Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

04 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те наступне. Позивач, на підставі Довіреності від 13 квітня 2012 року, яка є дійсною до 03 липня 2021 року, був і є уповноважений від імені [PERSON] (в порядку передоручення) експлуатувати належний гр. [PERSON] транспортний засіб марки ВАЗ 21051, 1985 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та представляти його інтереси. В зв'язку із пошкодженням транспортного засобу, позивач звернувся до відповідача - [PERSON] із проханням його відремонтувати та передав йому відповідний транспортний засіб. Однак, відповідач замість того щоб його відремонтувати розпорядився ним на свій власний розсуд, зокрема відчуживши його на автозапчастини, при цьому зобов'язався у відповідності до розписки від 10 липня 2013 року заплатити позивачу 6000 грн. до 10 серпня 2013 року. До цього часу відповідач відповідні кошти позивачу не повернув а на його неодноразові звернення з цього приводу не реагував, чому й змушений був звернутися в суд з позовними вимогами відшкодувати завдану йому шкоду за невиконані відповідачем взятих на себе зобов'язань на вищезазначену суму, також за період з 11.08.2013 по 28.04.2014 роках стягнути суму інфляційних витрат що складає 193,55 грн., 3% річних в розмірі 128,72 грн та понесені ним позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 243,60 грн. В зв'язку з невиплатою відповідних коштів та неможливістю користування автомобілем, позивачу також нанесена і моральна шкода. Він перебуває у стані постійного емоційного пригнічення та дискомфорту. В результаті цього відчуває різке погіршення стану здоров'я та працездатності. Постійне нервове напруження позбавляє його нормальної роботи та відпочинку. Відповідач порушив його нормальні життєві зв'язки через неможливість використання засобу для пересування, що створило в свою чергу атмосферу конфліктності у сім'ї. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути нанесену йому моральну шкоду в сумі 2000 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Так, судом встановлено, що 10.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з проханням відремонтувати його пошкоджений транспортний засіб марки ВАЗ 21051, 1985 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належав йому на підставі Довіреності від 13 квітня 2012 року. Однак, відповідач замість того щоб його відремонтувати розпорядився ним на свій власний розсуд, зокрема відчуживши його на автозапчастини, при цьому зобов'язався у відповідності до розписки від 10 липня 2013 року заплатити позивачу 6000 грн. до 10 серпня 2013 року. Сторони перебувають у зобов'язальних відносинах в силу ст. 509 ЦК України, якою передбачено, що зобов'язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Згідно ч.1 ст.540 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, враховуючи, що на час розгляду справи відсутні відомості щодо погашення відповідачем заборгованості, суд приходить до висновку, що він належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, чим заподіяв позивачу матеріальну шкоду а тому позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню, зі стягненням з відповідача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат. Суд вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу дійсно заподіяно моральну шкоду. [PERSON] перебуває у стані постійного емоційного пригнічення та дискомфорту, в результаті чого різко погіршився його стан здоров'я та працездатності. Постійне нервове напруження позбавило його нормальної роботи та відпочинку. Відповідач порушив його нормальні життєві зв'язки через неможливість використання засобу для пересування, що створило в свою чергу атмосферу конфліктності у сім'ї. Розмір моральної шкоди, яку визначив позивач в 2000 грн., відповідає розміру заподіяних йому моральних страждань. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved