Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

03.09.2020 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно, а саме права власності в порядку спадкування за законом в цілому на Житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , який належав померлій [INFO] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на виданого 27.02.1968 року на підставі рішення Кам`янка-Бузького міськвиконкому від 22.01.1968 року і записаного 28.02.1968 в реєстрову книгу за реєстром № 760, а також земельну ділянка загальною площею 3, 3000 га. без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області та належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 022722 виданого 14.04.1997 року та зареєстрованого книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 63. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що [INFO] у віці 80 років померла [PERSON] , яка нього була бабцею, із приводу чого в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 85. [INFO] у віці 64 роки померла [PERSON] , матір Позивача із приводу чого, 05.08.2015 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 73. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої увійшло майно зазначене у позові, яке фактично прийняла, однак юридично не оформила [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує, викладені вимоги підтримує. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 80 років померла [PERSON] , яка для померлої [PERSON] була матірю, із приводу смерті [PERSON] , [INFO] в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 85. Після її смерті відкрилася спадщина, яку відповідно до закону прийняла [PERSON] , оскільки на день відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем та була зареєстрована, що встановлено згідно із записів будинкової книги Як вбачається із свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області 05.05.2015 року, [INFO] у віці 64 роки померла [PERSON] із приводу чого, 05.08.2015 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 73. Судом на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.07.1991 року безспірно встановлено, що померла [PERSON] для позивача [PERSON] є рідною матір`ю За змістом ст. ст. 1217,1218, 1261 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив. Відповідно до ч.3 ст. 1268, ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Той факт, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] підтверджується копією будинкової книги, в якій наявні відмітки про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] . Стаття 1276 ЦК передбачає можливість переходу у спадщину права на прийняття спадщини. Правило, в силу якого відбувається спадкування в тих випадках, коли особа, закликана до спадкування, померла, не встигнувши висловити свою волю на прийняття чи на відмову від прийняття спадщини, має назву спадкової трансмісії. В таких випадках право спадкоємця прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття переходить до його власних спадкоємців. Таким чином, відбувається перехід у спадщину права спадкування. Відповідно до даних будинкової книги на день смерті [PERSON] також постійно проживав та був зареєстрований за адресою по [ADDRESS] , її син Позивач по справі [PERSON] Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦКУ визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року Верховним Судом України зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, і тільки при наявності рішення суду, я як спадкоємець зможу звернутися до державного реєстратора та зареєструвати належне мені право на спадкове майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки у пункті 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що підставою для державної реєстрації права та їх обтяжень є рішення судів, що набрали законної сили. Оскільки правовстановлюючі документи на спірний будинок та земельну ділянку у позивача відсутні, то право позивача на спірне майно підлягають захисту виключно судом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних, поданим відповідно до вимог цього ЦПК України в межах заявлених ними вимог. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Таким чином, на підставі встановлених обставин, а також оцінених доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved