Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

02 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить будинок [ADDRESS] в м.Костянтинівка Донецької області. На час звернення до суду у зазначеному будинку зареєстрований колишній власник будинку [PERSON] та його родичі [PERSON], [PERSON], які з листопада 2017 року за місцем реєстрації не мешкають, їх речі в будинку відсутні, будь-якої участі в утриманні будинку, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймають, відповідно до умов договору купівлі-продажу будинку вони були зобов'язані до 01 березня 2018 року знятися з реєстраційного обліку, проте не зробили цього, місцезнаходження їх позивачу не відоме. Позивач через те, що відповідачі зареєстровані у будинку, змушений нести зайві витрати на утримання будинку, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідачів, які добровільно з реєстрації не знялись, а тому позивач просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] в м.Костянтинівка Костянтинівського району Донецької області. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились без поважних причин, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відзиву не надали, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] в м.Костянтинівка Донецької області на підставі договору купівлі-продажу будинку від 17 листопада 2017 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 1097 (а.с.17), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 104200707 від 17 листопада 2017 року (а.с.16). Факт реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] у зазначеному будинку підтверджується адресними картками (а.с.10), витягом з домової книги (а.с.11-13), відомостями про реєстрацію Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради № вих. 3137/09, № вих.3136/09 ат № вих.3132/09 від 10 вересня 2018 року (а.с.25-33). Згідно з актами перевірки паспортного режиму від 16 та 19 липня 2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON]фактично не проживають у [ADDRESS] з листопада 2017 року, особистих речей та предметів побуту не виявлено (а.с.8-9). Відповідно до п.7 договору купівлі-продажу будинку від 17 листопада 2017 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 1097 (а.с.17), продавець та члени його родини зобов'язались до 01 березня 2018 року знятися з реєстраційного обліку за адресою відчужуваного будинку. У добровільному порядку на виконання умов договору купівлі-продажу відповідачі місце реєстрації не змінили, у зв'язку з чим позивач у справі несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів при оформленні субсидії та позбавлений можливості у випадку необхідності розпорядитися своєю власністю за власним розсудом. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мешкають у будинку [ADDRESS] в м.Костянтинівка Донецької області, факт їх реєстрації в будинку позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо. В порядку ст.141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 294,33 грн. з кожного (а.с.1).

Outcome: approved