overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

03 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 14 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 07, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. До шлюбних відносин 04 лютого 2014 року у сторін народилася донька [PERSON], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя не склалося в звязку з тим, що у сторін різні характери та погляди на життя. Між ними немає взаєморозуміння щодо багатьох принципових життєвих позицій. В результаті чого, між ними втрачено кохання та взаємоповагу. Вказує, що подружні відносини припиненні, проживають окремо. Спору щодо спільного майна подружжя та місця проживання дитини немає. Заперечує щодо примирення з відповідачем. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14 лютого 2014 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 07 (а.с.7). 04 лютого 2014 року у сторін народилася донька [PERSON] (а.с.8). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Спору щодо спільного майна подружжя та місця проживання дитини немає. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

03 березня 2016 року позивач звернулась до Комсомольського районного суду м. Херсона з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 24.09.2011 року шлюбу, в якому вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], який народився 21.08.2011 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з травня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втрати почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Указом Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» ліквідовано Дніпровський районний суд міста Херсона, Комсомольський районний суд міста Херсона, Суворовський районний суд міста Херсона та утворено Херсонський міський суд Херсонської області, який розпочав роботу з 04 квітня 2016 року. 12 травня 2016 року відповідно до ст. 11-1 ЦПК України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передана в провадження судді Ус О.В. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

03 березня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу відповідача до досягнення дітьми повноліття, вказуючи, що відповідач, будучи батьком дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2001 року /а.с.10/, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] /а.с.9/ та [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Згідно пояснень позивача, діти проживають із матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 03.03.2016 року на користь позивачки. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати (судовий збір у розмірі 551,20 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Згідно вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

03 березня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що її неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні та розвитку не приймає на протязі тривалого часу. Крім того, їх сумісний син навчається, а тому потребує додаткового матеріального забезпечення. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв'язку з чим звернулася до суду із вказаним позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, просила задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Джурківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, шлюб між сторонами зареєстрований 06 липня 1994 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №11. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON]. змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), який перебуває на утриманні матері [PERSON], що підтверджується довідкою Первомайської селищної ради №781 від 03 березня 2016 року (а.с.9). На підставі довідки №92 від 26 лютого 2016 року [PERSON] навчається в Миколаївському професійному ліцеї будівництва та сфери послуг з 01 вересня 2015 року по теперішній час (а.с.8). Виходячи з положення ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час, враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України, вимоги ст.182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоров'я та стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) батька щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття. За правилами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

03 березня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 квітня 2007 року, актовий запис № 478 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

03 березня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 05 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Одруження між сторонами виявилось не вдалим, вони втратили почуття довіри, любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, подружніх стосунків не підтримують, тому позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилась, подала заяву, в якій прохає справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Азаренко». Відповідач в судове засідання не зявився, на виконання ухвали суду від 12.04.2016 року, з Оріхівської ВК УДПС України в Запорізькій області № 88 надійшла заява [PERSON], в якій він зазначає, що проти розірвання шлюбу не заперечує, приймати участь у розгляді справи не бажає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05 червня 2012 року виконавчим комітетом Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 114131 від 05 червня 2012 року (а.с.7). Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 235313 від 20 вересня 2013 року (а.с.8). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подружніх стосунків вони не підтримують. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення. Спору майнового характеру на даний час між ними немає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

03 березня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначала, що 29 жовтня 2013 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, в якому в них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала суду заяву в якій просила справу слухати без її участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій справу просив слухати без його участі, підтримує долучений до матеріалів справи відзив на позов, справу просить слухати без його участі. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається із свідоцтв про народження [PERSON] народився [INFO] року, [PERSON] народилася [INFO] Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, матеріальну допомогу на утримання дітей в повному обсязі не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2016 рік для дітей відповідного віку, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дітей, стан здоров'я відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в сумі по 1000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 17 березня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

03 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 жовтня 2001 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис зроблено за №32 від 06 жовтня 2001 року. Від подружнього життя сторони мають четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що на протязі останнього року сімейне життя між сторонами по справі стало поступово погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають діти сторін по справі, що впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє позивачці та дітям душевні страждання. На момент подачі позову ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами по справі припинено, сторони по справі мають намір в подальшому створити нові сім'ї. В зв'язку з вищевикладеним, позивачка звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.19). Відповідач, [PERSON], у судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяви до суду про причини неявки не надсилав. Належне його повідомлення міститься на а.с.а.с.22,23. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 жовтня 2001 року (а.с.7) видно, що 06 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №32. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «[PERSON]». Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами наразі носить тільки формальний характер, сторони втратили почуття кохання один до одного, відносини між сторонами зіпсувалися, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а в першу чергу інтересам їх дітей, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

03 березня 2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» - [PERSON] звернулася в суд позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 грудня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 310000004901000, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 127600 грн., з розрахунку в розмірі 22 відсотків річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 09 грудня 2015 року. Позивач зазначає, що 09 грудня 2008 року між ВАТ «Астра Банк» та [PERSON]укладено Договір поруки № 310000004901000/П, згідно з яким [PERSON] поручилася перед Кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 310000004901000/П від 09 грудня 2008 року. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, в розмірі та строки передбачені договором. Позивач зазначає, що 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк» від боржників повного належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]В.) Таким чином,

Outcome: approved