overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

04.12.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 14.12.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дітей не вистачає, вони фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільним дітям ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, беручи до уваги рівний обов'язок обох батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у розмірі 15460,24 грн., а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.03.2014 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 146/14 про надання кредиту в сумі 12800 грн. під 50% річних відповідно до якого у тридцятишестимісячний термін відповідач зобов'язувався виплатити суму кредиту та відсотки. В порушення умов вищевказаного договору відповідач свої зобов'язання по погашенню кредиту не виконувала і на грудень 2014 року утворилась заборгованість у сумі 15460,24 грн., з яких: 12444,91 грн. - заборгованість по кредиту та 3015,33 грн. - заборгованість по процентам, які позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, заперечень по суті позову не надала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 146/14 від 31.03.2014 року (а.с. 6-7), графіком розрахунків (а.с. 5) та копіями попереджень (а.с. 8, 9) відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача, суд знаходить доведеними позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 41767,02 грн. солідарно, а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.03.2014 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 144/14 про надання кредиту в сумі 35400 грн. під 40% річних відповідно до якого у термін п'ятдесят дев'ять місяців відповідач зобов'язувався виплатити суму кредиту та відсотки. Відповідно до договору поруки від 29.03.2014 року [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язанням [PERSON], що випливають з кредитного договору №144/14 від 29.03.2014 року. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобов'язання по погашенню кредиту не виконував і на грудень 2014 року утворилась заборгованість у сумі 41767,02 грн., з яких: 35007,88 грн. - заборгованість по кредиту та 6759,14 грн. - заборгованість по процентам, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання представник позивача не з'явилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що так як копіями кредитного договору № 144/14 від 29.03.2014 року, договору поруки від 29.03.2014 року по кредитному договору №144/14 від 29.03.2014 року, графіком розрахунків та копіями попереджень відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідачів, суд знаходить доведеними позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 417,67 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області за актовим записом №1733. З обставин, викладених у позовній заяві (а.с.3-5) просила позов задовольнити. Позивач не прибув в судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач не прибув у судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернулася до суду із позовом Майстрівської сільської ради Новоград-Волинського району про продовження строку подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті - [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона інвалід 2 групи, і після смерті [PERSON] не могла прийняти спадщину, оскільки в неї загострилася хвороба і вона проходила лікування. Тому був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляд у справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Позивач є інвалідом 2 групи і із січня 2014 року часто хворіла (а.с. 9-11). 02.12.2014 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с. 3). Однак, 02.12.2014 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], оскільки [PERSON] у шестимісячний термін не зверталася із заявою про прийняття спадщини (а.с.2 ). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

04.12.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання спадкування прав забудовника. В обґрунтування позову вказали, що [INFO] року помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить приміщення недобудованого будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Батько заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги являються вони двоє, інших спадкоємців першої черги не має. Просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті [PERSON], майнові права на забудову земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивачі не з'явилися, подали заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити, судові витрати залишити за ними. Від відповідача надійшла заява, в якій він визнає позовні вимоги повністю, просить її задовольнити, а справу слухати за його відсутності. Суд , дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 1216 ЦК України вважає , що позов підлягає задоволенню, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що позивачі є рідними дітьми [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про шлюб та копією свідоцтва про смерть. Рішенням Люблинецької селищної ради № 26 від 04.10.1995 року [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0.12 га під будівництво житлового будинку. Будівництво індивідуального житлового будинку на цій ділянці розпочато відповідно до будівельного паспорта № 240 від 10.10.1995 року, виданого госпрозрахунковим проектно-виробничим, архітектурно-планувальним бюро. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] за життя мав права забудовника на законних підставах, тому позивачі , як спадкоємці після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, мають право спадкування його права забудовника. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки іншої можливості встановити успадкування позивачами прав забудовника, які належали їх батькові, не має, за ними необхідно визнати в порядку спадкування права забудовників будинку по вул. Б.Хмельницького, 20 в смт. Люблинець. Судові витрати слід залишити за позивачами, згідно їх клопотання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

04.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 23.12.2006 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, реєстрація шлюбу здійснювалась у відділі ВРАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1214. Від спільного шлюбу не мають дітей З 2011 року сторони припинили сумісне життя, сумісне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просила розірвати їх шлюб. У судове засідання відповідач не з'явився за невідомою суд причиною, про час розгляду справи належним чином був повідомлений. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується копією актового запису про шлюб /а.с.6/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

04.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 03.12.2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 107. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею. З вересня 2014 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини у зв'язку із несхожістю характерів, різних поглядів на життя та на відносини між ними, в наслідок чого в них були сварки, мешкають окремо. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просила розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] до в судового засідання на з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. (а.с.17). Відповідач [PERSON] до в судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, шляхом телефонограми. Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 03.12.2011 року. Шлюб зареєстрований в Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 107.(а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].(а.с.4) Судом встановлено, що з вересня 2014 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з у зв'язку із несхожістю характерів, різних поглядів на життя та на відносини між ними, сварок, мешкають окремо, примирення між сторонами неможливо, шлюб суперечить інтересам позивачки. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам сторін, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

04.12.2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним було прийняте рішення, відповідно до якого позовні вимоги за первісним позовом задоволено, за зустрічним позовом - відмовлено. [PERSON] та [PERSON] було подано апеляцію на рішення суду. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Харківської області від 15.01.2015 року цивільну справу повернуто до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, судовий збір по даній справі складає 3441,00 грн. Позивачем [PERSON] під час подання позовної заяви було сплачено лише 229,41 грн. В рішенні суду від 04.12.2014р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі у розмірі 229,41 грн. Проте, різницю у судовому зборі у розмірі 3211,59 грн. з відповідача на користь держави стягнуто за рішенням суду не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

04.12.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 23.05.2006 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З лютого 2011 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.05.2006р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З лютого 2011 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

04.12.2014 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. Між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, порядок прийняття і наслідки ухвалення заочного рішення позивачу відмові та зрозумілі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 21 червня 2003 р., зареєстрований у Малороганській сільській раді Харківського району, а/з № 4 /а.с. 5/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Таким чином, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved