Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 березня 2003 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вирівської сільської ради Білопільського району та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Спадщину після смерті батька своєчасно прийняла її мати [PERSON], яка за станом свого здоровя та через похилий вік не мала змоги приїздити до нотаріуса та інших організацій задля оформлення спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка, у звязку з чим вона 15 вересня 2015 року надала [PERSON] довіреність на оформлення своїх спадкових прав. Однак, 17 січня 2016 року [PERSON] померла. Не знаючи, що його довіритель [PERSON] померла, [PERSON] 10 лютого 2016 року отримав на її імя в Улянівській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала на праві власності батьку. Таким чином, після смерті матері відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,97 га, розташовану на території Вирівської сільської ради Білопільського району. За свого життя мати заповіту не складала, єдиним її спадкоємцем першої черги є вона, її донька. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області їй визначено додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] З метою оформлення спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у звязку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Улянівською держнотконторою 10 лютого 2016 року, отримала уповноважена особа за довіреністю [PERSON], який не повідомив нотаріуса про те, що його довіритель [PERSON] померла. Посилаючись на викладені обставини, позивач звернулася з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, останній направив клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Вирівської сільської ради Білопільського району у судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують. Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання також не зявилася, надіслала листа про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області в судове засідання також не зявився, начальник відділу [PERSON] надіслав суду листа про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 1961 року народилася позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище якої [PERSON]) [PERSON], батьками якої в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та шлюб позивача, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а. с. 18-20). 23 березня 2003 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 2,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вирівської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №042022 від 21 липня 1999 року (а. с. 9). Відповідно до довідки виконкому Вирівської сільської ради Білопільського району від 24 січня 2017 року №208 [PERSON], який помер 23 березня 2003 року, до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] разом з дружиною [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Вирівської сільської ради не посвідчувався та не реєструвався (а. с. 10). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в порядку, визначеному ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер 23 березня 2003 року, своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка шляхом вступу в управління спадковим майном. Задля оформлення своїх спадкових прав після смерті чоловіка [PERSON] своєю довіреністю, посвідченою секретарем виконкому Вирівської сільської ради 15 вересня 2015 року та зареєстрованою в реєстрі за №155, уповноважила [PERSON] представляти її інтереси при оформленні спадщини після смерті чоловіка (а. с. 13). Як вбачається з копії спадкової справи, 16 вересня 2015 року [PERSON], діючи по довіреності від [PERSON], звернувся до Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району з заявою щодо прийняття його довірителькою [PERSON] спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] (а. с. 59). 10 лютого 2016 року державний нотаріус Улянівської державної нотаріальної контори [PERSON] видала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №98, відповідно до якого [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] успадкувала належну йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №042022 земельну ділянку площею 2,7926 га, розташовану на території Вирівської сільської ради Білопільського району (а. с. 66). Однак, до дня видачі вказаного свідоцтва, а саме 17 січня 2016 року, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 2,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вирівської сільської ради, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №042469 від 21 липня 1999 року, а також на земельну ділянку, яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка, однак за життя свідоцтва про право на спадщину не отримала (а. с. 9, 16). Відповідно до довідки виконкому Вирівської сільської ради Білопільського району від 15 липня 2016 року №1197 [PERSON] до дня смерті була зареєстрована в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 17). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 06 грудня 2016 року, [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 17 січня 2016 року, тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили (а. с. 41). Як вбачається з копії спадкової справи, 06 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 17 січня 2016 року (а. с. 39). Постановою приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] від 24 лютого 2017 року представнику [PERSON] по довіреності [PERSON] відмовлено у видачі на імя його довірительки свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яку [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], оскільки свідоцтво, видане 10 лютого 2016 року Улянівською державною нотаріальною конторою на імя [PERSON] щодо успадкування нею після смерті її чоловіка вказаної земельної ділянки, було отримано уповноваженою [PERSON] особою по довіреності [PERSON] після її смерті, який не повідомив про смерть своєї довірительки (а. с. 24). Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 3 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється зі смертю особи, яка видала довіреність. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність. Таким чином, у звязку з тим, що свідоцтво про право на спадщину у виді земельної ділянки, яка на праві власності належала [PERSON], було видане на імя його дружини [PERSON] вже після її смерті, позивач по справі не може оформити своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку у позасудовому порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до п.п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 2,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved