Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

02.06.2016 позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 17 269, 85 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до договору від 20.05.2009 [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22, 80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання по наданню кредиту банком виконано в повному обсязі і своєчасно, однак відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконує, тому у нього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 30.04.2016 складає 17 269, 85 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 10 502, 00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 107, 38 грн., заборгованість за пенею та комісією - 600, 00 грн., штрафи 250, 00 грн. - фіксована складова, 810, 47 грн. - процентна складова. Представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився. Згідно із заявою, просив розглянути справу в його відсутність, згодний на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно положень ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд неодноразово направляв відповідачу повідомлення про дату і час судового розгляду у даній справі, проте судові повідомлення повернулися без вручення їх адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням зберігання». При таких даних, враховуючи, що відповідач судові повідомлення не отримує, згідно вимог закону вважається повідомленим належним чином, справа в провадженні суду перебуває тривалий час, прийняла затяжний характер з причини неявки відповідача в судові засідання, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 224 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у його відсутності в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України (ЦК), договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. За положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не встановлено положеннями про кредит параграфу 2 вказаної глави і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.1 ст. 207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 1049 ЦК, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК передбачено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст.ст. 525, 526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20.05.2009 на підставі заяви (оферти) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та відповіді на заяву (акцепту) між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] укладений договір, згідно з яким останньому було надано кредит у розмірі 5 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22, 80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до вказаної заяви відповідач погодився, що остання разом з пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також своїм підписом засвідчив, що ознайомлений з даними Умовами, Правилами та Тарифами. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути банку кредит у сумі та строки, згідно з умовами договору. Згідно пункту 6.5 розділу І Умов і Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Пунктом 5.2 розділу ІІ Умов надання банківських послуг передбачено, що погашення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Відповідно до п. 5.4 розділу ІІ Умов надання банківських послуг, строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без встановленого мінімального обов'язкового платежу, проводиться в наступному порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі Month). Згідно п. 5.5 розділу ІІ Умов надання банківських послуг, за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів в році. За несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і овердрфтом) держатель сплачує проценти по підвищеній процентній ставці або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Згідно п. 8.6 розділу І Умов надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 5.7 розділу ІІ Умов надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем своїх боргових зобов'язань і інших зобов'язань по договору. Згідно тарифів встановлених банком для кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за яким здійснювалося кредитування рахунку відповідача, передбачено сплату позичальником пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі (базова процентна ставка)/30, яка нараховується за кожен день прострочення, в розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, яка нараховується один раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту або процентах 5 і більше днів при наявності прострочки на суму 50 грн. і більше. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконував належним чином, здійснюючи кредитування карткового рахунку відповідача. Відповідач користувався можливістю отримання кредиту по банківській карті, здійснюючи розрахункові операції в межах кредитного ліміту. У результаті невнесення [PERSON] у встановлені строки платежів в рахунок погашення кредиту, станом на 30.04.2016 у нього перед банком утворилася заборгованість в загальному розмірі 17 269, 85 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 10 502, 00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 107, 38 грн., заборгованість за пенею та комісією - 600, 00 грн., штрафи 250, 00 грн. - фіксована складова, 810, 47 грн. - процентна складова. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, складений позивачем, перевірений судом, є вірним і складеним у відповідності з умовами договору і норм чинного законодавства. Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, квитанцій по оплаті [PERSON] суду не надано. За таких обставин, враховуючи, що зобов'язання за договором від 20.05.2009 відповідачем належним чином не виконуються, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» і стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 17 269, 85 грн. В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1 378, 00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved