Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

04.11.2019р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві, позивач посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/3000/17 від 12.04.2017 з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання доньки, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24.04.2017. Відповідач сплачував аліменти у встановленому розмірі, проте на даний час позивачці вказаної суми не вистачає, тому просила стягувати аліменти в розмірі 4 000 грн. на утримання доньки. Судом 18.12.2019 ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 25.02.2020 була задоволена заява [PERSON] про перегляд заочного рішення суду та у даній цивільній справі скасовано заочне рішення від 18.12.2019, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідачем до суду подана заява про проведення судового засідання за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти збільшення розміру аліментів до 2000 грн. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який в подальшому був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2017 (а.с. № 9). [INFO] у позивачки народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с. № 10). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/3000/17 від 12.04.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання доньки, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24.02.2017 (а.с. 11). Судом також встановлено, що донька сторін відвідує курси з англійської мови, та танцювальний курток, з 2017 року збільшилися і витрати на одяг, харчування та матеріальне забезпечення дитини (а.с. № 12-13). З довідки КП «Ритуальна служба» Дніпровської міської ради № 112 від 12.02.2020, виданої [PERSON] , вбачається, що останній працює на даному підприємстві з 02.02.2020 на посаді сторожа відділу з організаційного забезпечення кладовища по вул. Янтарна з посадовим окладом 3531 грн. та надбавкою у розмірі 1765 грн. (а.с. 49). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції від 03.07.2018р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При винесенні рішення суд враховує щомісячний розмір заробітної плати відповідача, а також приймає до уваги положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав частково позовні вимоги та погодився на зміну розміру аліментів з 1000 грн. до 2000 грн. Розглядаючи вимоги позивачки в частині допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд приходить до висновку, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не передбачені ст. 430 ЦПК при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, а відтак в задоволенні цих вимог слід відмовити. Таким чином, суд вважає за можливо позовні вимоги задовольнити частково, змінити розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання доньки [PERSON] з 1000 грн., на 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів в новому розмірі з дня набрання цим рішенням суду законної сили. Враховуючи, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів задоволено частково, суд вважає за можливе у зв`язку зі зміною розміру аліментів видати новий виконавчий лист. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідач а на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial