overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

04 липня 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій зазначив, що досяг пенсійного віку для призначення пенсії, звернувся до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі (далі - УПФ) із заявою про призначення пільгової пенсії за віком, але в УПФ відмовлено в призначенні пенсії, тому що в посвідченні тракториста-машиніста і в архівних довідках про роботу і зарплату неправильно вказано його ім.»я як «[PERSON]». Просить встановити факт належності йому вказаних довідок та посвідчення тракториста. В суд представник заявника [PERSON] доводи заяви підтримує і пояснив, що при народженні заявника в свідоцтво про народження внесли запис ім»я «[PERSON]». Рідні та односельчани звали його «[PERSON]» та під таким же іменем йому видали документи в школі та в профтехучилищі, а пізніше і в колгоспі. Представник УПФУ у письмовій заяві просить розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Свідок [PERSON] в суді показала, що вона реєструвала народження сина в сільській раді і хотіла назвати його «[PERSON]», а працівник сільради записав його як «[PERSON]» і переконував її, що це одне і теж ім.»я. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в суді показали, що заявник відомий в селі та під час роботи в колгоспі як [PERSON], тому так записували в облікових документах колгоспу. Інших осіб з таким прізвищем та іменем в селі і в колгоспі не було. В судовому засіданні встановлено, що ім.»я заявника в архівних довідках та посвідченні тракториста було записано як «[PERSON]». В свідоцтві про навчання в школі ім.»я заявника було вказано як «[PERSON]». В профтехучилищі в посвідченні тракториста ім.»я заявника було зазначено як «[PERSON]». Місце проживання заявника, його прізвище та по батькові співпадають з місцем праці та ім'ям і по батькові в паспорті. Дані обставини встановлені з письмових доказів - паспорта, свідоцтва про народження, військового квитка, довідок із школи та профтехучилища, архівних довідок, посвідчення тракториста. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявникові [PERSON] належать довідки про роботу і зарплату та посвідчення тракториста, в яких неправильно вказане його ім.»я як «[PERSON]». Тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

04 липня 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій зазначив, що досяг пенсійного віку, звернувся до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі (далі - УПФ) із заявою про призначення пенсії за віком, але в УПФ відмовлено в призначенні пенсії, тому що в архівних довідках про роботу і зарплату неправильно вказано його ім.»я як «[PERSON]». Просить встановити факт належності йому вказаних довідок. В суді заявник доводи заяви підтримує і пояснив, що в колгоспі, де він працював, неправильно записали його ім.»я як «[PERSON]», тому що так його називала мама і всі односельчани. Представник УПФУ та сільської ради у письмових заявах просять розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Свідки [PERSON] та [PERSON] в суді показали, що заявник [PERSON] відомий в селі як «[PERSON]». В судовому засіданні встановлено, що ім»я заявника в архівних довідках було записано як «[PERSON]». Місце проживання заявника, його прізвище та по батькові співпадають з місцем праці та прізвищем і по батькові в паспорті та трудовій книжці. Дані про роботу [PERSON]., зазначені в його трудовій книжці колгоспника співпадають з даними архівних довідок. Дані обставини встановлені з письмових доказів - паспорта, трудової книжки, архівних довідок. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявникові [PERSON] належать довідки про роботу і зарплату, в якій неправильно вказане його ім.»я як «[PERSON]». Тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

04 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив розірвати шлюб, укладений 04 серпня 2007 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 818). Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з відповідачем склалися неприязні стосунки внаслідок несумісності характерів, в зв'язку з чим виникають сварки та скандали. В теперішній час вони проживають окремо. Вважаючи подальше спільне з відповідачем життя неможливим, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності, про що подала відповідну заяву до суду. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 27 травня 2014 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 818 (а.с. 3). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На підставі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони по справі припинили шлюбні відносини та разом не проживають. Спільне життя в подружжя не склалося, в зв'язку з чим сторони не підтримують стосунків, шлюбні відносини остаточно припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2014 року сторонам призначено строк для примирення терміном до 12 січня 2015 року, але вжиті судом заходи не призвели до примирення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дитини, шлюб повинен бути розірваний, а позов задоволений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

04 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 2006 по 2010 рік. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. На утримання дитини відповідач надає матеріальну допомогу не в повному обсязі, в зв*язку з чим позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого станом на 01 липня 2014 року становить 1320 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з*явились. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який розірвали 17 листопада 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва серія [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою, що не заперечується відповідачем по справі. [PERSON] обіймає посаду інженера з комплектації обладнання ТОВ ПТП «Ювелірсервіс», загальна сума його доходу за період часу з травня 2014 року по червень 2014 року становить 1654грн 82коп, що підтверджується довідкою від 11 серпня 2014 року № 236 (а.с.13). 16 липня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесено запис № 22700060010002842 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, оскільки відповідач має регулярний дохід у вигляді заробітної плати і позивач не довела наявність підстав, з якими закон пов*язує можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

04 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 20 травня 2010 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала (а.с. 14) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису (а.с. 15) Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2010 року, який оформили у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 124 (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не даний час не існує. Між сторонами досягнута згода про майбутнє місце проживання їхньої малолітньої дитини. За взаємною згодою син залишиться проживати разом з матір'ю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

04 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був зареєстрований в 2008 році, мають дочок [PERSON] та [PERSON], 2008 та 2013 року народження. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд надавав сторонам строк для примирення. Позивачка в суді свої вимоги підтримувала. Відповідач, повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони, які мають двох неповнолітніх дітей, припинили спільне проживання, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів - свідоцтва про шлюб та про народження дочок. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

04 липня 2014 року [PERSON] звернулася з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], від якого вона завагітніла і з яким має намір одружитися, однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала заяву про слухання справи за її відсутності заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в заяві. Заінтересована особа - мати заявниці [PERSON] у судове засідання не з'явилися, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також зазначили, що не заперечує проти реєстрації шлюбу між її донькою [PERSON] та [PERSON]. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про слухання справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] [PERSON] виповнилося 17 років. У серпні 2012 року [PERSON], [INFO] стала зустрічатися з [PERSON], [INFO]. Від якого вона завагітніла і має намір народити дитину та зареєструвати шлюб. [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу, мати заявниці також не заперечує проти реєстрації шлюбу. З довідки від 24 червня 2014 року виданої приватним підприємством «Медінвест» Медичний центр вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходиться на обліку з приводу вагітності 4-5 тижнів (арк.с.5). [PERSON] є фізично та психічно здоровою, перебуває у стані вагітності, батьком її майбутньої дитини є [PERSON], тому її шлюб з цією особою відповідатиме її інтересам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

04 липня 2014 року [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 22 вересня 2007 року у Міському відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3167. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про те, що 22 вересня 2007 року у Міському відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 3167. Від спільного шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх двох з половиною років вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам її дітей. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення між нею та відповідачем не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам дитини. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб існує лише формально, сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, інтересам їх дитини, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

04 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.07.2014р. о 19 год. 05 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 03.07.2014р. о 19 год. 05 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лотакова лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, тривожна, не утримується на місці. Оголюється. Висловлює маячні ідеї переслідування, збитку. Чує «голоси». [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

04 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.07.2014р. о 23 год. 42 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 03.07.2014р. о 23 год. 42 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Авдєєва лікарні МЛ №14. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, тривожна, не утримується на місці. Оголюється. Висловлює маячні ідеї переслідування, збитку. Чує «голоси». Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved