Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

04 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що з 11.03.2014 року відповідач [PERSON] є членом КС «Азовська кредитна компанія». 11.03.2014 року відповідач подав заяву про надання йому кредиту у розмірі 1500,00грн. строком користування 12 місяців (11.03.2014 р. 15.03.2015 р.). За час користування кредитом відповідачем було здійснено наступні платежі: 16.05.2014 року-165,00грн. Більш ніяких платежів здійснено не було. Залишок по кредиту склав 1463,70грн. Таким чином розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 21.09.2016 р. складає 3098,21грн. На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за договором споживчого кредиту №1257/14-Ф2 від 11.03.2014 р. у розмірі 1463,70 грн., судовий збір у розмірі 1378, 00 грн., а всього 4476,21 грн. У подальшому позивач збільшив позовні вимоги, зазначивши, що станом на 20.12.2016 року заборгованість складає: 1) залишок за кредитним договором 1463,70грн., нараховані відсотки за користування кредитними засобами, згідно з п. 2.1. кредитного договору, за період з 17.05.2014 року по 20.12.2016 р. 1805,77грн., а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн., а всього 4647,47грн. та цю суму просив стягнути з відповідача. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11.03.2014 р. року відповідач [PERSON] є членом КС «Азовська кредитна компанія». 11.03.2014 року відповідач подав заяву про надання йому кредиту у розмірі 1500грн. строком користування 12 місяців (11.03.2014р. 15.03.2015р.). 11.03.2014 року між філіалом №2 Кредитної спілки та [PERSON] був укладений договір грошового кредиту №1257/14-Ф2, відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) Кредитної спілки, строком користування 12 місяців (11.03.2014 р. 15.03.2015 р.). Відповідно п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредиту відповідач повинна щомісячно сплачувати 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було здійснено наступні платежі: 16.05.2014 року-165,00грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 1463,70 грн. Оскільки, у звязку з простроченням платежів за договором споживчого кредиту виконання зобовязань для позивача втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 20.12.2016, складає 3269,47 грн. Умови договору відповідач не виконує, тому відповідно до п. 3.2. кредитного договору позивач має право у односторонньому порядку достроково розірвати договір та вимагати виконання обовязків за даним договором. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні бути виконані належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки договір споживчого кредиту між сторонами було укладено у відповідній формі, умови договору ніким зі сторін не оспарювались. Позивачем умови договору були виконані належним чином, а саме відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 1500,00 грн. Відповідачем зобовязання не виконані та станом на 20.12.2016р. заборгованість складає 3269,47 грн., яка підлягає стягненню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 1378,00 грн., тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved