Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

03 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності б/н від 28.09.2015 року, належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, подала заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рышення не заперечувала /а.с.59/. У позовній заяві зазначено, що 05 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «УкрСиббанк», та відповідачем було укладено кредитний договір № 11356527000, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 12120,53 доларів США, на строк до 05 червня 2015 року, зі сплатою за користування кредитом 14,00 % річних, щомісячно в період оплати. 08 грудня 2011 року між акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначеним даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов?язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов?язків за кредитними та забезпечувальними договорами. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 28.07.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 186122,89 грн., в тому числі: поточна заборгованість по тілу кредиту 107238,78 грн., поточна заборгованість за відсотками 78884,12 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей 3, 11, 15, 16, 22, 526, 631, 1046-1056 ЦК України, 3-5, 14, 30, 38, 40, 42, 44, 80, 107, 118-120, 158 та протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 186122,89 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України 09.09.2015 року за місцем реєєстрації відповідача було надіслано повідомлення про виклик до суду на 11.09.2015 р., копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами, які були отриані відповідачем /а.с.37/. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України судом на адресу відповідача було спрямовано листи про необхідність явки до судових засіданнь, призначених на 18.09.2015 р., 29.09.2015 р. та 15.10.2015 р. відповідно, з роз?ясненням положення ч.4ст.169 ЦПК України. Проте відповідач навмисно не з'явилися до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах /а.с.45,46,50,51,53,54/. Відповідно до вимог ч.9\~ст. 74 ЦПК України\~виклик у судове засідання відповідача [PERSON] було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр» /а.с.56/. Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р\~розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», не є можливим у звязку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною - у місті Донецьку /а.с.57,58/. Аналізуючи\~\~\~\~ наведені\~\~\~\~обставини,\~\~ суд\~\~приходить\~\~до\~ \~переконання,\~\~що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 05 червня 2008 року юридична особа - акціонерне товариство «УкрСиббанк» і [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір № 11356527000, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредитні кошти у розмірі 12120,53 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних, на строк до 05.06.2015 року. Відповідач зобовязався щомісячно надавати банку кошти для погашення заборгованості у розмірі, встановленому графіком погашення /а.с.5-15/. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами АТ «УкрСиббанк», та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами серії ВРП № 262264, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3749, 08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов?язаннях. Право вимоги за кредитами переходять від АТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», зобов?язання АТ «УкрСиббанк» вважаються виконаним з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі прав вимоги. Договір набуває чинності у момент підписання сторонами та нотаріального посвідчення і залишатиметься чиним до моменту виконання сторонами своїх обов?язків за ним у повному обсязі /а.с.20-21/. Згідно з актом прийому-передачі документації до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги щодо стягнення заборгованності з боржника [PERSON] за кредитним договором № 11356527000 від 05.06.2008 р. /а.с.22/. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування. А достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Статтею 517 ЦК України встановлені докази набуття новим кредитором прав у зобов'язанні. За своєю природою, зобов'язання має визначеного боржника та кредитора, а право вимоги до боржника має виключно кредитор у даному зобов'язанні, підтвердженням чого є правовстановлюючий документ, а саме: правочин, на підставі якого у даного кредитора виникло і існує таке право на момент звернення з вимогою. Отже, закон пов'язує перехід права вимоги від одного кредитора до іншого із передачею йому документів, що засвідчують таке право, тобто в даному випадку - оригіналу кредитного договору № 11356527000 від 05.06.2008 р. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 12120,53 долари США. Відповідно до п.9.8 кредитного договору № 11356527000 від 05.06.2008 року, строк його дії встановлюється з дати його укладання та діє до повного повернення Банку суми кредиту за договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування /а.с.5-16/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 11356527000 від 05.06.2008 року вбачається, що станом на 28.07.2015 року позичальник має заборгованість по тілу кредиту у розмірі 107238,78 грн. (за курсом НБУ 22.06 від 28.07.2015 р.) /а.с.4/. Відповідно до умов кредитного договору позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитном у розмірі 14,00 % річних. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] станом на 28.07.2015 р. нарахована заборгованість за відсотками у сумі 78884,12 грн. (за курсом НБУ 22.06 від 28.07.2015 р.) /а.с.4/. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Дельта Банк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по поточній заборгованості по тілу кредиту та заборгованості за процентами за кредитним договором № 11356527000 від 05.06.2008 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. \~За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживала заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з її вини. \~Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог\~статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI\~та положень\~статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1861,23 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved