Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

03 листопада 2017 року Київський міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 30 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Зазначила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Наказом Святошинського РЦЗ від 30 жовтня 2015 року № НТ151030 відповідачу надано статус безробітного з 30 жовтня 2015 року та призначено допомогу по безробіттю з 06 листопада 2015 року. Наказом Святошинського РЦЗ № НТ160826 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю з 01 липня 2016 року та припинено реєстрацію з 11 серпня 2016 року. За результатами розслідування складено акт № 170 від 28 липня 2016 року, яким встановлено, що [PERSON] надавала платні послуги КП «Державний гастрольно-концертний центр України» з 21 травня 2016 року по 23 травня 2016 року відповідно до договору цивільно-правового характеру про надання послуг № 49 від 21 травня 2016 року та отримала винагороду в розмірі 2300 гривень. Наказом Святошинського РЦЗ від 22 грудня 2016 року № 217 визначена сума коштів, що підлягає поверненню та становить 734 гривні 04 копійки. Відповідачу було направлено лист-повідомлення від 22 грудня 2016 року № 01-28/3796 щодо необхідності повернення коштів. Проте, [PERSON] кошти не повернула. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 5, 6). Наказом Святошинського РЦЗ від 30 жовтня 2015 року № НТ151030 [PERSON] надано статус безробітного з 30 жовтня 2015 року та призначено допомогу по безробіттю з 06 листопада 2015 року (а.с. 11). Позивач посилається на те, що за результатами розслідування складено акт № 170 від 28 липня 2016 року (а.с. 7-8), яким встановлено, що [PERSON] надавала платні послуги КП «Державний гастрольно-концертний центр України» з 21 травня 2016 року по 23 травня 2016 року відповідно до договору цивільно-правового характеру про надання послуг № 49 від 21 травня 2016 року (а.с. 9) та отримала винагороду в розмірі 2300 гривень, що підтверджується актом здавання-приймання виконаних робіт № 00049 від 23 травня 2016 року (а.с. 10). Наказом Святошинського РЦЗ від 22 грудня 2016 року № 217 було прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів [PERSON] протягом 15 календарних днів з дня отримання письмового повідомлення (а.с. 13). Згідно з довідкою-розрахунку сума коштів, що підлягає відшкодуванню за період з 21 травня 2016 pоку по 30 червня 2016 pоку становить 737 гривень 04 копійки (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Перебуваючи у трудових відносинах з КП «Державний гастрольно-концертний центр України» за договором цивільно-правового характеру про надання послуг відповідач не повідомила про це позивача. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону. 22 грудня 2016 року відповідачу було надіслано повідомлення № 01-28/3796 з проханням сплатити у п'ятнадцятиденний строк незаконно отримані кошти (а.с. 12), але кошти відповідачем не були сплачені. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved