Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

02.06.2016р. позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 01.06.2007р., який розірвано рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 23.07.2013р.. У цьому шлюбі в них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який постійно з нею проживає та перебуває на її утриманні. Вказувала, що відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не дає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не бере, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Дитина потребує розвитку, лікування, коли хворіє, та інших витрат, проте всі додаткові витрати несе вона. Зазначала, що за останньою інформацією від родичів відповідача він працює, але з нею спілкуватися не хоче і нічим не допомагає, хоча має таку можливість. Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви в повному обсязі. Додатково пояснила що інших утриманців, окрім сина, у відповідача немає, він неодружений, проживає сам. Про місце його роботи їй нічого не відомо. Вона зараз одружена вдруге, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, її чоловік допомагає їй утримувати сина [PERSON]. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи через засоби масової інформації, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 23.07.2013р. (а.с.7). У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO]. (а.с.6), який проживає разом з матір'ю у будинку [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Зі слів позивача [PERSON] фізично здоровий, інших утриманців, окрім сина [PERSON], немає, а відтак в змозі допомагати позивачу в утриманні дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, виходячи з вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ч.1 ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved