Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

03 лютого 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину спільного майна. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 08 серпня 1981 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. В період шлюбу з відповідачем вступили до кооперативу та ними, в 1991 році було повністю виплачено кошти за квартиру в ЖБК «Світанок 48» за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 11069 руб. 04 коп. СРСР. Джерелом коштів для сплати внесків були спільні кошти подружжя. В 2004 році шлюб між сторонами було розірвано. Приймаючи до уваги, що сплата коштів за квартири відбувалась за спільні сімейні кошти та в період зареєстрованого шлюбу позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з»явилась, суду надала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її присутності. Позов підтримує та просила задовольнити його в повному обсязі. проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справ повідомлялась належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивачів, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, оцінюючі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємопов'язаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до виписки з рішення Саксаганського районного суду позивач та відповідач по справі розірвали шлюб 20 січня 2004 року, який було зареєстровано 08 серпня 1981 року. Відповідно довідки виданої ЖБК «Світанок -48» № 77 від 01.12.2013 року. [PERSON] є членом житлово-будівельного кооперативу з 1990 року. Пайовий внесок в розмірі 11069 руб. 04 коп. за квартир « [ADDRESS] сплачений в повному обсязі, останній платіж - 01.11.1991 року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 22.11.1991 р. домоволодіння за адресою [ADDRESS] зареєстроване за відповідачем [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» право власності на кооперативну квартиру набувають тільки член ЖБК та члени його сім'ї, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, надану їм у користування. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про власність», яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартири є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не встановлено письмовою угодою сторін. Відповідно до п. 11 б постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Відповідно до ст. 22 КпШС України майно набуте подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння користування та розпорядження майном Частиною 1 ст. 60 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Приймаючи до уваги, що сторонами по справі, в період зареєстрованого шлюбу, за спільні сімейні кошти було виплачено пай за квартиру [ADDRESS], в якому обидві сторони були членами житлово - будівельного кооперативу, суд доходить до висновку, що спірне майне є їх спільною сумісною власністю, та за позивачкою може бути визнано право власності на ? частину спірної квартири.

Outcome: approved