overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

02 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 вересня 1992 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають повнолітнього сина та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з 2014 року. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Ліфанова», проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд розглядає справу шляхом заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія VI-НО №379287 від 29 вересня 1992 року, видане Палацом одруження м. Макіївка Донецької області, актовий запис №2323. Від шлюбу мають повнолітнього сина та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

02 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що з відповідачем [PERSON] знаходяться в шлюбі з 14 лютого 2014 року, який зареєстрований Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського управління юстиції, актовий запис №122. Від цього шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Так як примирення між ними та збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву про підтримання позовних вимог та прохала справу слухати у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та в установлений законом строк, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2014 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №222934, виданим 14 лютого 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського управління юстиції, актовий запис №122. Від цього шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання між позивачем та відповідачкою часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, сторони подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають. Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не зявився та не надав письмових заперечень проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

02 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 15 березня 2003 року вони перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Також позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різне ставлення до шлюбу та своїх обовязків, між подружжям постійно виникали конфлікти, непорозуміння між ними стали носити глибокий, затяжний характер, у звязку з чим позивач втратила до свого чоловіка почуття любові та поваги. Спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, шлюб існує лише формально. Шлюбні відносини припинені та бажання їх відновлювати у подружжя відсутнє. Також вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спору про спільне майно та проживання дитини немає. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що, 15 березня 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини [PERSON]. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №032983, виданого повторно 21.03.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №322. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №078697, виданого 27.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народився 21 лютого 2007 року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Філатова». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

02 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 12 червня 2012 року, мотивуючи тим, що не зійшлися характерами і мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникають постійні сварки. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи неодноразово своєчасно повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. У позовній заяві позивач не заперечувала проти постановлення рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2012 року. Від вказаного мають дитину, сина [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви видно, що вони проживають окремо з січня місяця 2015 року. Причиною цього є те, що вони мають різні характери і погляди на життя, не знаходять спільної мови з більшості питань ведення сімейного бюджету та в відношеннях один до одного. Примирення між собою позивач категорично заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

02 червня 2015 року [PERSON], звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. Вимоги мотивує тим, що фактично створила сім'ю з [PERSON] Заявниця бажає зареєструвати шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, але за недосягнення відповідного віку їй відмовлено. Просила постановити рішення про надання права на шлюб. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала, пояснивши, що фактично створила сім'ю з [PERSON], з березня 2015 року. На теперішній час його призвано на строкову військову службу та надано час для вирішення питання щодо укладення шлюбу. Представник заінтересованої особи просив справу розглянути у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцять років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] на день розгляду справи в суді досягла повних сімнадцять років. З березня 2015 року фактично створила сім'я з [PERSON] На теперішній час він отримав повістку на строкову військову службу та надано час для вирішення питання щодо укладення шлюбу. (а.с.3-6). Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON], що з березня 2015 року фактично створив сім'ю з [PERSON], яку він сильно дуже кохає та разом бажають проживати однією сім'єю. На теперішній час він отримав повістку на строкову військову службу та бажає узаконити подружні стосунки. Свідок [PERSON], що її син [PERSON], та заявник [PERSON], з березня 2015 року фактично створили нову сім'ю та проживають в її будинку. Мати заявниці померла а батько долею доньки не цікавиться. На теперішній час син отримав повістку на строкову військову службу та бажає узаконити подружні стосунки. (а.с.8). А надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність для надання неповнолітній право на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

02 червня 2015 року в с.Білявинці Бучацького району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.С.Крушельницької, 30 в с.Білявинці Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви, позов підтримав і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак, згідно поданих заяв, позов [PERSON] визнали і просять справу розглядати у їх відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 02 червня 2015 року в с.Білявинці Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді 11/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом; Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину; Відповідачі від своєї частки у спадковому майні відмовилися на користь позивача. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

02 червня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 вересня 2011 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, актовий запис №08. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейні та подружні стосунки у них не склалися, оскільки в кожного з подружжя різні погляди на життя. І через це протягом трьох років подружжя проживає окремо, майже не спілкуючись один з одним. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку розгляду справи надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 2011 року сторони уклали шлюб (а.с. 3), який зареєстровано виконкомом Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, актовий запис №08. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не має. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON]\~ слід залишити теперішнє прізвище «Боберенко», оскільки вона не виявила бажання його змінити. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

02 червня 2015 року заявники звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2007 року, від цього шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені з 16.11.2014, спільне господарство заявники не ведуть, проживають окремо, примирення між ними не можливе. Просять шлюб між ними розірвати. Заявники в судове засідання не з'явились про час та місце проведення судового засідання були повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст. 105 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України - подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Заявники надали суду нотаріально посвідчений Договір між [PERSON] та [PERSON] від 23 квітня 2015 року щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини . Таким чином, заявники виконали вимоги ч.1,2 ст. 109 СК України. [PERSON] та [PERSON] не відкликали заяву про розірвання шлюбу, а тому суд приходить до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі, а також після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права та права їх дітей. Враховуючи викладене, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 105, 109 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

02 червня 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду \~з позовом про стягнення з [PERSON]хаммада заборгованості за кредитним договором за № б/н від 03 січня 2014 року у розмірі 13472 грн. 19 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 03 січня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, що складався з анкети-заяви, умов та правил надання банківських послуг, за яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач [PERSON] не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 11 травня 2015 року у нього виникла заборгованість у загальній сумі 13472 грн. 19 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 4830 грн. 84 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом 6178 грн. 32 коп., пені 1345 грн. 31 коп., штрафів: фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп., процентної складової штрафу 617 грн. 72 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 783 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

02 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивує тим, що він із відповідачкою зареєстрували шлюб 21 листопада 2008 року, актовий запис №62 у Виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки відповідачка обрала інший спосіб життя, а саме: зловживає спиртними напоями, по декілька днів не приходить до дому, знайшла собі іншого чоловіка, перестала виховувати сина, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння щодо обовязків чоловіка та дружини в сімї. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подружні стосунки не підтримують. За таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, а справу розглядати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає, просить суд розглянути справу у її відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-АМ №059775 (а.с.4). В період шлюбу в сторін народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ №131818 (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини справи визнані сторонами, а також те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачкою, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на їх взаємовідносини та виховання і розвиток їхньої дитини. Суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, так як спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved