Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

03.11.2020 року позивач звернулася в суд з позовом і просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 травня 1999 року /актовий запис № 057445/ відділом реєстрації актів цивільного стану Генгениш с. Джейхун Туркменістан . Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, разом не проживають, миритися не бажає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав. Наявну у справі заяву про згоду на розірвання шлюбу (а.с.35) суд оцінює критично та не враховує при розгляді справи, оскільки вона не дає можливості ідентифікувати особу, яка її направила до суду електронною поштою. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 01 травня 1999 року /актовий запис № 057445/ відділом реєстрації актів цивільного стану Генгениш с.Джейхун Туркменістан між сторонами зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, сторони проживають окремо. Шлюб існує формально, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] » і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved