Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

04.10.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своїй заяві вказав, що відповідач відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карпт № б\\н від 22.03.2016 року отримав кредит в розмірі 4495 гривень 77 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ « ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. У звязку із порушенням умов сплати кредиту, станом на 30.08.2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 11571 гривня 10 копійок, яку і просять стягнути. Представник позивача - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч. 7 ст. 128 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України «Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до укладеного договору № б\\н від 22.03.2016 року позивач надав [PERSON]О кредит у розмірі 4495 гривень 77 копійок (а.с. 6-30). У звязку із неналежним виконанням своїх зобов»язань за кредитним договором відповідачем станом на 30.08.2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 11571 гривня 10 копійок яка складається з наступного: 4495 гривень 78 копійок заборгованість за кредитом, 1113 гривень 95 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4855 гривень 41 копійка- заборгованість за пенею та комісією; а також штраф 1105 гривень 96 копійок відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком (а.с. 3). \~ \~ \~Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що вимоги\~АТ КБ\~«ПриватБанк» до\~[PERSON]\~в частині\~стягнення заборгованості\~за кредитом\~в розмірі\~4495\~гривень 78\~копійок,\~заборгованість за\~відсотками в\~розмірі 1113\~гривень 95 копійок та штраф згідно п.п. 2.2 Генеральної угоди обґрунтовані і підлягають задоволенню. Разом з тим, звертаючись до суду АТ КБ «Приватбанк»\~в позовній заяві зазначав, що кредитна заборгованість [PERSON] перед банком складає 11571 гривню 10 копійок, з них заборгованість за пенею та комісією становить 1113 гривень 95 копійок. Вищевказані вимоги заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1113 гривень 95 копійок заборгованості за пенею та комісією, на думку суду, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. При вирішенні вимог заявленого позову у вказаній частині суд приймає до уваги\~\~правову\~\~позицію\~\~Верховного\~\~Суду\~\~України, висловлену у постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-2003 цс 15, згідно з якою цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому, за наявності у відношенні відповідача штрафів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з нього пені та комісії. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 6715 гривень 69 копійок, в тому числі\~ 4495 гривень 78 копійок заборгованість за кредитом, 1113 гривень 95 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штраф 1105 гривень 96 копійок відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Виходячи з положень п. 3. ч.2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (58 %), суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] на користь позивача в рахунок повернення судових витрат пропорційно до задоволених вимог 1021 гривню 96 копійок, які підтверджені документально (а.с.38). В іншій частині позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити. За повідомлення позивача від 07.07.2018 року з 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». \~ \~ \~ \~ \~ На\~підставі викладеного,\~

Outcome: partial