Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

04 липня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась рада опіки та піклування виконкому Межівської селищної ради в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в [ADDRESS] проживає [PERSON]. Вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2009 року [PERSON] була засуджена за ст.ст.166, 75, п.п.2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. 22 червня 2010 року постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області випробний термін [PERSON] змінено та направлено останню до місць позбавлення волі, де вона відбувала покарання за неналежне виконання батьківських обов'язків, що призвело до смерті дитини. Звільнилась 03 травня 2013 року. В 2014 році за невиконання батьківських обов'язків [PERSON] позбавили батьківських прав стосовно двох її дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] проживає разом із співмешканцем [PERSON] та донькою [PERSON], 2014 року народження. [PERSON] земельну ділянку не обробляє. Проживає за рахунок тимчасових заробітків та державної соціальної допомоги на малолітню доньку. Кошти використовуються не на потреби дитини, а переважно для придбання алкогольних напоїв. В будинку брудно, антисанітарія. Малолітня донька завжди брудна, голодна. Дитина не забезпечена чистим одягом та білизною, предметами особистої гігієни, не має власного місця для сну та іграшок для проведення дозвілля. З 13 червня 2016 року малолітня [PERSON] влаштована на тимчасове утримання в родину [PERSON], в якої з дитиною склалися теплі, близькі стосунки, яка дбає про дитину. Просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до її малолітньої доньки та стягнути з неї аліменти. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник служби у справах дітей Межівської районної державної адміністрації прохає задовольнити позовні вимоги. Прокурор підтримав позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, думку прокурора, представника служби у справах дітей Межівської районної державної адміністрації, докази, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити. В матеріалах справи мається копія свідоцтва про народження, яка свідчать про те, що відповідачка являється рідною матір'ю малолітньої дитини (а.с.5). Зокрема, необхідно зазначити, що акт обстеження матеріально-побітових умов сім'ї № 18 від 15.03.2016 року (а.с.8); акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 21 від 24.03.2016 року (а.с.9); акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 25 від 13.04.2016 року (а.с.10); акти обстеження умов проживання від 13.06.2016 року (а.с.11, 12); рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області № 88 від 13 червня 2016 року про вилучення із сім'ї малолітньої [PERSON] (а.с.14); розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації № Р-324/0/313-16 від 16.06.2016 року (а.с.16); пояснення депутата Межівської селищної ради Романія В.Г. (а.с.19); характеристика на [PERSON] (а.с.20); висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а.с.21) є підтвердженням того, що [PERSON] свої батьківські обов'язки виконує всупереч інтересам дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Встановлено, що [PERSON] має малолітніх доньку [PERSON], [INFO], ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Мати, [PERSON] неодноразово попереджалася за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків, проте позитивних висновків не зробила. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Судом встановлено, що відповідачка всупереч вимогам закону не додержується зобов'язань, які перераховані вище щодо виховання, піклування та поваги до дітей, тобто [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав, що передбачено п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, яка обумовлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved