Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

04.12.2018 року позивач ПАТ «ВФ України» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 5459 грн. 64 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп., зарахувавши судовий збір у сумі 176 грн. 20 коп., сплачений при подачі заяви про видачу судового наказу (справа № 643/12889/18), посилаючись на те, що між ПрАТ МТС Україна, що з 23.05.2017 року змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг мобільного звязку №5022456/1.12040006 від 26.03.2010 року (контракт № 295369402121). Згідно п.3.1 Договору кожному Абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у Абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги звязку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № 295369402121 «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання Договору в повному обсязі. Відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених Договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок №1823091671 від 30.06.2016 року, за послуги, що були надані за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року. Згідно вищезазначеного рахунку загалом було нараховано 5459рн. 64 коп. Відповідно до п.3.3 Договору, рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу. Проте, відповідач [PERSON] не оплатила згідно з рахунком отримані нею послуги звязку. Відповідачу було направлено претензію № 295369402121/01 від 25.01.2017р. з вимогою погасити заборгованість. Однак відповідач заборгованість не погасила. Так, відповідно до умов Договору номер телефону був відключений від мережі звязку ПрАТ ВФ Україна». Представник позивача,\~яка діє\~на підставі\~довіреності надала\~до суду\~заяву,\~згідно якої\~просила розглянути\~справу в\~порядку спрощеного\~провадження,\~позовні вимоги задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що між ПрАТ МТС Україна, що з 23.05.2017 року змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг мобільного звязку №5022456/1.12040006 від 26.03.2010 року (контракт № 295369402121) (а.с. 7 8). Згідно з п.3.1 Договору кожному Абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у Абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги звязку відповідачу [PERSON] було присвоєно особовий рахунок № 295369402121, «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання Договору в повному обсязі. Відповідач [PERSON] зобов'язалася своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених Договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок №1823091671 від 30.06.2016 року, за послуги, що були надані за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року. Згідно з вищезазначеним рахунку загалом було нараховано 5459рн. 64 коп. (а.с. 11). Вказані дані підтверджуються паперовою копією електронного документа «Звіт по історії балансу за заданий період» (а.с 10). Відповідно до п.3.3 Договору, рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу. Проте, відповідач [PERSON] не оплатила згідно з рахунком отримані нею послуги звязку. Відповідачу було направлено претензію № 295369402121/01 від 25.01.2017 року з вимогою погасити заборгованість. Однак відповідач заборгованість не погасила (а.с. 12). Відповідно до умов Договору номер телефону був відключений від мережі звязку ПрАТ ВФ Україна». Позивачем подано заяву про видачу судового наказу до [PERSON] про стягнення заборгованості, однак ухвалою суду від 08.10.2018 року у видачі судового наказу відмовлено (а.с. 13). Відповідно до ст. 33 Закону України Про телекомунікації, споживачі телекомунікаційних послуг зобовязані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно з ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зважаючи на викладене, позовні вимоги ПРАТ «ВФ Україна» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 5459 грн. 64коп. підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved