Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

02 лютого 2017 року позивач звернувся до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17 серпня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та життєві цінності, була втрата можливості будувати свої відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент позивач проживає окремо від дружини, спільного господарства подружжя не веде, на думку позивача строк на примирення не виправить стан шлюбних відносин, спроби примирення між подружжям в минулому не принесли жодних результатів. Від шлюбу подружжя дітей не має, майнових претензій сторони одна до одної не мають. На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем (а.с. 1,2). Позивач в судовому засіданні, яке проводилося в режимі відео конференції, пояснив, що прилетівши з Америки відповідачка захотіла з ним розлучитися, у нього з квартири де залишалася відповідачка на час його відсутності зникли гроші та деякі документи. Шлюбіні відносини припинені з 29 серпня 2016 року. Просить розірвати вказаний шлюб. Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулося в режимі відео конференції, пояснив, що позов підтримує просить задовольнити. Відповідачка та представник відповідачки в судове засідання не зявилися, про день та час розгляд справи повідомлялись. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Судом встановлено, що з 17 серпня 2016 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] ( до шлюбу Коростильова) Ю.В. перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу виданим повторно серії І-БК №338821 від 23 листопада 2016 року, актовий запис 2014 (а.с.5). Також судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами розірвані 29 серпня 2016 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача, зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved