Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

03 лютого 2020 року Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4749 гривень 59 копійок, інфляційні в сумі 50 гривень 74 копійки, 3% річних в сумі 785 гривень 89 копійок\~ та сплачений судовий збір в сумі 2012 гривні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» (позивач) надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач забезпечує надання відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст.ст. 10, 11 Закону «Про житлово-комунальні послуги», нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими у встановленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Статтями 67-68 Житлового кодексу України, абз. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні здійснювати оплату за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. Відповідач своєчасно та в повному обсязі не здійснює оплату наданих позивачем послуг, внаслідок чого за період з 01 січня 2014 року по 01 січня 2020 року утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення на загальну суму 4749 гривень 59 копійок. Відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем на суму заборгованості, що виникла за відповідачем, нараховано інфляційні в сумі 50 гривень 74 копійки та 3% річних в сумі 785 гривень 89 копійок. В зв`язку з тим, що відповідачем протягом тривалого часу не здійснювалось\~\~ погашення заборгованості за надані позивачем послуги, КП «Черкасиводоканал» звернулось до Соснівького районного суду міста Черкаси про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних. 17 грудня 2019 року Соснівським районним судом міста Черкаси винесено судовий наказ по справі № 712/14005/19 (2-н/712/1250/19), ухвалою суду від 28 грудня 2019 року вказаний судовий наказ скасовано, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача - Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради Зелтіньш Ю.Ю. у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує, уточнила розрахунок заявлених позовних вимог з урахуванням зави відповідача про застосування строку позовної давності та повідомила, що сума боргу за послуги з водопостачання та водовідведення відповідача за період з лютого 2017 року по січень 2020 року становить 3135 гривень 15 копійок, інфляційні нарахування 19 гривень 73 копійки та 3% річних 269 гривень 31 копійка. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності, в якій просить застосувати загальний строк позовної давності до суми боргу, застосувати спеціальний строк позовної давності для стягнення неустойки\~ (штрафу, пені) відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення боргу за водопостачання та водовідведення за період, який перевищує строк позовної давності. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин не з`явився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви суду не надав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена у заяві про розгляд справи без її участі, позицію відповідача, яка викладена в заяві про застосування строку позовної давності,\~ дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України,\~ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, відповідач - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20 січня 2006 року (а.с. 12). Відповідно до\~ статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Статтею 13 цього Закону передбачено, що залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій\~\~\~ 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач таких послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1968 від 19 вересня 2019 року встановлені тарифи на послуги водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Черкасиводоканал» згідно копії розпорядження від 28 серпня 2019 року (а.с. 6). З моменту надання позивачем послуг по забезпеченню відповідача водопостачанням та водовідведенням відповідно до\~ ст. 11 ЦК України, згідно\~ Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 526, 530\~ ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином\~ у встановлений термін. Згідно «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Державного комітету по житловому комунальному господарству № 65 від 01.07.1994 р., оплата за водопостачання та водовідведення власниками квартир (будинків), наймачами, повнолітніми членами сім`ї вноситься за надані послуги не пізніше 10 числа кожного місяця. Відповіач відзиву на позовну заяву суду не надав. Надіслав до суду заяву про застосування строку позовної давності від 02 червня 2020 року,\~ в якій зазначив, що за адресою [ADDRESS] фактично не проживає з 2006 року та послуги з водопостачання\~ не отримує. Договірні відносини з позивачем відсутні, докази фактичного отримання відповідачем послуг позивачем суду не надані. За весь період існування заборгованості відповідач особисто не вносив жодних оплат за послуги з водопостачання та водовідведення, не доручав іншим особам здійснення оплат від його імені. Надходження коштів\~ на рахунок позивача є стягненням боргу за виконавчим документом за минулий період, а тому\~ не може вважатись належним доказом оплати послуг у спірному періоді. Доказів на підтвердження викладених в заяві обставин\~ позивачем не надано. При цьому, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів звернення останнього до позивача з претензіями щодо неналежної якості житлово-комунальних послуг, доказів відмови відповідача від отримання послуг водопостачання та водовідведення та невиконання чи неналежного виконання\~ позивачем обов`язку з надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2018 року у справі № 711/11424/15-ц, провадження 61-3500св18 «Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.» Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до заяви представника КП «Черкасиводоканал» - Зелтіньш Ю.Ю. від 02 червня 2020 року та долученої до вказаної заяви копії розрахунку штрафних санкцій за прострочення розрахунків за послуги централізованого водопостачання та водовідведення\~ за особовим рахунком № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , в зв`язку з неоплатою [PERSON] комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, заборгованість останнього за період з лютого 2017 року по січень 2020року\~ становить 3135 гривень 15 копійок. КП «Черкасиводоканал» 03 лютого 2020 року звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за водовідведення та водопостачання з останнього за період з 01 січня 2014 року по 01 січня 2020 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, але оплату за них в повному обсязі не здійснив, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Враховуючи, що відповідач до винесення рішення звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності, необхідно застосувати загальну позовну давність тривалістю у три роки\~ при здійсненні розрахунку суми заборгованості відповідача за користування послугами водовідведення та водопостачання. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за вказаний період, який перевірений судом, з урахуванням строку позовної давності на момент звернення позивачем з позовом, сума заборгованості [PERSON] за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 01 січня 2020 року становить 3135 гривень 15 копійок. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01 лютого 2017 року по 01 січня 2020 року, інфляційні нарахування станом на 01 січня 2020 року становлять 19 гривень 73 копійки, розмір 3 % річних від простроченої суми складає 269 гривень 31 копійку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №16999 від 30 січня 2020 року позивачем - Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, при зверненні з позовною заявою до Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] боргу за водопостачання та водовідведення сплачено судовий збір у сумі 1909 гривень 90 копійок (а.с. 1). Крім того, згідно копії платіжного доручення № 15315 від 16 жовтня 2019 року, заявником - Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] \~ боргу за водопостачання та водовідведення сплачено судовий збір в сумі 192 гривні 10 копійок. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2019 року скасовано судовий наказ від 17 грудня 2019 року по справі № 712/14005/19 про стягнення з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованості за водопостачання та водовідведення. Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Таким чином, Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за розгляд позовної заяви до [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення сплачено судовий збір у загальній сумі 2102 гривні. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають задоволенню частково, відповідно до вимог ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених\~ позовних вимог. Так, 3424 гривні 19 копійок (вимоги позивача, які підлягають задоволенню) відповідає 61,3 % від заявленої ціни позову 5586 гривень 22 копійки, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що в грошовому еквіваленті становить 1288 гривень 53 копійки (61,3% від суми 2102 гривні\~ дорівнює 1288 гривень 53 копійки). На підставі викладеного, згідно ст.ст. 64,67,68, 162 ЖК України, ст.ст.7-10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, веруючись ст. 625 ЦК України,

Outcome: partial