Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

02 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12 вересня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 53. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, несумісні характери, відсутнє взаєморозуміння. Їх сім`я повністю розпалась. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Між ними виникають конфлікти з різних обставин. Шлюб існує лише формально. Вона вважає, що збереження шлюбу є недоречним та неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 12 вересня 2013 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 53. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засідані позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 2013 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 05 травня 2016 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, сторони відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Судом встановлено, що між стронами досягнута домовленість, щодо місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] - з матір`ю. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved