Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

02 червня 2016 року представник [PERSON] за дорученням [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маркушівської сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 листопада 2014 року в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Маркуші Хмільницького району по вул. Кірова, 13. За життя спадкодавцем був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів [PERSON] Позивач, являючись єдиним спадкоємцем за заповітом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не може через відсутність свідоцтва про право власності на будинок, що змусило його звернутися до суду. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що 10 листопада 2014 року помер [PERSON] (а.с.4), батько позивача (а.с.14). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Маркуші Хмільницького району по вул. Кірова, 13, вартістю 82096 гривень, що підтверджується копією технічного паспорта (а.с. 5-8), довідкою Маркушівської сільської ради № 102 від 15 лютого 2016 року (а.с.9). Відповідно до заповіту, складеного 15 листопада 2005 року, посвідченого секретарем Маркушівської сільської ради Хмільницького району, [PERSON] все майно заповів [PERSON] (а.с. 11). Як вбачається з довідки Маркушівської сільської ради № 143 від 14 березня 2016 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO], разом з ним на момент смерті проживав без реєстрації його син [PERSON] (а.с.10). 23 лютого 2004 року померла [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Як вбачається з характеристики будинку, житлових будівель та споруд (а. с.8), буд. № 13, по вул. Кірова в с. Маркуші Хмільницького району Вінницької області, а також господарчі будівлі за зазначеною адресою було збудовано протягом 1958 - 1981 рр. З огляду на те, що тогочасне законодавство не передбачало реєстрацію будинків та домоволодінь в селах та отримання свідоцтва про право власності на них, суд вважає належним правовстановлюючим документом довідку Маркушівської сільської ради № 102 від 15 лютого 2016 року про належність будинку, видану на підставі по господарської книги за 1991-1995 роки. Таким чином, зазначене будинковолодіння увійшло до спадкової маси після смерті [PERSON] Відповідно до листа в.о. державного нотаріуса Хмільницької районної нотаріальної контори № 394/01-16 від 07 червня 2016 року, після смерті [PERSON], який помер 10 листопада 2014 року, спадкова справа не заводилась (а.с. 23). Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки позивач, будучи єдиними спадкоємцем за заповітом проживав з спадкодавцем на момент смерті останнього, відтак прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спірне будинковолодіння увійшло до спадкового майна після смерті [PERSON], підстав для відмови в задоволені позову судом не встановлено. На підставі ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 213 215, 223, 294 ЦПК України,суд

Outcome: approved