Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

04.04.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке належало його рідній матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Вишевичі і складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , на неприватизованій земельній ділянці площею 0,18 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] у віці [INFO] померла рідна мати позивача [PERSON] , яка за життя на випадок своєї смерті [INFO] заповіла все своє майно своєму сину [PERSON] (позивачеві). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Вартість зазначеної нерухомості складає 20859,00 грн. Право власності у ДРРП не зареєстровано, правовстановлюючі документи зіпсовані, тому вважаються втраченими. Єдиним спадкоємцем першої черги, який претендує на зазначену спадщину та фактично прийняв спадщину її син [PERSON] , який був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем в спадковому житловому будинку [ADDRESS] , опікувався нею та доглядав до смерті. Батько позивача, він же чоловік спадкодавця, помер [INFO] . Крім того, позивач у визначений законом строк подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Інший житловий будинок по [ADDRESS] спадкодавця заповіла своїй онуці [PERSON] , залишивши заповіт, в якому вона помилково не зазначила саме цей будинок, а зазначила «Все своє майно». Секретар сільської ради, яка посвідчувала вказаний заповіт, ці тонкощі не врахувала. Спір між спадкоємцями щодо розподілу зазначених спадкових житлових будинків відсутній, однак, нотаріус не може, при наявності заповіту, розподілити житлові будинки між спадкоємцями, що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою від 12.07.2019 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків (а.с.29), 18.07.2019 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (а.с.33-36). Ухвалою судді Луньової Д.Ю. від 19.07.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання (а.с.40-41). 04.11.2019 від приватного нотаріуса Камінської Л.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання зазначає, що у відповідності до матеріалів спадкової справи № 264/2018, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , її спадкоємцями, що прийняли спадщину у встановлений законом шестимісячний строк, є : онука [PERSON] , на ім`я якої померла за життя склала заповіт, який був посвідчений секретарем Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області Шевченко І.В. 25.03.2010 за реєстровим № 10, яким заповіла все своє майно внучці [PERSON] ; син [PERSON] , на ім`я якого померла за життя склала заповіт, який був посвідчений секретарем Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області Новиченко С.Л. 19.01.2010 за реєстровим № 4, яким заповіла все своє майно сину [PERSON] . Отже, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 1254 ЦК України, перший заповіт, посвідчений 19.01.2010 на ім`я [PERSON] , був повністю скасований заповідачкою заповітом, який був посвідчений 25.03.2010. Призначення спадкоємця є виключно правом заповідача, а доводи позивача про те, що заповідач в заповіті від 25.03.2010 на ім`я [PERSON] помилково зазначила все своє майно замість будинку в [ADDRESS] , не є обґрунтованими та суперечать нормам чинного законодавства щодо складання заповіту. Спадкоємцем усього майна померлої [PERSON] є її онука [PERSON] у відповідності зі змістом заповіту, посвідченого 25.03.2010 секретарем Вепринської сільської ради за реєстровим № 10. Жодних заяв, повідомлень від [PERSON] щодо наявності підстав обов`язкової частки у спадщину до нотаріуса не надходило. Крім того, відсутність реєстрації права власності за [PERSON] на спадковий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не є підставою вважати документи втраченими, так як архівною складовою Державного реєстру речових прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, який діяв до 31.12.2012 та не є підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій (зокрема рекомендувати спадкоємцю звернутися до суду). Приватний нотаріус Камінська\~Л.В. просить справу розглядати без її участі, а копію рішення направити на її адресу (а.с.52). 14.11.2019 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання позовні вимоги не визнала як безпідставно заявлені, посилаючись на те, що пред`явлений позивачем заповіт [PERSON] від 19.01.2010 не має правового значення для визначення спадкоємця, так як існує інший заповіт спадкодавця [PERSON] від 25.03.2010, яким остання все своє майно заповіла [PERSON] . Посилання позивача на те, що секретар сільської ради, яка складала і посвідчувала заповіт, не прислуховувалася до тонкощів щодо розподілу майна, відповідач вважає голослівними фантазіями позивача. [PERSON] в порядку і строки, визначені законодавством, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того, відповідач [PERSON] заперечує проти зазначеної позивачем обставини втрати правовстановлюючих документів на будинок (жодних доказів на підтвердження вказаної обставини позивач не надав) та не оформлення спадкодавцем права власності на спірний будинок, а також відповідач зазначає про ненадання позивачем до суду постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому вважає звернення до суду з цим позовом безпідставним та надуманим, а тому не підлягає задоволенню. Також звертає увагу суду, що [PERSON] зазначений в позові і як представник позивача, і як третя особа одночасно, залучення позивачем до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] вважає безпідставним та просить суд відмовити у визначенні [PERSON] третьою особою у справі (а.с.60-63). Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019 головуючим суддею у даній справі визначено Сіренко Н.С. (а.с.94), яка ухвалою від 24.01.2020 прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче засідання на 21.04.2020 (а.с.102). 21.04.2020 відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає (а.с.119). Ухвалою від 21.04.2020 виключено третю особу [PERSON] зі складу учасників судового процесу у справі, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 19.05.2020 (а.с.121), проведення якого судом неодноразово відкладалося по причині неявки позивача. 18.06.2020 представник позивача [PERSON] адвокат Бойко В.В. подав до суду заяву про відвід головуючого судді Сіренко Н.С. (а.с.139-141), ухвалою від 19.06.2020 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] [PERSON] про відвід судді, оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість такого відводу (а.с.161-162). 07.08.2020 через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] адвоката Бойка В.В. надійшла заява про відвід судді Сіренко Н.С. (а.с.170-172),\~яку ухвалою від 01.09.2020 залишено без розгляду (а.с.194-195). 16.09.2020 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про перенесення проведення підготовчого засідання (а.с.201-202), ухвалою від 17.09.2020 вказану заяву задоволено, розгляд справи відкладено та роз`яснено представнику позивача, що підготовче провадження у вказаній справі вже закрито ще 21.04.2020, також роз`яснено позивачу та його представнику їх право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних заходів (а.с.206-207). 08.12.2020 до суду надійшла заява про визнання та затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, підписана позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с.220,221-222), разом із заявами зазначених сторін про розгляд справи без їх участі (а.с.223-224,225-226). Ухвалою суду від 08.12.2020 у затвердженні мирової угоди, укладеної між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] та закриття провадження у справі відмовлено, судовий розгляд продовжено (а.с.229). В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.219,227,228,). Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками у свідоцтві про народження від 15.05.1966 серії [NUMBER] записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , батько позивача [PERSON] помер [INFO] в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області (а.с.11), а мати позивача [PERSON] померла [INFO] в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно заповіту від 19.01.2010, посвідченого Новиченко С.Л., секретарем Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4, [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає своєму сину [PERSON] повністю (а.с.9). Після смерті матері позивача [PERSON] відкрилася спадщина на майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,36 га, яка не перебуває в приватній власності. Вказаний будинок належить спадкодавці в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 691/2004 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.55), копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2004 (а.с.13), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.14), витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15), довідкою про наявність (відсутність) зареєстрованого майна від 11.02.2019 № 41 (а.с.16) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.51). Як вбачається із довідки від 10.01.2019, виданої виконкомом Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] , яка померла [INFO] в с.\~Вишевичі Радомишльського району Житомирської області, на час своєї смерті була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.21). В довідці від 10.01.2019, виданій виконкомом Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, зазначено, що [PERSON] з 24.02.2017 зареєстрований і проживає в житловому будинку [ADDRESS] , який належить його матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області, і була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.23). Матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] являється онукою [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.66,67,68,69), та згідно довідки від 05.11.2019, виданої [PERSON] , виконкомом Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, з 30.05.2000 зареєстрована в будинку [ADDRESS] до [INFO] (а.с.72). Як вбачається із копії спадкової справи № 264/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , після смерті останньої до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті баби [INFO] звернулася [PERSON] . В матеріалах спадкової справи знаходиться заповіт, посвідчений 25.03.2010 [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.101). Крім того в спадковій справі наявна заява [PERSON] від 08.11.2018, згідно якої остання відмовляється від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; заява [PERSON] від 30.01.2019 про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] як спадкоємець за заповітом та за законом; 13.02.2019 [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відкликання раніше поданої заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , в цей же день 13.02.2019 [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] на користь її онуки [PERSON] . Предметом спору у цій справі є визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.ст.\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Прийняття спадщини може бути здійснено двома способами: шляхом подачі заяви до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України) та шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3\~ст. 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як визначено в ст. 1234 ЦК України, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до\~ст. 1236 ЦК України\~заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. В\~ст. 1247 ЦК України\~визначені загальні вимоги до форми заповіту. Так, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, визначеними в ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу. Як було встановлено судом, про що зазначено вище, що [PERSON] за життя склала декілька заповітів. Відповідно до\~ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього\~Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, заповіт [PERSON] від 19.01.2010, складений на користь [PERSON] на все майно, скасований заповітом спадкодавця від 25.03.2010. [PERSON] не надано суду доказів того, що він має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Суд також враховує те, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК України), і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю. Згідно з частиною третьою\~статті 13 ЦК України\~не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Звернення до суду з позовом не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення відповідної визначеної правовими нормами процедури оформлення права власності. У відповідності до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем суду не надано жодного доказу та не обґрунтовані ті обставини, на які він посилається в позові. А рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що заявлені позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно являються безпідставними і не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed