overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

02.07.2018 року Франківським районним судом м. Львова було прийнято заочне рішення, згідно якого позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» в користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за період з січня 2011 року по липень 2013 року у розмірі 23614,87 гривень. Стягнуто з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» 704,80 гривень судового збору в дохід держави. За правилами\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Виходячи з обставин справи та положення ч. 4\~ст. 270 ЦПК України, немає необхідності викликати сторін у судове засідання для ухвалення додаткового рішення. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, рішення суду, суд вважає, що слід ухвалити додаткового рішення, у звязку з наступним. Із матеріалів справи вбачається, що судом не вирішено питання щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку у розмірі 89 733,52 грн. з приводу якої позивач подавав докази і давав пояснення. Враховуючи вищевикладене та оскільки рішенням суду вказаний позов задоволено, однак судом не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 89 733,52 грн., суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по даній справі яким стягнути з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» в користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 89733,52 грн., Згідно пп. 15.5 п. 15\~Перехідних положень ЦПК України\~до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаціної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

02.07.2019 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки безпідставно виплачених бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 4044 грн 28 коп., яку виплачено за період з 01.08.2018 по 31.01.2019 включно. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка приховала від позивача факт отримання її сином у 2018 році доходу в сумі 2561 грн 54 коп., внаслідок чого безпідставно отримала державну соціальну допомогу, яка призначається малозабезпеченим сім`ям. У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач не з`явилася вдруге, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі заяви і декларації від 29.08.2018 відповідачці було призначено щомісячну виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 4-6). У поданій декларації відповідачка приховала факт отримання її неповнолітнім сином доходу в сумі 2561 грн 54 коп., який він отримав за період з лютого по травень 2018 року включно працюючи в колективному підприємстві «Пожтехніка» (а.с. 6, 16). Вказана сума доходу впливає на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки в разі її зарахування до сукупного доходу сім`ї відповідачка втрачає право на отримання державної соціальної допомоги. Відповідно до положень пункту 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, вказана обставина є підставою для стягнення з відповідачки безпідставно виплаченої за період з 01.08.2018 по 31.01.2019 включно суми бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 4044 грн 28 коп. За таких обставин, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

02.07.2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 25.09.2018 року, який зареєстрований 25.09.2018 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Миколаївській області, актовий запис № 665. Від шлюбу вони спільних дітей не мають. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відповідач відмовляється приїжджати в м. Миколаїв для розірвання шлюбу в органах РАГСу. Просить суд шлюб розірвати. Сторони подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просять суд позов задовольнити та розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 25.09.2018 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 25.09.2018 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Миколаївській області, актовий запис № 665 (а.с. 7). Спільних дітей сторони не мають. В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі залишити за позивачем. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

02.07.2019 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2018 року. Спільних дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просив розірвати, своєї згоди на примирення не надав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов ним підтримується, а справу він просить розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася. Про день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 січня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надав, а відповідачка своїх заперечень на адресу суду не направила, позов підлягає до задоволення. Прізвище відповідачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити «Ладатко», оскільки клопотань про інше від неї до суду не надходило. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

02.07.2019 року [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує це тим, що є спадкоємцем за законом після смерті матері, але своєчасно в шестимісячний строк не звернувся до державної контори для оформлення спадщини, оскільки не знав про існування державного акту на земельну ділянку. Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та є матір`ю позивача, про що свідчать копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина на належне їй майно. З матеріалів справи видно, що постановою нотаріуса Овруцької ДНК №87/02-31 від 14.01.2019 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З повідомлення Овруцької ДНК №2724/02-14 від 22.07.2019 р. вбачається, що, із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не було. Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки не знав про існування державного акту на земельну ділянку, а тому суд вважає, що йому слід надати додатковий строк у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

02.07.2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

02.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб, зареєстрований 27.06.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та [PERSON] , актовий запис № 431. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, протягом шести місяців подружні стосунки не підтримують і відновляти їх не мають наміру, утрачені первісні почуття любові і поваги. Збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 27.06.2008 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з постійними сварками. Сторони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

02.07.2019 року [PERSON] звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт родинних відносин, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Заявник є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає. Заявник звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але не може оформити свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що є розбіжності у написанні прізвища. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадщини. Заявник у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримувала у повному обсязі. Заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С., в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , прізвище заявника на російській мові вказано як « [PERSON] », батьком записаний « [PERSON] ». Відповідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , заявник змінила прізвище на « [PERSON] », прізвище вказано російською мовою. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , прізвище українською мовою записано як « [PERSON] ». В свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] прізвище заявника вказано як « [PERSON] », а після укладення шлюбу « [PERSON] ». Факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON] підтверджують пояснення свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про те, що [PERSON] є донькою померлого [PERSON] . Помилка у написанні прізвища заявника виникла внаслідок перекладу з української на російську мову. У відповідності з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів що мають юридичне значення - родинних відносин між фізичними особами. Згідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт беспосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати право на отримання спадщини. За таких обставин, вимоги заявника є законними обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

02.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 31.07.2004 року між нею та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 2004 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживає з нею. В підготовче засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, на примирення не згодна; фактичні шлюбні відносини припинені з 01.06.2019 року; дитини залишиться проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав; фактичні шлюбні відносини припинені 01.06.2019 року. Син після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір`ю. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 31 липня 2004 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1068. Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та за згодою подружжя залишиться проживати з позивачкою. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з 01.06.2019 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

02.07.2019 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує це тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , але своєчасно в шестимісячний строк не звернулася до державної контори для оформлення спадщини, оскільки не знав про існування державного акту на земельну ділянку. Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина на належне їй майно. З матеріалів справи видно, що постановою нотаріуса Овруцької ДНК №1172/02-31 від 20.03.2019 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З повідомлення Овруцької ДНК №2723/02-14 від 22.07.2019 р. вбачається, що, із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину, після смерті [PERSON] померлої [INFO] , не було. Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки не знала про існування державного акту на земельну ділянку, а тому суд вважає, що їй слід надати додатковий строк у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved