overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

02 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в зв'язку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

02 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину, вирішити питання судових витрат. В заяві зазначила, що 10 липня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка посилається на те, що їх спільна дочка [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 10 липня 2010 року, актовий запис № 3, виданого виконавчим комітетом Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 4). Від цього шлюбу у них [INFO] року народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 28 лютого 2012 року виконавчим комітетом Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 19 (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п. 2 ч.1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 99 від 02.04.2015 року, виданої адвокатом Євтуховою Т.Д. (а.с. 6), позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

02 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 17 грудня 1999 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Октябрської районної ради м. Полтави, актовий запис № 128, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 грудня 1999 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Октябрської районної ради м. Полтави, актовий запис № 128 (а.с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

02 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в позові посилалася на те, що проживала з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 27 грудня 1997 року. З 11 листопада 1997 року по 22 травня 2010 року у них народилося семеро спільних дітей, а саме: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дітей, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 29). Відповідач, повторно, в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, від отримання судової повістки та доданих до неї документів відмовився, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулося до суду з відповідними відмітками про відмову відповідача в їх отриманні /а. с. 27, 28, 36/. Причину своєї неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 15 травня 2015 року відповідно до положень ст. ст. 74, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, в порядку її заочного вирішення. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 грудня 1997 року (а.с. 10), від шлюбу мають семеро неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 5); [PERSON], [INFO] (а.с. 5); [PERSON], [INFO] (а.с. 6); [PERSON], [INFO] (а.с. 7); [PERSON], [INFO] (а.с. 6); [PERSON], [INFO] (а.с. 8); [PERSON], [INFO] (а.с. 9), які проживають з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.30). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний їх утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

02 квітня 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 01 серпня 2010 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. Подальше проживання з відповідачем вважає неможливим, а тому просить розірвати укладений між ними шлюб. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові, судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 5). Сторони не бажають зберегти сім'ю, і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, оскільки суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд змінює їй шлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. За згодою позивачки [PERSON] суд не стягує з відповідача [PERSON] понесені нею судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

02 квітня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 вересня 1983 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований сільською радою с.Озеряни Варвинського району Чернігівської області, про що було складено актовий запис № 14. Від цього шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей. Одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршуються, оскільки подружжя перестало розуміти один одного. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. У позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, дала згоду на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 1983 року сторони уклали шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу позивачка та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не має. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «[PERSON]», оскільки таке бажання вона виявила, зазначивши це у позовній заяві. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

02 квітня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 40 відсотків від усіх видів його заробітку (доходу), посилаючись на те, що дитина повністю перебуває на її утриманні. Коштів на утримання дитини відповідач не надає, хоча працює та має таку можливість. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала частково, зменшила розмір позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 35 відсотків від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 35 від свого заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 04 березня 2011 року сторони перебувають у шлюбі (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою, виданою Варвинською селищною радою (а.с. 6). Відповідно до довідки (а.с. 7) [PERSON] зареєстрована як безробітна в Варвинському РЦЗ з 29 січня 2015 року та в січні та лютому 2015 року отримала по 466 грн. 29 коп. щомісяця, що свідчить про незначний дохід, який вона отримує. Як вбачається із довідки, виданої ТОВ «Дружба-Нова» відповідач [PERSON] працює на зазначеному підприємстві з 15.07.2014 року та займає на час видачі довідки посаду водія автотранспортних засобів. Його дохід за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року склав 31269 грн. 33 копійки. Означену довідку суд сприймає як належний доказ, що свідчить про наявність у позивача постійного доходу та можливість надавати допомогу в утриманні дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 180-184 СК,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

02 квітня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовною заявою в якій просила укладений нею шлюб з [PERSON] розірвати. У позовній заяві зазначила, що 07 жовтня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя х відповідачем не склалося. Ще під час її вагітності у 2013 році відповідач пішов з сім'ї та з цього часу вони проживають окремо. Відповідач не забирав її з пологового будинку та дитину не бачив. Спільне господарство між ними не ведеться. Вони неодноразово з'ясовували стосунки та дійшли до висновку про неможливість збереження їх сім'ї. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала просила його задовольнити. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Зазначив, що дійсно з 2012 року перебуває у шлюбі з позивачкою. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. З часу укладення шлюбу вони проживали у батьків позивачки. Сімейне життя між ним та позивачкою не склалося: через постійні дорікання позивачки про те, що він дуже мало заробляє, між ними часто виникали сварки. У квітні 2013 року він пішов в армію та позивачка перестала його відвідувати. Вважає, що дійсно їх сім'я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Категорично заперечував проти надання часу на примирення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 07 жовтня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 1751. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання. З квітня 2013 року вони фактично припинили шлюбні стосунки. За таких обставин, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

02 квітня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Свою заяву він мотивує тим, що через розбіжності в написанні його прізвища та прізвища його матері він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті матері. Під час розгляду справи заявник заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу Сулаков І.І., якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до пункту 1 частини 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як убачається з копії свідоцтва про народження заявника, він народився [INFO] в с.Мирнопілля Саратського району Одеської області, його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON], що підтверджується довідкою № 363 від 02 квітня 2015 року Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області та записами в погосподарчій книзі № 12(2) ОПО 0823-1 цієї ж сільської ради (а.с.13, 14). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,78 га, розташовану на території Мирнопільської сільської ради Саратського району Одеської області, яка належала їй на підставі державного акту серії [NUMBER] (а.с.11). З довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що в актовий запис про смерть [PERSON] внести зміни неможливо (а.с.27). Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в [ADDRESS], добре знає сім'ю, часть бувала у нього вдома. Їй відомо, що матір'ю заявника є [PERSON], яка померла [INFO]. Свідок [PERSON] пояснила, що її дошлюбне прізвище - [PERSON], вона є рідною сестрою заявника. [PERSON] є її та заявника матір'ю Пояснення свідка [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтв про її народження та про одруження (а.с.28-29). Нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжності в написанні прізвища спадкодавця та прізвища заявника (а.с. 12). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно є матір'ю заявника, він не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Крім того, встановлення факту родинних відносин породжує для заявника юридичні наслідки. За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved