Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

03 листопада 2020 року АТ «Таскомбанк» в особі представника Пономаренко Олександра Володимировича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таксомбанк» заборгованість у розмірі 63 459,72 грн. за заявою-договором № 113/3400012-СК від 17.03.2017 року та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 17.03.2017 р. між ПАТ «ТАСКОМБАНК», поточне найменування та організаційно-правова форма якого АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено заяву-договір № 113/3400012-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (із встановленням Кредитного ліміту) (надалі - Кредитний договір). Відповідно до Умов надання та обслуговування Кредитної лінії предметом Кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах відновлювальної кредитної лінії: максимальна сума кредитного ліміту - 100 000 (сто тисяч) гривень; процентна ставка за встановленим кредитним лімітом: - 48,0 % -з 20.03.17 по 30.11.17; - 39,6 % - з 01.12.17 по 31.01.19; -43,2 % - з 01.02.19. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Строк користування - 365 днів з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту; штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу - 100 грн. за кожен факт прострочення платежу. Згідно з п. 3 розділу 1 Кредитного договору позичальник погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту залежить від типу обраного пакету послуг та кредитного продукту. Позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку згідно внутрішніх нормативних документів Банку. Підписанням даної заяви засвідчив про пряму і безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (абз. 4 п. 3 р. 1 кредитного договору). Відповідно до п. 5 р. 1 кредитного договору, позичальник засвідчив, що ознайомлений та погоджується з усіма умовами обслуговування та користування рахунком, визначеними у заяві-договорі та Договорі на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно з п. 4 розділу 2 Кредитного договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Клієнтом і Банком своїх зобов`язань за ним. Відповідно до Умов надання та обслуговування Кредитної лінії дострокове повернення заборгованості за Кредитною лінією може відбуватись за власною ініціативою, а також на вимогу Банку у випадках, передбачених договором. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Станом на 15.01.2020 р. заборгованість за кредитним договором № 113/3400012-СК від 17.03.2017 р., становить 63 459,72 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 36 921,50 грн.; заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена) - 25 438,22 грн.; сума нарахованого штрафу - 1 100,00 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за кредитним договором не погашає, що є порушенням законним прав АТ «Таскомбанк». Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 19 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Судом постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення (а.п. 55-57). Згідно поштового повідомлення вказану ухвалу відповідач отримав 02 грудня 2020 року (а.п. 60). 15 грудня 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області від відповідача [PERSON] надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якому вказує на те, що вказану ухвалу вона отримала 08 грудня 2020 року, результат даної справи є для неї надзвичайно важливим, оскільки позивач вимагає стягнути з неї заборгованість за кредитом у розмірі 63 459,72 грн., з якою вона категорично не погоджується, так як дана сума є завищеною, а також не згодна з розрахунком заборгованості, який міститься у матеріалах справи та надасть суду докази, які спростовують позовні вимоги та не підтверджують розмір заборгованості за тілом кредиту 36 921,50 гривень, за відсотками 25 438,22 грн. (а.п. 66). Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2020 року заперечення відповідача, [PERSON] , проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, - залишено без розгляду (а.п. 72-75). 15 грудня 2020 року відповідачем також надано до суду заяву про застосування строків позовної давності (а.п. 64-65). Відповідач вважає, що позивач - АТ «ТАСКОМБАНК» пропустив строк позовної давності та звернувся до суду з вказаним позовом поза межами строку позовної давності, що є самостійною підставлю для відмови в задоволенні позовних вимог позивачу. 17.03.2017 року між нею, [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» була укладена заява-договір №113/3400012-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки. Представник позивача просить суд стягнути з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором № 113/3400012-СК від 17.03.2017 року в розмірі 62359,72 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 36921,50 гривень, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит в сумі 25438,22 гривень, нарахованого штрафу в сумі 1100 гривень станом на 15.01.2020 р. та судові витрати в сумі 2102,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до заяви-договору від 17.03.2017 року на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки їй була надана кредитна лінія з максимальною сумою кредитного ліміту 100000 гривень. Як слідує із заяви-договору та додатку № 1 до цієї заяви-договору, сторони узгодили строк дії кредитного ліміту та встановили графік погашення кредиту і сплату процентів за користування ним, кінцевою датою яких є 25.09.2017р. Іншого строку погашення кредиту та сплати проценті в сторонами не узгоджено та не встановлено строку дії кредитного договору. По укладеній між нею та АТ «ТАСКОМБАНК» заяві-договору №113/3400012-СК від 17.03.2017 року строк позовної давності щодо вимоги повернення заборгованості по тілу кредиту сплив 01.10.2020 року, а по вимогам по відсоткам 01.10.2018 року. Позивач звернувся до суду 03.11.2020 року, тобто, поза межами встановленого законом строку позовної давності. 15 грудня 2020 року відповідачем також подано відзив на позовну заяву та докази направлення вказаної заяви позивачеві (а.п. 67-71). У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами, не визнає їх у повному обсязі. Відповідач у відзиві посилається на сплив позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи, що сторонами узгоджено, що кінцевою датою повернення кредиту та сплата процентів є 25.09.2017 р. За її підрахунком, який проведено з урахуванням розрахунку позивача, розмір нарахованих до вказаної дати процентів складає 8916 грн. Згідно розрахунку позивача вона сплатила проценти на суму 17642 грн. Позивач не має права ставити питання про стягнення з неї на його користь відсотків у вказаному розмірі, бо фактично має місце переплата. Позовні вимоги про стягнення з неї процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період поза межами погодженого сторонами строку кредитування, тобто, починаючи 26.09.2017 року задоволенню не підлягають, оскільки права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, однак вимог про стягнення виплат передбачених цією нормою позивач не заявляв. Згідно орієнтовного графіку платежів погашення отриманого кредиту та сплата процентів має здійснюватися щомісячно з 17.03.2017 р. по 25.09.2017 р. Сплата інших платежів графіком не передбачена. АТ «Таскомбанк» з 20.03.2017 р. по 28.11.2017 р. банк нарахував їй проценти за ставкою 48 процентів річних, 01.12.2017 по 31.01.2019 за ставкою 39,60 процентів річних, а з 01.02.2019 - 43,20 процентів річних, а також штраф за порушення умов договору в частині прострочення внесення обов`язкового мінімального платежу (у розмірі 100 грн. за кожен факт прострочення платежу на суму 1200,00 грн.) Вказані нарахування позивач мотивує тим, що такі тарифи після укладення кредитного договору встановлені тарифним комітетом банку, а позичальник своїм підписом в кредитному договорі надав свою згоду на прийняття будь-яких змін банку раніше встановлених тарифів. Матеріали справи не містять підтверджень того, що Витяг з публічної пропозиції та додаток № 1 до протоколу Тарифного комітету № 37-5 від 06.07.2017 р. їй були відомі, зрозумілі та вона ознайомилася з їх змістом та погодилась з ними, підписуючи заяву-договір, а також те, що вказані документи на момент отримання мною кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема сплати процентів за користування кредитними коштами та штрафу. Відповідач просить позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» про стягнення заборгованості залишити без задоволення. 29 грудня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив та докази на обґрунтування своєї позиції, а також надано докази направлення цих документів відповідачеві (а.п. 78-101). Представник позивача з відзивом відповідача на позовну заяву не погоджується. У відповіді на відзив представник позивача підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити зазначає, що відповідачем, [PERSON] , було підписано Заяву про відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися, із використанням електронних платіжних, засобів та заяву про випуск електронного платіжного засобу. Відповідно до змісту цих заяв відповідач відкрила поточний рахунок № [NUMBER] у валюті - гривні на своє ім`я та отримала електронний платіжний засіб МаsterСаrd World неіменна з кредитним лімітом. Твердження відповідача про необґрунтованість позовних вимог - є формальним твердженням, що не підтверджується належними доказами. Позивачем на підтвердження заборгованості відповідача надано розрахунок, виписки та ін. документи. Жодних доказів аналогічного характеру, що містили б контр-аргументаційні відомості відповідачем не надано, зазначений в позовній заяві розмір боргу не спростований. Відповідно до п. 8.1.4. р. 8 Додатку № 1 до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб банк відкриває кредитну лінію на умовах, визначених договором та тарифами. Згідно з п. 8.1.14. р. 8 Правил - Клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Недозволеним овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах, в т.ч., за відповідним Сервісом з розстрочки платежів (у разі його застосування). Згідно з п. 8.3.1. р. 8 Правил - перелік послуг, що надаються Банком, та їх вартість можуть бути змінені згідно умов, визначених цими Правилами. При цьому їх новий розмір вважається погодженим клієнтом у безслівному порядку та не потребує, у зв`язку з цим, додаткового погодження в письмовій формі (укладання додаткової угоди до заяви - договору) та/або попереднього інформування клієнта про таку зміну. В додатку № 1 до заяви-договору № 113/3400012 - СК, а саме в Умовах надання та обслуговування кредитної лінії міститься «Орієнтовний графік платежів, розрахунок сукупної вартості кредитного ліміту та реальної процентної ставки за користування кредитним лімітом». Вказаний орієнтовний графік - є прикладом для позичальника про що і зазначено в примітках, а саме «Графік платежів, розрахунок сукупної вартості кредитної лінії та реальної процентної ставки за користування лімітом кредитної лінії розраховано виходячи з наступного прикладу…». В орієнтовному графіку зазначені, дати з 01.09.2016 по 25.07.2017 - вказаний проміжок часу є прикладом, наочною ілюстрацією того, як відповідач може здійснювати погашення заборгованості за певних умов. Кредитування відповідача відбулось з 20.03.2017р. Відповідачем було відкрито поточний рахунок та отримано електронний платіжний засіб. Відповідно до Заяви про безготівкове перерахування коштів. Позичальник [PERSON] просила перерахувати кредитні кошти з її рахунку № [NUMBER] відкритого на підставі заяви-договору № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року на вказані у Заяві реквізити в рамках програми «Рефінансування». Позичальник активно користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком наданим суду (останні колонки - зарахування (внесення Позичальником грошових коштів) та витрати (використання кредитних коштів). Твердження відповідача про сплив строку позовної давності не відповідає обставинам справи. Заперечень на відповідь на відзив від відповідача не надходило. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 09 березня 2021 року клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивачаТОВ «Вердикт Капітал» - задоволено. Залучено до участі у справі № 328/2297/20 (провадження 2/328/51/21), за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» в особі представника Пономаренко Олександра Володимировича до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якості правонаступника позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У зв`язку з чим судове засідання було відкладено. Представник АТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.п. 61, 104-106, 114-116). Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила врахувати її позицію викладені у відзиві на позов. Відповідач повідомила, що її інтереси буде представляти адвокат Майсак В.О. і вона підтримує всі клопотання та заяви, які будуть подані адвокатом в її інтересах (а.п. 109). Представник відповідача, адвокат Майсак В.О., в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача, просила врахувати доводи відповідача викладені в заявах по суті справи (відзиві на позовну заяву та заяві про застосування строків позовної давності). Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що 17 березня 2017 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК», від імені якого діяв заступник Голови Правління з продуктів роздрібного бізнесу та маркетингу АТ «ТАСКОМБАНК» Беров О.О. на підставі довіреності № 1856 від 11 жовтня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., укладено заяву-договір № 113/3400012-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки ( з можливістю встановлення кредитного ліміту) (а.п. 7, 88). Борова О.В. підписанням вказаної заяви акцептувала публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, і беззастережно приєдналась до умов Договору. Відповідно до пункту 2 розділу 1 заяви-договору № 113/3400012-СК [PERSON] просила банк відкрити поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобі на її ім`я та оформити платіжну картку згідно інформації, наведеної у Заяві на випуск електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу 1 заяви-договору № 113/3400012-СК [PERSON] просила банк встановити на її поточний рахунок у гривні кредитний ліміт в рамках пакету послуг «кредитка» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку, в межах якого має право здійснювати операції за рахунок наданого банком кредиту та здійснювати у відповідності до статі 1069 ЦК України кредитування рахунку в розмірі та на умовах згідно інформації, наведеній у цій заяві-договорі, та на умовах, визначених Договором, при цьому взяла зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, згідно умов договору. [PERSON] погодилась з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту що надається у зв`язку з обраним пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до Договору шляхом підписання заяви-договору, встановлюється відповідно до умов договору та залежить від типу обраного нею пакету послуг та кредитного продукту. Остаточне рішення щодо встановлення кредитного ліміту приймається банком і банк має право відмовити у встановлені кредитного ліміту. Інформація про розмір встановленого та/або зміненого кредитного ліміту надається банком у вигляді sms-повідомлення на мобільний телефон, вказаний в заяві-договорі або іншим способом визначеним договором. [PERSON] надала згоду АТ «ТАСКОМБАНК» на те, що будь-яка інформація по кредиту, у тому числі та, що складає банківську таємницю (сума кредиту, процентна ставка, розмір заборгованості і т.ін) передається АТ «ТАСКОМБАНК» на договірній та конфіденційній основі визначеній третій особі, котра буде надавати їй інформацію стосовно її кредиту (наявність та сума заборгованості за кредитом, нараховані проценти та комісії, графік погашення тощо). [PERSON] надала згоду АТ «ТАСКОМБАНК» на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку згідно внутрішніх нормативних документів банку. Підписання даної заяви-договору свідчить про пряму і безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. [PERSON] надала паспортні дані та інформацію про номер мобільного телефону, про що зазначено в заяві-договорі № 113/3400012-СК та міститься підпис відповідача. Відповідно до пункту 4 розділу 1 заяви-договору № 113/3400012-СК [PERSON] підписанням заяви-договору, підтвердила, що дана заява-договір є невід`ємною частиною договору. Відповідно до пункту 5 розділу 1 заяви-договору № 113/3400012-СК [PERSON] підтвердила, що ознайомлена зі змістом заяви-договору, договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згодна. Умови заяви-договору та договору є зрозумілими для неї, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні. Відповідно до пункту 6 розділу 1 заяви-договору № 113/3400012-СК [PERSON] підтвердила достовірність усі даних вказаних в заяві-договорі. В пункті 1 розділу 2 заяви-договору № 113/3400012-СК зазначено, що відповідач повідомлений про те, що умови надання та обслуговування кредитної лінії, в тому числі орієнтовний графік погашення, детальний опис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань, реальна процентна ставка, абсолютне значення подорожчання кредиту та усі інші умови кредитування за кредитними продуктами в рамках пакету послуг «кредитка» викладені в додатку 1 до даної заяви-договору. Підписання цієї заяви-договору [PERSON] підтвердила , що була ознайомлена в повному обсязі з цими умовами надання та обслуговування кредитної лінії, їй повністю зрозумілі всі умови, у неї немає зауважень, заперечень або доповнень щодо них. В пункті 2 розділу 2 заяви-договору № 113/3400012-СК зазначено, що ця заява-договір оформлена (заповнена та підписана) у двох примірниках, по одному для клієнта та для АТ «ТАСКОМБАНК» та є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № [NUMBER] у валюті гривні (рахунок) відповідно до пакету послуг «кредитка», операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, оформлення банківської платіжної картки. В пункті 4 розділу 2 заяви-договору № 113/3400012-СК зазначено, що заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань за нею. В додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК визначені умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «кредитка», з якими під підпис ознайомлена [PERSON] (а.п. 8-9, 89-90). За умовами передбаченими в додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК, сторони домовились, що кредитна лінія надається на споживчі цілі фізичним особам, строк дії кредитного ліміту становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується на такий же строк, окрім випадків: - якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; - направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. Форма кредитування встановлення на поточний рахунок ліміту кредитної лінії. Зазначені переваги та недоліки пропонованої форми кредитування. Визначено тип процентної ставки за користування лімітом кредитної лінії та порядок нарахування процентів: - фіксована процентна ставка за користування кредитним лімітом під час дії пільгового періоду; - фіксована процентна ставка за користування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період. Проценти нараховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за основним боргом протягом всього строку користування кредитними коштами (лімітом кредитної лінії) починаючи з дня виникнення заборгованості за основним боргом (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за основним боргом (не включаючи цей день) виходячи з розрахунку по схемі «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та фактична кількість днів у році. В додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК визначений порядок повернення заборгованості за кредитною лінією: щомісячна сплата суми обов`язкового мінімального платежу (ОМП), розмір, порядок сплати та складові якого визначаються у тарифах за пакетом послуг. Сплата заборгованості відбувається шляхом договірного списання з поточного рахунку. В додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК визначено розмір ліміту кредитної лінії: мінімальний - 1000 грн. та максимальний 100 000 грн.; процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час дії пільгового період - 0,0001 %; процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії після закінчення пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період - 48%. Відповідача ознайомлено, на прикладі приведеному в додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК, з орієнтовним графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредитного ліміту та реальної процентної ставки за користування кредитним лімітом. Погашення заборгованості за кредитною лінією здійснюється позичальником в строк 12 місяців, в порядку передбаченому договором. 17 березня 2017 року [PERSON] підписала дозвіл на обробку персональних даних (а.п. 10). 17 березня 2017 року працівником банку та [PERSON] підписано заяву-анкету на оформлення банківських продуктів, в якій зазначені персональні дані позичальника, адреса реєстрації та фактичного проживання позичальника, контактні телефони, відповідачем надана інформація про основне місце роботи, зазначена інформація про продукти (назва продукту - Велика п`ятірка, строк кредиту - 12 місяців, бажана сума кредиту - 36 873,00 грн., цільове використання - «Рефінансування діючих кредитів»); рефінансування - ПАТ «ПтБ», МФО банку - 380388, ЄДРПОУ: 33308489, сума заборгованості - 36873 грн. (а.п. 91-92). 17 березня 2017 року працівником банку та [PERSON] підписано заяву про відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, в якій відповідач, [PERSON] , просила АТ «ТАСКОМБАНК» відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я [PERSON] . Згідно відмітки банку в даній заяві відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 17 березня 2017 року [PERSON] підписано також заяву про випуск електронного платіжного засобу, відповідно до змісту якої відповідачеві надано продукт, пакет послуг - кредитка, вид електронного платіжного засобу - MasterCard World неіменна, строк дії електронного платіжного засобу - 36 місяців, кредитний ліміт - 36 873,00 грн. [PERSON] просила надати/випустити електронний платіжний засіб до поточного рахунку, операції з якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів, № [NUMBER] у валюті - гривні, та укласти з нею заяву-договір щодо відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, та Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ознайомлена та зобов`язалась їх неухильно дотримуватися (а.п. 93). 17 березня 2017 року [PERSON] звернулась до Голови Правління Тігіпко С.Л. з заявою щодо безготівкового перерахування коштів в рамках програми «Рефінансування», в якій просила з її рахунку № [NUMBER] відкритому на підставі заяви-договору № 113/3400012-СК від 17.03.2017 перерахувати кошти на наступні реквізити (МФО банку отримувача: 300001, ІПН/ЄДРПОУ: 33308489, отримувач: ПАТ «ПТБ», номер рахунку, відкритого в банку-отримувачі: [NUMBER] , призначення платежу: для зарахування на рах. [NUMBER] , ІПН [NUMBER] [PERSON] згідно договору 85515323FCLIPS03 від 15.12.2016) в наступних розмірах - сума 36873 грн. особу клієнта встановлено та вказану заяву прийняв спеціаліст РК [PERSON] (а.п. 11, 94). 17 березня 2017 року працівником банку та [PERSON] підписано опитувальник фізичної особи, в якому зазначена кореспондентська інформація (прізвище ім`я по-батькові відповідача, громадянство, місце народження, фактичне місце проживання, контактні номери телефону); загальні відомості (місце роботи та займана посада відповідача); фінансовий стан відповідача (а.п. 12-13). До позовної заяви банк додав витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.п. 14-20), додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 37-5 від 06.07.2017 р. введеного вдію з 11.07.2017 року (а.п. 21-23), додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 4-1 від 25.01.2018 р. до Протоколу КУАП № 020218/1 від 02.02.2018 р. введеного в дію з 02.02.2018 року (а.п. 24-26). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості по кредитному договору № 113/3400012-СК від 17.03.2017 року укладеному з позичальником [PERSON] , заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 15.01.2020 року, становить в розмірі 63 459,72 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочене) - 36 921,50 грн., заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена) - 25 438,22 грн., сума нарахованого штрафу - 1 100,00 грн., про що надано відповідний розрахунок (а.п. 27-28) та виписки по особовому рахунку [PERSON] (а.п. 29-30). Представник АТ «ТАСКОМБАНК» звертався до [PERSON] з повідомленням-вимогою від 15.01.2020 року в якій відповідача повідомлено про заборгованість за кредитним договором № 113/3400012-СК від 17.03.2017 року та ставилася вимога повністю повернути кредит (а.п. 31-32). Повідомлення-вимога від 15.01.2020 року направлялась відповідачу 16.01.2020 року, що підтверджується фіскальним чеком та списком № 13 ф. 103 згуртованих поштових відправлень листів рекомендованих (а.п. 33-35), проте вказане поштове відправлення повернулось адресату з відміткою «повернуто за закінченням встановленого строку зберігання», що підтверджується відповідною довідкою (а.п. 36). Акціонерне товариства «Таскомбанк» (скорочена назва - АТ «Таскомбанк») виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк», що підтверджується статутом Акціонерного товариства «Таскомбанк» в новій редакції (а.п. 41-46). Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 09 березня 2021 року клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивачаТОВ «Вердикт Капітал» - задоволено. Залучено до участі у справі № 328/2297/20 (провадження 2/328/51/21), за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» в особі представника Пономаренко Олександра Володимировича до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якості правонаступника позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (а.п. 142-143). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), договір є підставою для виникнення зобов`язань. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до умов кредитного договору, яким є заява-договір № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року визначено умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «кредитка». В додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року визначено розмір ліміту кредитної лінії: мінімальний - 1000 грн. та максимальний 100 000 грн.; процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час дії пільгового період - 0,0001 %; процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії після закінчення пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період - 48%. Крім того, у цьому кредитному договорі, підписаному сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема проценти за користування кредитом та неустойку (штрафи) за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, наданий до позовної заяви (а.п. 14-20), додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 37-5 від 06.07.2017 р. введеного вдію з 11.07.2017 року (а.п. 21-23), додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 4-1 від 25.01.2018 р. до Протоколу КУАП № 020218/1 від 02.02.2018 р. введеного в дію з 02.02.2018 року (а.п. 24-26). Витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, наданий позивачем до позовної заяви (а.п. 14-20) суд не бере до уваги, оскільки з доданого витягу не зрозуміло коли його затверджено, чи існувала сама ця публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на момент укладення з відповідачем кредитного договору, яким є заява-договір № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий позивачем до позовної заяви витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб доводився до відома відповідача, що саме ці умови розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-договір № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цьому документі, що доданий банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Додані до позовної заяви позивачем додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 37-5 від 06.07.2017 р. введеного в дію з 11.07.2017 року (а.п. 21-23), додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 4-1 від 25.01.2018 р. до Протоколу КУАП № 020218/1 від 02.02.2018 р. введеного в дію з 02.02.2018 року (а.п. 24-26), в яких наведено змінені тарифи щодо процентної ставки за користування кредитною лінією, та встановлена неустойка (пеня, штраф) за факт прострочення платежу, вказані тарифи суд також не бере до уваги, оскільки вказані документи введені в дію після укладення з відповідачем кредитного договору, яким є заява-договір № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року, а саме додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 37-5 від 06.07.2017 р. введеного в дію з 11.07.2017 року (а.п. 21-23), додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 4-1 від 25.01.2018 р. до Протоколу КУАП № 020218/1 від 02.02.2018 р. введеного в дію з 02.02.2018 року (а.п. 24-26) на момент підписання відповідачем кредитного договору цих документів не існувало і вони не доводились до відома відповідача. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Тарифи банку та витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві-договорі № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява №20166/92, § 36). Додані до позовної заяви банком витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.п. 14-20), додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 37-5 від 06.07.2017 р. введеного вдію з 11.07.2017 року (а.п. 21-23), додаток 1 до Протоколу Тарифного комітету № 4-1 від 25.01.2018 р. до Протоколу КУАП № 020218/1 від 02.02.2018 р. введеного в дію з 02.02.2018 року (а.п. 24-26), які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-договору № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно зі статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема є справедливість, добросовісність та розумність. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України). З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ «ТАСКОМБАНК» дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Враховуючи вище зазначене, у задоволенні позову у частині неустойки (штрафу) необхідно відмовити, оскільки вказані платежі не передбачені умовами кредитного договору, яким є заява-договір № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року. Відповідно до умов кредитного договору, яким є заява-договір № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року визначено умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «кредитка». За умовами передбаченими в додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року, сторони домовились, що кредитна лінія надається на споживчі цілі фізичним особам, строк дії кредитного ліміту становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується на такий же строк, окрім випадків: - якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; - направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. Форма кредитування встановлення на поточний рахунок ліміту кредитної лінії. Зазначені переваги та недоліки пропонованої форми кредитування. Визначено тип процентної ставки за користування лімітом кредитної лінії та порядок нарахування процентів: - фіксована процентна ставка за користування кредитним лімітом під час дії пільгового періоду; - фіксована процентна ставка за користування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період. Проценти нараховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за основним боргом протягом всього строку користування кредитними коштами (лімітом кредитної лінії) починаючи з дня виникнення заборгованості за основним боргом (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за основним боргом (не включаючи цей день) виходячи з розрахунку по схемі «факт/факт», коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та фактична кількість днів у році. В додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК визначений порядок повернення заборгованості за кредитною лінією: щомісячна сплата суми обов`язкового мінімального платежу (ОМП), розмір, порядок сплати та складові якого визначаються у тарифах за пакетом послуг. Сплата заборгованості відбувається шляхом договірного списання з поточного рахунку. В додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК визначено розмір ліміту кредитної лінії: мінімальний - 1000 грн. та максимальний 100 000 грн.; процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час дії пільгового період - 0,0001 %; процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії після закінчення пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період - 48%. Відповідача ознайомлено, на прикладі приведеному в додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК, з орієнтовним графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредитного ліміту та реальної процентної ставки за користування кредитним лімітом. 17 березня 2017 року, банк, на підставі заяви [PERSON] , відкрив поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на її ім`я [PERSON] , та видав банківську картку - електронний платіжний засіб - MasterCard World неіменна з кредитним лімітом (а.п. 93). 20 березня 2017 року, банк, на підставі заяви [PERSON] щодо безготівкового перерахування коштів в рамках програми «Рефінансування», перерахував з її рахунку № [NUMBER] , відкритому на підставі заяви-договору № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року, на зазначені відповідачем реквізити грошові кошти для зарахування на рах. [NUMBER] , ІПН [NUMBER] [PERSON] згідно договору 85515323FCLIPS03 від 15.12.2016) в сумі 36873 грн. (а.п. 11, 94) та підтверджується розрахунком заборгованості (а.п 27). Банк свої зобов`язання виконав. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За умовами передбаченими в додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року, сторони домовились, що кредитна лінія надається на споживчі цілі фізичним особам, строк дії кредитного ліміту становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. Визначено тип процентної ставки за користування лімітом кредитної лінії та порядок нарахування процентів: - фіксована процентна ставка за користування кредитним лімітом під час дії пільгового періоду; - фіксована процентна ставка за користування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період. Процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час дії пільгового період - 0,0001 %; процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії після закінчення пільгового періоду та за заборгованістю, на яку не розповсюджується пільговий період - 48%. Відповідача ознайомлено, на прикладі приведеному в додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК, з орієнтовним графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредитного ліміту та реальної процентної ставки за користування кредитним лімітом. Графік платежів поділено на 12 місяців. Згідно примітки 1 в додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК зазначено, що погашення заборгованості за кредитною лінією здійснюється позичальником в строк 12 місяців, в порядку передбаченому договором. 17 березня 2017 року працівником банку та [PERSON] підписано заяву-анкету на оформлення банківських продуктів, в якій зазначена інформація про продукти (назва продукту - Велика п`ятірка, строк кредиту - 12 місяців, бажана сума кредиту - 36 873,00 грн., цільове використання - «Рефінансування діючих кредитів»); рефінансування - ПАТ «ПтБ», МФО банку - 380388, ЄДРПОУ: 33308489, сума заборгованості - 36873 грн. (а.п. 91-92). У разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party). Такий висновок висловлено Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17). З урахуванням наведеного слідує, що строк дії договору 365 днів або 12 місяців, тобто до 20 березня 2018 року. Відтак, у межах строку кредитування до 20 березня 2018 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 113/3400012-СК від 17.03.2017 р., укладеним між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] , здійснено станом на 15.01.2020 р. В пункті 4 розділу 2 заяви-договору № 113/3400012-СК зазначено, що заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань за нею. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі справа № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) виклала правову позицію щодо змісту понять «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Відтак, у межах строку кредитування до 20 березня 2018 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, до 25 числа кожного місяця (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування, 12 місяців. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 723/304/16-ц (провадження N 14-360цс19),в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц (провадження N 14-680цс19). Таким чином, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, а саме статтею 625 ЦК України позивач не пред`явив. Проценти за користування кредитом до 20 березня 2018 року відповідачем сплачувались, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору № 113/3400012-СК від 17.03.2017 року. Позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості за відсотками (в т.ч. простроченої) в розмірі 25 438,22 грн. не підлягають задоволенню. З наданого відповідачем розрахунку заборгованості слідує, що відповідач сплачував за кредитним договором платежі, а саме: 21.04.2017 року (1300,00 грн.), 23.05.2017 року (2100,00 грн.), 21.07.2017 року (5000,00 грн.), 18.08.2017 року (2150,00 грн.), 25.09.2017 року (2100,00 грн.), 24.10.2017 року (2150,00 грн.), 24.11.2017 року (2180,00 грн.), 26.12.2017 року (2200,00 грн.), 12.01.2018 року (3500,00 грн.), 16.01.2018 року (2000,00 грн.), 15.02.2018 року (3500,00 грн.), 19.02.2018 року (1,00 грн.), 20.02.2018 року (5000,00) грн., 06.03.2018 року (2000,00 грн.), 12.03.2018 року (5640,00 грн.), 29.05.2018 року (2450,00 грн.). Відповідач, [PERSON] , активно користувалася кредитними коштами, з 20 березня 2017 року по 29 травня 2018 року, що підтверджується розрахунком наявним в матеріалах справи (останні колонки - зарахування (внесення відповідачем грошових коштів) та витрати (використання кредитних коштів) (а.п. 27). Останній платіж здійснено 29 травня 2018 року. Представник позивача направив до суду позовну заяву, поштовим відправленням, яке було здано до відділення укрпошти 29.10.2020 року, про що свідчить дата відтиску кліше календарного штемпеля на конверті (а.п. 50). До суду вказана позовна заява надійшла 03 листопада 2020 року. Банк звернувся за захистом своїх права до суду в межах строку позовної давності. Доводи відповідача та його представника щодо пропуску строку позовної давності є неспроможними. Посилання відповідача та його представника на те, що кінцевою датою кредитних зобов`язань є 25.09.2017р., іншого строку погашення кредиту та сплати процентів сторонами не узгоджено та не встановлено, суд ці доводи відхиляє, оскільки в додатку № 1 до заяви-договору № 113/3400012 - СК, а саме в Умовах надання та обслуговування кредитної лінії міститься «Орієнтовний графік платежів, розрахунок сукупної вартості кредитного ліміту та реальної процентної ставки за користування кредитним лімітом». Вказаний орієнтовний графік - є прикладом для позичальника про що і зазначено в примітках, а саме «Графік платежів, розрахунок сукупної вартості кредитної лінії та реальної процентної ставки за користування лімітом кредитної лінії розраховано виходячи з наступного прикладу…». В орієнтовному графіку зазначені, дати з 01.09.2016 по 25.07.2017 - вказаний проміжок часу є прикладом, наочною ілюстрацією того, як відповідач може здійснювати погашення заборгованості за певних умов. За умовами передбаченими в додатку 1 до заяви-договору № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року, сторони домовились, що кредитна лінія надається на споживчі цілі фізичним особам, строк дії кредитного ліміту становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. 17 березня 2017 року працівником банку та [PERSON] підписано заяву-анкету на оформлення банківських продуктів, в якій зазначена інформація про продукти (назва продукту - Велика п`ятірка, строк кредиту - 12 місяців, бажана сума кредиту - 36 873,00 грн., цільове використання - «Рефінансування діючих кредитів»); рефінансування - ПАТ «ПтБ», МФО банку - 380388, ЄДРПОУ: 33308489, сума заборгованості - 36873 грн. (а.п. 91-92). Кредитування відповідача відбулось з 20 березня 2017 року. Відповідачем було відкрито поточний рахунок та отримано електронний платіжний засіб. Відповідно до Заяви про безготівкове перерахування коштів. Позичальник [PERSON] просила перерахувати кредитні кошти з її рахунку № [NUMBER] відкритого на підставі заяви-договору № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року на вказані у Заяві реквізити в рамках програми «Рефінансування». Строк дії договору до 20 березня 2018 року. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання. Відповідно до виписки по особовому рахунку [PERSON] (а.п 29) та розрахунку заборгованості (а.п. 27-28) слідує, що заборгованість за кредитним договором, яким є заява-договір № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року, а саме за тілом кредиту (в т.ч. прострочене) становить 36 921,50 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до частини 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (яка втратила чинність згідно з постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), в постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 456/3643/17, в постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, в постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19), яка відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості з тіла кредиту у сумі 36 921,50 гривень. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 113/3400012-СК від 17 березня 2017 року в розмірі 36 921,50 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. прострочене). В іншій частині позову щодо стягнення заборгованості за відсотками (в т.ч. прострочене) в розмірі 25 438,22 грн. та суми нарахованого штрафу в розмірі 1100,00 грн., слід відмовити. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., що відповідає заявленій в позові сумі в розмірі 63 459 грн. 72 коп. Задоволеній сумі в розмірі 36 921 грн. 50 коп. буде відповідати такий розмір судового збору: 2102,00 грн. х 36 921 грн. 50 коп. : 63 459 грн. 72 коп. = 1 222,96 грн. - який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 222,96 грн.

Outcome: partial