Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

04.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасзалізобетон» зі вказаним вище . В обгрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 11.11.2009 року по 17.09.2010 року. Була звільнена на підставі наказу № 234-к від 17.09.2010 року. На момент звільнення відповідач не провів з нею остаточний розрахунок , а саме не виплатив індексацію заробітної платні за період з дати її звільнення 17 вересня 2010 року по дату 17 травня 2011 року повної виплати їй заборгованості по зарплаті в сумі 3497, 20 грн. Сума невиплаченої індексації складає 48 грн, 00 коп., у зв'язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому також просить стягнути з відповідача на підставі ст. 117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку и моральну шкоду, яку він обґрунтовує тим, що з вини відповідача , що порушував трудове законодавство в частині заробітної оплати праці, вона випробувала моральні страждання, що виразилися в втраті нормальних життєвих зв'язків ,що вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя , відновивши їй термін давності на пред'явлення позовних вимог до суду в частині стягнення моральної шкоди ,визнавши причину пропуску поважною, так як вона вперше звернулася до суду з таким же позовом 13.12.2010 року і ухвалою суду позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платні та інше залишено без розгляду, яка була Апеляційним судом Донецької області скасована. - . В судовому засіданні представник позивачки підтримав та уточнив позовні вимоги, надав розрахунок суми позову, просила стягнути індексацію заробітної плати в сумі 48 грн, середній заробіток за затримку виплати коштів при звільнені за період з 30.04.2013 року по день ухвалення рішення, так як заборгованість по заробітній платі сплачена, однак відповідач ,порушуючи вимоги ЗУ України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядок проведення індексації грошових доходів населення», затвердженим ПКМУ № 1078 від 17.07.2003 р. Також повідомив, що на виконання рішення Гірницького районного суду від 25.10.2011 року, яке набрало законної сили на користь позивачки було стягнуто середній заробіток за затримку виплати заробітної плати при звільненні, компенсацію з зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, моральну шкоду, в зв'язку з чим зараз не доказуються обставини наявності та структури заборгованості, розміру середньоденного заробітку перед звільненням, а також обставини стягнення з роботодавця на її користь суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.09.2010 р по 25.10.2011 року та за рішенням суду від 30.04.2013 року. Тривалими неплатежами на думку позивача, відповідач завдав їй моральну шкоду, яка виявляється в моральних стражданнях у зв'язку з неможливістю використати власно запрацьовані кошти, оскільки заробітна плата була єдиним джерелом її доходу. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, за згодою позивача, прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: [PERSON] перебувала у трудових правовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбасзалізобетон» з 11.11.2009 року по 17.09.2010 рік; згідно розрахунку індексації заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати сума її складає - 48 грн.; - сума середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати складає 16 124,84 грн. за період з 30.04.2013року по 26.05.2014 року - по день розгляду справи. Згідно до вимог, викладених у ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ч. 1 ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за тру; захищається законом. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 Цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йом заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суд) починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. У відповідності з ст. 116 КЗпП України, відповідач в день звільнення зобов'язаний був провести з позивачем розрахунок повністю, за невиконання якого, відповідно ст. 117 КЗпП України він зобов'язаний виплатити позивачеві середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденний заробіток позивача складає 41,24 грн. відповідно розрахунку позивача, і не викликає сумніву у суду, так як розрахований відповідно п. 8 «Порядка обчисленні середнього заробітку», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р., і з з17.09.2010 року по 25.10.2011 року за 404 робочих днів середньомісячний заробіток позивача складає -16 733,68 грн. Таким чином відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України позов підлягає задоволенню. З Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасчалізобетон» на користь [PERSON] необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 16 124,84 грн. Згідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником ас; уповноваженим ним органом моральної шкоду працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних праг призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зі у вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а згідно п. 16 Постан - и Пленуму Верхового Суду № 4, ст. 233 КЗпП України встановлює 3-місячний строк позовної давності до вимог пре відшкодування моральної шкоди, завданого порушенням трудових прав громадян, тому працівник може звернутися із заявою до суду в 3-місячний термін з дня, коли він знав, або повинен був дізнатися про порушення його права. Позивач [PERSON] після звільнення з підприємства, знаючи про своє порушене право, пов'язаним з дозволом трудової суперечки звернувся до суду з вимогами про відшкодування їй моральної шкоди через два з половиною місяці, тобто де закінчення встановленого законом терміну, однак на підставі ухвали суду від 13.01.2011 року позов був залишено без розгляду, яка пізніше була скасована апеляційним судом Донецької області ( а. с. ) . Із цього вбачається ..що позивачем не пропущений терзвернення до суду зі цією вимогою. Судом встановлено, що відповідач порушив право [PERSON] на своєчасно отримування винагороди за працю, внаслідок чого вона перенесла душевні страждання ,відчувала почуття сорому та принизливості. Враховуючи ступінь моральних страждань, їх тривалість, суд вважає ,що вимоги позивачки в цій частині позову підлягають частковому задоволенню на суму 500 гривень ( п'ятсот гривень ). Тому з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасзалізобетон» на користь [PERSON] слід стягнути 500 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial