overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

03 березня 2014 року в селі Юровщина Полонського району відповідач купив у [PERSON] коня вартістю 7 000 грн. Наступного дня позивач виявив, що кінь хворий і викликав ветлікаря, який діагностував у тварини хронічне захворювання органів дихання. На оплату послуг лікаря ним було витрачено 975 грн. Після цього відповідач звернувся до продавця тварини з вимогою повернення тварини з компенсацією його вартості, на що останній погодився. 15 березня 2014 року [PERSON], приїхав до [PERSON], де забрав тварину з обов'язком повернення грошових коштів після продажу коня. 21 квітня 2014 року [PERSON], надав [PERSON], розписку в якій визнав борг в сумі 7 200 грн., і зобов'язався повернути його до 28 квітня 2014 року. В встановлений термін відповідач борг не повернув. А тому, враховуючи вищенаведені обставини позивач звертається до суду з проханням постановити рішення про стягнення з [PERSON] на його користь 7 000 грн., вартості коня, 975 грн., витрат на лікування тварини, 200 грн., транспортних витрат, 243,60 грн., судового збору, а всього 8 418,60 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], подав до суду заяву у якій справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій вказує, що він позов визнає повністю і просить справу розглядати в його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнав повністю і не заперечує проти нього, то суд вважає за доцільне не досліджувати докази надані позивачем до позовної заяви і приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

03 березня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 26 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, згідно актового запису № 18. Від спільного шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач працює та має регулярний дохід, однак в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, діти знаходяться на повному утриманні позивачки, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Тому позивач була змушена звернутися до суду, прохала стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, в якій вимоги підтримала, мотивувала тими ж обставинами, прохала розглянути справу без її участі. /а.с.14/ Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в зазначеному розмірі, прохав розглянути справу без його участі. /а.с.13/ Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Згідно копій свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. /а.с. 6, 7/. Згідно довідки організаційного відділу Шосткинської міської ради №2051 від 17.12.2014 року, [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою [ADDRESS] разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні./а.с.8/ Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вказане, та визнання відповідачем позову, що не суперечить вимогам закону та не порушує права інших осіб, позов підлягає задоволенню. Позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, тому на підставі ст. 88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

03 березня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 02.03.2014р. о 15 год. 38 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 02.03.2014р. о 15 год. 38 хв. гр. [PERSON]. був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свiрiна С.Н. КЗ «ДСШМД»ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний,стурбований.Висловлює маячнi iдеї вiдносин, отруєння, збитку на адресу жiнки, наніс їй вісім ножових поранень. Гр. [PERSON] було поставлено попереднiй дiагноз- органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

03 березня 2014 року КП «Макіївтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію у сумі 5117,43 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до житлового законодавства України відповідач зобов'язався щомісячно вносити плату за відпущену теплову енергію, однак за період з 01 квітня 2011 року по 01 лютого 2014 року він має заборгованість в розмірі 5117,43 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача КП «Макіївтепломережа» - Анісімова І.В., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суду не надані докази про поважну причини неявки відповідача у судове засідання, а тому, у відповідності до ст.224 ЦПК України, а також зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними доказами і прийняти заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги теплопостачання. Згідно з вимогами ст. ст. 11, 526 ЦК України, п.п. 33, 36 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ №630 від 21липня 2005 року між КП «Макіївтепломережа» і відповідачем виникли цивільні права та обов'язки. В зв'язку з цим позивач зобов'язаний надавати послуги теплопостачання, а абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати за надані послуги. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до чинного законодавства відповідач зобов'язаний щомісячно вносити плату за відпущену теплову енергію. Однак за період з 01 квітня 2011 року по 01 лютого 2014 року він має заборгованість в розмірі 5117,43 грн., тому вказана заборгованість підлягають стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., з огляду на що на користь позивача з відповідача ця сума підлягає стягненню в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі ст. ст. 11, 509,526 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

03 березня 2014 року КП «Макіївтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію у сумі 5169,51 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначивши, що відповідач є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до житлового законодавства України відповідач зобов'язався щомісячно вносити плату за відпущену теплову енергію, однак за період з 01 жовтня 2003 року по 01 травня 2011 року він має заборгованість в розмірі 5169,51 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача КП «Макіївтепломережа» - Анісімова І.В., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Суду не надані докази про поважну причини неявки відповідача у судове засідання, а тому, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, а також зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними доказами і прийняти заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги теплопостачання. Згідно з вимогами ст. ст. 11, 526 ЦК України, п.п. 33, 36 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року між КП «Макіївтепломережа» і відповідачем виникли цивільні права та обов'язки. В зв'язку з цим позивач зобов'язаний надавати послуги теплопостачання, а абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати за надані послуги. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до чинного законодавства відповідач зобов'язаний щомісячно вносити плату за відпущену теплову енергію. Однак за період з 01 жовтня 2003 року по 01 травня 2011 року вона має заборгованість в розмірі 5169,51 грн., тому вказана заборгованість підлягають стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., з огляду на що на користь позивача з відповідача ця сума підлягає стягненню в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі ст. ст. 11, 509,526 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

03 березня 2014 року Орган опіки та піклування Овідіопольської РДА Одеської області звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на користь піклувальника дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів її місячного заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Представник позивача, Драганенко О.Ф., у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], у судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що [PERSON], дідусь неповнолітнього, повністю його забезпечує матеріально. Суд, дослідивши матеріали по справі, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Овідіопольської РДА Одеської області підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.01.2014 року по цивільній справі №509/5816/13-ц було позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] Протягом тривалого часу малолітній [PERSON] проживає разом із своїм дідусем, [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Дідусь повністю взяв на себе обов'язки піклувальника, забезпечує неповнолітнього матеріально та піклується про нього. 27 червня 2013 року батько неповнолітнього [PERSON], [PERSON], загинув, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області від 01 липня 2013 року за актовим записом №453. Згідно до ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних родичів, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, повно та всебічно дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, приймаючи до уваги пояснення сторін, враховуючи обов'язок батьків щодо утримання дітей та необхідність у матеріальному забезпеченні неповнолітнього [PERSON], вважає за доцільне позовні вимоги позивача задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] на користь його піклувальника до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

03 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 1995 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року шлюбні стосунки припинені, сумісне господарство не ведеться. Їх сімейне життя не склалося через постійні образи, сварки, бійки. Крім того, відповідач вживає спиртні напої, після чого веде себе неадекватно. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб, заливши їй прізвище, яке було обрано нею під час держдавної реєстрації шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив задовольнити позов. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 28 квітня 1995 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 8. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.3). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

03 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 10.08.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від [INFO], актовий запис № 05 (а.с.3). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

03 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі -250 грн., щомісяця, з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2002 року. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утримані позивачки. Сторони проживають окремо. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення та виховання дитини, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків. Позивач [PERSON] позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв'язку з чим, змушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву відповідно до якої уточнила заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в сумі 500 грн. щомісяця, з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, які представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] з 15 жовтня 2002 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 15 (а.с.6). Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до довідки Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 190 від 28.02.2014 року дитина проживає разом із [PERSON] (а.с. 4). Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 183 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України сума платежу по аліментам за один місяць в розмірі 350 грн., підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved