Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

02 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить Визнати [PERSON] [INFO], померлого [INFO], батьком [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позову вказував, що його мати [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] з 1994 по 1998 р. Позивач народився [INFO]. В свідоцтві про народження його батьком записаний [PERSON], який фактично являється його дідусем. Вказував, що його біологічним батьком являється [PERSON], визнання останнього його батьком йому необхідне для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 04.07.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10.09.2018 року замінено відповідача по справі з Шевченківського районного у м.Полтаві відділу ДРАСЦ ГТУЮ в Полтавській області на [PERSON]. Позивач в судове засідання не з»явився, надавши заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не не з»явилась, до суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу (матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. До спірних правовідносин застосовуються норми ст.53 КпШС України. За ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1994 р. по 1998 р. проживали однією сімю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.10). В графі «відомості про батька» актового запису №360 від 24 квітня 1996 року про народження, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського райвиконкому м.Полтави, при державній реєстрації народження, батьком дитини записаний «[PERSON]», громадянин України, при цьому відомості про батька були внесені за заявою матері, відповідно до ст. 55 КпШС України, та останній являється дідусем, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом РАСЦ адміністраціх міста Ханти-Мансійськ ХМАО - Югри Тюменської, [PERSON] помер. Встановлені обставини не заперечуються відповідачем. Крім того факт того, що [PERSON] являвся біологічним батьком позивача [PERSON] підтвердили і свідки а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Таким чином, судом отримані достатні докази в сукупності з письмовими, зокрема сімейними фотографіями, які достовірно підтверджують факт походження [PERSON]від [PERSON] Виходячи з обставин справи, суд приходить до висновку, що факт батьківства померлого [PERSON] щодо дитини [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню. При вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13, п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011р., підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Outcome: approved