overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

04.06.14 ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 14.12.2006 між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 30.04.2014 має заборгованість - 16034,38 грн., яку позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлялася про день та час проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, однак до суду не з'явилася, причину неявки не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі доказів, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги є законними та обґрунтованими у зв'язку із чим підлягають задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 14.12.2006 між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 30.04.2014 має заборгованість - 16034,38 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 7710,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7084,65 грн., фіксованої частини штрафу - 500 грн., процентної складової штрафу - 739,73 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

04.06.14 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 1180 грн. 55 коп., обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 1180 грн. 55 коп. за період з 09.09.2013 року по 25.03.2014 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач була належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не з'явилась, причину своєї неявки суду не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне. За адресою [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER]. Свої обов'язки по сплаті за використану електроенергію [PERSON] виконував не в повному обсязі, в зв'язку з чим виник борг у сумі 1180 грн. 55 коп. за період з 09.09.2013 року по 25.03.2014 року. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримується розрахункового періоду та не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

- 04.06.2005 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу мають двої синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] В січні 2015р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, постійні сварки, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати. Відповідач в позов визнав на розірвання шлюбу згідний про що повідомив по телефону. Вислухавши позивачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

04.06.2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Шляхівській сільській раді Бершадського району Вінницької області за актовим записом №07. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, що призвело до того, що на день звернення до суду, вони більше місяця проживають окремо. Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає матері, хоча працевлаштований та має можливість надати допомогу, так як вона виховує їх малолітніх синів, одному з яких ще немає трьох років. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким щомісяця стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) на її утримання до досягнення трирічного віку сином [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до п.4, 6 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки батько працездатний та має можливість надавити матері своєї дитини матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

04.06.2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Шляхівській сільській раді Бершадського району Вінницької області за актовим записом №07. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, що призвело до того, що на день звернення до суду, вони більше місяця проживають окремо. Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. При цьому вона не чинить перешкод у їх побаченнях із батьком. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 04.06.2006 року, актовий запис №07, що вчинено у Шляхівській сільській раді Бершадського району Вінницької області. В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, з позовної заяви вбачається, що спору з приводу розподілу спільнонажитого майна між ними немає, а діти, за їх спільною домовленістю, після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

04.06.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку кредитної заборгованості у розмірі 14582,68 грн. з яких 12207,41 грн. - заборгованість по кредиту та 2375,27 грн. - проценти за користування кредитом, так як 21.02.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 201/13 про надання останньому кредиту в сумі 14000 грн. під 40% річних, згідно до якого протягом 18 місяців відповідач зобов'язувався виплатити суму кредиту та відсотки. В якості забезпечення кредиту виступала порука [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з якими було укладено договори поруки до договору кредиту № 201/13 від 21.02.2013 року. Відповідно до п.3.3. кредитного договору [PERSON] в період з 21.02.2013 року по 01.03.2014 року мав здійснити 12 виплат на суму 12540,67 грн., з яких: 8388,98 грн. - погашення кредиту, а 4151,69 грн. - погашення процентів за користування кредитом. В порушення вищевказаних умов [PERSON] було здійснено лише 6 виплат загальною сумою 4490 грн. і остання виплата відбулась 29.11.2013 року, в зв'язку з чим на 01.03.2014 року утворилась заборгованість у сумі 14582,68 грн. яку позивач просить стягнути, а також судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила його задовольнити і також пояснила, що останні три місяці жодної виплати в погашення кредиту не було. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, заперечень по суті позову не надали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали та пояснили що вони підписали договори поруки із почуття родинних відносин, але знаходяться в дуже скрутному матеріальному становищі і тому погашати кредит [PERSON] не можуть, а останній їм казав, що весною цього року вже зробив три виплати по 1000 грн. в місяць. Просять прийняти рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 201/13 від 21.02.2013 року ( а.с. 6-7), договорів поруки ( а.с. 8, 10, 12), графіком розрахунків ( а.с. 5) та довідкою заборгованості ( а.с. 4 ) відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України підтверджені позовні вимоги, так як відповідачі хоча і заперечували проти позову, але будь-яких доказів його необґрунтованості не надали, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

04.06.2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 1353 грн. 22 коп., обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач, яка користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 1353 грн. 22 коп. за період з 16.12.2012 по 14.01.2014. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне: за адресою [ADDRESS] проживає відповідач, яка користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER]. Свої обов'язки по сплаті за використану електроенергію [PERSON] виконувала не в повному обсязі, в зв'язку з чим виник борг у сумі 1353 грн. 22 коп. за період з 16.12.2012 по 14.01.2014. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримується розрахункового періоду та не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

04.06.2014р. [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємцем за законом на спадкове майно спадкодавця, та має право на його успадкування. У встановлений законом шестимісячний строк він подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв'язку з відсутністю витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю. Позивач [PERSON], просив розглянути справу за його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Погребищенської міської ради Вінницької області, Чоловський М.Ф., просив провести розгляд даної справи за його відсутності, про що до суду повідомив телефонограмою, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO], [PERSON], свідоцтво про смерть (а.с. 5 ), володів на праві приватної власності житловим будинком та господарськими спорудами розташованих по [ADDRESS], [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті спадкодаця, позивач у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно (а.с. 7). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ч.2 ст.256 ЦПК України, за якою у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.392 ЦК України, згідно з якою власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], набув право приватної власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], [PERSON], як спадкоємець за законом впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подав до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право приватної власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

04.06.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування вказує, що згідно рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 30.03.2006 року, її батьку - [PERSON] належить квартира [ADDRESS], загальною площею 38,2 кв.м., жиловою площею 16,4 кв.м. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцями за законом першої черги є вона, як донька спадкодавця та батько спадкодавця - [PERSON], які у встановлений законом строк звернулися до нотконтори із заявами про прийняття спадщини, але на вказану вище квартиру не отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] помер. [INFO] року. Позивач просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 38,2 кв.м., жиловою площею 16,4 кв.м., як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Належність спадкодавцю квартири, смерть спадкодавця, родинні відносини, прийняття спадщини, підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини регулюються ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки, в даному випадку, [PERSON] є донькою спадкодавця, тобто спадкоємицею першої черги за законом, яка у встановлений законом строк, звернулася до нот контори із заявою про прийняття спадщини, а.с.21, тому вважається такою, що спадщину прийняла. Крім неї, спадкоємцем після смерті [PERSON], померлого [INFO] є батько померлого [PERSON], який прийняв спадщину, але не отримав свідоцтво про право на спадщину, так як помер [INFO],а.с.21. Таким чином, суд вважає, що на квартиру [ADDRESS] відкрилася спадщина, та відповідно до ст.1261 ЦК України слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 38,2 кв.м., жиловою площею 16,4 кв.м., як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] року. На підставі ст.ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved