overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

03 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 37903 грн. 23 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31 серпня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 37903 грн. 23 коп., з якої 3949 грн. 55 коп. - заборгованість по кредиту, 28544 грн. 02 коп. - заборгованість по процентам, 3128 грн. 55 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1781 грн. 11 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4-5). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір та витрати, пов'язані з оголошенням у пресі про виклик відповідача у судове засідання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

03 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 12 жовтня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №302. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 жовтня 2001 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутності між ними спільних інтересів та протилежних понять у розумінні сімї та відносин між чоловіком і дружиною. З вересня 2015 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, з цих причин вважає, що сімя фактично розпалася, відносини з відповідачем припиненні і немає необхідності їх відновлювати, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спору щодо поділу майна між ними немає. У звязку з вищевикладеним, просить розірвати шлюб між ним і відповідачем в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує та просить його задоволити (а.с. 22). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов визнала (а.с. 23). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача судовий збір, сплачений останнім у розмірі 640 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

03 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 27 вересня 2003 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 886. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою припинене з липня 2017 року, причиною розпаду сімї є різні погляди на подружнє життя. Сімя розпалась остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 27 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 886. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 1070. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

03 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11.11.2011 року перебуває з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя не склалось, сторони не мають порозуміння з побутових питань, просить шлюб розірвати. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини сторони не мають, майновий спір відсутній. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 11.11.2011 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському районному у м. Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1784, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 6). Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем згідно його заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

03 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, у якій зазначає, що 09 квітня 1999 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання та розвиток дітей не надає. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, причин неявки суду не сповістив. За згодою позивача суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідє вимогам ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав . З травня 2001 року сторони шлюбні відносини не мають. З 24.05.2001 року відповідач сплачував аліменти на утримання дочки до її повноліття. На сьогоднішній день дочка навчається на другому курсі денного відділення Харківського національного університету радіоелектроніки. Дочка проживає з позивачкою Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. У зв'язку з наведеним, позивачка просить задовольнити позов. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.199 Сімейного Кодекса України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони були одружені з 1999 року по 2003 рік, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який навчається на 1 курсі денного відділення Харківського національного університету радіоелектроніки. Згідно довідки Харківського Національного Університету Радіоелектроніки [PERSON] навчається на денній формі навчання. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища відповідача, і вважає, що він у стані виплачувати аліменти в розмірі 2500,00 грн., про що і просить позивачка. Також підлягають стягненню понесені позивачкою витрати на правову допомогу у розмірі 450,00 грн. Так само з відповідача підлягає стягненню і судовий збір в розмірі 740,00 грн. у доход держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

03 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30.04.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя. Вказує, що з січня 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Категорично заперечує проти надання строку на примирення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 30 квітня 2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 137, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судовий збір залишити за позивачем, згідно її заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

03 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] до 14 лютого 2014 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на особисте утримання в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2017 року до досягнення донькою [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до 17.04.2018. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження,а.с.4), яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 03-01/10879 від 29.09.2017 виданою виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

03 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи на те, що з 15 квітня 2014 року перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та втрату почуття поваги один до одного, у звязку з чим вони з травня 2014 року спільно не проживають, відтак їх сім?я не може бути збережена. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, розгляд справи просила провести у її відсутність, що слідує з прохальної частини позову / а. с. 2 /. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання, в судове засідання повторно не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив / а. с. 18, 23 /. Враховуючи те, що відповідач [PERSON], який в силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання двічі поспіль не зявився з невідомих на те причин, суд, з урахуванням думки позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи / а. с. 2 /, приходить до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, сторони 15 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 1670 та видано свідоцтво серії І БК, № 269966 / а. с. 8 /. Відповідно до вимог ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи, що сторони з травня 2014 року шлюбних стосунків не підтримують через виниклі між ними непорозуміння та втрату почуття поваги один до одного, спільне господарство не ведуть, їх подальше життя в складі однієї сім?ї є неможливим, так як це суперечило б інтересам кожного із них, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved