Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

04.03.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26465,63 грн. та судовий збір в сумі 264,66 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.01.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, а тому станом на 31.12.2014 року заборгованість складає 26465,63 грн. , а саме: - 15966,41 грн.- заборгованість за кредитом - 8042,03 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом - 720,73 грн.- заборгованість з комісії за користування кредитом - 500 грн.- штраф(фіксована частина) - 1236,46 грн.- штраф(процентна складова). Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та прохав його задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач не отримував кредитної картки та не користувався кредитними коштами. До позовної заяви позивачем надана копія Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ « Приватбанк « від 27.01.2011 р. на підставі якої ним була отримана зарплатна картка. Жодного договору позики 27.01.2011 р. він не підписував. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом ПАТ КБ « Приватбанк « , де 27.01.2011 р. отримав зарплатну карту № 440588231015. Позивач як на підставу укладення кредитного договору з [PERSON] посилається на той факт , що він 27.01.2011 р. заповнив Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ( а.с. 7 ). В даній анкеті-заяві не зазначено , що [PERSON] був наданий кредит чи він прохав надати кредит. Із змісту заповненої анкети лише вбачається , що [PERSON] ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Жодного доказу проте , що [PERSON] був укладений кредитний договір суду не надано. Позивач посилається на те , що нібито з 2001 р. був перевипуск кредитної карти , що підтверджується фото [PERSON] з даною кредитною карткою в руках . Однак , як вбачається з фото , на ній не видно номер кредитної карти. [PERSON] стверджує про те , що у 2013 р. отримував кредит на покупку мобільного телефону та в той час його фотографували з кредитною карткою. За даний кредит він повністю розрахувався . Представник ПАТ КБ « Приватбанк « в судовому засіданні не оспорював факт отримання кредиту для придбання мобільного телефону та видачі кредитної картки [PERSON] та факт повного розрахунку за даним кредитом. Заява- анкета 31.07.2013 р. [PERSON] оформлювалася 31.07.2013 р. у звязку з отриманням кредиту на мобільний телефон. На запит суду про отримання доказів оформлення кредитного договору ( заяв на отримання картки , підписів відповідача про отримання кредитної картки ) суду жодного доказу не було надано , а лише листом повідомлено про те , що за договором без номеру відповідачу були видані наступні картки : 4149437723086706 зі строком дії до 31.03.2016 р. та 5168742308466477 зі строком дії до 31.07.2017 р. В даному листі не зазначено коли укладався договір без номеру , коли були видані дані кредитні картки . Таким чином , Банком не надано жодного доказу про те , що [PERSON] отримав кредитну карту із сумою 16\~000 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що позивач не надав суду достовірних та допустимих доказів щодо виникнення договірних відносин між сторонами на підставі договору банківського кредиту та невиконання відповідачем взятих на себе договором грошових зобовязань . Враховуючи вищевикладене , суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed