Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

04.03.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами: зменшити розмір аліментів, які стягнуто на підставі судового наказу № 621/2255/18, виданого 05.10.2018 року, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з 27.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття; встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, що становить 1100 гривень (одна тисяча сто гривень) 00 копійок щомісячно з 27.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, уточнив позовні вимоги, просив зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 21.06.2016. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю. Судовим наказом Зміївського районного суду Харківської області від 05.10.2018 з нього стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі даного рішення перебуває в Зміївському районному відділі ДВС ГТУЮ у Харківській області. На даний час він перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] , [INFO] народилася спільна дитина [PERSON] . Крім того, від першого шлюбу він має сина [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім, проте участь в життя якого у тому числі й шляхом фінансового забезпечення, він приймає. Зазначив, що разом з ним мешкає його мати [PERSON] , яка є пенсіонеркою та в утриманні якої він також приймає участь. Окрім того, разом з ними проживають двоє неповнолітніх дітей цивільної дружини від попереднього шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в утримання яких також він приймає участь. Позивач вказав, що на даний час він офіційно не працює, стабільного щомісячного доходу не отримує, тому розмір аліментів на утримання сина [PERSON] необхідно визначити саме у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісячно. 16.04.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги [PERSON] визнає, просить розглянути справу за її відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами не заперечується, тому не підлягає доказуванню те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 21.01.2016 розірвано, від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , судовим наказом Зміївського районного суду Харківської області від 05.10.2018 з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України, а саме Главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. За змістом ч. 3 ст. 184 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ст. 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, позивачем надано докази того, змінилося його матеріальне та сімейне становище, на даний час він проживає однією сім`єю без шлюбу з [PERSON] , [INFO] у них народилася спільна дитина [PERSON] . (а. с. 12) Інші зазначені позивачем підстави зміни матеріального становища судом не приймаються у зв`язку з їх недоведеністю. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням принципу рівності, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , із 1/4 частки його заробітку (доходу) до 1/6 частки, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач не ставив питання про відшкодування понесених ним судових витрат, питання про їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України, не вирішувалося.

Outcome: approved