Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

04.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті [PERSON] ради, про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням.В обґрунтування позову вказує, що йому на праві приватної власності належить квартира № [ADDRESS]. Відповідач його колишня дружина, зареєстрований в квартирі, однак з серпня 2016 року не проживає за вказаною адресою, місце її знаходження йому невідоме. Реєстрація відповідача перешкоджає йому вільно користуватися та розпоряджатися житлом, він не може оформити субсидію, та змушений нести додаткові комунальні витрати по оплаті за комунальні послуги. Позивач, представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх присутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена через офіційний веб-сайт судової влади України. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, просить суд прийняти законне, обґрунтоване рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що квартира №[ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності а.с.9, рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 24.06.2016 року, яке набрало законної сили 05.07.2016 року, розірвано шлюб між позивачем та відповідачем а.с.8, відповідач зареєстрована в [INFO], однак з серпня 2016 року там не проживає, що підтверджується актом ТОВ «Сітісервіс-КР» від 20.10.2017 року а.с.7. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених судом доказів встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, та як колишній член сімї власника житла, може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання в частині позовних вимог щодо усунення перешкод у здійсненні користуванні та розпорядженні власністю, суд вважає, що позивачу слід відмовити, оскільки відповідач визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а в силу вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації при винесенні рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, зобовязаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial