Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

03 травня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20 лютого 2012 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , остання отримала кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В порушення умов вказаного договору відповідачка зобов`язання за договором не виконувала, в зв`язку з чим станом на 02 квітня 2019 року допустила заборгованість у сумі 14418 грн. 68 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 1774 грн., 02 коп., пені за прострочене зобов`язання 9181 грн. 87 коп, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 2300 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 662 грн. 79 коп., яку просить стягнути. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, не заперечує ухваленню рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подала клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву чи надання суду доказів, якщо вони не подані з поважних причин на адресу суду не направила. В зв`язку з неявкою сторін, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу 03 червня 2019 року. Із-за неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг, відповідачка [PERSON] підписала анкету-заяву від 20 лютого 2012 року, та відкрила картковий рахунок. Цією ж заявою відповідач ствердила, що ознайомлена та згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено обов`язок Клієнта погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У випадку виникнення прострочених зобов`язань згідно п.2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.12.8 вказаних Умов банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Пам`яткою Клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами Банку, якщо інше не передбачено п.2.1.12.13. Відповідачка належним чином зобов`язання за договором не виконувала, в результаті чого станом на 02 квітня 2019 року допустила заборгованість у сумі 14418грн. 68 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 1774 грн. 02 коп., пені за прострочене зобов`язання - 9181 грн. 87 коп., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 2300 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 662 грн. 79 коп., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором б/н від 20 лютого 2012 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] .. Що стосується позовної вимоги про стягнення з [PERSON] штрафів в сумі 500 грн. та 662 грн. 79 коп., то в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору,а саме сплати комісії і процентів та повернення основної суми кредиту відповідно, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Згідно з п. 2.1.1.7.6 цих Умов сторонами передбачена сплата штрафуяк виду цивільно-правової відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. При порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору та складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, з відповідачки підлягає стягненню загальна сума заборгованості, що становить 13255 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 89 копійок. При наявності таких доказів, суд вважає доведеним отримання відповідачкою [PERSON] кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачкою [PERSON] позивачу кредиту в зазначеній позивачем сумі, оскільки в справі відсутні будь-які об`єктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин та при наявності таких доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачкою [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем суд вважає необхідним відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданими до матеріалів справи квитанціями.

Outcome: partial