Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

03 [INFO] 2019 року адвокат Гуревич Р.Г., який діє в інтересах та від імені [PERSON] , звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Брянка Луганської області, [INFO] у місті Антрацит Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог представником заявника зазначено, що померла є сестрою [PERSON] та [INFO] у місті Антрацит Луганської області померла, про що медичним закладом видано відповідне лікарське свідоцтво про смерть. Після смерті сестри заявник звернулась до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію смерті померлої, на що заінтересована особа відмовила [PERSON] в реєстрації смерті. Встановлення даного юридичного факту заявнику необхідно для державної реєстрації смерті померлої, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з зазначеною заявою. Згідно уточнених вимог, поданих 18 жовтня 2019 року на адресу суду представником заявника, останній просить також встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , які є рідними сестрами, оскільки за відсутності відповідних документів, які підтверджують зміну дівочого прізвища ( [PERSON] ) заявника на прізвище чоловіка - [PERSON] , [PERSON] не може встановити факт смерті сестри. В судове засідання заявник [PERSON] , яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, не з`явилась, її представником [PERSON] в уточненій заяві зазначено про те, що він просить розглянути справу без його та заявника участі. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Начальником відділу Мазурикою В.В. подано клопотання, у якому вона зазначила, що просить розгляд справи провести без участі представника заінтересованої особи та винести рішення у відповідності до діючого законодавства України. Представник заінтересованої особи - Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. В.о. начальника управління Малаховою О. подано клопотання, у якому вона зазначила, що просить розгляд справи провести без участі представника заінтересованої особи та винести рішення у відповідності до діючого законодавства України. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що заявлені вимоги [PERSON] , заінтересовані особи: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення фактів родинних відносин та смерті особи на тимчасово окупованій території України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у ході судового розгляду встановлено, що встановлення фактів, яких вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такі факти іншим шляхом неможливо. Судом встановлено наступне: згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 вересня 1958 року [PERSON] народилась [INFO] у місті Брянка Луганської області (на той час - рудник Брянка Кадіївського району Луганської області), в графі «Батьки» батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 10). 28 листопада 1970 року [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб, у зв`язку з чим дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28 листопада 1970 року (а.с. 7). Згідно копії посвідки про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] у місті Брянка Ворошиловградської (нині - Луганської) області, в графі «Батьки» батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 11). 21 червня 1972 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, після розірвання шлюбу останній залишено прізвище [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21 червня 1972 року (а.с. 12). 30 червня 1972 року [PERSON] та [PERSON] вступили у шлюб, у зв`язку з чим дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30 червня 1972 року (а.с. 13). З копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого за вимогою суду 09 листопада 2019 року за № 00024502399 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Головного територіального управління юстиції у Луганській області, вбачається, що 21 червня 1958 року між [PERSON] , [INFO] , уродженцем селища Ішейкі Темніковського району Мордовської АРСР , та [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , уродженкою селища Брянка Кадіївського району Луганської області, укладено шлюб, зареєстрований Управлінням міліції Ворошиловградської області Бюро Записів Актів Громадянського стану Іллічівського району міста Кадіївки (а.с. 41-43). Згідно відповіді начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON] за вих. № 408/18.15-35 від 08 листопада 2019 року, за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про шлюб відносно [PERSON] , [INFO] , відсутній. Також у відповіді зазначено, що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Головного територіального управління юстиції у Луганській області з 2016 року переміщений з району проведення антитерористичної операції, відновив свою діяльність на контрольованій території України, але архів знаходиться на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює надання підтвердження відповідності відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян даним паперових носіїв актових записів (а.с. 44). Таким чином, у зв`язку зі знаходженням архіву Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Антрацитівському району та містах Антрацит і Первомайськ Головного територіального управління юстиції у Луганській області на тимчасово окупованій території України, неможливо підтвердити або спростувати відповідність відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відображених у дослідженому вище Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованого за вимогою суду 09 листопада 2019 року за № 00024502399, даним паперового носія актового запису № 726 від 21 червня 1958 року, зокрема, в частині правильності зазначення прізвища та імені заявника. Також в суді встановлено, що [INFO] у місті Антрацит Луганської області померла [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого представником заявника надано до заяви копії лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № 235 від 15 червня 2019 року, які видані медичним закладом міста Антрацит Луганської області, згідно яких сестра заявника померла від хронічної серцевої недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця (а.с. 8). Даючи оцінку допустимості вищезазначених доказів (лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті), як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v. Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. У відповідності до п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В матеріалах справи мається відмова у проведенні державної реєстрації смерті Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 16.14-151/86 від 02 липня 2019 року, згідно якої заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] (а.с. 6). Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Крім того, згідно до роз`яснень, викладених у пункті 7 вказаної постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадського стану. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» відділам державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема, міста Антрацит, тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими, оскільки надані нею та витребувані судом докази достовірно свідчать про факт родинних відносин між фізичними особами та про неможливість отримання відповідних документів, а також про смерть [PERSON] , [INFO] , у певний час і за певних обставин у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення в частині встановлення факту смерті на особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню. Також суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику положення частини 2 статті 319 ЦПК України, згідно якої рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved