overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

02.11.2017 року заявник звернулася із заявою до суду, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], безвісті відсутньою з 03.09.2017 року, мотивуючи тим, що з вересня 2015 року по 03.09.2016 року баба проживала в [INFO] без реєстрації із співмешканцем, який на даний час помер. Співмешканець останній раз бачив бабу в с. Рокитне 03.09.2016 року. З вказаного часу відомості про місце її проживання відсутні. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, а представник заінтересованої особи не заперечував щодо задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем її проживання в [INFO] підтверджується довідкою Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 26.09.2017 року за №1164, з якої видно, що [PERSON] востаннє бачили 03.09.2016 року в с. Рокитне Овруцького району. На даний час встановити її місцезнаходження не представилось можливим. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що починаючи з 2016 року, за місцем свого проживання [PERSON] не бачили, де вона може знаходитися їм невідомо. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав не довіряти поясненням заявника та показанням свідків. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. З пояснень заявниці слідує, що останні відомості про [PERSON] були 03 вересня 2016 року, то початком її відсутності слід вважати 1 жовтня 2016 року, а не з 03.09.2017 року, як зазначає [PERSON]. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою заявниці необхідно для зняття з реєстрації в будинку та вирішення питань по спадщині. Заявником сплачено 320 грн. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

02.11.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Чуднівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що мати позивача [PERSON], яка померла 07.12.2004 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з усіма надвірними будівлями, розташований за адресою: вул. Лисенка, буд. 15, м. Чуднів Чуднівського району Житомирської області, загальною площею 77,6 м?, житловою площею 36,3 м?. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно не має. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті спадкодавиці, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явився, в тексті позовної заяви просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач - Чуднівська міська рада Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом представника Чуднівської міської ради Житомирської області [PERSON], згідно якої позов визнає і просить розглядати справу без участі представника Чуднівської міської ради Житомирської області. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

02.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 12.12.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований виконавчим комітетом Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис № 14. Від шлюбу спільних дітей не мають, разом не проживають з травня 2017 року. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з»явився, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

02.11.2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей Кар»пяк [PERSON] [INFO], Карп»як [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, вони з 2016 року разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Причиною цього стали постійні непорозуміння між ними із-за того, що не зійшлися характерами та поглядами на життя. На даний час їх шлюб існує формально, на примирення не згідний, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що позов підтримує повністю і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідач, яка належним чином повідомлена \~про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями, повторно не з'явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне \~рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи \~ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи \~суд вважає, що \~позов \~підлягає до задоволення частково. Таке рішення \~обґрунтовується \~встановленими судом \~обставинами, а саме: \~сторони 23.07.2010 р. зареєстрували шлюб у Дмитрівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 143172 від 23.07.2010 року. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей Карп»як [PERSON], [INFO] та Карп»як [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-СГ № 265146 та І-СГ № 359591. Сторони з 2016 року \~спільно не проживають, шлюбні відносини \~між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, спору щодо спільного майна та місця проживання дітей не існує. Дані обставини унеможливлюють перебування \~позивача та відповідача \~у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній \~згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем не надано доказів проживання малолітніх дітей Карп»як [PERSON] та Карп»як [PERSON] з відповідачем, позовні вимоги про визначення їх місця проживання є передчасними та задоволенню не підлягають. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 640,00 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

\~\~ \~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~02.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, який згодом уточнив та в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 15.08.2014 року, вказавши у позові, що спільних дітей не мають. В позові зазначив, що протягом останніх декількох років стосунки розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає. В судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява, в якій просить слухати справу за його відсутності, просить шлюб розірвати (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не зявилася, викликалася через оголошення на сайті судової влади (а.с. 29). В матеріалах справи міститься заява, датована 18.10.2018 року та завірена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, в якій [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу із [PERSON] (а.с. 8). Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає \~задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони одружені з 15.08.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Спільних дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. \~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач на розірвання шлюбу згодна, суд вважає необхідним\~шлюб розірвати.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

02.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача\~ про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері [PERSON], яка померла 26.08.2015 року, відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 1,3523 гектари (кадастровий номер 1825887700:04:000:0307), 0,4228 гектари (кадастровий номер 1825887700:03:000:0586), які розташовані на території Стовпівської сільської ради,\~ Чуднівського району, Житомирської області. Єдиним спадкоємцем є позивач, інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно, відсутні.\~ Позивач не може оформити своїх спадкових прав після смерті матері у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач - Стовпівська сільська рада\~ Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява, згідно якої Стовпівська сільська рада позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

02.11.2017 року позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, конфлікти та непорозуміння, подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзиву, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-289 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, а/з 164. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

02.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку до їх повноліття.В обгрунтування позову послалась на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 15.05.2005 року. Від спільного проживання у них народилась двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, з серпня 2017 року коштів на утримання дітей не надає, їй самій важко матеріально забезпечувати синів. Позивач у судовому засіданні позов підтримала зіславшись на обставини викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що діти шкільного віку, відвідують гуртки, потрібні кошти на харчування, крім зарплати, інших доходів не має. Відповідач позов визнав частково, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на двох дітей. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2005 року, що підстверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СГ №006268. Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про її народження. Діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання синів не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина: 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Ураховуючи вищенаведені обставини справи у їх сукупності: працевлаштованість сторін, з урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд дійшов висновку про необхідність присудження з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу)щомісячно. Визначений розмір аліментів, на думку суду, є достатнім з урахуванням обовязку\~обох батьків\~щодо утримання дітей. Виходячи з наведеного, вимога про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини його доходів, на думку суду, є завищеною, тому не може бути задоволеною. Отже, позов задовольняється частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

02.11.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 13 червня 1998 року Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області. З відповідачем мають двоє дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них свої погляди на життя, звички в побуті, ставлення до людських цінностей. Через несумісність характерів та розбіжність в вирішенні побутових питань між ними часто виникали непорозуміння, що врешті призвело до припинення шлюбних стосунків. Тривалий час вони не проживають разом, не ведуть спільно свої господарства, не мають спільного бюджету. На даний час шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сімґї є неможливим. В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності позовні вимоги визнав. \~ \~ \~ \~В підготовчому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 704,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1). \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України\~ слід повернути позивачу з державного бюджету 352,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, решту судового збору в розмірі 352,40 грн. Суд стягує з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved