Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійснені права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.3-4). У своєї позовній заяві [PERSON] стверджує, що спірний будинок [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності за законом. Відповідач ніколи не проживав в зазначеному будинку, а його реєстрація за вказаною адресою була зроблена з метою надати можливість відповідачу працевлаштуватись у м. Іллічівську. Його місце проживання позивачці не відомо. Відповідач в будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про слухання справи сповіщена належним чином, надала заву про розгляд справи за її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.24) Відповідач в судове засідання не з'явився, будучі повідомленим про день та час слухання справи (а.с.18,22,23). В такому випадку суд вважає можливим розглядати справу у порядку статті 224 ЦПК України - заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючи факти та правовідносини. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 березня 1994 року (а.с. 13). В спірному будинку зареєстрований відповідач [PERSON](а.с. 12). Сусідами позивачки було складено акт, про те, що відповідач [PERSON] ніколи в спірному будинку не проживав (а.с.15) Згідно статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до у п. 34 абзац 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що« усунення перешкод в здійснені права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.» На підставі перевірених доказів суд вважає, що позовна заява [PERSON], підлягає задоволенню.

Outcome: approved