Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

04 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] у порядку вимог ст. 405 ЦК України про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме належним йому на праві приватної власності житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який подалі уточнив. Також просив зобов`язати відділ реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області зняти відповідача з реєстраційного обліку в якості мешканки вищевказаного житлового будинку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що відповідач [PERSON] (його онука) зареєстрована в цьому житловому приміщенні з 10 травня 2017 року, однак фактично з червня 2017 року не проживає в ньому без поважних причин. Відповідач самостійно не знімається з реєстрації спірного житлового приміщення, ним не користується, оплату комунальних послуг не провадить, чим порушує його права власника житла на його розпорядження та користування, оскільки він не має можливості отримати субсидію на оплату комунальних послуг. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, в якій позов підтримав за заявленими підставами, просив розглянути справу за його відсутністю та в порядку заочного провадження у випадку неявки відповідача [PERSON] до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин своєї неявки, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу АЕЕ №382636, посвідченого 21 грудня 2001 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Слюніним О.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 2-2293, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і який зареєстрований за позивачем [PERSON] в цілому 09.01.2002 року за реєстраційним № 4350 в реєстровій книзі № 39 в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації (а.с.3). Згідно відомостей будинкової книги та довідки №0310-38/3854 від 23.08.2018 року начальника відділу реєстрації місця проживання особи в вищезазначеному будинку зареєстровані: позивач [PERSON] , з яким проживає дружина [PERSON] , та зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с. 4-6,9). З довідки вуличного комітету №3 «Зачуювка» від 29.08.2018 року, що складена у присутності сусідів, в будинку [ADDRESS] проживають та зареєстровані: позивач [PERSON] , його дружина [PERSON] , та зареєстрована відповідач [PERSON] , яка в будинку не проживає з червня 2017 року по теперішній час (а.с. 10). Під час розгляду справи в суді даних про те, що [PERSON] проживає в спірному будинку та користується ним й під час зазначеного спору, до суду не надано. Будь-яких даних, які б свідчили про те, що відповідачу [PERSON] перешкоджали в користуванні вказаним жилим приміщенням, до суду не надано. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном. Реєстрація [PERSON] в спірному будинку перешкоджає [PERSON] користуватися та розпоряджатися своєю власністю, в тому числі оформити субсидію для оплати комунальних послуг. Вищенаведені докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] , яка не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин з червня 2017 року, втратила право користування цим приміщенням. При цьому помилкове посилання [PERSON] в позовній заяві на застосування до виниклих правовідносин вимог ст. 72 Житлового кодексу України, яка регулює правовідносини зберігання житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами в будинках державної власності, не є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] , оскільки останній надав відповідно до ст.ст. 77-81 ЦПК України докази для застосування до виниклих правовідносин вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1383-1У зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин зазначене рішення суду після набрання ним законної сили є підставою для зняття відповідача [PERSON] з місця її реєстрації, а вимоги позивача щодо зобов`язання відділ реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області зняти відповідача з реєстраційного обліку в якості мешканки вищевказаного житлового будинку, не ґрунтуються на вимогах ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», і в задоволенні цих вимог слід відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial