Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

02.07.2019 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають спільну доньку, яка проживає з позивачем. Позивач власними силами намагається матеріально забезпечити дитину, відповідач від виконання свого обов`язку по утриманню доньки ухиляється. На момент звернення до суду згоди між сторонами по справі щодо способу виконання відповідачем свого обов`язку з утримання дитини не досягнуто. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відстуність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відстуність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановлено, що 20.09.1997 року виконавчим комітетом Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 17, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.06.2019 року Первомайським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції України у Миколаївській області. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 10.01.2014 року виконавчим комітетом Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, згідно якого сторони по справі є батьками дитини. Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки на момент пред`явлення позову не надає. При цьому суд виходить з того, що обов`язок по доказуванню надання допомоги на дитину держава покладає в такій категорії справ саме на відповідача, який жодних доказів надання такої допомоги суду не надав, а тому суд вважає, що відповідач належним чином свої батьківські обов`язки в цій частині не виконує, у зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із вказаної диспозиції статті суд в будь-якому випадку повинен встановити мінімальний розмір аліментів на дитини у відсотках від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, останній такий розмір аліментів визнав повністю, що є підставою для задоволення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, можливість утримання неповнолітньої доньки позивачем, яка також зобов`язана утримувати останню відповідно до ст.180 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Даний розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін з огляду на проживання та утримання дітей саме позивачем. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, з урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved