overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

03.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 03.06.1992 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 751. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливо. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Крім того зазначив, що він має іншу сім`ю. Представник позивача - адвокат Коваленко М.В. в судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.06.1992 року, про що є актовий запис № 751 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с. 4), між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Частиною 1 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 ЦПК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 ЦПК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

03.09.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 20 вересня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, про що є актовий запис № 180, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають з грудня 2018 року. Вважає, що сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які залишаються проживати з позивачем. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 року, актовий запис № 180 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають з грудня 2018. Вважає, що сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які залишаються проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

03.09.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Сторони втратили повагу один до одного та почуття любові. Сторони вже рік як не проживають разом, шлюбні відносини між ними припинені. Збереження шлюбу, на думку позивача, не можливе. Ухвалою судді від 16.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 06.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 10.11.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 361, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київської області, актовий запис № 47. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

03.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 24.12.2003 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В позові зазначив, що ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено з 2016 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Спору з приводу поділу спільного майна немає. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову (а.с. 22). Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у зв`язку із визнанням позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 24.12.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 3). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

03.09.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1894. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 28.11.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, сімейні цінності та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства.На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживанн припинено з серпня 2017 року, шлюб формальний. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу без його участі . Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

03.09.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 30.08.2012 року уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований виконкомом Раневицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №5. У даному шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не скалось через різноманітність поглядів на сімейне життя та сімейні обов`язки, в наслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На даний час фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть та протягом одного року спільно не проживають, а тому вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, у зв`язку з чим просить суд позов задовольнити. 04.09.2019 року направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 17.09.2019 року. 04.09.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 30.09.2019 року. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримала та просить його задоволити, відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім`я [PERSON] припинила своє існування, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

03.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що позивач та відповідач 16.11.1991 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачем та відповідачем почуття взаємної поваги та любові а також взаємопорозуміння. Позивач вважає, що подальше збереження сім?ї не можливе, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 16.11.1991 року, про що 16.11.1991 року зроблено відповідний актовий запис № 32, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.11.1991 року (а.с.4). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », що відповідає приписам ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

03.09.2019 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що 26 вересня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались. Причиною розладу в сім`ї стали різні характери та погляди на життя, в наслідок чого протягом останнього року вони проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою неможливе, просила суд розірвати їх шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, у якій просила суд розірвати шлюб укладений з відповідачем та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі поспіль будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання двічі поспіль у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив Оскільки в даній справі одночасно існують усі умови передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд постановив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 вересня 2014 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області ( актовий запис № 503). Як вбачається з матеріалів справи, в сім`ї склались ненормальні стосунки. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, в наслідок чого протягом останнього року сторони проживають окремо. В заяві надісланої до суду позивачка просила суд розірвати шлюб укладений з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

03.09.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.02.2015 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , від якого в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, внаслідок чого втратили почуття поваги та кохання один до одного. Стверджує, що спільне господарство між ними не ведеться, спільне проживання припинено, подальше подружнє життя стало неможливим та суперечить її інтересам. У судове засідання сторони не з`явились, подали до суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши подані заяви та матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. 28 лютого 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис за №88, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 28 лютого 2015 року (а.с.15). Від шлюбу\~мають малолітню\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.16). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з особистими поясненнями позивача та письмовим клопотанням відповідача можливості примирення подружжя не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до позову позивач вимогу про стягнення судових витрат не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

03.09.2020 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивач проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі в будинку [ADDRESS] , який належить відповідачу. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, постійні сварки привели до втрати взаєморозуміння, та поваги один до одного, спроби позивачки налагодити відносини з відповідачем не дали позитивного результату. В грудні 2019 року вони припинили подружнє життя і ведення спільного господарства, після чого її чоловік виїхав з постійного місця проживання. Позивач більше з відповідачем не спілкувалась і його місце проживання їй невідомо, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає недоцільним, так як шлюб суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 24 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.24-25). У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представником позивача до суду направлена заява з клопотанням розглянути справи без участі позивача та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2019 року у Приморському районному у місті Одесі відділі цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис №1537, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). За змістом позовної заяви та доданих документів, подружжя спільних неповнолітніх дітей не має. Як стверджує позивач, сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Заперечень щодо вказаних позивачем обставин відповідачем подано не було. Внаслідок зазначених у позові обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом позову, судові витрати позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved