купівлі-продажу № АКР-2 від 12 грудня 2012 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Компанія з продажу активів» на підставі Протоколу № 2 проведення аукціону від 12 грудня 2012 року [PERSON] набула право власності на водонапірну башту літ. «А-3» з резервуаром літ. «В» по [ADDRESS] Поштову адресу вказаного обєкту нерухомості було уточнено рішенням ХVІІ сесії Височанської селищної ради Харківського району Харківської області VІІ скликання від 09 липня 2018 року, адресою спірного обєкту нерухомості зазначено: [ADDRESS] 18 січня 2018 року між сторонами по справі був укладений, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 16 попередній договір. За умовами попереднього договору майбутній продавець [PERSON] (Сторона 1) та майбутній покупець [PERSON] (Сторона 2) зобовязуються укласти договір купівлі-продажу (основний договір) водонапірної башти літ. «А-3» з резервуаром літ. «В» по [ADDRESS] в строк та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.4 Договору ціна купівлі-продажу обєкта сторонами визначена у розмірі 140000,00 гривень. Згідно п. 2.5 Договору, основний договір щодо купівлі-продажу обєкта (як обєкта нерухомого майна) має бути укладений та нотаріально посвідчений в строк до 18 лютого 2018 року. У разі не укладення основного договору у вищезазначений строк, Сторона 2 ([PERSON].) має право звернутися до суду із позовом про визнання права власності на обєкт (в тому числі визнання права власності на обєкт нерухомого майна). Згідно п. 6 Договору, за домовленістю сторін при укладанні та нотаріальному посвідченні цього Договору здійснено повний розрахунок за купівлю-продаж обєкта в порядку авансового платежу. [PERSON] сплатив [PERSON] гроші в сумі 140000 гривень. Передача обєкта від Сторони 1 ([PERSON].) Стороні 2 ([PERSON].) відбулася під час нотаріального посвідчення цього договору. Претензій щодо стану обєкта сторони не мають один до одної. Судом встановлено, що 18 лютого 2018 року основний договір між сторонами укладений не був. 26 лютого 2018 року за клопотанням позивача [PERSON] було передано нотаріально посвідчену заяву [PERSON] із вимогою прибути 12 березня 2018 року о 12.00 год. до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Адамової Л.А. з метою укладання договору купівлі-продажу або повідомити про інше місце та час укладення договору. Як вбачається зі свідоцтва від 26 березня 2018 року № 173, вищевказана вимога була передана через відділення Укрпошти та отримана [PERSON] 15 березня 2018 року. Відповідно до свідоцтва від 2 березня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER], [PERSON] знаходився у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса по [ADDRESS] Таким чином, основний договір купівлі-продажу вищевказаного обєкту нерухомості між сторонами не був укладений через ухилення відповідача від прибуття до нотаріуса для укладення цього договору. Суд вважає встановленим ту обставину, що позивачем виконано всі умови попереднього договору купівлі-продажу водонапірної башти літ. «А-3» з резервуаром літ. «В» по [ADDRESS], повністю сплатив вартість за вказаний обєкт, отримав його у володіння та користування. Суд задовольняє позовні вимоги та визнає за про визнання за [PERSON] права власності на водонапірну башту літ. «А-3» з резервуаром літ. «В» по [ADDRESS], виходячи з наступного. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом укладеного між сторонами попереднього договору, сторони зобовязались у майбутньому, в строк до 18 лютого 2018 року, укласти договір купівлі-продажу водонапірної башти літ. «А-3» з резервуаром літ. «В» по [ADDRESS] Сторони також узгодили сплату покупцем авансового платіжу у розмірі повної вартості обєкта 140000 гривень в рахунок загальної ціни продажу водонапірної башти, зазначеної у пункті 2.4 цього попереднього договору. Крім того, попереднім договором встановлено відповідальність за невиконання його умов, а саме у разі не укладення основного договору у строк до 18 лютого 2018 року покупець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на обєкт (пункт 2.5). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким покупець сплатив кошти, а продавець передав майно. Фактично між сторонами відбувався договір купівлі-продажу водонапірної башти на умовах попереднього договору, а тому суд вважає [PERSON] таким, що набув право власності на придбане майно, що було предметом попереднього договору. Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Порушення сторонами своїх зобовязань, що ґрунтуються на попередньому договорі, може тягнути наслідки, передбачені законом або договором. Положення частини другої статті 635 ЦК України містять спеціальну норму, якою передбачено перелік правових наслідків порушення попереднього договору. Цією нормою встановлено обовязок сторони, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Положення ЦК України й інші акти цивільного законодавства, прямо не встановлюють заборону такого правового наслідку, як відшкодування збитків у спосіб визнання права власності на річ, що мала бути придбана в майбутньому за договором купівлі-продажу. Таким чином, враховуючі, що саме такий наслідок передбачений сторонами у попередньому договорі, суд вважає викладені вище обставини достатніми підставами для визнання за [PERSON] право власності на водонапірну башту літ. «А-3» з резервуаром літ. «В» по [ADDRESS] На підставі викладеного і

Outcome: approved