Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

02.07.2016р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її батькові [PERSON], який помер 29.09.2015 року належало будинковолодіння по вул.Садовій, 89 в с.Раденичі Мостиського району Львівської області. Зазначає, що батько за життя своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями за законом вказаної спадщини, окрім неї, є її (позивачки) мати [PERSON] та рідні брати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проте такі у встановлений законом строк від своїх часток у спадщині відмовились та на спадкове майно [PERSON] не претендують. Вказує, що після смерті батька [PERSON] спадщину прийняла, так як своєчасно звернулася в нотаріальну контору із заявою про її прийняття. Однак, у зв'язку з тим, що на будинковолодіння немає правовстановлюючих документів, позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати документ про право власності на таке. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею (позивачкою) право власності на зазначене будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивачка в судове засідання не зявилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Раденицької сільської ради Мостиського району в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, а надіслали заяви, в яких зазначили, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог позивачки, так як на спірне спадкове майно не претендують, та просять розглянути справу за їх відсутності. Треті особи [PERSON] і [PERSON] були своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявилися і не повідомили про причини своїх неявок, а також не надіслали клопотань про відкладення розгляду справи. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, а надіслав копію спадкової справи за №186/2016, заведеної після смерті [PERSON], який помер 29.09.2015 року. Представник третьої особи Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій вказав, що вирішення спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає частковому задоволенню з таких міркувань. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Судом встановлено, що будинковолодіння по вул.Садовій, 89 в с.Раденичі Мостиського району Львівської області відносилося до суспільної групи «робітничий двір». Таке збудовано у 1970 році подружжям [PERSON] ([PERSON] та [PERSON]) за час їхнього подружнього життя і, відповідно, було обєктом права їх спільної сумісної власності. Частка кожного з них як співвласника складала відповідно по 1/2 ідеальній частині такого. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку ( доходу). 29.09.2015 року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] [PERSON] [PERSON] за життя своїм майном не розпорядився. До складу спадкового майна, що залишилось після його смерті, входила 1/2 частина спірного будинковолодіння, що належала йому як співвласнику у спільній сумісній власності подружжя. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом вказаної спадщини є дружина спадкодавця - [PERSON], третя особа у справі, а також діти спадкодавця: позивачка [PERSON]О та [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], треті особи у справі. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину (1/2 частину спірного будинковолодіння), яка відкрилася внаслідок смерті її батька [PERSON], так як у визначений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про її прийняття. У ст.1269 ЦК України зазначається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкодавцем особисто. Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], діти спадкодавця, і [PERSON] (дружина спадкодавця) відмовились від належних їм часток у спадщині в користь позивачки [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи за №186/2016. Частиною 2 ст.1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] не може в позасудовому порядку оформити право власності на частку (1/2) спірного будинковолодіння, оскільки на таке відсутній правовстановлюючий документ. Вказані обставини підтверджуються: заявою позивачки; заявою представника відповідача Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області; заявою представника третьої особи Мостиської РДА Львівської області; заявами третіх осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією спадкової справи №186/2016, заведеної після смерті [PERSON]; копією свідоцтва про народження та паспорта позивачки; довідкою з КП «Мостиське РБТІ»; довідками з Раденицької сільської ради Мостиського району. Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року ) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивачки на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування за законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.59-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України. Своїми процесуальними правами позивачка [PERSON] розпорядилася на власний розсуд. У відповідності до положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.. Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстав для визнання за позивачкою [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] права власності на спірне будинковолодіння в цілому немає, оскільки такий не був власником зазначеного будинковолодіння в цілому, а лише його 1/2 частини, бо інша (1/2) частина цього ж будинковолодіння належить [PERSON], дружині спадкодавця, як майно спільної сумісної власності подружжя, а тому позовні вимоги\~підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed