Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

02 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що 14.08.2015 року уклав шлюб із відповідачем. Від вказаного шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі за № 583/4954/2018 р. шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу син став проживати разом із матір`ю. Фактично з самого моменту розлучення, у нього із Відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони Відповідача, стосовно неможливості його нормального спілкування з сином. Всі намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки Відповідач перешкоджає у спілкуванні з сином, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися з сином. Тому прохає зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином. Визначити наступні способи його участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , особисте спілкування: спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; в день його побачення з сином, він має право забирати сина з дому/садочку/школи особисто. Встановити час та дні зустрічей, щодо побачень і спілкування з сином відповідно до графіку відпочинку від праці, за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати [PERSON] за два дні до дня його зустрічі із сином, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Кожного дня народження забирати або бути присутнім на дні народженні 4-5 годин. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Наполягає на наданні можливості перебування дитини за місцем його реєстрації без участі матері. Також просив при прийнятті рішення урахувати особливості графіку його роботи. На стягненні на його користь витрат пов`язаних із сплатою судового збору не наполягає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що згодна на варіанти запропоновані службою у справах дітей та сільською радою. Так як дитина не досягла відповідного віку та потребує особливого догляду, вона проти того, щоб батько спілкувався із дитиною наодинці. У наданому суду (вх. від 12.06.2019) відзиві відповідач зазначила про повне не визнання вимог, так як позивачу будь-які перешкоди у спілкуванні із сином не чиняться. Вона не заперечує, щоб батько спілкувався із сином. Звернення позивача до суду без попереднього вирішення зазначеного питання із органом опіки та піклування є передчасним. Представник служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснила, що позиція органу опіки та піклування викладена у наданому суду висновку, який вона підтримує. Представники виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Сумського р-ну, Сумської обл. у судове засідання не з`явились. На адресу суду надійшов відзив із запропонованим порядком участі батька у спілкуванні з дитиною та обґрунтуванням цієї позиції. Представники служби у справах дітей Сумської обласної ради до суду також не з`явились. Надіслали листа із проханням розглядати справу без участі їхнього представника. Неможливість надання висновку щодо порядку участі батька у спілкуванні з дитиною обґрунтовують тим, що позивач хоча і зареєстрований у м. Суми, проте постійно мешкає у своїх батьків у с. Миколаївка, Сумського р-ну. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.08.2015 року сторони уклали шлюб. [PERSON] народився [INFO] в шлюбі сторін, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 18.02.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Орган опіки і піклування Охтирської РДА у своєму висновку від 13.08.2019 року вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, встановити [PERSON] спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] з батьком, [PERSON] , у формі систематичних побачень кожної другої та четвертої суботи з 10.00 години до 18.00 години щомісяця або інший день, відповідно до графіку відпочинку від основного місця роботи громадянина [PERSON] за адресою проживання матері у с. Олешня, Охтирського району, Сумської області, за попередньою домовленістю із [PERSON] . Миколаївська сільська рада, Сумського р-ну, Сумської обл., у своєму відзиві від 01.07.2019 враховуючи малолітній вік дитини, не перешкоджаючи дитячому відпочинку в обідній період, виконавчий комітет рекомендує визначити спосіб участі батька у вихованні сина, наступним чином: відвідувати кожної другої та четвертої суботи місяця з 15 години до 19 години в присутності матері або за згодою матері, як за місцем проживання матері, так і в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочинку з урахуванням стану здоров`я дитини; відвідувати кожної першої та третьої середи місяця з 9 години до 13 години за місцем проживання матері за її згодою або в її присутності (у разі якщо дитина відвідує дитячий садок з 16 години до 19 години) у дні народження або святкові дні з дозволу матері бути присутнім на святі. Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до статті 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з вимогами частини 2 та 3 статті 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенцій «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина не повинна розлучатися зі своїми батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення потрібне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може виявитися необхідним в тому або іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про нього або коли батьки мешкають окремо і необхідно прийняти рішення відносно місця проживання дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою 20.11.1959 року Генеральною Асамблеєю ООН, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Забраними у справі доказами достовірно встановлено, що між колишнім подружжям дійсно виникли напружені стосунки і позивачу з боку відповідача [PERSON] чиняться перешкоди у побаченні та спілкуванні з сином. Її пояснення про відсутність для батька будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною суд розцінює як не щирі, адже судом надавалась можливість сторонам урегулювати виниклий спір у позасудовому порядку звернувшись до служби у справах дітей Охтирської РДА.. Однак відповідач ухилилась від вчинення зазначених дій. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що батько є найближчим родичем малолітнього, а батьки чи інші особи, з якими проживає дитина не мають права перешкоджати у здійсненні другим з батьків своїх прав щодо виховання дітей та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Суд вважає, що позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON] може позбавити останнього родинних зв`язків з батьком, турботи з боку останнього. Крім того, суд дійшов висновку, що позивач на даний час прагне до спілкування із дитиною, до участі у його вихованні та проводженні часу із ним, тому з метою унеможливлення порушення прав позивача на реалізацію права по спілкуванню із сином, а також і з врахуванням прав малолітньої дитини, яка має право спілкуватися із своїми родичами, вважає можливим встановити порядок спілкування [PERSON] із малолітнім [PERSON] , [INFO] . Однак суд, приймаючи доводи матері дитини не погоджується із можливістю визначення участі спілкування дитини з батьком окремо від матері, оскільки це з огляду на малолітній вік дитини та відсутність попередніх контактів з батьком може негативно вплинути на психологічний стан дитини. До такого висновку прийшов і орган опіки та піклування. Суд погоджується із графіком побачень, визначеним органом опіки та піклування Охтирської РДА та сільської ради, оскільки він відповідає інтересам дитини і забезпечує дотримання прав батька дитини. Із цим у судовому засіданні також погодилась і відповідач. Запропоновані у висновку способи участі позивача у вихованні дитини будуть відповідати інтересам малолітнього [PERSON] , дозволять налагодити психологічний контакт дитини з батьком, сприяти повноцінному вихованню дитини та її розвитку. На підставі викладеного,

Outcome: partial