Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

03 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані за місцем проживання дочка позивача [PERSON], [INFO], та онука позивача [PERSON], [INFO]. З 2013 року, дочка з онукою у вищезазначеній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, їх особистих речей у квартирі немає і взагалі квартирою вони не цікавляться, добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідачі не знімаються. Просить визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням - квартирою № 90 у будинку № 45-В по вулиці Володимирська у місті Рубіжне Луганської області (а.с. 3-5). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.11.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 23). 23 жовтня 2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшли від третьої особи письмові пояснення до позовної заяви, згідно яких Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області не заперечує щодо визнання малолітньої [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (.с. 32). В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 34). Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали. Відповідачам були надіслані виклики в судові засідання за адресою, відповідно відомостей загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, які були повернуті на адресу суду з поміткою «через не запит» (а.с. 38). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобовязані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник третьої особи Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі (а.с. 30). Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, відсутності заяви відповідачів про розгляд справи без їх участі, неповідомлення відповідачів про причини неявки до суду, відсутність відзивів відповідачів на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна - а.с. 14, копія технічного паспорту на квартиру а.с. 12-13). Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 19334 від 28.09.2018 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] як власник, [PERSON] як дружина власника, [PERSON] як донька власника та [PERSON] - як онука власника (а.с. 15). З копії акту про встановлення фактичного місця проживання від 01.0.2018 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], але фактично [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають (а.с. 16). З пояснень\~Служби у\~справах дітей Рубіжанської міської\~ради Луганської області від 23.10.2018 № 846 вбачається, що Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради ознайомилась з матеріалами цивільної справи Рубіжанського міського суду Луганської області № 425/3019/18 та враховуючи, що права та інтереси дитини не порушуються, не заперечує щодо визнання малолітньої [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (а.с. 32). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірній квартирі як член сімї власника - позивача, відсутній у квартирі без поважної причини з 2014 року, тобто більше року, а тому є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі 1409 гривень 60 копійок, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved