Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

03.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 17.02.2016 року уточнив та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 891 від 30.11.1995 року, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нєкрасова, 107, мотивуючи тим, що 30.11.1995 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 891, який зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, всі умови якого виконані, з моменту укладення договору. 28.05.1996 року [PERSON] подарувала свою частину вищевказаного житлового будинку [PERSON] Позивач відкрито володіє та користується житлом, проте фактично являючись власником житла, він позбавлений можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в звязку з чим змушений звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. В судове засідання відповідач не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 1995 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 891, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] в рівних частках купили житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нєкрасова, 107. Укладений між сторонами договір зареєстровано представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 30.11.1995 року за № 891. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п. 6 договору, в виконання умов укладеного договору [PERSON] проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нєкрасова, 107, згідно якого власником вищевказаного житлового будинку вказаний [PERSON] Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач відкрито володіє та користується придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлений можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений. Крім цього, судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 28.05.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1/1624, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нєкрасова, 107. Відповідно до довідки № 2012 від 17.12.2015 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Нєкрасова, 107 в м. Ізмаїл Одеської області зареєстрований [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 28.05.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] та договору купівлі продажу нерухомого майна № 891 від 30.11.1995 року, посвідченого Одеською товарною біржею. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved