Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

03.04.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні життя та обов'язки. Вони на даний час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає з іншою жінкою. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], 2001 р.н., доньку [PERSON], 2011 р.н. та доньку [PERSON], 2011 р.н. Позивачка посилається на те, що на даний час діти проживають з нею, суперечки про місце проживання дітей та поділ майна між сторонами немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася. 05.05.2015 року подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином про що свідчить його власноручна розписка про отримання поштового відправлення. Про причини неявки суд до відома не поставив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.04.2001 р. сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 28 квітня 2001 року, відповідно в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 546. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 13 жовтня 2001 року, актовий запис №995, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 22 листопада 2011 року, актовий запис №3419, та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 22 листопада 2011 року, актовий запис №3420. На даний час діти проживають з позивачкою. Суперечки про місце проживання дітей та поділ майна між сторонами немає. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved