Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

03.08.2021 року [PERSON] звернулася з даною заявою мотивуючи тим, що [PERSON] систематично вчиняє по відношенню до неї та дітей насильницькі дії, зловживає спиртними напоями та морально принижує її. 14.09.2020 року він спричинив їй легкі тілесні ушкодження, за що був засуджений вироком Буринського районного суду. Близько одного року вони з [PERSON] однією сім`єю не проживають, але він все рівно вчиняє по відношенню до неї та дітей домашнє насильство, погрожує фізичною розправою, вчиняє інші дії психологічного характеру, що викликають побоювання за свою безпеку та дітей. Просила заборонити йому наближатися до місця її проживання, роботи інших місць, які вона часто відвідує, а також вести з нею листування, телефонні переговори, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги уточнила, просив заборонити [PERSON] наближатися до місця її проживання (перебування) на відстань до одного кілометра та заборонити вести листування, телефонні перемовини, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. З врахуванням положень ст.350-5 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд заяви провести без його участі. Вислухавши доводи заявниці, безпосередньо дослідивши надані докази і давши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що протягом 2007-2020 років [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] .. [INFO] у них народився син [PERSON] .. [PERSON] також має дочку [PERSON] [INFO] (а.с.5,6). В теперішній час заявниця разом з дітьми проживає в с. Слобода Буринської ОТГ Конотопського району Сумської області (а.с.4,9,10) Протягом 2020-2021 років року [PERSON] неодноразово зверталася до відділення поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області з приводу вчинення відносно неї домашнього насильства та спричинення їй тілесних ушкоджень [PERSON] , що вбачається з довідки відділення поліції (а.с.8). Вироком Буринського районного суду Сумської області від 10.03.2021 року [PERSON] було визнано винуватим у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України за фактом спричинення 14.09.2020 року легких тілесних ушкоджень [PERSON] , затверджено угоду про примирення між потерпілою і підозрюваним та призначено покарання у виді штрафу на користь держави. Постановою судді Буринського районного суду від 08.06.2021 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] 25.03.2021 року. З довідки територіального центру соціального обслуговування Буринської міської ради вбачається, що [PERSON] проживає з дітьми по [ADDRESS] , але її колишній співмешканець [PERSON] продовжує її переслідувати, часто з`являється до її житла у стані алкогольного сп`яніння, погрожує їй, чинить психологічний тиск, що негативно впливає на дітей, які мають вади здоров`я. З [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні бесіди, але належних висновків останній не зробив (а.с.9,10) Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7.12.2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Частиною другою статті 26 цього Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування)з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Аналізуючи встановлені обставини, суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] по відношенню до [PERSON] , що може потягнути настання тяжких або особливо тяжких наслідків для постраждалої особи, і такі ризики є реальними. За таких обставин суд, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявниці щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині другій статті 26 Закону N 2229-VIII, вважає, що вимоги [PERSON] про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо заборони [PERSON] наближатися на визначену відстань до місця її проживання (перебування), вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, підлягають задоволенню.

Outcome: approved