overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

04.12.2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») подало до суду позов, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 16.05.2007 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 250,00 грн на картковий рахунок з подальшим збільшенням кредитного ліміту до 5500,00 гривень. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30.09.2020 має заборгованість у розмірі 31680,77 грн., з яких: 3786,12 грн \~за кредитом; 27894,65 грн за відсотками за користування кредитом. Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором від 16.05.2007 року. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 29.12.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не направив. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

04.12.2020 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.11.2020 року вимоги [PERSON] було задоволено, встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , місце смерті місто Донецьк, Донецької області. Однак, судом не було встановлено місце народження [PERSON] , померлої [INFO] , що унеможливлює реєстрацію смерті у органі РАЦС. Оглянувши у судовому засіданні справу №645/6993/20, судом встановлено, що заява містить вимогу встановлення факту смерті [PERSON] ,\~ [INFO] , уродженки с. Московське, Липово-Долинського району Сумської області, яка померла [INFO] , місце смерті місто Донецьк, Донецької області. Враховуючи вищевикладене, суд повинен встановити у рішенні місце народження померлої [PERSON] , оскільки цей факт є необхідним для проведення реєстрації факту смерті в органі РАЦС. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Частиною 4\~ ст.270 ЦПК України\~передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд не вбачав необхідності виклику сторін в судове засідання для розгляду даного питання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №645/6993/20 в частині встановлення місця народження [PERSON] , померлої [INFO] с. Московське, Липово-Долинського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Куйбишевським РВДМУ України в Донецькій області 26.02.1998 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

04.12.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 08.09.2018 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №344. З серпня 2020 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 08 вересня 2018 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №344. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, сторони не бажають продовжувати спільне життя подружжя, висловили своє бажання розірвати шлюб, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

04.12.2020 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою; свої вимоги мотивує тим, що він є власником цієї нерухомості, про те не може в повній мірі здійснювати всі повноваження щодо розпорядження майном, оскільки зареєстрована [PERSON] яка з 2014р. не проживає, не бере участь в утриманні будинку, комунальні послуги не сплачує та добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим позбавляє позивача права вільно розпоряджатися своєю власністю. Позивач в судове засідання не з`явився, письмово просив позовні вимоги задовільнити, справу розглянути без нього, у разі неявки відповідачки не заперечував про ухвалення заочного рішення . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України була повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник Гайсинської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово проти задоволення позовних вимог не заперечував . З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав. Доведено, що [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського райнотокругу Підвашецьким І.В., 05.10.2001року р№3835, є власником житлового приміщення, а саме: житловим будинком [ADDRESS] , відповідач [PERSON] з 2014р. не проживає, не бере участь в утриманні будинку, комунальні послуги не сплачує та добровільно припинити реєстрацію не бажає. Спірні правовідносини регулюються: - ст. 150 ЖК України, відповідно до якої, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; - ст. 391 ЦК України, за змістом якої власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського райнотокругу Підвашецьким І.В., 05.10.2001року р№3835, є власником житлового приміщення, а саме: житлового будинку [ADDRESS] і не бажає, щоб [PERSON] була зареєстрована у його квартирі, вона в ньому не проживає з 2014р., але через наявність її реєстрації в квартирі позивач не може реалізувати в повному об`ємі право власності на будинок, то необхідно визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

04.12.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.03.1986 року, неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без участі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.03.1986 року, неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~04 [INFO] в с.Берем`яни Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просив суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання представник відповідача Берем`янської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просив суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [INFO] в с.Берем`яни Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON] ; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 26 жовтня 2010 року і посвідчений секретарем Берем`янської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

04 березня 1990 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син, який на час подання шлюбу є повнолітньою дитиною. Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з червня 2018 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

04 березня 1999 року в с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Шевченка,91 с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не зявилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 04 березня 1999 року в с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; До шести місяців з часу відкриття спадщини [PERSON] фактично прийняв спадщину, який, згідно чинної на той час ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року вступив в управління та володіння спадковим майном (ч.2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року). Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 18 лютого 1999 року і посвідчений секретарем Пишківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачу; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

04 березня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 14. У шлюбі народилися дитина: син - [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що з чоловіком [PERSON] вона проживала спільно до 01.01.2013 року, після чого проживання однією сім'єю позивача з відповідачем було фактично припинено. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки вони не зійшлися характерами, у них відсутні спільні інтереси, постійно виникають суперечки та є обопільне небажання продовжувати спільне життя. Спільне господарство подружжям не ведеться з 01.01.2013 року. Посилаючись на ці обставини, позивач просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву, заперечень проти позову не подав. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що з 2013 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам дитини подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

04 березня 2006 року сторони уклали шлюб у Голосківській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №02. В шлюбі у них народилося двоє дітей доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, на побутовому ґрунті через різницю поглядів на життя почали виникати непорозуміння та конфлікти, це призвело до напружених, відчужених відносин, втрачено почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведеться, сім'я розпалася, шлюб має формальний характер, подальше подружнє життя, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи зазначені обставини позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, спору щодо місця проживання дітей немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить строк на примирення не надавати, оскільки не проживають разом близько 3 років, спільного господарства не ведуть, має намір створити нову сім'ю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини та наполягають на розірванні шлюбу, а тому, приходить до висновку, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них і за встановлених обставин його необхідно розірвати. Спору щодо місця проживання дітей немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

04 березня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. 25 вересня 2013 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення відмовлено. 12 листопада 2013 року була подана апеляційна скарга ПАТ КБ «Приват Банком». Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2014 року дана цивільна справа повернута до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для ухвалення додаткового рішення в місячний строк. Сторони у судове засідання не з'явились. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 25 вересня 2013 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення відмовлено. Як вбачається з резолютивної частини вищевказаного рішення, питання щодо виселення судом не вирішено, хоча в мотивувальній частині рішення висновки з цього питання наявні. Згідно п.1 ч.1 статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. За таких обставин, суд вирішуючи питання стосовно позовної вимоги щодо виселення, вважає за необхідне доповнити рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 25 вересня 2013 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення наступним: «В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягненнята виселення - відмовити.». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed