Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

04.05.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати, що [PERSON], [INFO], втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги мотивував тим, що він має на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за вищезазначеною адресою. В даному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] З 2010 року останній не проживає у вказаному будинку, виїхав проживати в інше місце. Не зняття відповідача з реєстрації місця проживання позивача створює йому суттєві перешкоди для здійснення його прав, як власника житла, в тому числі надмірна сплата житлово-комунальних послуг. Тому за захистом свого права позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23.05.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, прохає задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову не надав. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок з господарськими будівлями, власником яких є [PERSON] (а.с. 7-9). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27087620 від 20.08.2010 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВМХ № 128289 від 25.06.2010 року, посвідченого нотаріусом Новосанжарської нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1815, 2-1818 (а.с. 4, 12). Позивач [PERSON] купив житловий будинок, що розташований за вищезазначеною адресою, у відповідача [PERSON], який зобов'язався знятися з реєстрації місця проживання до 15.12.2010 року, про що написав розписку від 10.10.2010 року (а.с. 13). Згідно довідки Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-24/31 від 05.03.2017 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] але за даною адресою не проживає (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] оскільки не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Outcome: approved