Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

03.12.2019 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на житло. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] . В цьому будинку було прописано відповідача [PERSON] , який з березня 2018 року в даному будинку не проживає. Враховуючи те, що в будинку прописаний [PERSON] , позивач не може без його згоди прописати до будинку інших людей, отримати субсидії, а також сплачує комунальні послуги з розрахунком його проживання в будинку, що істотно порушує її права як власника будинку і чинить їй перешкоди в користуванні ним. Під час останньої зустрічі [PERSON] на прохання позивача добровільно знятися з реєстрації в її будинку відповів відмовою. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на житлову площу будинку, який розташований по [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання тричі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки з відміткою про вручення, у зв`язку з чим відповідно до ст. 280 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1996 року. З довідки Балтської міської ради Одеської області № 72 від 09.01.2020 року вбачається, що [PERSON] , 1993 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з березня місяця 2018 року на території села Мирони не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі статтей 71, 72 ЖК Української РСР вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи без поважних причин понад шість місяців, проводиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач, за вказаною адресою не проживає з березня 2018 року, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, не пов`язаний з позивачем спільним побутом, тобто є таким, що понад шість місяців без поважних причин не проживає в даному будинку, тому слід відповідача визнати таким, що втратив право користування житловою площею. На підставі викладеного,

Outcome: approved