Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

03 листопада 2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до Слов`янської міської військово - цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] .. 04 березня 2021 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа після смерті її чоловіка. Вона є спадкоємицею першої черги. За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, Ѕ частина якого належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, а інша Ѕ частина на підставі договору дарування. Окремо договір дарування на частку приватизованої земельної ділянки укладений не був. У зв`язку з чим, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, кадастровий №1414100000:01:015:0911, загальною площею 0,0463 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відсутні відомості про право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку. Позивачка вважає, що оскільки спадкодавцю на праві власності належить будинок, то відповідно і земельна ділянка, яка відноситься до вказаного будинку також належало [PERSON] на праві власності. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий №1414100000:01:015:0911, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0463 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), як за спадкоємицею першої черги в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] .. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Бондаренко Д. В. в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви в яких просили суд розглянути справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник позивача Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просив суд розглядати справу без участі представника, просив рішення суду винести на розсуд суду згідно діючого законодавства. В ході розгляду справи судом були розв`язані заяви та клопотання сторін та прийняті процесуальні рішення. Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року у справі відкрите загальне позовне провадження.Витребувано у приватного нотаріуса Краматорського районного округу Панченка А. В. належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи та витяг (інформаційна довідка) зі Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року підготовче провадження закрите, справу призначено до судового розгляду. Дослідивши документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Слов`янської міської військово - цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на приватизовану земельну ділянку в порядку спадкування підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 15 квітня 1982 року, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Згідно із свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у м. Слов`янську, Донецької області. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за № 3400 від 13 вересня 2021 року, [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами [ADDRESS] . Ѕ частка будинку належала спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області 19 липня 1994 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3-2156, право власності зареєстроване Слов`янським бюро технічної інвентаризації Донецької області 15 жовтня 1994 року та записано в реєстрову книгу за № 14883/57. Ѕ частка будинку належала спадкодавцю на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А. В. 06 листопада 2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3631, право власності зареєстроване Слов`янським бюро технічної інвентаризації Донецької області 13 листопада 2001 року та записано в реєстрову книгу за № 14883/57. Вказаний житловий будинок саманний, обкладений цеглою, житловою площею 46,6 кв.м., загальною площею 66,3 кв.м - А-1, господарські та побутові будови та споруди, а саме: літня кухня, погріб дерев`яні, обкладені цеглою Б, сарай цегляний В, вбиральня цегляна Г, гараж цегляний Д, навіс з металевих стовпів Е, літній душ (тимчасова споруда) металевий Ж, водопровід № 1, ворота № 2, огорожа № 3. Вказане свідоцтво про спадщину було зареєстровано в Спадковому реєстрі, про що свідчить досліджений у судовому засіданні Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66663786. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 277511956, житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] .. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 1409083232021 від 14 червня 2021 року, земельна ділянка за кадастровим № 1414100000:01:015:0911, розташована за адресою: [ADDRESS] , є приватною власністю та належить [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту від 20 серпня 2001 року № IV - ДН 037736. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії № IV - ДН 037736, його видано на підставі рішення виконкому Слов`янської міської Ради народних депутатів № 443/4 від 18 жовтня 2000 року [PERSON] та [PERSON] . З вказаного Державного акту вбачається, що [PERSON] , та [PERSON] вказану земельну ділянку передано у приватну сумісну власність. Земельна ділянка має площу 0,0463 га, розташована на території Слов`янської міської ради, землю передано для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. В судовому засіданні був досліджений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] , замовником вказаного технічного паспорту є позивачка по справі - [PERSON] .. В судовому засіданні був також досліджений схематичний план земельної ділянки, план будинку садибного типу, літера «А-1», експлікація приміщень будинку садибного типу, характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену 30 вересня 2021 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченком А.В., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на земельну ділянку після смерті її чоловіка [PERSON] , у зв`язку із тим, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності не визначена, отже встановити склад спадкового майна не можливо, тому свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки не може бути видане. Згідно зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,0463 га кадастровий номер 1414100000:01:015:0911, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та станом на 20 жовтня 2021 року загальна вартість об`єкта оцінки складає 28817 грн. 00 коп.. В матеріалах спадкової справи до майна померлого [PERSON] містяться: заява від 04 серпня 2021 року про відмову сина померлого [PERSON] від належної йому частки спадкового майна на користь своєї матері [PERSON] ; заява від 04 серпня 2021 року, за якою [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] ; копії документів та витяги з реєстру про спорідненість між спадкодавцем та спадкоємцями; свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; домову книгу громадян зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] ; договори відчуження по будинку, що входить до спадкового майна, у тому числі договір дарування житлового будинку від 06 листопада 2001 року, за яким [PERSON] подарувала [PERSON] Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою господарчо - побутових споруд розташований за адресою: [ADDRESS] , який розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,0463 га; довідка КП «БТІ» № 753/0.81/01 від 25 березня 2021 року про реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] ; витяг з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7841108 від 12 серпня 2013 року на житловий будинок та частку в земельній ділянці за [PERSON] .. Ст. 30 ЗК України, в редакції, яка діяла до 01 січня 2002 року, передбачалося, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Приписами ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 131 ЗК України в редакції станом на час відкриття спадщини, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки, зокрема, на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 120 ЗК України в редакції станом на час відкриття спадщини, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У п.п. ґ п. 18-1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року зазначено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК (2768-14) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК (435-15 ), а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V ( 997-16 ) - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де вони розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року N 1702-VI ( 1702-17 ); Як встановлено у судовому засіданні, договір дарування частки будинку був укладений 06 листопада 2001 року, тобто під час дії норм ЗК в редакції 1992 року, отже право власності на частку земельної ділянки перейшло до спадкодавця при набутті права власності на частку житлового будинку при договорі дарування. З огляду на викладене, виходячи з аналізу вищенаведених законодавчих норм та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка за життя належала [PERSON] , та увійшли до складу спадщини після його смерті, а позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, набула право власності на земельну ділянку за кадастровим № 1414100000:01:015:0911. На підставі викладеного,

Outcome: approved