Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

03.06.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання чотирьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем було зареєстровано шлюб 17.12.1999, від якого мають чотирьох спільних дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO] Відповідач з ними не мешкає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.20). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.17). Причини його неявки суду не відомі. Тому, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.12.1999 (а.с.11). Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.11), сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8), доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9), та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.10), батьками яких вони являються. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з засад справедливості, добросовісності, розумності, враховує обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved