Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

02.07.2015 року УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по переплаті пенсії в розмірі 2098,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 травня 2010 року (у зв'язку з досягненням повноліття) [PERSON] була подана заява до управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про переведення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на його ім'я. Разом з заявою відповідачем була надана довідка Миколаївського професійного машинобудівного ліцею від 14.04.2010 року №3776, згідно якої [PERSON] був учнем 1 курсу денного відділення, навчання закінчується 30.06.2011 року. Згідно із розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області від 04.08.2010 року у зв'язку із зміною місця проживання, [PERSON], особовий рахунок [NUMBER], був знятий з обліку в УПФУ в Казанківському районі Миколаївської області та взятий на облік в управління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва. Виплата пенсії у зв'язку з втратою годувальника була здійснена до 31.08.2014 року включно. Відповідач був повідомлений про те, що в разі зміни форми навчання, відрахування з навчального закладу або працевлаштуванні, він зобов'язаний повідомити орган УПФУ в десятиденний термін. 12 березня 2015 року на адресу УПФУ надійшла відповідь з Коледжу Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського від 10.12.2014 року №264, відповідно до якої [PERSON] з 27.06.2014 року був відрахований за власним бажанням (наказ №513/с від 27.06.2014 року). Позивач просить суд стягнути з гр. [PERSON] в на користь управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва заборгованість по переплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника в сумі 2098,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що з 11 травня 2010 року [PERSON] була подана заява до управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області про переведення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на його ім'я. Разом з заявою відповідачем була надана довідка Миколаївського професійного машинобудівного ліцею від 14.04.2010 року №3776, згідно якої [PERSON] був учнем 1 курсу денного відділення, навчання закінчується 30.06.2011 року. Згідно із розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області від 04.08.2010 року у зв'язку із зміною місця проживання, [PERSON], особовий рахунок [NUMBER], був знятий з обліку в УПФУ в Казанківському районі Миколаївської області та взятий на облік в управління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Миколаєва. В подальшому для продовження виплати пенсії відповідачем надавались довідки: - Миколаївського професійного машинобудівного ліцею від 01.09.2010 року №3886, згідно якої [PERSON] був учнем 1 курсу денного відділення (навчання закінчується 30.06.2011 року); - Миколаївського політехнічного коледжу від 01.09.2011 року №3806, відповідно до якої відповідач був студентом 1 курсу (навчання закінчується 01.07.2015 року); - Коледж Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського від 04.09.2012 року №106, відповідно до якої відповідач був студентом 1 курсу денного відділення (навчання закінчується 30.06.20] 6 року). - Коледж Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського від 01.10.2013 року №361, відповідно до якої відповідач був студентом 2 курсу денного відділення (навчання закінчується 30.06.2016 року). - Миколаївського політехнічного коледжу від 22.09.2014 року №483/14, відповідно до якої відповідач був студентом 1 курсу (навчання закінчується 01.03.2018 року); Виплата пенсії у зв'язку з втратою годувальника була здійснена до 31.08.2014 року включно. Відповідач був повідомлений про те, що в разі зміни форми навчання, відрахування з навчального закладу або працевлаштуванні, він зобов'язаний повідомити орган УПФУ в десятиденний термін, про що свідчать підписані ним зобов'язання від 08.09.2011 року, 06.09.2012 року, 03.10.2012 року, 01.10.2013 року та зобов'язання від 25.09.2014 року. У зв'язку з тим, що відповідач не надавав документів, які б підтверджували його подальше навчання, УПФУ 25.11.2014 року було направлено запит до Коледжу Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського з проханням надати довідку щодо навчання [PERSON], а в разі зміни терміну навчання (вказаного в довідці від 01.10.2013 року №361) вказати номер і дату наказу. 12 березня 2015 року на адресу УПФУ надійшла відповідь з Коледжу Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського від 10.12.2014 року №264, відповідно до якої [PERSON] з 27.06.2014 року був відрахований за власним бажанням (наказ №513/с від 27.06.2014 року). Отже, це призвело до порушення наданих зобов'язань та вимог закону повідомляти орган з призначення пенсії про всі зміни, що викликають зміну розміру пенсії. Оскільки відповідач не повідомив УПФУ про відрахування із складу студентів, то за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року виникла переплата пенсії в сумі 2098,00 грн., що підтверджується рішенням УПФУ про переплату пенсії №17/1 від 20.03.2015 року та протоколом від 18.03.2015 року. На адресу [PERSON] було направлено рішення УПФУ про переплату пенсії від 20.03.2015 року №17/1, лист повернувся з відміткою про те, що закінчився термін зберігання поштового відправлення, що підтверджується копією поштового конверта. Відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Пунктом 2 ст.36 Закону №1058-ІV передбачено, що пенсія призначається дітям, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти - сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Абзацом 2 ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що у разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Рішення УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва №17/1 від 20.03.2015 року відповідачем не оскаржене. Згідно ч.2 ст.50 Закону №1058-ІV відрахування з пенсії проводяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків, виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Станом на теперішній час переплата відповідачем в добровільному порядку не була виплачена. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір у справі складає 243,60грн., слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved