Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

03 липня 2020 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 11 лютого 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо від сім`ї та відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Наразі вона почала працювати продавчинею у фізичної особи підприємця, так як не в змозі утримувати себе та дітей. Вона отримує мінімальну заробітну плату після утримання податків у розмірі близько 3700,00 гривень. Їй не відомо чи відповідач працює чи ні. Грошові кошти витрачає на власні потреби. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В позовних вимогах позивачка просить суд стягнути з відповідача, аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень на кожного з подальшою індексацією, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття від дня подання позову до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає частково, та має змогу платити аліменти у розмірі 1600 гривень на кожну дитину. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 11 лютого 2017 року Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №14 від 11 лютого 2017 року, сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 2017 [INFO] . У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу подружжя має синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16.06.2020 року та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №314 від 16.06.2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, а саме висновку ДОП СП Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Балецького І.М. від 31.10.2019 року, рапорту помічника чергового Межівського ВП Синельниківського ВП старшого сержанта поліції Руденко І.В. від 24.10.2019 року, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушеня (або таке, що готується)від 23.10.2019 року, письмових пояснень [PERSON] , висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.10.2019 року, та заяви [PERSON] відповідач інколи вчиняє насильство в сім`ї та хуліганські дії щодо позивача. Статтею 51 Конституції України\~передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована\~Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть основну відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини в межах своїх здібностей і фінансових можливостей; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтею 182 СК України\~та п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Так, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання синів позивачу не надає, хоча є працездатною особою, приймаючи до уваги матеріальна становище відповідача, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 гривень на кожного з подальшою індексацією, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття від дня подання позову до суду. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 03 липня 2020 року, від так аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Пунктом 3 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI\~встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі\~у справах про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

Outcome: partial