Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

03 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказав, що з 07 жовтня 2008 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Зазначив, що шлюб з відповідачем не склався: в них різні погляди на шлюб та сімю, відсутнє взаєморозуміння. З липня 2015 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, стали проживати окремо. На даний час син проживає разом з дружиною та з цього приводу спору між ними не існує. Вважав, що на даний час їх з відповідачем шлюб існує лише формально, збереження сімї та відновлення стосунків не можливе. В судове засідання позивач не зявилася. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Зазначив, що дійсно з 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. З липня 2015 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та з того часу проживають окремо один від одного. На даний час сімя сторін розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Розірвання шлюбу це спільне бажання сторін. Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 07 жовтня 2008 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №2805. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного. З липня 2015 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію обох сторін стосовно не бажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved