Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

02 жовтня 2015 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб 12.03.2013 року, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року позивач та відповідач припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, спору щодо поділу спільного сумісного майна немає. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. (а.с. 17, 21). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутності, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Враховуючи, що позивач скористалася правом заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю, а належним чином повідомлений відповідач не з'явився, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.03.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Варварівської сільської ради Кремінського району Луганської областв 12.03.2013 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що пітверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 14.08.2013 року (а.с. 8). Відповідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Позивач у заяві зазначає, що шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2015 року (а.с.22). Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем склалися негативні відносини, між сторонами припинені шлюбні стосунки з травня 2015 року, сторони спільне господарство не ведуть, тому враховуючи вищезазначені обставини, вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним, неефективним, та таким, що буде суперечити волі й інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства. Відповідно ст. 110 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України щодо пред'явлення позову протягом вагітності дружини, з матеріалів справи не вбачається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, які не мають бажання зберегти сім'ю, а тому все зазначене вище є підставою для розірвання шлюбу між ними. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно заяви позивача від 23.11.2015 року [PERSON] просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved