Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 07.04.2016 року уточнила та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з домоволодіння № 18 по вул. Матросова в м. Ізмаїл Одеської області та складається з літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - вбиральня, літ. «Е» - сарай, №№ 1-3 надвірні споруди. Свої вимоги мотивує тим, що вищезазначене домоволодіння належить [PERSON]. 06.03.2011 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з домоволодіння № 18 по вул. Матросова в м. Ізмаїл Одеської області та складається з літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - вбиральня, літ. «Е» - сарай, №№ 1-3 надвірні споруди. [PERSON], як спадкоємиця за законом першої черги прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ. Позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача уточнені позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради депутатів трудящих № 257/2 від 14.05.1964 року «Про переоформлення документів на землекористування з розпочатим будівництвом» було вирішено, що земельна ділянка по вул. Матросова, 18 площею 600 кв.м. рахується за [PERSON]. Згідно договору від 08.08.1964 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 6-62, [PERSON] була відведена земельна ділянка № 18 по вул. Матросова в м. Ізмаїл Одеської області площею 600 кв.м. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 255459 від 09.03.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 06.03.2011 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить домоволодіння, яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Матросова, 18. Згідно технічного паспорту, вищевказане домоволодіння складається з літ. «Б» - літня кухня (рік побудови 1965), літ. «б» - веранда (рік побудови 1965), літ. «В» - літня кухня (рік побудови 1965), літ. «в» - веранда (рік побудови 1965), літ. «Г» - сарай (рік побудови 1965), літ. «Д» - вбиральня (рік побудови 1965), літ. «Е» - сарай (рік побудови 1965), №№ 1-3 надвірні споруди. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 43120774 від 01.03.2016 року, наданої [PERSON] державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 06.03.2011 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АГ № 622094, виданим 28.05.1968 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із [PERSON], що підтверджено записами у будинковій книзі, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 01.03.2016 року за № 84/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved