Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

03 січня 2018 року [PERSON] звернулася до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2008 року по [INFO] . В обгрунтування заяви посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, право на майновий пай. Заявник запевняє, що вона постійно проживала з [PERSON] на день смерті, а тому є її спадкоємицею четвертої черги за законом та такою, що спадщину прийняла в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Однак оскільки заявник була зареєстрована за іншою адресою, встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю можливо лише в судовому порядку. Встановлення даних фактів необхідно заявнику для оформлення спадкових прав. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10.01.2018р. вказану справу передано за підсудністю до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. 07.02.2018р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області відкрито провадження у даній справі. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали з підстав, викладених у ній. Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні не скористались. Нотаріус звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, заперечень не висловила. Суд, заслухавши заявника, її представника, свідків, дослідивши інші докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] /а.с. 6/. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 28.11.2017р. за адресою: [ADDRESS] , по день смерті [INFO] проживала [PERSON] та разом з нею мешкала та вела спільне господарство [PERSON] /а.с.8/. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради від 31.01.2014р., витрати на поховання [PERSON] , яка померла [INFO] , понесла [PERSON] /а.с. 7/ За доводами заяви [PERSON] , хоча й зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.5 (зворотній бік)/, проте у період з 2008 року по день смерті [PERSON] [INFO] постійно проживала разом останньою за адресою: [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (сусідка померлої) та [PERSON] (син заявника), кожен окремо, суду повідомили, що з вересня 2008 року заявник проживала разом з [PERSON] (яка була її хрещеною матір`ю) у м. Новгород-Сіверський, вони вели спільне господарство, тримали свійських тварин (кіз, кур, тощо). Заявник доглядала за [PERSON] , яка в силу свого похилого віку потребувала стороннього догляду, а коли та померла, заявник займалась її похованням. При цьому, свідок [PERSON] пояснила, що окрім заявника, інших близьких померла не мала. Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За життя [PERSON] заповіту не складала. Згідно зі ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В свою чергу, згідно з ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У п. 21 вищевказаної постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Заявник та [PERSON] на момент смерті останньої були зареєстровані за різними адресами, проте з досліджених вище документів та показів свідків вбачається, що заявник з вересня 2008 року до дня смерті спадковдавця постійно проживала з [PERSON] за однією адресою, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто були однією сім`єю. Будь-яких сумнівів з цього приводу у суду немає. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду: вони підтверджують факти, які заявник просить встановити. Як вбачається з інформації, наданої приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області Шик А.Л. /а.с. 23/ після смерті [INFO]. [PERSON] спадкова справа не заводилась. Заявник, будучи спадкоємицею четвертої черги за законом після [PERSON] , позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права, через відсутність доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення фактів проживання заявника з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини і на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому спір про встановлення данних фактів відсутній. Беручи до уваги, що судом достовірно встановлено, що [PERSON] постійно проживала однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , з вересня 2008 року по [INFO] та позбавлена можливості оформити спадщину як спадкоємець за законом, та чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення цих юридичних фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, але частково, з огляду на те, що період їх спільного проживання підтверджений показами свідків лише з вересня 2008 року по [INFO]. (день смерті спадкодавця), а не цілий 2008 рік як вказувала заявник. На підставі викладеного та

Outcome: partial