Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

04 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне. 04 травня 2018 року у Розівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, під актовим записом № 12, [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач) зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З серпня 2018 року сторонами почали проживати окремо. Сторони не досягли угоди про добровільну сплату аліментів, а тому донька фактично знаходяться на утриманні позивача, хоча відповідач має можливість надавити матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки працює в ТОВ «Прогрес», має стабільний дохід, також сплачує аліменти на утримання ще двох неповнолітніх дітей. З огляду на вказане, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 25.10.2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12.11.2018 року, і відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Виходячи з наведеного та положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04.05.2018 року у Розівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, під актовим записом № 12 (а.с. 5). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що причиною звернення позивача до суду із вказаним позовом стало те, що сторонами не було досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 наведеної статті СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що малолітня дитина проживає та фактично перебуває на утриманні своєї матері. Батько дитини офіційно працевлаштований, працює у ТОВ «Прогрес», має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб на утриманні немає, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, у тому числі і за станом свого здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд доходить висновку про те що, позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved