Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

04.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 01 травня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті лишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 1,82 га, що розташована в с. Дмитренки Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для обслуговування житлового будинку 0,10 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,05 га, 0,11 га, 0,35 га та 1,21 га. Позивач звернулася до суду для визнання права власності на спадщину, оскільки відсутній кадастровий номер на зазначену земельну ділянку. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.01.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву № 02-21/667 від 12.04.2018 року про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 060826, виданого Полузірською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 22.01.1997 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,82 га, що розташована на території с. Дмитренки Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для обслуговування житлового будинку 0,10 га та ведення особистого підсобного господарства 1,72 га (а.с. 8). З планів встановлення меж земельних ділянок вбачається, що площі належних [PERSON] земельних ділянок, що розташовані на території с. Дмитренки Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, і призначені для обслуговування житлового будинку становлять 0,10 га, та для ведення особистого підсобного господарства 0,05 га, 0,11 га, 0,35 га та 1,21 га (а.с. 9-12). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 492822 від 25.11.1978 року [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] помер 01 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 292663 від 02.05.2015 року (а.с. 7). Згідно постанови приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області від 21.09.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,82 га після померлого 01.05.2015 року батька [PERSON] (а.с. 13). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved