Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

04 березня 2020 року акціонерного товариства «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 червня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-115680, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 100000 грн. строком кредитування 60 місяців терміном до 05 червня 2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 49,99% річних. Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами у вигляді сталого ануїтетного платежу розміром 4613 грн. щомісячно, відповідно до графіку платежів. Проте відповідач свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 23 січня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 102339 грн. 96 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 94255 грн. 60 коп., суми заборгованості за відсотками в розмірі 6745 грн. 56 коп. та пені в розмірі 1338 грн. 80 коп. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № CL-115680 від 06 червня 2018 року в сумі 102339 грн. 96 коп. та в рахунок повернення понесені судові витрати, а саме: 2102 грн. сума сплаченого судового збору, 13304 грн. 19 коп. витрати на професійну правничу допомогу та 5000 грн. витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представником позивача до суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, за наявними у справі матеріалами, в якому також представник вказав, що позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач надав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, в якій крім того зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 102339 грн. 96 коп. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та у зв`язку з явкою представника позивача до суду просив відмовити, посилаючись на те, що вимоги у вказаній частині не обґрунтовані належними доказами. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. 06 червня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-115680, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти на поточні потреби в сумі 100000 грн. на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] відкритий у відділенні ПАТ «Кредобанк» що розташоване за адресою: [ADDRESS] , зі сплатою 49,99% річних за користування кредитом - п.4.1 Договору (а.с.8-12). Відповідно до умов п.1 Договору, банк зобов`язався надати у власність позичальнику грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Виконання позивачем взятих на себе зобов`язань підтверджується меморіальним ордером № 30795385 від 06 червня 2018 року на суму 100000 грн. (а.с.21). В свою чергу [PERSON] відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, взяв на себе зобов`язання повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені цим Договором та додатками до нього. Пунктом 4.1 Договору, сторони погодили, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 49,99% річних. Відповідно до п. 4.1 Договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов договору. На виконання умов п. 2.7 Договору, банк відкрив позичальнику транзитний рахунок для повернення кредитних коштів (при достроковому погашенні кредиту або його частини) № [NUMBER] . Пунктом 6.2 Договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до Графіку платежів, який є додатком №1 до кредитного договору (а.с.13). Всього позичальник зобов`язався здійснити 60 щомісячних платежів по 4613 грн. щомісячно кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 06 червня 2018 року до 06 червня 2023 року погашаються в однаковому порядку. Пунктом 6.3.1. Договору встановлено, що для здійснення належного погашення кредиту позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленої графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу, з врахуванням рекомендацій Банку, передбачених п.2.9. договору. Відповідно до п.7.1 договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% (відсотків) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконував в повному обсязі, у зв`язку з чим, станом на 23 січня 2020 року, за наданим позивачем розрахунком, у нього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 102339 грн. 96 коп., з яких: 94255 грн. 60 коп. сума заборгованості за кредитом; 6745 грн. 56 коп. сума заборгованості за відсотками; 1338 грн. 80 коп. пеня за період з 23 січня 2019 року по 23 січня 2020 року (а.с.42-43). Про неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань перед АТ «Кредобанк» також свідчить витяг із руху коштів на кредитному рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] з 06 червня 2018 року по 23 січня 2020 року (а.с.23-33). Відповідно до вимог ст.\~639\~ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 526, 530\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.\~1050\~ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.3.3. Договору банк вправі відмовити у виплаті позичальнику кредиту або його частини та/або припинити кредитування позичальника у випадках несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту), порушення позичальником істотних умов кредитного договору, зокрема, невиконання позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором. Пунктом 6.9. Договору визначено, що банк у випадках, передбачених п.3.3. Договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п.6.10 договору позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п.6.9 цього розділу, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно п.п.3.3.2, 3.3.3. договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальнику не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. Як вбачається із матеріалів справи, 16 жовтня та 10 грудня 2019 року, в порядку досудового врегулювання, позивач направляв на адресу відповідача претензії з вимогою добровільно погасити борг за кредитним договором, як зареєстрованим місцем проживання, так і за останнім відомим фактичним місцем проживання, вказаного відповідачем в анкеті-заяви на отримання готівкового кредиту (а.с. 15-16). Проте, відповідач дану вимогу не виконано та заборгованість не погашено. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у заявленому розмірі. За правилами ч.ч. 1, 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки позивачем не надано документального підтвердження робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, а в матеріалах справи міститься лише попередній (орієнтовний) розрахунок таких витрат, тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн.

Outcome: partial