Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

04.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] та просив усунути йому як власнику квартири [ADDRESS] перешкоди в користуванні цією квартирою шляхом виселення з неї відповідачів та інших осіб, що проживають там з їхнього дозволу чи згоди або без дозволу, а також звільнити квартиру від їхніх речей та майна- із одночасним вселенням до цієї квартири його . 24.05.2017 року [PERSON] надав уточнення до позову та просив вселити його до належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно . Однак , незважаючи на те, що з 22 жовтня 2016 року єдиним законним власником вказаної вище квартири є він, відповідачі по справі протиправно чинять йому перешкоди у вселенні до належної йому на праві власності квартири, у звязку з чим таке незаконне порушення прав та інтересів власника нерухомого майна підлягає судовому захисту. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріпляє право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В позовні заяві позивач посилається на ст. 47 Конституції України, ст. 317 ЦК України, ст. 383 ЦК України та 150 ЖК України та зазначає, що всіх цих своїх прав через дії відповідачів він позбавлений. При цьому, самостійно захистити свої права він не може. Незважаючи на те,що спірна квартира цілком і повністю є його приватною власністю , а відповідачі не мають жодного законного права продовжувати там проживати, він , все одно, не вважає себе вправі самостійно ламати вхідні замки на дверях до своєї власності та самостійно займати своє житло. Адже тоді його дії правоохоронні органи намагатимуться кваліфікувати як самоуправство, порушення недоторканості житла або як умисне пошкодження чужого майна . У свою чергу , він неодноразово приходив за адресою належної йому на праві власності квартири , намагався порозумітися з відповідачами, аби вони дали йому доступ до його квартири і не чинили йому перешкод у реалізації ним свого права на проживання в своїй квартирі . Але відповідачі жодного разу навіть не відкрили вхідних дверей , не пішли на контакт із позивачем та не припинили чинити перешкоди у користуванні ним своїм власним житлом. Такі дії відповідачів порушують його права та інтереси як власника майна, спричиняють йому прямі та опосередковані збитки, призводять до втрати вигоди. Позивач у судове засідання не зявився , надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, при цьому категорично заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідачів [PERSON], який діє на підставі довіреності від 03.03.2016 року ,позов не визнав та пояснив, що підставою для виникнення права власності позивача на вказану вище квартиру став договір задоволення вимог іпотекою держателя, серія та номер :1347, виданий 23.03.2007 року, видавник : [PERSON] , приватний нотаріус ХМНО; договір відступлення права вимоги , серія та номер:801, виданий 07.06.2016 ,видавник [PERSON], приватний нотаріус КМНО. На думку представника відповідачів реєстрація проведена з порушенням закону, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є незаконним та має бути скасоване, у звязку з чим вони звернулися до адміністративного суду з позовом про визнання дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру , яка розташована за адресою : [ADDRESS] та скасувати рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.10.2016 року. Суд, вислухав пояснення представника відповідачів , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріпляє право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 47 Конституції України , кожен має право на житло . Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону або за рішенням суду. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За положеннями ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.4\~ст. 334 ЦК України\~право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено судом, позивачу у справі [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Договору задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 1347, виданий 23.03.2007 року, видавник : [PERSON], приватний нотаріус ХМНО; Договір відступлення права вимоги , серія та номер :801, виданий 07.06.2016 року , видавник : [PERSON], приватний нотаріус КМНО, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно. /а.с.7-8/. У судовому засіданні представник відповідачів пояснив,що в спірній квартирі мешкає відповідач [PERSON], що підтверджує доводи позивача про існування перешкод зі сторони відповідачів у користуванні своєю власністю. Суд не може погодитися з доводами представника відповідачів, який вважає, що позов не підлягає задоволенню з тих підстав ,що ними оскаржуються в адміністративному суді протиправні дії приватного нотаріуса КМНО [PERSON] щодо проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру, оскільки право власності [PERSON] на вказану вище квартиру на день розгляду зазначеної справи ніким не скасовано. За таких обставин право власності позивача на квартиру [ADDRESS] підлягає захисту, у спосіб, передбачений ст. ст. 383, 391 ЦК України- шляхом вселення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» заява [PERSON] про повернення надмірно сплаченого судового збору , підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved