Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

04.09.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із уточненою позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року по справі № 191/293/15-ц з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 26 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що догляд за дітьми, їхнє харчування та лікування потребує значних матеріальних коштів, її грошей на це не вистачає. Окрім того, з моменту постановлення рішення Синельниківського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року відбулись зміни в законодавстві України, тому 700 грн. на місяць є менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в зв'язку із чим вважає наявність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів у сумі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, просить суд збільшити розмір аліментів стягнутих за рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року по справі № 191/293/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Дніпропетровська, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином, була повідомлена про день, час і місце розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеним обставинам у позовній заяві. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі просить їх задовольнити. Додатково зазначив, що збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, тому коштів, які сплачує відповідач на утримання дитини, на її розвиток та утримання не достатньо. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вважає, що достатньо буде коштів на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача [PERSON] підтримав позицію відповідача, вважає, що 1 000 гривень буде достатньою на утримання дитини, оскільки з відповідача ще стягуються аліменти на дитину від попереднього шлюбу, а також на його утриманні знаходиться хворий батько. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 січня 2011 року виконавчим комітетом Мар'ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області батьками [PERSON] [INFO] зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 26 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 5,6). Відповідно до довідки виданої Первомайським старостинським округом № 1 Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 27.08.2018 року дитина [PERSON], 0901.2011 року народження проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.8) З копії виконавчого листа виданого 27.10.2008 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська вбачається, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 36-38). В обґрунтування своїх заперечень на позовні вимоги, відповідач [PERSON] надав суду довідку Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 467, згідно якої встановлено, що [PERSON], проживає разом з батьком [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS], за яким здійснює догляд та надає йому матеріальну допомогу ( а.с.25) Окрім того, суд бере до уваги надані відповідачем документи, а саме: копію свідоцтва про народження [PERSON], довідку КЗ «Синельниківська ЦРЛ» Дніпропетровської обласної ради від 19.12.2018 року, пенсійне посвідчення № [NUMBER], медичні обстеження [PERSON], виписки із медичної картки хворого №2806, відповідно до яких, батько відповідача [PERSON] 1952 р.н. є пенсіонером, має діагноз захворювання - Атеросклероз сосудів нижніх кінцівок, потребує постійного медичного обстеження та лікування (а.с.26-35). Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 січня 2019 року у розмірі 2 027 грн., з 1 липня - 2 118 грн., з 1 грудня - 2 218 грн. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», встановлено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації як грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Статтею180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, в тому числі в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.06.2017 року, внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема до статті 182 СК України, частину другу якої викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати на утримання дитини, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи вищевикладені обставини, матеріальне становище позивача і відповідача, беручи до уваги, що на утриманні останнього знаходиться хворий батько, та відповідно до виконавчого листа відповідач сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються із відповідача [PERSON], з твердої грошової суми 700 грн. до 1500 грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Сторонам роз'яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, оскільки в силу п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд також присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн.,80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial