Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

03.07.2017 р. позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 19.06.2015 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 461, від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Зазначає, що проживали з відповідачем однією сім'єю до 20.07.2016 року, після чого сумісне проживання було фактично припинено. Причиною розірвання шлюбу є те, що їх подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. На даний час син [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає утримувати дитину, участь у її вихованні не приймає, життям сина не цікавиться, внаслідок чого позивач самостійно не має можливості утримувати малолітнього сина, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Відповідач офіційно не працевлаштований, також не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2017 р. вказана цивільна справа розприділена судді Ладиченко С.В. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2018 р. відкрито провадження та призначено підготовче засідання у вказаній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.04.2018 р. підготовче провадження у справі -закрито та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов визнає в повному обсязі. За наявності вищенаведених заяв позивача та відповідача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності та без фіксації судового процесу. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 461(а.с. 8). Від даного шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], за актовим записом № 1743 (а.с. 9) Позивач з відповідачем проживали однією сім'єю до 20.07.2016 року, після чого сумісне проживання було фактично припинено. Причиною розірвання шлюбу є те, що їх подружнє життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. На даний час син [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає утримувати дитину, участь у її вихованні не приймає, життям сина не цікавиться, внаслідок чого позивач самостійно не має можливості утримувати малолітнього сина, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Згідно зі ст. ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою,тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Щодо вимог позову про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, на утриманні інших осіб не має. За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, судом встановлено, що [PERSON] проживає з матір'ю та перебуває на її забезпеченні. У спростування викладених обставин будь-яких доказів та заперечень відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 03.07.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved