Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

04 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] в інтересах якої діє законний представник [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона за договором дарування від 11 червня 2014 року набула право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . В цьому будинку зареєстровані відповідачі, але не проживають за вказаною адресою та не сплачують комунальні послуги. Відповідачка [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] проживає в м. Києві за місцем реєстрації чоловіка [PERSON] . Посилаючись на те, що наявність зареєстрованих осіб позбавляє її права у повній мірі розпоряджатися своїм нерухомим майном, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили про їх задоволення. Позивачка [PERSON] пояснила, що проживає в подарованому їй будинку [ADDRESS] разом з батьками за якими здійснює догляд, оскільки вони похилого віку та хворіють. Наявність реєстрації відповідачів в будинку створює перешкоди у користуванні належним їй майном. При цьому, відповідачі не є членами її сім`ї, [PERSON] , яка є її племінницею, за вказаною адресою зі своєю малолітньою донькою [PERSON] не проживають, оскільки вони проживають в м.Києві майже з народження [PERSON] , за місцем реєстрації чоловіка [PERSON] та батька дитини, яка на теперішній час в м. Києві відвідує дитячий садочок. Крім того зазначила, що реєстрація вказаних осіб позбавляє її батьків [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані в будинку, права на отримання субсидії щодо сплати комунальних послуг. Відповідачка [PERSON] , яка діє і своїх інтересах та інтересах малалітньої [PERSON] в судове засідання не з`явилася, викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та поянила, що відповідачі дійсно з травня 2015 року постійно проживають в м. Києві, де [PERSON] з сім`єю винаймають квартиру, оскільки за місцем реєстрації її чоловіка проживає його мати. З 2017 року [PERSON] працює в м.Києві, а [PERSON] відвідує в м.Києві дитячий садочок. [PERSON] за місцем свої реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS] сплачує комунальні послуги з вивезення та утилізації твердих побутових відходів. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки у відповідачки та її дитини нема іншого житла. В інтересах дитини просила в позові відмовити. Представники третьої особи - управління у справах дітей Очаківської міської ради - Адіянова Є.О. підтримавши висновок органу опіки та піклування проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Відповідачка [PERSON] та її чоловік [PERSON] є батьками малолітної [PERSON] , що підтверджується, копією свідоцтва про шліб серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 21-22). Позивачці [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 11 червня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Очаківської нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 380 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 червня 2014 року № 22840561. Дарувальником за даним договором виступив [PERSON] (а.с. 9-10). У вказаному будинку зареєстровані, крім інших осіб, відповідачі [PERSON] - з 25 лютого 2009 року та [PERSON] - з 03 червня 2014 року (а.с. 12, 15-16). Відповідно до акту про підтвердження не проживання осіб з числа зареєстрованих в житловому приміщенні від 10 лютого 2016 року комісією у складі депутата Очаківської міської ради - Москальського А.П., головного спеціаліста з питань діяльності ради - Помикалової О.О., сусідів - [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживають, вони мешкають в м . Києві (а.с. 33). Відповідно до наданої на запит суду інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, вбачається, що чоловік відповідачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , з 21 жовтня 2005 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 81), що також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 04 січня 2018 року (а.с. 82). Як вбачається з листа дошкільного навчального закладу № 218 управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 14 від 21 лютого 2019 року малолітня [PERSON] , [INFO] дійсно зарахована в дошкільний навчальний заклад № 218 Святошинського району міста Києва з лютого 2017 року та відвідує даний заклад освіти по теперішній час (а.с. 101). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] підтвердила, що [PERSON] та її дочка [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] не проживають, вони мешкають в м. Києві. Крім того, свідок пояснила, що [PERSON] проживала в будинку приблизно три місяці на початку 2014 року, після народження дитини вже в будинку не проживала, приходила в гості до бабусі і дідуся, які також мешкають за вказаною адресою, а з кінця 2014 року [PERSON] з дитиною взагалі в будинку не з`являються. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що Управлінням соціального захисту населення Очаківської міської ради було відмовлено [PERSON] в призначенні субсидії з травня 2017 року, оскільки, в зв`язку з внесенням змін до законодавства щодо призначення субсидій, не було надано всіх необхідних документів членів господарства, які зареєстровані в будинку. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування про вирішення судового спору виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області вих. № 326/02-02/07 від 26 лютого 2019 року орган опіки та піклування вважає недоцільним визнання [PERSON] та малолітньої [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] (а.с. 158-159). Статтею 156 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закон України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. А отже обов`язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім`ю, тобто в даному випадку батьків. Відтак суд не приймає до уваги Висновок органу опіки та піклування про вирішення судового спору виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області щодо недоцільності визнання [PERSON] та малолітньої [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки це порушує права власника житла на вільне розпорядження, користування та володіння своїм майном за таких умов. Згідно із частиною 2 статті 18 цього Закону діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення. В судовому засіданні не встановлено того, що позивачка створювала будь-які перешкоди відповідачці у користуванні будинком. Таким чином, судом не встановлено поважних причин відсутності [PERSON] з дочкою [PERSON] у спірному будинку понад рік, здійснення [PERSON] обов`язку по утриманню спірного будинку або наявності інших домовленостей між учасниками правовідносин, тому суд дійшов висновку про те, що [PERSON] та її дочка [PERSON] втратили право на користування зазначеним житлом. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Тобто малолітня [PERSON] , зареєстрована у спірному будинку як за місцем проживання своєї матері [PERSON] , а значить її право користування житловим приміщенням є похідним від права її матері. Оскільки [PERSON] є такою, що втратила право користування житловим приміщенням, правові підстави для проживання та реєстрації малолітньої [PERSON] в спірному будинку відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідчки [PERSON] та її малолітньої дитини [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved