Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

02 листопада 2015 року позивач звернулася до суду із дійсним позовом до відповідача, за яким у подальшому збільшила позовні вимоги 28 грудня 2015 року, обґрунтовуючи тим, що 08 грудня 2001 року померла її бабуся [PERSON] в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області. Після її смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,0976 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території [PERSON] селищної ради Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0520655900:07:007:0151 та право власності на майновий пай члена КСП , в праві на пайовий фонд майна КСП «Батьківщина» ПСП «Агрофірма Батьківщина» смт. Стрижавка, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затверджений зборами співвласників 26 лютого 2002 року, визначений в розмірі 3055 грн., яке належало померлій згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серія ВІ №371 виданий [PERSON] селищною радою від 27 вересня 2002 року, на імя [PERSON]. Зазначила, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]А є вона, іншими спадкоємцями за законом , яка має обовязкову частку у спадщині є її мати [PERSON], яка від спадщина відмовилась та на неї не претендує. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї бабці на земельну ділянку та право власності на майновий пай КСП , так як нотаріус 22 жовтня 2015 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину , пославшись на видачу державного акту на право приватної власності на землю 20 грудня 2001року та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП від 27 вересня 2002 року, імя [PERSON] , тобто вже після її смерті. Тому вона вимушена звернутися до суду із дійсним позовом. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, попередньо надавши суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутність, позов підтримують, просять його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної радиВінницького району Вінницької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], в судове засідання також не зявилася попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено , що спадкодавець [PERSON] померла 08 грудня 2005 року в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №152114 від 11.12.2001 року (а.с.6). З дня народження та по день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №2835 від 18 вересня 2015 року, виданою [PERSON] селищною радою Вінницького району Вінницької області (а.с.43). З копії заповіту від 05 квітня 1988 року, видно що [PERSON] своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла внучці - позивачу у справі, що посвідчений 05 квітня 1988 року [PERSON], секретарем виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 12 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, земельну ділянку, площею 2,10 гектарів (уточнена площа 2,0976га ) у межах згідно з планом, яка знаходиться на території [PERSON] селищної ради Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 0520655900:07:007:0151, що належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І-ВН № 044330, виданий 11 березня 2002 року [PERSON] селищною радою на підставі рішення 25 сесії 3 скликання [PERSON] селищної ради від 20 грудня 2001 року, Акт зареєстрований в Книзі записів на право приватної власності на землю за № 336 (а.с.14). З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті спадкодавця позивач замовила технічну документацію з землеустрою і отримала відповідні документи з Держгеокадастру на дану земельну ділянку, а саме: [PERSON] з Державного земельного кадастру НВ-0503423892015 від 15.10.2013 року на земельну ділянку площею 2,0976 гектарів, місце розташування:[PERSON] селищна рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер: 0520655900:07:007:0151, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15-16);[PERSON] про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.09.2015 року, відповідно до якого грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки складає 60827 грн. (а.с. 18) та лист Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області від 15 жовтня 2015 року за № НВ-0503423892015, було уточнено площу даної земельної ділянки і вона визначена 2,10 га, присвоєно кадастровий номер 0520655900:07:007:0151 (а.с. 17). За життя [PERSON] набула право на майновий пай , так як була членом КСП «Батьківщина» смт. Стрижавка та отримала сертифікат на право на земельну частку пай, що підтверджується списком власників сертифікатів, що мають право на земельну частку (пай) в межах [PERSON] селищної ради, в якому під № 331 значиться [PERSON] (а.с. 22-35); копією витягу з протоколу № 1 зборів уповноважених членів КСП «Батьківщина» смт. Стрижавка від 05 січня 1997 року про створення комісії по паюванню земель колективної власності (а.с. 36); копією протоколу № 2 зборів уповноважених членів КСП «Батьківщина» від 18 липня 1997 року про затвердження списків членів (а.с. 37-38); копією протоколу № 3 загальних зборів власників Сертифікатів від 18 липня 1997 року. 27 вересня 2002 року видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП серія ВІ №371 [PERSON] селищною радою на імя [PERSON] (а.с.21, 39-42). З відповідей державного нотаріуса від 22 жовтня 2015 року за № 2820/02-17 та 24 грудня 2015 року за № 3409/02-17, вбачається, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши в строк відповідну заяву, а також нотаріус відмовив позивачу видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, так як державний акт на право приватної власності на землю та свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП від 27 вересня 2002 року, були видані вже після смерті спадкодавця (а.с. 45). Позивач є онукою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серії ЯЦ №819842 (а.с.8) та копією свідоцтва про одруження серії ЯУ №954963, згідно якого дошлюбне прізвище «Мисак» змінила «Турлюк» (а.с. 9). З відповіді в.о. завідуючої Вінницької районної держнотконтори від 11 листопада 2015 року, вбачається, що відповідно до Спадкового реєстру , спадкової справи після смерті [PERSON] в нотаріальних конторах та приватних нотаріусів не заводилося. Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з такого. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності успадкодавця , які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини . Судом встановлено, що [PERSON], бабця позивача , померла 08 грудня 2001 року, тому при вирішенні даного спору згідно роз*яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику в справах про спадкування у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом та заповітом , суд, повинен керуватися відповідними нормами та Земельного кодексу України 1990 року (в редакції 1992 року). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» , пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п.4 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. N 177 Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки, до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема: -особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами; - спадкоємці померлих осіб, які мали право на майновий пай. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на майновий пай в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабці [PERSON]; спадкоємців першої черги, які б мали обовязкову частку на спадкове майно за законом судом не встановлені; позивач прийняла спадщину після смерті бабці, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, відповідач та третя особа [PERSON] не заперечували проти задоволення позову, а задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved