Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

03.07.2018 року [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] з вимогою збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 30.07.2010 року, справа №2-4004/2010, на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з 500 гривень на 1500 гривень на дитину щомісячно. Позивач свої вимоги мотивує тим, що рішенням Кілійського районного суду від 30.07.2012 року, справа №2-4004/2010 присуджено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли, дитина потребує хорошого харчування, одяг, орг.техніку, а також потрібні заняття англійської мови. Позивач, отримуючи заробітну плату на рівні мінімальної не може в повній мірі забезпечити потреби дитини. Ухвалою судді від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. 12.10.2018 року від відповідача [PERSON] на адресу Кілійського районного суду Одеської області надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що між сторонами дійсно існували шлюбні відносини та від них є син [PERSON], [INFO]. Рішенням Кілійського районного суду від 30.07.2010 року по справі 2-4004/10 присуджено аліменти на утримання сина. Позивач отримала у суді виконавчий лист та пред'явила його до виконання лише у 2018 році, що призвело до виникнення заборгованості по аліментам за минулі роки, яку він змущений сплачувати щомісячно, у розмірі 1600-1700 гривень. З моменту винесення рішення Кілійським районним судом від 30.07.2010 року по справі №2-4004/10 до моменту подання позивачкою позову про збільшення розміру аліментів, відбулися зміни обставини, а саме: у відповідача з'явилась нова сім'я, перед якою він також несе обовязок утримання, забезпечення, піклування, також після розірвання шлюбу з позивачкою його матеріальний стан не покращився. У вихованні дитини відповідач приймає активну участь: проводить багато часу з дитиною, цікавиться його особистим життям. Відповідач купував зимовий одяг, весняний та одяг який потрібний до учбового періоду, що підтверджується закупівельними чеками. Відповідач зазначає, що позивачкою не зазначена інформація щодо її доходів та майнового стану тощо. Таким чином відповідач просить задовольнити вимоги позивачки частково, а саме збільшити аліменти на утримання сина з 500 гривень на 1000 гривень щомісячно. 24.10.2018 року від позивачки до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що відповідач не бере до уваги, що потреби дитини не закінчуються покупкою одягу, а також потрібні кошти на щоденний проїзд дитини на міському транспорті, кишенькові кошти, витрати на канцелярію, комунальні послуги, а також кошти на продукти харчування, в тому числі солодощі, які останнім часом подорожчали. Позивач також надала довідку про доходи та зазначає, що сама не може забезпечити усім необхідним дитину, тому розмір 1500 гривень буде пропорційно рівним між сторонами. 31.10.2018 року відповідач надав до канцелярії суду заперечення, відповідно до якого не згоден з аргументами викладеними позивачкою у відповіді на відзив, а саме: він приймаю участь у забезпеченні дитини, також купував одяг на протязі року та купував канцелярію , яка необхідна дитини для учбового періоду. На період знаходження дитини у відповідача він купую дитини всілякі солодощі та іграшки, але не вважаю це предметом для розподілу витрат на дитину у відмінності від позивачки. Відповідно до довідки відповідача про доходи позивач щомісячно отримую аліменти в сумі 1600-1700 грн., тобто виходячи з цього позивачка особистих коштів не витрачає на утримання дитини. Тобто, рівності по утриманню дитини не має. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено\~у ст.\~78\~ЦПК України\~\~суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст.\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: На підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 30.07.2010 року (справа №2-4004/2010) з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення позивача з позовом 15.06.2010 року, і до досягнення дитиною повноліття. 08.12.2008 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що складений відповідний актовий запис №21, складений Лісківською сільською радою Кілійського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №145673, видане виконкомом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області 17.12.2008 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] 22.08.2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON], про що 22.08.2017 року Кілійським районним відділлом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, складено відповідний актовий запис №117, прізвище після державної реєстрації шлюбу Булала. Згідно довідки про доходи, виданої [PERSON] він працює водієм автотранспортних засобів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЕСКАДОР» та загальна сума доходу за період з березня 2017 року по вересень 2018 року за винятком аліментів становить 68523,30 грн. Аліментів сплачено з травня 2018 року по вересень 2018 року 8500 гривень. З чеків від 31.08.2017 року та 05.12.2017 року вбачається, що [PERSON] купував сину речі на загальну суму 4350,00 гривень. 04.11.2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис №162, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 306265, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 04.11.2017 року. Згідно довідки, виданої [PERSON], вона працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЕКОТАУН ГРУП» з 01.06.2016 року та займає посаду продавець-консультант з виконанням обовязків касира. Дохід за період з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року склав 44632,22 гривні. Відповідно до \~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Також, при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд має з'ясувати наявність обставин, передбачених як ч.1\~ст.192 СК України, так і ч. 1\~ст. 182 СК України. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи те, що позивач звернулась до виконавчої служби лише в травні 2018 року, що спричинило виникнення заборгованості зі сплати аліментів у відповідача, яку він справно сплачує та матеріальне становище обох сторін суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ч.\~1,2\~ст.\~141\~ЦПК України\~\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~звільнено від\~сплати судових\~витрат,\~з другої\~сторони стягуються\~судові витрати\~на користь\~осіб,\~які їх\~понесли,\~пропорційно до\~задоволеної чи\~відхиленої частини\~вимог,\~а інша\~частина компенсується\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України.\~Якщо обидві\~сторони звільнені\~від оплати\~судових витрат,\~вони компенсуються\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], судовий збір\~ в розмірі 704 гривень 80 копійок в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial