Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

02.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення порядку користування нежитловим приміщенням перукарні в будинку №140 по вул. Г. Пухова в м. Чернігові. Виділити в своє користування чоловічий зал, площею 12,7 кв.м., позначений на плані «2» та підсобне приміщення, площею 4,5 кв.м., позначене на плані «4», виділити [PERSON] в користування жіночий зал, площею 17,4 кв.м., позначений на плані «3». Манікюрний зал площею 8,6 кв.м., позначений на плані «6»,\~тамбур, площею 2,9 кв.м., позначений на плані «1», коридор, площею 4,1 кв.м., позначений на плані «5», вбиральню, площею 1,0 кв.м., позначену на плані «7», побутову кімнату, площею 2,5 кв.м., позначену на плані «8» та лоджію, площею 1,8 кв.м., позначену на плані «І» залишити в спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 03 серпня 2015 року приміщення перукарні № 140 по вул. Генерала Пухова в м. Чернігові було визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та що за нею та відповідачем визнано право власності по ? частині приміщення перукарні № 140 по вул. Генерала Пухова в м. Чернігові. У звязку з тим, що між сторонами відсутня згода щодо порядку користування приміщенням перукарні, а також відсутні шляхи її досягнення, оскільки відповідач перешкоджає їй у здійсненні права власності, зокрема у здійснення права користування, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач до суду подав зустрічний позов, в якому просить припинити право власності на 1/2 частину приміщення перукарні по вулиці Г.Пухова будинок №140, в місті Чернігові, яке належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та визнати за ним право власності на 1/2 частину приміщення перукарні по вулиці Г.Пухова будинок №140, в місті Чернігові, яка належить [PERSON] Відповідач також просить компенсувати [PERSON] дійсну вартість 1/2 частини приміщення перукарні по вулиці Г.Пухова будинок №140, в місті Чернігові в розмірі 168666 грн. 00 коп. за рахунок коштів, які знаходяться на депозитному рахунку Деснянського районного суду міста Чернігова (отримувач коштів ТУ ДСА України у Чернігівській області код 26295412 рахунок № 37315006001170, призначення платежу - внесення коштів на депозитний рахунок Деснянського районного суду [PERSON] на користь [PERSON]М.). Одночасно, відповідач вважає, первісний позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки приміщення перукарні не можна поділити без втрати його цільового призначення, в разі виділу в користування [PERSON] чоловічий зал площею 12,7 м2 та підсобне приміщення площею 4,5 м2 , а йому жіночій зал площею 17,4м2, залишивши інші приміщення в загальному користуванні, виробничі та допоміжні приміщення перукарні не будуть відповідати вимогам СН 245-71, СНиП П-80-75, ДСанПіН 2.2.2.022-99, а також вимогам пожежної безпеки. Крім того, в разі виділу в користування [PERSON] зазначених вище приміщень, порушаться умови договору оренди №3533 від 18 травня 2009 року укладеного між відповідачем та Чернігівською міською радою для експлуатації приміщень перукарні, тому вважає, що право власності [PERSON] на частку у спільному майні може бути припинено. Також зазначив, що згідно звіту незалежної оцінки №143\\12\\015 від 16.12.2015 року здійсненої суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] ринкова вартість 1/2 частини приміщення перукарні складає 168666,00грн. Вбачає, що припинення права власності [PERSON] на 1/2 частку у спільному майні, не завдасть істотної шкоди її інтересам з урахуванням того, що приміщення перукарні є неподільним, спільне користування та володіння майном є неможливим, дійсна вартість 1/2 частини компенсована шляхом попереднього внесення позивачем на депозитний рахунок суду суму в розмірі 168666 грн. 00 коп. дійсної вартості 1/2 частки майна. [PERSON] та її представники в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. [PERSON] та його представники позов не визнали і просили відмовити в його задоволенні, а зустрічний позов просили задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення, встановивши обставини і визначивши відповідно до них правовідносини прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2015 року задоволено позов [PERSON] про поділ майна подружжя і визнано за нею право власності на 1/2 частину приміщення перукарні в будинку по вул. Г.Пухова, будинок №140 в місті Чернігові. За [PERSON] також визнано право власності на 1/2 частину цього приміщення. Згідно договору купівлі продажу від 19.11.2002 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Відповідно до архітектурно-планувального завдання №32 від 30.01.2003 року, виданого на підставі Рішення виконкому № 14 від 22.01.2003 року та заяви замовника ([PERSON]К.) на розробку архітектурно-планувального завдання № 294 від 31.01.2003 року дозволено реконструкцію приміщення квартири [ADDRESS] під перукарню з облаштуванням окремого виходу. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13296672 від 22.01.2007 року нежитлове приміщення по вул. Г.Пухова, будинок №140, м. Чернігів належить на праві приватної власності [PERSON] Відповідно до договору оренди земельної ділянки №3533 від 18.05.2009 року Чернігівська міська рада надала, а [PERSON] прийняв в строкове платне користування земельну ділянку в м. Чернігові для експлуатації приміщення перукарні по вул. Пухова, 140 площею 0,0010 га. Згідно зі ст.ст.\~10,11 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 58 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. \~\~\~\~\~\~\~\~ Виходячи з приписів\~статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1\~статті 60 ЦПК України\~вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу, якою визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частинами 3,4\~статті 212 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997\~р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі (\~постанова Верховного Суду України від 3 квітня 2013 р. у справі № 6-12цс13). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 365 ЦК України право особи на частку в спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності певних умов. Згідно зі ст. 365 ЦК право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка незначна і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном неможливе; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Із змісту зазначеної норми закону випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якої з передбачених\~статтею 365 ЦК України\~підстави, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Складової, як згода на отримання компенсації, положеннями ч. 1 ст. 365 ЦК України не передбачено. Відповідно до звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості № 143/12/015, замовником якого є [PERSON], вартість 1/2 частки приміщення перукарні станом на 16.12.2015 року становить 168666 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 31.12.2015 року за клопотанням представника позивача у справі було призначено судову експертизу на вирішення якої було поставлене таке питання: яка ринкова вартість 1/2 частини нежитлового приміщення перукарні за адресою: м. Чернігів, вул. Генерала Пухова, 140. Згідно висновку експерта № С-24 від 29.01.2016 року вартість 1/2 частини нежитлового приміщення перукарні за адресою: м. Чернігів, вул. Генерала Пухова, 140 розрахована порівняльним підходом за ринковими цінами на момент проведення експертизи становить 221751 грн. 00 коп. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № ЧК-523 від 30.12.2015 року, наданого на замовлення [PERSON] щодо визначення варіантів розподілу приміщення перукарні по вул. Г.Пухова, будинок №140, м. Чернігів, ідеальні частки співвласників в одиницях площі становлять по 27,75 кв.м, а в одиницях вартості становлять по 804389,5 грн. та запропоновано два варіанти поділу, проте суд не приймає до уваги посилання позивача на вказаний висновок експертного дослідження, оскільки він не є належним доказом, проте за клопотанням представника [PERSON] 31.12.2015 року по справі було призначено судову експертизу з визначенням ринкової вартості приміщення. Ухвалою суду від 19.02.2016 року за клопотанням представника відповідача у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої було поставлене таке питання: чи можливо виділити 1/2 частку нежитлового приміщення перукарні за адресою: м. Чернігів, вул. Генерала Пухова, 140 в окреме ізольоване приміщення перукарні в існуючому об»ємно-планувальному рішенні у відповідності з діючими вимогами нормативних документів? [PERSON] так, то надати відповідні варіанти виділу? Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 09-16С від 01.04.2016 року встановлено, що виділити 1/2 частину нежитлового приміщення перукарні за адресою: м. Чернігів, вул. Г.Пухова, 140 в окреме ізольоване приміщення перукарні в існуючому обємно планувальному рішенні у відповідності з діючими вимогами нормативних документів неможливо. Для здійснення виділу частки потрібно розділити приміщення перукарні на дві окремі перукарні в яких згідно вимог ДБН та ДСН площа залу на одне два робочих місця повинна бути не менш 15,0 квадратних метра з мінімальним набором допоміжних приміщень: санвузол, кімната відпочинку та прийняття їжи, комора та інші підсобні приміщення. Площа санвузлу повинна бути не менше 2,0 кв.м., зал очікування не менше 7,5 кв.м., приміщення кладової 1,5 кв.м. на одного робочого ( при двох робочих 3,0 квадратних метра), кімната персоналу 0,75 кв.м. на одного робочого (при двох робочих 1,5 кв.м.). Площа 1/2 частини приміщень перукарні складає 27,75 кв.м., що не відповідає мінімально допустимої площі 29,0 кв.м., площа залу не відповідає мінімально допустимої площі 15,0 кв.м., площа санвузла 1,0 кв.м. не відповідає мінімально допустимої площі 2,0 кв.м., кімната персоналу повинна бути в кожній окремій частині не менше1,5 кв.м., тобто 3,0 кв.м., а в наявності 2,5 кв.м., кладова повинна бути в кожній окремій перукарні площею не менш 3,0 кв.м., тобто 6,0 квадратних метра, а в наявності 4,5 кв.м. З огляду на що, для влаштування двох окремих перукарень з мінімальним набором допоміжних приміщень не вистачає загальної площі та площі по окремим приміщенням. Окрім цього, спірне приміщення розташоване на першому поверсі дев'ятиповерхового панельного житлового будинку, а тому несучі стіни в панельних будинках є основними опорами всього будинку і на них спирається всі міжповерхові перекриття та покрівля будинку, внаслідок знесення такої стіни, або будь якої зміни, змінюється її несуча здатність та розподіл навантаження, що приводить до значних змін несучої здатності всього будинку. Окрім цього, при облаштування двох окремих перукарень виникає потрібність облаштовувати другий санвузол, тобто утворити додаткове приміщення, та як наслідок прокласти додаткові інженерні мережі. Прокладання яких, враховуючи об'ємно планувальне рішення по стояках багатоквартирного житлового будинку є обмеженим. Відповідно до листа Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради № 01-09/907 від 20.04.2016 року відсутня можливість реконструкції приміщення перукарні по вул. Г.Пухова, 140 з розподілом приміщень та улаштуванням другого входу. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 10, 11) [PERSON] здійснює діяльність по наданню послуг перукарнями та салонами краси за адресою [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] здійснює діяльність по наданню послуг перукарнями та салонами краси за адресою м. Чернігів, вул. Джерельна, 45. Відповідно до архітектурного-планувального завдання №32 від 07.02.2003 року, санітарного паспорту на перукарню «Каприз» по вул. Пухова, 140 в м. Чернігові замовником переобладнання вказаного приміщення є [PERSON] Також [PERSON] відповідно до трудових договорів між працівником і фізичною особою (а.с. 91-96) надає місце роботи для фізичних осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], по вул. Пухова, 140 для надання перукарських послуг. Відповідно до наданих висновків про результати перевірки за зверненнями [PERSON] до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області вбачається існування неприязних стосунків, що призводить до неможливості користування приміщенням по вул. Пухова, 140 в м. Чернігові між [PERSON] та [PERSON], яке знаходиться у спільній частковій власності (а.с. 107-109). Згідно договору купівлі-продажу від 04.02.2016 року (а.с. 139, 140) [PERSON] продала приміщення перукарні, що знаходиться по вул. Червоногвардійська, 4 та після відчуження вказаного обєкту 19.02.2016 року зареєструвала свою діяльність по наданню послуг перукарнями та салонами краси по вул. Пухова, 140 в м. Чернігові (а.с. 141), проте суд не приймає до уваги вказані докази, оскільки [PERSON] в ході розгляду справи здійснила відчуження перукарні та перереєструвала свою діяльність і таким чином, як наслідок, припинення права власності на часту в спільному майні будь-якої істотної шкоди інтересам останньої не завдасть. Також [PERSON] не надала суду беззаперечних доказів щодо здійснення підприємницької діяльності по вул. Пухова, 140 в м. Чернігові, а надане повідомлення про прийнятті працівника на роботу з 16.03.2016 року не свідчить про проведення своєї діяльності саме по наданню послуг перукарнями та салонами краси по вул. Пухова, 140 в м. Чернігові. Відповідно до меморіального ордеру № 01 від 22.12.2015 року [PERSON] вніс на депозитний рахунок Деснянського районного суду 168666 грн. 00 коп. та відповідно до меморіального ордеру № 31 від 19.02.2016 року [PERSON] додатково вніс на депозитний рахунок 53085 грн. 00 коп. Згідно висновку експерта № С-24 від 29.01.2016 року вартість 1/2 частини нежитлового приміщення перукарні за адресою: м. Чернігів, вул. Генерала Пухова, 140 розрахована порівняльним підходом за ринковими цінами на момент проведення експертизи становить 221751 грн. 00 коп. Оскільки реальний виділ частки [PERSON] неможливий, спільне користування неможливе внаслідок неприязних стосунків, враховуючи вищевикладене та оцінивши кожен доказ окремо та в сукупності суд дійшов висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1686 грн. 67 коп. у повернення сплаченого судового збору та витрат за проведення судової експертизи в розмірі 2160 грн. 00 коп.. Також підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави судові витрати в розмірі 530 грн. 48 коп.

Outcome: approved