Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

04.02.2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що 25.05.2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №490940587, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 23\~562,79 грн., а позичальник зобовязався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені цим договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 15.01.2016 року утворилась прострочена заборгованість в розмірі 28\~903,23 грн., з яких: 23\~562,79 грн. - заборгованість за кредитом; 3\~940,44 грн. - заборгованість по відсотках, 1 400,00 гривень - штраф. Невиконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вказав на те, що після складення відповідного, долученого до позову, розрахунку відповідачем здійснено ще кілька проплат по кредиту, які слід зарахувати у погашення відсотків, та позивач не заперечує проти зменшення суми позовних вимог по відсоткам на цю суму. На запитання суду, скільки позивач просить стягнути з відповідача відсотків представник позивача зазначив, що від 3940,44 грн. заявлених до стягнення позивачем відсотків слід відняти 1370, 6 грн. (проплата за 26.01.2016 року на суму 585 грн., проплата за 29.02.2016 року на суму 392,8 грн., проплата за 24.03.2016 року на суму 392,8 грн.). В іншій частині позовні вимоги підтримав в заявленому обсязі по тілу кредиту і по штрафу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що позов з урахуванням здійснених нею проплат, після складення позивачем відповідного розрахунку (після 15.01.2016 року) вона визнає, та просить зарахувати 1370,6 коп. в рахунок сплачених нею, заявлених до стягнення відсотків, а саме проплати, що здійснені 26.01.2006 року на суму 585 грн., 29.02.2016 року на суму 392,8 грн. та 24.03.2016 року на суму 392,8 грн.). Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 25.05.2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 490940587, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 23\~562,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 39,9 % річних зі строком повернення кредиту до 26.05.2020 року включно (а.с. 4-8). Відповідно до п. 2.6. розділу № 1 кредитного договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим Договором здійснюються щомісячно, рівними частинами в сумах та в терміни, в порядку та на умовах визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком №1 до цього договору та його невідємною частиною. У разі повного або часткового прострочення повернення кредиту або сплати процентів за користування ним або комісій сплатити банку штраф в розмірі 50 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів з моменту виникнення прострочення платежу. Якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до вищевказаного штрафу позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущення прострочення платежу (п. 13 розділу № 2 кредитного договору). Згідно з п. 15 розділу № 2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за кредитним договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором №490940587 від 25.05.2015 року, надавши відповідачу кредит в розмірі 23\~562,79 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам [PERSON] (а.с. 16). Відповідач всупереч умовам кредитного договору взятих на себе обов'язків належним чином не виконує, що призвело до утворення у неї перед позивачем заборгованості, яка з урахуванням здійснених відповідачем проплат після проведення позивачем відповідного розрахунку складає 27532,63 грн., з яких: 23\~562,79 грн. - заборгованість за кредитом; 2569,84 грн. - заборгованість по відсотках (3940,44 грн. заборгованість по відсоткам станом на 15.01.2016 року, від якої віднімається проплата за 26.01.2016 р. на суму 585 грн., проплата за 29.02.2016 року на суму 392,8 грн., проплата за 24.03.2016 р. на суму 392,8 грн.), 1 400,00 гривень - штраф, що частково підтверджується наданим банком розрахунками заборгованості за кредитним договором №490940587 від 25.05.2015 року, та від 21.03.2016 року (а.с. 15, 41). Зараховуючи здійснені відповідачем на виконання умов кредитного договору проплати за 26.01.2016 р. на суму 585 грн., за 29.02.2016 року на суму 392,8 грн., за 24.03.2016 р. на суму 392,8 грн. до погашення відсотків суд виходить з п. 17 Розділу 2 кредитного договору, згідно якого: погашення заборгованості за Договором здійснюється у такій черговості: прострочені проценти та/або комісії (за їх наявності), прострочена сума кредиту (за її наявності), штраф за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісій (за їх наявності). Ще 25.01.2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту, проте зазначена вимога залишилася поза увагою відповідача, заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашено (а.с.17). Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримала на підставі укладеного договору кредитні кошти, але взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту належним чином не виконала, чим істотно порушила умови укладеного договору, а тому відповідач повинен нести відповідальність за порушення умов договору, як наслідок, з нього підлягає стягненню сума заборгованості, що визначена в судовому засіданні. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для часткового задоволення позову. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 378,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial