Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

03 грудня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до якої, з урахуванням уточнень, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] . На теперішній час малолітня дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Разом з тим, проживання дітей з одним з батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дітьми та обов`язку виховувати дітей, піклуватися про них та матеріально їх забезпечувати. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд стягнути аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, проти стягнення аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 05 липня 2003 року. (а.с. 10) Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що на теперішній час неповнолітня дитина проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні, відповідач в свою чергу добровільно не надає допомоги в утриманні дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Отже, судом було встановлено, що неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , на теперішній час проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, а також те, що обидва батьки зобов`язані утримувати дитину, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позовної заяви [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а її позов було задоволено, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved