overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, 23.12.2014 року шлюб розірвано рішенням Дзержинського міського суду Донецької області. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається, дитини страдає хронічними захворюваннями та потребує матеріальної допомоги. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти стягнення аліментів на утримання доньки, але в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі (а.с.5) та мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.4). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 16.03.2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який було розірвано рішенням Краматорського міського суду від 09.08.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, однак, ніякої допомоги не надає. Інших стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Просила розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 5), рішенням про розірвання шлюбу від 09.08.2013 року (а.с. 6), довідкою з місця мешкання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - тобто з 04.02.2015 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1993 року. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу не мають. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Спільно вони не проживають протягом останніх трьох років. Відповідач має іншу фактичну сім'ю. Шлюб просить розірвати, потреби в наданні строку для примирення не вбачає. Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. В наданні строку для примирення не вбачав підстав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 1993 року. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу немає (а.с. 4-5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що з 06.08.2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач з листопада 2014 року з сім'єю не проживає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Час від часу виконував роботи по окремих цивільно-правових угодах, в даний час перебуває на обліку у Глобинському районному центрі зайнятості. У зв'язку з викладеним, позивач прохала стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглядати справи за його відсутності, вказав, що позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, які на даний час сімейні стосунки не підтримують та проживають окремо. Донька знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач позов визнав, що вказує на його спроможність сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Докази про те, що він має інші аліментні зобов'язання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами відсутні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, такими, що підлягають задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі зі [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2014 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.07.2011 року позивач зареєструвала шлюбу з відповідачем у Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 173 (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.01.1985 року Броницькогутянською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області , актовий запис № 1. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та кохання, більше десяти років не проживають разом. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.01.1985 року Броницькогутянською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області , актовий запис № 1 (а.с. 4). Сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе, і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2007 року виконкомом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 25. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати, а дітей залишити на її вихованні. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає у повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.12.2007 року виконкомом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5, 6). Сторони більше разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дітям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також підлягають задоволенню позовні вимоги щодо залишення дітей на вихованні матері. Ч. 1 ст. 161 СК України зазначає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.05.2012 року. Від спільного шлюбу дітей у них немає. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі між ними склалися неприязні стосунки та непереборні протиріччя, внаслідок чого сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливим. Більше ніж півроку вони проживають окремо. Позивач просить також, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]» У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася; від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.05.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу дітей у сторін немає. Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Разом сторони не проживають, шлюбні відносини між ними припинились. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає, що слід відновити дошлюбне прізвище позивача. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

04.02.2015 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить розірвати шлюб із відповідачем. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримав, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 30.08.1996 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу 1-ВЛ №037064, виданим Вільхівською сільською радою Харківського району, Харківської області, актовий запис № 16. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 221559, видане Вільхівською сільською радою Харківського району, Харківської області та [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №037860, видане Вільхівською сільською радою Харківського району, Харківської області. Із тексту позовної заяви і письмових заяв сторін судом встановлено, що сторони не бажають перебувати у шлюбі, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обовязку доказування наявності підстав для розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 112 СК України суд вважає доведеним, що є підстави для розірвання шлюбу, і позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

04.02.2015 року заявник звернулася до суду із заявою про визнання свого батька недієздатним, оскільки він має психічний розлад та потребує стороннього догляду . 17.04.2015 року заявник подав до суду уточнену заяву в якій просив визнати свого батька обмежено дієздатним, оскільки він має психічний розлад, потребує стороннього догляду та над ним необхідно встановити піклування. В судове засідання заявник не з'явився, просив розглянути справу у його відсутності, підтримав подану заяву. Представник заінтересованої особи - орган опіки та піклування Деснянської районної ради у місті Чернігові просив прийняти рішення по даній справі на підставі наявних в справі матеріалів та й відповідності з діючим законодавством. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що у [PERSON], [INFO], має місце органічний розлад особистості із когнітивними порушеннями внаслідок судинного захворювання головного мозку (F07.82 - за Міжнародною Класифікацією хвороб 10 перегляду), наявний психічний розлад цілком не виключає здатність [PERSON], [INFO] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але суттєво обмежує цю здатність. Це підтверджено актом судово-психіатричної експертизи № 160 від 23.03.2015 року. Враховуючи викладене, суд знаходить підстави для обмеження цивільної дієздатності [PERSON] та встановлення над ним піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

04.02.2015 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося з позовом, в якому просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість на загальну суму 8806,83 доларів США, що за курсом Національного банку України від 11.11.2014 року складає 138883,72 грн. та судовий збір у розмірі 1388,84 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 11 квітня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено договір № ABZAAE00004586, згідно умов якого ПАТ «Акцент-Банк» зобов'язалось надати [PERSON] кредит в сумі 2702,61 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі 12,12 % річних від суми кредитної заборгованості. Умови договору порушені позичальником [PERSON], зобов'язання не виконується, кредит не повертається, чим завдано матеріальної шкоди банку. В зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав суду заяву в якій просив слухати справу без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Про причини своєї неявки в засідання відповідач суду не повідомив. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено договір № ABZAAE00004586, згідно умов якого ПАТ «Акцент-Банк» зобов'язалось надати [PERSON] кредит в сумі 2702,61 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі 12,12 % річних від суми кредитної заборгованості. Прийняті на себе зобов'язання ПАТ «Акцент-Банк» виконало, перерахувавши в повному обсязі кошти відповідачу [PERSON] Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, у разі відсутності домовленості сторін - проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, суми кредиту не повернув, відсотків не сплатив. Станом на 11.11.2014 року заборгованість за наданий кредит та по відсотках становить 8806, 23 доларів США - з них 1341,30 доларів США - заборгованість по кредиту, 0,17 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 7030,89 доларів США - заборгованість за пенею, 15,85 доларів США - штраф (фіксована частина), 418,62 доларів США - штраф (процентна складова) Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім того з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати, сплачені при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved