Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

03.09.2015 р. до Словянського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання незаконним розпорядження міського голови про приватизацію житла, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування державної реєстрації права власності звернувся [PERSON]-К.С. до [PERSON], [PERSON], Словянської міської ради Донецької області, Відділу державної реєстрації прав та обтяжень прав на нерухоме майно відділу Словянської реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, мотивуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] він знаходився у фактичних шлюбних відносинах с червня 1992р. та проживали за адресою: селище Билбасівка, вул. Совхозна, 43, Слов»янського району, Донецької обл., у будинку яке належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 12.08.1964р. Мешкаючи за вищевказаною адресою, вони з [PERSON] вели спільне господарство, спільний бюджет, були пов»язані взаємними правами та обов»язками. Періодично він також мешкав у [ADDRESS]»янськ, Донецької обл., яка була виділена йому ще 23 листопада 1971р., на підставі посвідчення на право на заняття службою житловою площею на склад сім»ї з трьох осіб. В подальшому реєстрація членів його сім»ї в вищевказаній квартирі була анульована. 19 квітня 2006р. в [ADDRESS]»янська була зареєстрована [PERSON], а 05.09.2006р. вона була знята з реєстраційного обліку по даній адресі і була зареєстрована за місцем свого постійного проживання сел. Билбасівка, вул. Совхозна, 43, Слов»янського району, Донецької обл. 13 липня 2006р. Слов»янським міським головою було винесено розпорядження №443-р, згідно якого [ADDRESS]»янськ, Донецької обл. була передана в спільну дольову власність йому, а також [PERSON], в рівних долях по ? частині. 13 липня 2006р. на підставі вище вказаного розпорядження про приватизацію квартири йому було видано свідоцтво про право власності на квартиру, у якому вказано, що [ADDRESS]»янськ, Донецької обл., дійсно належить йому та [PERSON] на праві спільної дольової власності в рівних долях. При видачі вище вказаних документів він в силу свого похилого віку, частого хворобливого стану не надавав значення змісту вищевказаних правовстановлюючих документів на квартиру, не звертав уваги на те, що у даних документах фігурує у якості співвласника спірної квартири [PERSON] 29 липня 2011р. за місцем свого постійного мешкання в [INFO], Слов»янського району, Донецької обл., померла [PERSON] Після її смерті залишилась спадкова маса, яка складається, у тому числі із ? частки вищевказаної квартири, а також іншого нерухомого майна. Спадкоємцями на дане майно є її онуки: [PERSON] та [PERSON], які у встановлений термін звернулись до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом і державним нотаріусом спадкоємцям було видана свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно: на житловий будинок в сел. Билбасівка, вул. Совхозна, 43, Слов»янського району, Донецької обл., та на ? частку [ADDRESS]»янськ, Донецької області. [PERSON] після смерті [PERSON] йому від її спадкоємців та державного нотаріуса, при подачі їм заяви про прийняття спадщини частини житловий будинок в сел. Билбасівка, вул. Совхозна, 43, Слов»янського району, Донецької обл. Він вважає, що судом можуть бути визнані недійсними вищевказане розпорядження Слов»янського міського голови від 13 липня 2006р. за №443-р про приватизацію житла, згідно якого квартира [ADDRESS]»янськ, Донецької області була передана у загальну дольову власність йому та [PERSON] у рівних частках, а також свідоцтво про право власності на квартиру за 443-р від 13 липня 2006р., у якому вказано про те, що квартира [ADDRESS]»янськ, Донецької області дійсно належить йому та [PERSON] на праві спільної дольової власності - в рівних долях. Підставами для визнання вищевказаних правовстановлюючих документів недійсними є ті обставини, що [PERSON] ніколи не проживала в спірній квартирі ні жодного дня, не вселялась у неї, не перевозила в квартиру свої особисті речі. Вона не проживала в спірній квартирі з моменту її надання за власною волею, без поважних причин. В даному випадку квартира [ADDRESS]»янськ, Донецької області ні є ні тимчасовим, ні постійним місцем проживання [PERSON], а також за нею не збереглося право на житло в період її відсутності за місцем реєстрації в спірній квартирі, згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а також [PERSON] ніколи не перебувала на обліку, як особа, яка потребує в поліпшенні житлових умов, що передбачено ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Також, судом можуть бути прийняті до уваги і положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №2 від 12.04.1985р. «О некоторых вопросах, возникающих в практике применения судами Жилищного Кодекса Украины», а саме про те, що при вирішенні спорів про право користування жилим приміщенням особами, які вселились до наймача, суд повинен з»ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, а саме: чи була письмова згода на це всіх членів сім»ї наймача, прописані чи вони в даному житловому приміщенні, чи було дане житлове приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не огорювалась згода між даними особами, наймачем і членами сім»ї, які мешкають з ним, про визначений порядок користування житловим приміщенням. Крім того, вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом видані на ім»я [PERSON] та [PERSON] на ? частку на квартиру [ADDRESS]»янськ, Донецької області повинно бути визнано також не дійсним, оскільки дане свідоцтво було видано на підставі вищевказаного розпорядження про приватизацію квартири і свідоцтво про право власності на квартиру, які не відповідають вимогам закону. Згідно вимогам ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане не мало право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Просить суд: 1. Визнати недійсним розпорядження Слов»янського міського голови від 13 липня 2006 року за №443-р про приватизацію квартири, яким квартира [ADDRESS]»янськ, Донецької області була передана в спільну дольову власність йому та [PERSON], в рівних долях по ? частки. 2. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]»янськ, Донецької області, виданого 13 липня 2006 року Слов»янським міським головою, згідно якого квартира [ADDRESS]»янськ, Донецької області дійсно належить йому та [PERSON] на праві спільної дольової власності - в рівних долях. 3. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину по закону, виданого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори на ? частину квартири [ADDRESS]»янськ, Донецької області на ім»я [PERSON] та [PERSON] по ? частки за кожним з них. 4. Зобов»язати Відділ державної реєстрації прав та обтяжень прав на нерухоме майно відділу Словянської реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області скасувати реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] на ? частину за кожним з них на квартиру [ADDRESS]»янськ, Донецької області. У судове засідання [PERSON] [PERSON] не з»явився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, за участю його представника. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі договору (а.с.20), вимоги [PERSON] [PERSON] підтримав у повному обсязі, у суді дав пояснення тим фактам, які викладені у позовній заяві [PERSON] І-К.С. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з»явились, надали заяву про розгляду справи без їх участі, але за участю їх представника адвоката [PERSON] Представник відповідачів - [PERSON], діюча на підставі договорів (а.с.43,44), вимоги [PERSON] [PERSON] не визнала, просила їх залишити без задоволення та у суді пояснила, що дійсно позивач та [PERSON] знаходились у фактичних шлюбних відносинах с червня 1992р., мешкали вони як у будинку №43 по вул. Совхозна, сел. Билбасівка, Слов»янського району та і у квартирі [ADDRESS]»янськ, яка була трьохкімнатною, службовою і щоб її виключити зі списку службових та приватизувати, [PERSON] І-К.С. прописав свою цивільну дружину [PERSON] Позивач особисто писав заяву та підписував усі документи на приватизацію спірної квартири. Квартира була приватизована у 2006р. на законних підставах і на даний час визнавати приватизацію не законною не має підстав. [PERSON] І-К.С. отримав свідоцтво про право власності на квартиру, де разом з ним, право на дану квартиру мала і [PERSON] 29 липня 2011р. [PERSON] померла і [PERSON] І-К.С. звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після померлої [PERSON] і як пояснив позивач, саме з цього часу йому стало відомо, що ? частка квартири [ADDRESS]»янськ, належить [PERSON] Вважає, що позивачем без поважних причин було пропущено строк позовної давності, а тому це є ще однією з підстав для залишення позовних вимог [PERSON] І-К.С. без задоволення. Представник Словянської міської ради [PERSON], вимоги [PERSON] І-К.С. не визнала у повному обсязі та пояснила, що саму позовну заяву [PERSON] І-К.С. подав з порушенням встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку звернення до суду, оскільки оскаржуване розпорядження Слов»янського міського голови видано 13.07.2006р., тоді ж видано і свідоцтво про право власності на квартиру, а значить, що позивачу ще з липня 2006р. про факт приватизації квартири [ADDRESS]»янськ. Пропуск строку є підставою для залишення позову без задоволення. Крім цього, порядок передачі квартир у приватну власність врегульовано Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 15.09.1992р. №56, яке діяло на момент приватизації. Згідно п. 5 Положення передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї. Пунктами 18-23 Положення встановлено перелік документів, з якими заявник повинен звернутись до органу приватизації. На виконання цих норм 13.07.2006р. до відділу по обліку та розподілу житлової площі Слов»янської міської ради було надано: 1) заяву за встановленою формою з проханням оформити передачу квартири в спільну часткову власність, підписану [PERSON] [PERSON] та [PERSON]; 2) довідку про склад сім»ї наймача квартири та займані ним приміщення, відповідно до якої в квартирі №91 по вул. Вольна, м. Слов»янськ прописані та проживають [PERSON] [PERSON] та [PERSON]; 3) копія ордеру на житлову площу №228 серія Б від 22.06.2006р., наданого [PERSON] [PERSON] на склад родини 2 особи: він та [PERSON]. Даний пакет документів повністю відповідає вимогам вищезгаданих нормативно-правових актів і міською головою було видано розпорядження від 13.07.2006р. №443-р «Про приватизацію квартири», на підставі якого 13.07.2006р. було видано свідоцтво про право власності на квартиру №91 по вул. Вольна, м. Слов»янськ в рівних частках [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, передача квартири №91 по вул. Вольна, м. Слов»янськ у власність [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у відповідності з нормами чинного законодавства і підстав для визнання незаконним розпорядження міського голови від 13.07.2006р. №443-р «Про приватизацію квартири» та недійсним свідоцтва про право власності від 13.07.2006р. відсутні. Хоче зазначити, що згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрацією місця проживання є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. З матеріалів справи про приватизацію вбачається, що [PERSON] з 19 квітня 2006р.по 05 вересня 2006р. була зареєстрована та мешкала разом з [PERSON] [PERSON], як член сім»ї наймача, а також користувалась передбаченими житловим законодавством України правами на вселення в квартиру та її приватизацію, проти чого позивач свого часу не заперечував та не оспорював її прав. Твердження позивача, що [PERSON] ніколи не проживала в спірній квартирі, свідчить про надання [PERSON] [PERSON], не відповідних дійсності, відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов під час одержання ордеру виконавчого комітету Слов»янської міської ради від 22.06.2006р. на житлову площу №228 серія [PERSON] видавався на склад сім»ї 2 особи - [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Підставою для його надання було виключення квартири з числа службових. У такому випадку, даний факт свідчить про надання недостовірних документів під час отримання ордеру на дану квартиру та виключення її із числа службових, що приводить до висновку про неправомірність зайняття позивачем зазначеного житлового приміщення. Враховуючи вищенаведене, виданням Слов»янським міським головою спірного розпорядження про приватизацію квартири не порушуються житлові права позивача, воно видано у відповідності з діючим законодавством і підстав для визнання його недійсним та скасування не має. Також, вона просить звернути увагу, що розпорядження міського голови на приватизацію квартири є не нормативним актом індивідуальної дії, який передбачає конкретні приписи, звернені до окремого суб»єкта, застосовується одноразово і після реалізації вичерпало свою дію. Крім того, відповідно до приписів цього розпорядження виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів громадян, а саме їх права власності, тому дане розпорядженя не може бути скасоване. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішенні від 16.04.2009р. №1-9/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування. На підставі вище викладеного просила суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] І-К.С. відмовити. Представник Відділу державної реєстрації прав та обтяжень прав на нерухоме майно відділу Словянської реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області до суду не з»явився, надав заявку, у який просив справу розглянути без його участі. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, Словянської міської ради відповідачів, свідків: дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги. [PERSON] І-К.С. задоволенню не підлягають з наступних підстав. Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Так, у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що: - [PERSON] І-К.С. у 1971р. була надана трьохкімнатна квартира [ADDRESS]»янськ, Донецької області, яка на той час мала статус службової квартири, що підтверджено посвідченням (а.с.6); - з 1974 року [PERSON] І-К.С. був зареєстрований у даній квартирі, про що свідчить відмітка у його паспорті ВЕ 780475, виданий 17.04.2002р. (а.с.5); - [PERSON] І-К.С. з 1992 року знаходився у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], що підтверджено поясненнями представника позивача та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] у суді показала, що вона проживає у [INFO]»янськ, з 1968р. [PERSON] І-К.С. знає з 1974р., так як він з нею працював на одному підприємстві, а потім їй стало відомо, що він ще й проживає у нею в одному будинку у сусідньому під»їзді. Позивач разом з дружиною та донькою мешкав у кв.№91. Потім донька вийшла заміж та поїхало до Росії, а через деякий час померла перша дружина [PERSON] І-К.С. Він одружився з жінкою, почав жити з нею на с. Билбасівка, куди перевіз всю свою техніку. Вона ніколи не бачили другу жінку позивача, але бачила, як [PERSON] І-К.С. через день приїздив до квартири. Позивач їй розповідав, що на с. Билбасівка він щось там будує, тримає худобу та торгує молоком на ринку «Лісний», а коли молоко залишилась, то він і їй давав. Після смерті другої дружини, в якому році вона померла не знає, [PERSON] І-К.С. трохи пожив на с. Билбасівка, а потім переїхав до своєї квартири, де мешкає по цей час. Вона з ним стала більш частіше спілкуватися. Про приватизацію кв. №91 їй нічого не відомо. Свідок [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] І-К.С. знає тривалий час з 1992р., так як з цього часу проживає у кв. №88 по вул. Вольна, м. Слов»янськ, а позивач у квартирі №91. З 2001р. вона почала с [PERSON] І-К.С. спілкуватись, оскільки у його квартирі мешкали квартиранти хлопці, які дебоширили, тому вона зверталась до позивача, який сам на той час мешкав разом зі своєю другою дружиною [PERSON] у будинку останньої, у сел. Билбасівка, Слов»янського р-ну. Там вони тримали худобу, [PERSON] І-К.С. привозив на ринок «Лісний» молоко, заїздив до квартири, у якій після квартирантів - хлопців, мешкали почергово три подружні пари. А після смерті [PERSON] І-К.С. з 2013р став постійно мешкати у своїй квартирі, часто буває біля будинку, де вони і спілкуються, а з літа 2015р. вона більш частіше його бачить, приносить йому хліба та інші продукти харчування. Їй не відомо про приватизацію квартири у якій мешкає [PERSON] І-К.С. Свідок [PERSON] у суді показав, що він мешкає у квартирі [ADDRESS]»янськ, з 1968р. Десь з 1972р. у кв. №91 став проживати [PERSON] І-К.С. Він з ним спілкувався по технічним питанням, так як він був хорошим зварником. Він свою квартиру приватизував у дев»яностих роках, а коли [PERSON] І-К.С. йому не відомо. Дружина позивача [PERSON], померла у 80-х роках, коли саме не пам»ятає. Після смерті дружини, [PERSON] І-К.С. почав проживати з іншою жінкою у с. Билбасівка, там він тримав корову, привозив на ринок молоко. Всього позивач у с. Билбасівка проживав біля 15 років. Останні три роки [PERSON] І-К.С. мешкає у своїй квартирі [ADDRESS]»янськ. Крім того, судом було встановлено, що у 2006р. [PERSON] І-К.С. вирішив квартиру [ADDRESS]»янськ, де він зареєстрований, приватизувати, а на початку її треба було вивести із числа службового житла. Для цього, [PERSON] І-К.С. звернувся до виконавчого комітету Слов»янської міської ради і останній 22.06.2006р. на житлову площу №228 серія Б квартиру [ADDRESS]»янськ, видав ордер на склад сім»ї з двох осіб - [PERSON] [PERSON] та [PERSON], яка була зареєстрована з 19 квітня 2006р. Таким чином, [PERSON] була записана в наданий виконавчим комітетом Слов»янської міської ради ордер на квартиру [ADDRESS]»янськ, а тому на час видачі Слов»янським міським головою розпорядження від 13.07.2006р. №443-р «Про приватизацію квартири», [PERSON] була зареєстрована у [INFO]»янськ, а тому підстав для її виключення не було. Порядок передачі квартир у приватну власність врегульовано Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 15.09.1992р. №56, яке діяло на момент приватизації. Згідно п. 5 Положення передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї. На час приватизації [PERSON] була зареєстрована у квартиру [INFO]»янськ, [PERSON] І-К.С. не заперечував, як про її реєстрацію так і про внесення її і число осіб, які бажають приватизувати вищевказану квартиру, так як позивач на виконання пунктів 18-23 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, особисто 13.07.2006р. надав до відділу по обліку та розподілу житлової площі Слов»янської міської ради - органу приватизації, перелік документів, з якими заявник повинен звернутись, а саме: 1) заяву за встановленою формою з проханням оформити передачу квартири в спільну часткову власність, підписану [PERSON] [PERSON] та [PERSON]; 2) довідку про склад сім»ї наймача квартири та займані ним приміщення, відповідно до якої в квартирі №91 по вул. Вольна, м. Слов»янськ прописані та проживають [PERSON] [PERSON] та [PERSON]; 3) копія ордеру на житлову площу №228 серія Б від 22.06.2006р., наданого [PERSON] [PERSON] на склад родини 2 особи: він та [PERSON]. Даний пакет документів повністю відповідав вимогам вищезгаданих нормативно-правових актів і тому, на підставі Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», міською головою було видано розпорядження від 13.07.2006р. №443-р «Про приватизацію квартири», на підставі якого 13.07.2006р. було видано свідоцтво про право власності на квартиру №91 по вул. Вольна, м. Слов»янськ в рівних частках [PERSON] [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, перелічені вище факти свідчать про те, що саме [PERSON] [PERSON] займався збором та подачею документів на приватизацію квартири [ADDRESS]»янськ, а отримавши 13.07.2006р. свідоцтво про право власності на квартиру №91 по вул. Вольна, м. Слов»янськ в рівних частках на себе - [PERSON] [PERSON] та на [PERSON], позивач достовірно знав про те, що ? частка даної квартири належить саме [PERSON] і в той же час не ставив питань щодо визнання даного свідоцтво про право власності на квартиру, яке було видано відповідно до поданих ним документів та розпорядження міського голови від 13.07.2006р. №443-р «Про приватизацію квартири», недійсним, продовжував проживати разом з [PERSON], а вимоги щодо визнання недійсними розпорядження Слов»янського міського голови від 13 липня 2006 року за №443-р про приватизацію квартири, свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]»янськ та свідоцтво про право на спадщину по закону на ? частину квартири [ADDRESS]»янськ, виникли саме після смерті [PERSON] та прийняття спадщини спадкоємцями. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що з боку [PERSON] І-К.С. порушені вимоги ст. 257 ЦК України, а саме ним пропущено трирічний строк звернення до суду. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Посилання [PERSON] І-К.С. на те, що при видачі вище вказаних документів він в силу свого похилого віку, частого хворобливого стану не надавав значення змісту вищевказаних правовстановлюючих документів на квартиру, не звертав уваги на те, що у даних документах фігурує у якості співвласника спірної квартири [PERSON], суд не може прийняти до уваги з тих підстав, що: по-перше, з пояснень свідків вбачається, що [PERSON] І-К.С., мешкаючи з [PERSON] однією сім»єю, тримав худобу, керував автомобілем, привозячи молоко на ринок та вигляд був здоровою людиною; по-друге, свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]»янськ було отримано [PERSON] І-К.С. 13 липня 2006 року, з того часу до подачі даного позову пройшло більш дев»яти років. Суд вважає викладене [PERSON] І-К.С. посилання на свій похилий вік та на хворобливий стан є надуманими. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вищенаведене, оцінивши зібрані докази у їх сукупності,

Outcome: dismissed