Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

03.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просив суд постановити рішення яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 130000 та моральну шкоду в розмірі 100000 грн, посилаючись на те, що 16.02.2017 року за адресою м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, навпроти будинку №75, відбулась Дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та велосипеду «Cannondale CAAD 10» під керуванням [PERSON] , внаслідок чого, водій велосипеду [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2020 року по справі №520/2050/19 (провадження №1-кп/947/476/20), обвинуваченого [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження середньої та легкої ступені тяжкості, завдано збитків його майну, а також витрачено значна сума коштів на лікування та відновлення. Проте, відповідач добровільно не бажає відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою і Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду у судове засідання. Відповідач [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали на адресу його реєстрації, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України\~за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що 16.02.2017 року за адресою м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, навпроти будинку №75, відбулась Дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та велосипеду «Cannondale CAAD 10» під керуванням [PERSON] , внаслідок чого, водій велосипеду [PERSON] отримав тілесні ушкодження. В подальшому, у зв`язку із вказаними обставинами 17.02.2017 року було відкрито кримінальне провадження №12017161480000405 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та визнано [PERSON] потерпілим. В ході досудового розслідування відповідача [PERSON] було визнано обвинуваченим, та направлено обвинувальний акт до Київського районного суду м. Одеси. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2020 року по справі №520/2050/19 (провадження №1-кп/947/476/20), обвинуваченого [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Разом з цим, під час судового провадження з розгляду матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого [PERSON] , потерпілим [PERSON] було пред`явлено цивільний позов в межах кримінального провадження про стягнення з обвинуваченого [PERSON] матеріальної та моральної шкоди завданої останнім в наслідок ДТП. яке відбулось 16.02.2017 року. Однак, зазначений цивільний позов [PERSON] було залишено без розгляду у зв`язку із закриттям кримінального провадження, та роз`яснено [PERSON] право на звернення до суду із таким позовом в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами\~ст. 1166 ЦК України, необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи (неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії); наявність шкоди (під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки\~ст. 22 ЦК України); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Відповідно до ч. 2\~ст. 1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). В обґрунтування позову позивач зазначає, що внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження середньої та легкої ступені тяжкості, вказане також підтверджується висновком експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», Зокрема, внаслідок ДТП, [PERSON] отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої ключиці, садина 2, 3 пальців лівої кісті, синці правої гомілки та області правого гомілково-ступневого суглоба. Проблема, яка виникла в результаті перелому правої ключиці призвела до того, що [PERSON] вимушений був провести оперативне втручання, з метою попередження майбутніх вивихів плеча, що підтверджується договором про надання медичних послуг № 352/12 від 17.12.2018 року. Вартість лікування на суму 30600 грн підтверджується договором про надання медичних послуг № 352/12 від 17.12.2018 року та копією квитанції № 204854 від 17.12.2018 року. Також в матеріалах справи наявна квитанція № 0.0.1213966070.1 від 17.12.2018 року за консультацію лікаря ортопеда на 300 грн. Крім того, в наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, велосипед марки «Соnnоndale СААD 10», який є власністю [PERSON] було пошкоджено, та згідно з Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості матеріальної шкоди викликаної ушкодженням майна [PERSON] в наслідок ДТП не підлягає відновленню. Відповідно до вказаного звіту, вартість велосипеду «Connondale CAAD 10» становить 36 259 гривень 00 коп. Окрім того за проведення оцінки завданого збитку позивачем було сплачено 1600 (одна тисяча шістсот) грн, що підтверджується копією квитанції з прибуткового касового ордера від 14.03.2019 року. Інші витрати на лікування придбання лікарських засобів, терапію, підтримання стану здоров`я, відновлення після операції, білети до м. Чернівці не підтверджені ніякими доказами, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити. Виходячи з вищезазначеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що [PERSON] надано суду належні та достатні докази того, що була заподіяна матеріальна шкода на суму 68759 грн., а тому позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 100000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За приписом ч. 3\~ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Верховний суд у своїй Постанові від 20 лютого 2018 року по справі №303/4076/15-к, згідно з чинним законодавством моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Окрім того, Верховний суд у своїй Постанові від 25 серпня 2020 року по справі №372/3192/18 підкреслив, що сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В результаті дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] зазнав й моральної шкоди, яка визначена у ст. 23 ЦК України, та яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а саме: нанесеними [PERSON] , тілесними ушкодженнями, які віднесені до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило довгострокове відновлення (понад 21 день) після операції, що позбавило [PERSON] можливості фізично розвиватись, проходити практичні заняття у навчальному закладі, та можливості самостійно задовольняти свої навіть дрібні побутові потреби. Як зазначає позивач, кожного дня після ДТП, він відчував біль та значний дискомфорт в області правого плеча та правої ключиці. Травма правої ключиці та правого плеча позбавила можливості [PERSON] задовольняти свої потреби без сторонньої допомоги, що щоразу завдавало йому значних страждань та морально пригнічувало його. Важливо зазначити також й те, що для відновлення більш-менш нормального тану здоров`я та повернення [PERSON] можливості нормально функціонувати (але не досконало) правою рукою, [PERSON] змушений був пройти через біль та страждання, які він зазнавав під час проведення операції та у післяопераційний період. Постійні болі в області правого плеча та правої ключиці позбавили [PERSON] відпочинку, спокою, та щоразу завдавали йому фізичних страждань. Таким чином, [PERSON] отримав тілесні ушкодження з подальшими негативними наслідками, які спричинили йому болі та страждання, через ситуацію, у якій він не винен, а саме, через дії водія автомобіля «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] , а саме відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Зі слів позивача він займався велоспортом, та мав на меті розвиватися у даному виді спорту. Однак, внаслідок травми правого плеча та правої ключиці, він назавжди позбавлений можливості займатись велоспортом, та будь-яким фізичним спортом на рівні зі своїми однолітками, оскільки така травма повністю виключає будь-які навантаження на праву руку, плече та ключицю. Також, тривожний стан [PERSON] в момент зіткнення з транспортним засобом [PERSON] відзначились на його душевному стані, яке на сьогоднішній день відображається у боязні користуватись велосипедом, вільно пересуватись на ньому по вулиці. Таким чином, під час судового розгляду, судом встановлена наявність завданої моральної шкоди\~\~ [PERSON] , яка полягала у моральних та фізичних стражданнях оскільки, внаслідок вчиненого\~\~відповідачем кримінального правопорушення, у позивача довгий час був порушений звичний для нього устрій життя, він змушений був лікуватися та нервувати, оскільки в результаті злочинних дій відповідача,\~ позивач поніс непередбачувані матеріальні витрати на лікування та зазнав фізичних страждань. Окрім того, позивачем надано довідку № 04.05/01-1.В від 04.05.2020 року, що позивач працює на судні іноземного судноплавника «HYUNDAI HONOUR» з 22 квітня 2020 року на посаді машинного кадета. 03.09.2020 року на судні під час виконання покладений на нього обов`язків, знов вивихнув плече, та був висаджений з судна для подальшої госпіталізації, що підтверджується наданою копією Бланку медичного екіпажу від 03.09.2020. З огляду на зазначене та обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу є безсумнівним, її наслідками є душевні страждання позивача спричинені внаслідок злочинних дій відповідача та перенесених ним у зв`язку з цим травм та страждань. Суд, зважаючи на ушкодження здоров`я [PERSON] внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, яке є невеликої тяжкості, що призвело до вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача внаслідок неправомірних дій відповідача, враховуючи час та зусилля, які були необхідні для відновлення попереднього стану, беручи до уваги глибину фізичних та душевних страждань, тривалу характер немайнових втрат позивача у зв`язку з відновленням його фізичного та психологічного здоров`я, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50000 грн., оскільки визначена судом сума відшкодування відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань, розміру погіршення здібностей позивача, ступень тяжкості завданих потерпілому тілесних ушкоджень, а також - принципам розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачкою не було надано до суду доказів на підтвердження обґрунтування наявності моральної шкоди у більшому розмірі. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, за наведених вище обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 1187,59 грн. від сплати яких позивач\~\~при подачі позову був звільнений на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial