overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

02 квітня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свій позов тим, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 02.03.2005 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2005 року і до повноліття дитини. Відповідачем аліменти сплачуються нерегулярно, в зв'язку з чим станом на 01.01.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 14 436, 88 грн. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 3 577 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, покладаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 02.03.2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2005 року і до повноліття дитини, що підтверджується листом ВДВС Козельщинського РУЮ у Полтавській області від 19.02.2014 року №2/1010 (а.с.7). Крім того, згідно вищевказаного листа, станом на 01.01.2014 року у [PERSON] мається заборгованість в сумі 14.436,88 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] неустойку в розмірі 3 577 грн., відповідач з сумою неустойки погодився в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

02 квітня 2014 року до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 31.05.2008 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №161. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок втрати почуття любові та поваги один до одного, що призвело до відчуження і розпаду сім'ї, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з листопада 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, строк на припинення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 31.05.2008 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №161 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

02 квітня 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що останній являється рідним сином померлої [INFO] року, [PERSON], посилаючись на те, що після смерті його матері - [PERSON], відкрилась спадщина на спадкове майно, оскільки заявник являється спадкоємцем та у зв'язку з невідповідністю напису в імені матері заявника у його свідоцтві про народження, останній був змушений звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтерисована особа приватний нотаріус Володарського-Волинського районного нотаріального округу [PERSON] не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлена вимога [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 28.03.2013 року, серія [NUMBER] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження за [NUMBER] від 04 липня 1956 року, матір'ю [PERSON] вказана [PERSON] (а.с.5). Приватним нотаріусом були зроблені запити до ДРСУ та отримані відповіді на них, з яких видно, що: у свідоцтві [NUMBER], виданому 28.03.2013 року міським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про смерть ПІБ спадкодавця вказано [PERSON]; у свідоцтві [NUMBER], виданому повторно 28.06.1980 актовий запис №33 від 30.06.1925 року Радицькою сільською радою Волинського району Житомирської області про народження спадкодавця [PERSON], вказано ПІБ - [PERSON]; у свідоцтві [NUMBER], виданому 17.06.1950 року Радицькою сільською радою Волинського району Житомирської області про одруження спадкодавця [PERSON], вказано її ПІБ - [PERSON]. Свідоцтво про шлюб з першим чоловіком [PERSON] відсутнє. Відповідно до свідоцтва про одруження спадкодавця [PERSON] від 17.06.1956 року серія [NUMBER], вказано її ПІБ - [PERSON] (а.с.23). Відповідно до свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] виданого 28.04.1980 року серія [NUMBER], вказано її ПІБ - [PERSON] (а.с. 21). Заявник звертався до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції з проханням внести зміни до актового запису про народження №53 від 16.06.1956 року імені його матері «[PERSON]» на «[PERSON]», складеного Ягодинською сільрадою Володарько-Волинського району Житомирської області, але йому було відмовлено (а.с.8). Факт родинних відносин підтверджують і письмовими поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 24-32). Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є законною та обґрунтованою. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

02 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.04.2014р. о 15 год. 05 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.04.2014р. о 15 год. 05 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Швець О.О. КЗ «Марганецької ЦРЛ»ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора дезорієнтована в місці. Не знає свій вік, теперішню дату. Пам'ять знижена на теперішній і минулий час. Мислення дезорганізоване. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - дементний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

02 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.04.2014р. о 16 год. 02 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.04.2014р. о 16 год. 02 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Стебленко лікарні ОМКЦ. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора злобна, роздратована. Виказує маячні ідеї відношення. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

02 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.04.2014р. о 11 год. 35 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним та неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.043.2014р. о 11 год. 35 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра КЗ «ДКПЛ»ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий виказує маячні ідеї відношення, збитку на адресу дочок. Виказує скарги на снижену пам'ять, періодичні головні болі, слабкість в кінцівках. Мислення в'язке, торпідне. Інтелект знижений. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - деменція судинна з гострим початком, з переважно маячними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

02 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.04.2014р. о 14 год. 36 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним та неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.04.2014р. о 14 год. 36 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Болотова В.В. КЗ «ДСПНЦ»ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий негативі стичний, мутичний. На питання відповіді не дає. Періодично щось шепоче. Свої хворобливі переживання не розкриває. Інструкції практично не виконує. Сидить з закритими очима, періодично то плаче, то усміхається, щось шепоче, укривається простирадлом з головою. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

02 квітня 2014 року заявник звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], встановлення опіки та призначення опікуна, обґрунтовуючи його тим, що її мати [PERSON] [INFO] є інвалідом третьої групи та хворіє на шизофренію. В домашніх умовах [PERSON] відмовлялася приймати ліки для лікування оскільки не вважала себе хворою, 13.02.2014 року [PERSON] була госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку, у зв'язку з чим заявник просить визнати недієздатною [PERSON], встановити над нею опікою та назначити опікуном заявника [PERSON] Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити, підтвердивши всі обставини викладені в ній. Представник заінтересованої особи Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР» в судому засідання підтримала заяву. Орган опіки та піклування Індустріального районної в місті Дніпропетровську ради надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без їх участі. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованих осіб, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до акту №26 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 05.06.2014 року, [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдной, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом на даний час випробуваний не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 30-32). Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання [PERSON] недієздатною, суд вважає обґрунтованими. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов висновок органу опіки та піклування Індустріальної районної в місті Дніпропетровську ради від 20.06.2014 року № 148, яким рекомендовано призначити [PERSON] [INFO], опікуном [PERSON], [INFO] (а.с.40). Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування Індустріальної районної в місті Дніпропетровську ради про призначення [PERSON] опікуном, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, заява про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

02 квітня 2014 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа - Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом за правом представлення, яким позовні вимоги задоволено. На зазначене рішення суду була подана апеляційна скарга. Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2014 року справу було повернуто до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Сторони, їх представники, в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином. Їх присутність, відповідно до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України, не є обов'язковою. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у зв'язку з тим, що при винесенні рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Як вбачається з наявної в матеріалах справи квитанції, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 600 грн. 00 коп. У зв'язку із зазначеним, вважаю за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 600 (шістсот) грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved