Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

02 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що її дошлюбне прізвище [PERSON]. 14 жовтня 1988 року вона уклала шлюб із [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Свою трудову діяльність вона розпочала з 1 січня 1985 року дояркою в колгоспі ім. Леніна Софіївського району Дніпропетровської області як [PERSON], де 1.09.1988 року їй було виписано трудову книжку колгоспника та завели розрахунково-платіжні відомості, але при написанні розрахунково-платіжних відомостей працівник відділу кадрів допустив неточність у написанні імені та по батькові заявника і замість «[PERSON]», що є правильним, написав «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]». По цій причині при зверненні заявника до УПФУ в Софіївському районі працівники Фонду поставили під сумнів належність їй вказаних розрахунково-платіжних відомостей. Крім того, в трудовій книжці колгоспника б/н, виданій на ім'я заявника дописано число, місяць і рік її народження. Заявник не зверталася до адміністрації колгоспу ім. Леніна із проханням про внесення відповідних змін до трудової книжки та розрахунково-платіжних відомостей по тій причині, що неправильні записи в них не створювали їй ніяких незручностей і вона не надавала цьому факту ніякого правового значення. На сьогоднішній день колгосп ім. Леніна, який було реорганізовано в КСП ім. Леніна, а потім в СТОВ «Степ», ліквідовано, печатки знищено і внести зміни до записів у трудовій книжці та розрахунково-платіжних відомостей неможливо. Встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа, а саме: трудової книжки колгоспника, виданої 01.09.1988 року адміністрацією колгоспу ім. Леніна на ім'я заявника, а також розрахунково-платіжних відомостей потрібне заявнику для звернення до Пенсійного Фонду по справі щодо нарахування пенсії за віком, а тому заявник змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки та розрахунково-платіжних відомостей. Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримує, на задоволенні заяви наполягає, просить розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Зацікавлена особа - Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі, проти заяви не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали відповідну заяву. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви заявника, заінтересованої особи, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на отримання пенсії. Як встановлено в судовому засіданні, дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. 14 жовтня 1988 року вона уклала шлюб із [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 4). Свою трудову діяльність вона розпочала з 1 січня 1985 року дояркою в колгоспі ім. Леніна Софіївського району Дніпропетровської області як [PERSON], де 1.09.1988 року їй було виписано трудову книжку колгоспника (а.с. 3) та завели розрахунково-платіжні відомості, але при написанні розрахунково-платіжних відомостей працівник відділу кадрів допустив неточність у написанні імені та по батькові заявника і замість «[PERSON]», що є правильним, написав «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]» (а.с. 8). По цій причині при зверненні заявника до УПФУ в Софіївському районі працівники Фонду поставили під сумнів належність їй вказаних розрахунково-платіжних відомостей. Крім того, в трудовій книжці колгоспника б/н, виданій на ім'я заявника дописано число, місяць і рік її народження. Заявник не зверталася до адміністрації колгоспу ім. Леніна із проханням про внесення відповідних змін до трудової книжки та розрахунково-платіжних відомостей по тій причині, що неправильні записи в них не створювали їй ніяких незручностей і вона не надавала цьому факту ніякого правового значення. На сьогоднішній день колгосп ім. Леніна, який було реорганізовано в КСП ім. Леніна, а потім в СТОВ «Степ», ліквідовано, печатки знищено і внести зміни до записів у трудовій книжці та розрахунково-платіжних відомостей неможливо (а.с. 6). Той факт, що трудова книжка виписана на ім'я заявника, підтверджується паспортом заявника (а.с. 5); свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Той факт, що архівною довідкою № 245 від 27.06.2014 року дійсно підтверджується саме стаж роботи заявника підтверджується трудовою книжкою колгоспника б/н, виданою на її ім'я 1.09.1988 року, в якій дані повністю співпадають з даними довідки (а.с. 3). Встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа, а саме: трудової книжки колгоспника, виданої 01.09.1988 року адміністрацією колгоспу ім. Леніна на ім'я заявника, а також розрахунково-платіжних відомостей потрібне заявнику для звернення до Пенсійного Фонду по справі щодо нарахування пенсії за віком. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів, що підтверджують, що заявник працювала у колгоспі ім. Леніна Софіївського району і трудова книжка колгоспника виписана адміністрацією колгоспу ім. Леніна на ім'я «Пернаровської Валентина Борисівни» належить заявнику, а розрахунково-платіжні відомості щодо нарахування вихододнів за період з 1985 року по 1991 рік, з 1993 року по 2000 рік стосуються саме її, містять відомості про [PERSON]. Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України до компетенції суду віднесене встановлення юридичного факту приналежності документа прізвище, ім'я та по батькові в якому не відповідає запису у свідоцтві про народження чи паспорті. Таким чином, суд немає підстав для сумніву, що вказані вище документи видані на ім'я заявника та, враховуючи, що описку в написанні імені та по батькові заявника наявну в трудовій книжці та розрахунково-платіжних відомостях нарахування вихододнів неможливо виправити іншим шляхом, і враховуючи наявність фактів підтверджуючих належність документів, важливість та необхідність для заявника визнання даного факту, суд вважає вимоги підлягаючими задоволенню. При зверненні заявника до суду з даною заявою нею було сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством - сплачено 121,80 грн. судового збору, хоча Законом України «Про судовий збір» за розгляд цивільної справи даної категорії встановлено суму судового збору, яка складає 243,60 грн., оскільки заявником заявлено вимоги про встановлення двох фактів. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Так розмір судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (п.п. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), а тому слід стягнути із заявника на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 121,80 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved