Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

03 травня 2011 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка № 10 площею 2,7087 га, яка розташована на території Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 2). Представник відповідача сільський голова Роздолівської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов визнала, справу просила слухати у відсутності їх представника (а.с. 28). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (с. 1 ст. 1220 ЦК України). [PERSON] померла 03 травня 2011 року у с. Перекоринці Мурованокуриловецького району Вінницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть виданим 05 травня 2011 року серії І-АМ № 196513. Довідкою виконавчого комітету Роздолівської сільської ради (а.с. 5), копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 10), витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0505520132016 від 09 грудня 2016 року (а.с. 13-15), листом начальника відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області № 3363/6-16 від 12 грудня 2016 року (а.с. 16) стверджується, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7087 га, яка розташована на території Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із заповіту (а.с. 6), посвідченого 27 березня 2009 року секретарем виконавчого комітету Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] земельну ділянку площею 2,7087 га, призначену для ведення сільськогосподаського товарного виробництва, що знаходиться на території Роздолівської сільської ради і належить їй на підставі Державного акта серії ВН № 065758, виданого 13 травня 2005 року, заповіла своїй дочці [PERSON]. Наявність і чинність заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON] стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 28490405, виданою 26 жовтня 2011 року (а.с. 26-27). Той факт, що позивач є єдиною спадкоємицею після [PERSON], яка має право і прийняла спадщину стверджується наявними у матеріалах справи свідоцтвом про смерть (а.с. 7), заповітом (а.с. 6), свідоцтвами про народження та укладення шлюбу (а.с. 8-9), довідкою виконавчого комітету Роздолівської сільської ради (а.с. 5), а також оглянутою у судовому засіданні спадковою справою № 357/2011 (а.с. 23-27). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 18 листопада 2016 року (а.с. 11), слідує, що оригінал державного акта на право власності на землю на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може. Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved