Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~03 серпня 2010 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] \~був укладений\~договір №\~б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 11 березня 2020 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 24367,41 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 12881,96 грн. в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 12881,96 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 4964,19 грн., нараховано пені 4884,72 грн, нараховано комісії 0,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1136,54 грн. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 серпня 2010 року в розмірі 24367,41 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі ст.1054 ЦК України, між позивачем та відповідачкою [PERSON] 03 серпня 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленного кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 11 березня 2020 року виникла заборгованість за тілом кредиту 12881,96 грн. в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредиту 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 12881,96 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн, заборгованість за простроченими відсотками 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 4964,19 грн., нараховано пені 4884,72 грн, нараховано комісії 0,00 грн., всього загальна сума заборгованості склала 22730,87 гривень. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею)\~ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Правовий висновок викладено в постанові ВСУ від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача\~ штрафних санкцій, а саме: штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу 1136,54 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають, оскільки\~ покладення на відповідача подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і теж саме порушення договірного зобов`язання не відповідає вимогам ст.61 Конституції України. Розподіл судових витрат суд вважає за необхідне провести відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial