Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

04.11.2014р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 08.09.2001р. уклав з відповідачкою шлюб. Від спільного життя мають дитину [PERSON],[INFO].. Останнім часом стосунки з відповідачкою погіршились. Постійно виникають сварки з приводу використання доходу сім'ї, участі у вихованні дитини. Зазначені обставини змусили з квітня 2014р. проживати окремо. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачкою, що і стало причиною звернення до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, та просив його задовольнити. Пояснив, що подружні стосунки припинилися, сім місяців з відповідачкою проживають окремо, він проживає з іншою жінкою, але надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідачка в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала, посилалася на те, що спочатку слід поділити спільне майно подружжя та визначити розмір аліментів, а потім розлучатися. Їй відомо, що позивач проживає з іншою жінкою. Підтвердила, що позивач надає матеріальну допомогу дитині у розмірі 3000,00грн. щомісячно. На даний час вона звернулась до суду з позовними заявами про поділ майна та стягнення аліментів. На наданні строку на примирення не наполягала. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 08 вересня 2001р. зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 223, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 08.09.2001р.(а.с.7) Сторони від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO].,що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 27.03.2003р.(а.с.6) Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Судом встановлено та визнається сторонами, що вони протягом останніх семи місяців не проживають разом, подружні стосунки між сторонами припинені, позивач проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім'ї. Частинами 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також те, що сім'я [PERSON] розпалася, подружні стосунки між сторонами припинені і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, а розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу, та не припиняє обов'язку батька приймати участь в утриманні дитини, тобто, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved