Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

02.06.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб зареєстрований 13.02.2007 року в Кукільницькій сільській раді Галицького району, - залишити дітей: - дочку, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] проживати з нею, - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . З позовної заяви поданої позивачем вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 13 лютого 2007 року у Кукільницькій сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис №1. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [INFO] народилася дочка, [PERSON] , [INFO] народився син, [PERSON] . Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, відповідач втратив до неї почуття, інтерес як до жінки, і це все призвело до того, що вони розійшлись. Як подружжя спільно не проживають пртягом шести місяців. Вона прийшла до висновку, що міцної сім`ї вони не створили, сім`я їхня розпалась остаточно. Миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував письмову заяву, в якій вказує, що позовні вимоги позивача визнає, розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.02.2007 року у Кукільницькій сільській раді (а.с.5), в шлюбі народилося двоє дітей (а.с.7-8). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що чоловік втратив почуття до позивача, сім`я розпалася остаточно. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, про що не заперечує і сам відповідач. Вказані обставини підтвердили сторони в письмовій заяві. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалася і зберегти її можливості немає, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати, дітей залишити проживати з матірю. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved