Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

02.10.2014р. представник позивача Чумак О.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 06.11.2008 року між Львівською філією №1 Кредитної спілки «Орізон» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір за №81 на суму 5 000 грн. під 42 % річних терміном на 12 місяців із плановим кінцевим терміном повернення кредитних коштів - 06.11.2009 року. Вказує, що відповідач, отримавши кредитні кошти, здійснив лише одну проплату на користь позивача у розмірі 550 грн. З огляду на наведене, 16.11.2009р. позивачем було прийняте рішення про зупинення нарахування відсотків за користування кредитом та вирішено звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором від 06.11.2008р. Зазначає, що 24.12.2009р. Личаківським районним судом м.Львова винесено судовий наказ про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості в сумі 6471, 14 грн. Даний судовий наказ був на виконанні з 26.02.2010р. по 07.02.2012р. Покликається на те, що відповідач протягом досить тривалого періоду часу сплачував заборгованість перед позивачем на виконання згаданого судового наказу, у зв'язку з чим кредитним комітетом кредитної спілки «Орізон» прийнято рішення про відновлення нарахування відсотків за користування кредитом з 01.03.2011р. по 07.02.2012р. та за цей період відповідачу як позичальнику нараховано такі на загальну суму 857,36 грн. Вважає, що з огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання перед позивачем, такий зобов'язаний сплатити заборгованість з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, а розрахунок боргу за ст.625 ЦК України становить 958,70 грн., з них: 712,15 грн. - витрати від інфляції, 246,55 грн. - 3% річних. Стверджує, що станом на 26.08.2014р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 1816,06 грн., з яких: 857,36 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 01.03.2011р. по 07.02.2012р.; 958,70 грн. - індекс інфляції та три проценти річних. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 1816,06 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, а надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.11.2008року між Львівською філією №1 Кредитної спілки «Орізон» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір за №81. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 5 000 грн. під 42 % річних на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник, відповідач по справі, зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених Договором. Термін дії договору 12 місяців. Відповідачем не виконувалися належним чином зобов'язання за вказаним кредитним договором. Личаківським районним судом м.Львова 24.12.2009р. у справі №2н-6565/09 винесено судовий наказ про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості по договору в сумі 6471, 14 грн. Вказане рішення звернуто до виконання та примусове виконання такого тривало в період з 26.02.2010р. по 07.02.2012р. У зв'язку з тим, що станом на 01.03.2011р. судове рішення не було виконане відповідачем в повному об'ємі, а такий продовжував користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тобто позивачеві по справі, Кредитним комітетом КС «Орізон» прийнято рішення відновити нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом у розмірі 42 % річних. Згідно зі ст.ст.1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, визначені у договорі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 509 цього Кодексу встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Таким чином, судовий наказ Личаківського районного суду м.Львова від 24.12.2009р., який добровільно не виконувався боржником - відповідачем по справі, не припинив правовідносин між сторонами договору, не звільнив боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання і не позбавив кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України та умовами кредитного договору. За змістом ч.2 ст.625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак, суд приходить до висновку, що кредитна спілка вправі була нарахувати відповідачеві за період з 01.03.2011р. по 07.02.2012р. плату за користування наданим йому кредитом у розмірі, що передбачений п.3.1 Кредитного договору (42 % річних). Отже, нараховані за рішенням кредитного комітету та відповідно до умов Договору між сторонами проценти в сумі 857,36 грн. підлягають стягненню з відповідача, який порушив свої зобов'язання перед кредитодавцем, що узгоджується зі змістом ст.625 ЦК України. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 958,70 грн. - як індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, то суд вважає, що дані вимоги також підлягають до задоволення, на що звертає увагу судів Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.17 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved