Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

03.12.2020 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного сина, а також на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . При цьому посилалася на те, що вона проживала з відповідачем в шлюбі без реєстрації. [INFO] в них народився син [PERSON] . Після досягнення сином одного року відповідач відмовився від його утримання, не бере участі у його вихованні, не цікавиться інтересами дитини. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання та виховання сина [PERSON] . Їхній син проживає разом з нею, хоч і зареєстрований за місцем реєстрації відповідача. Відповідач не допомагає їй матеріально в вихованні сина, який знаходиться на її повному утриманні. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Крім того відповідач зобов`язаний надавати їй матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона ніде не працює та немає інших доходів, окрім соціальної допомоги по народженню дитини. А тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку та доходів відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі ј частини доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня звернення до суду. Ухвалою суду від 29.12.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання та на утримання їхнього сина у розмірі вказаному в позові. Вона в даний час не має змоги влаштуватись на роботу, єдиним джерелом її доходу є соціальна допомога при народженні дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього на утримання сина аліментів в розмірі ј частини його доходу щомісячно до досягнення сином повноліття. Заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки, оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, також просив врахувати те, що на даний час він ніде не працює та на його утриманні перебувають його батьки, з яких батько є інвалідом 2 групи. Заперечував доводи позивачки про те, що він не надавав матеріальної допомоги на утримання сина. У відзиві на позов відповідач посилався на те, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі вказаному в позові, однак заперечував твердження позивача про те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Він здійснив чотири грошових перекази на адресу позивачки на загальну суму 13334 грн., він цікавиться життям свого сина, намагається з ним бачитись. Тобто він виконує свої батьківські обов`язки. Заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки, оскільки це не передбачено нормами чинного законодавства, бо вони з нею не перебували у зареєстрованому шлюбі. Крім того просив врахувати що він на даний час ніде не працює, та на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, з яких один інвалід другої групи. А тому просив позов задоволити частково, а саме стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ј частини його доходу щомісячно до повноліття, а в стягненні аліментів на позивачку відмовити. Представник відповідача - адвокат Дубінський В.М. підтримав позицію відповідача та обставини викладені у відзиві на позов. Просив позов задоволити частково, стягнувши аліменти на утримання дитини та відмовивши в стягненні аліментів на утримання позивачки. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами в судовому засіданні підтверджено та не заперечується факт того, що вони перебували в шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Спору про батьківство немає. Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2020 року і до повноліття [PERSON] . Крім того, суд враховує, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини відповідачем визнано в повному обсязі. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, - жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 СК України. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що [PERSON] , як працездатна особа може надавати матеріальну допомогу [PERSON] , з якою проживає його малолітній син [PERSON] . Догляд за малолітньою дитиною у віці до трьох років вимагає значних фізичних та психологічних зусиль, а крім того не обмежується певним часом протягом доби, як при виконанні трудових обов`язків. Проте суд враховує, що на утриманні [PERSON] перебувають його непрацездатні батьки [PERSON] , який є інвалідом 2 групи, та [PERSON] . Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання підлягають частковому задоволенню. З урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини з усих видів заробітку(доходу) відповідачащомісячно, починаючи з 03.12.2020 року і до [INFO], тобто до досягнення трирічного віку сином [PERSON] . Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 908 грн. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 91, 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 353, 430 ЦПК України, суд -

Outcome: partial