Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

03.12.2019р. [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування Ѕ вартості робіт, матеріалів, витрачених на утримання та обслуговування спільного майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 09.11.1998 р. по 21.10.2008 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , за час подружнього життя 05.11.2003 р. ними була придбана 11/40 частин будинку [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу вона звернулася до суду з позовом про поділ спільно нажитого майна подружжя. На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.03.2011 р. була затверджена мирова угода, відповідно до якої за [PERSON] та [PERSON] визнано право спільної сумісної власності на Ѕ частину спільного майна, а саме: 11/40 частини домоволодіння [ADDRESS] . Позивач неодноразово повідомляла відповідача [PERSON] про необхідність внесення плати за житлово-комунальні послуги, оскільки він є співвласником будинку. Протягом 2018-2019 рр. [PERSON] була змушена проводити ремонтні роботи у вказаному домоволодінні, вартість яких склала 58 858,75 грн. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] Ѕ вартості робіт, матеріалів, витрачених на утримання обслуговування спільного майна, а саме чистини будинку [ADDRESS] , у розмірі 29 429,37 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.12.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 05.10.2020 р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з 09.11.1998 р. по 21.10.2008 року перебував у шлюбі з позивачкою [PERSON] . У шлюбі за спільні кошти ними було придбано нерухоме майно, а саме: 11/20 частин домоволодіння [ADDRESS] . 01.03.2011 року на підставі ухвали Жовтневого районного сулу міста Маріуполя Донецької області затверджено мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] належить по Ѕ частини на праві спільної сумісної власності у вигляді 11/40 частини домоволодіння [ADDRESS] . З вимогами позовної заяви відповідач категорично не згодний, оскільки вважає їх незаконними та необґрунтованими. Зазначає, що співвласник майна зобов`язаний утримувати майно, що знаходиться у нього у власності, однак здійснювати ремонт та невіддільні поліпшення може лише за згодою іншого співвласника, оскільки згідно ст. 358 ЦК України співвласники майна, що знаходиться у спільній частковій власності, володіють, користуються й розпоряджаються таким майном за взаємною згодою. Він згоди на ремонт його частини домоволодіння не надавав, позивачка здійснила це самочинно, тому заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. В подальшому надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослуживши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно сторони [PERSON] та [PERSON] є співвласниками жилого будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя про затвердження мирової угоди від 01.03.2011 р. [PERSON] та [PERSON] належить по Ѕ частина спільної сумісної власності у вигляді 11/40 частини домоволодіння [ADDRESS] . В судовому засіданні позивача на підтвердження позовних вимог щодо стягнення з відповідача половини витрат на ремонт домоволодіння, послалася на ті обставини, що будинок потребував ремонту, який був проведений у період з 2018 р. до 2019 р., та витрати на закупку будівельних матеріалів та оплату робіт, склали 58 858,75грн. Відносно позовних вимог про стягнення компенсації за ремонт будинку, суд виходить з того, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що у с удовому засіданні позивач не довела необхідність проведення ремонтних робіт та придбання будівельних матеріалів, не визначена вартість ремонтних робіт, відсутній акт приймання виконаних робіт та відсутня згода співвласника майна щодо ремонту будинку та подальшої компенсації понесених позивачем витрат на ремонт. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на ремонт будинку не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.356,358 ЦК України,

Outcome: dismissed