Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

03 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]., що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні її та дитини не приймає, хоча має таку можливість. Уточнивши свої позовні вимоги, просила стягнути аліменти: на утримання дитини - в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини та на своє утримання - в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. Позивач надала письмову заяву про підтримку уточненого позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про часткове визнання позову. Зазначив, що згоден сплачувати аліменти по 1/4 частці на утримання дитини та дружини, але не більше 50% від всіх видів заробітку (доходу). Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 21.07.2017 року сторони уклали шлюб (а.с. 3), даних про розірвання шлюбу у суду немає. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який мешкає разом з матір'ю (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тягар доказування виконання обов'язку з утримання дитини покладений на відповідача. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач зазначає, що вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка-батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину - як з батька. Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Судом встановлено, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), про що, уточнивши свої позовні вимоги, просить і позивач, та визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. Позивач і дитина мають таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Доказів добровільного виконання відповідачем обов'язку утримувати дружину та дитину ним не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати дитину та дружину, в тому числі у вищевказаному розмірі. Внаслідок задоволення уточненого позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved