Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

03.09.2018 від Рубіжанського міського суду Луганської області до Сєвєродонецького міського\~суду Луганської області надійшла заява адвоката [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Рубіжанська міська рада Луганської області. 10.10.2018 та 19.10.2018 адвокатом [PERSON] до Сєвєродонецького\~міського суду були подані уточнені заяви про встановлення факту постійного проживання. В обґрунтування заяви зазначено, що 08.10.2017 померла дружина заявника [PERSON], з якою заявник перебував в зареєстрованому шлюбі з 10.08.1979. Після смерті дружини заявника залишилось спадкове майно та пенсія. Заявник звернувся до державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з права на одержання пенсії. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 293/02-31 від 25.07.2018 нотаріусом заявнику було відмовлено, у звязку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців та не надав документи, які б підтверджували факт постійного проживання разом із спадкодавцем. У звязку з чим заявник просить встановити факт постійного проживання однією сімєю [PERSON] та їх дочки [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини за адресою: Луганська область, м. Голубівка (Кіровськ), вул. Ленінградська, 7-а. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав повністю, просив її задовольнити. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] також заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Рубіжанської міської ради Луганської області в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не сповістив, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він проживає з 1989 року по сусідству з [PERSON], [PERSON] та їх дочкою [PERSON]. Вони сусіди і куми. Заявник з дружиною та дочкою проживав за адресою: [INFO]. Проживали однією сімєю до смерті дружини заявника. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] та його дружина [PERSON] мешкали разом однією сімєю за адресою м. Голубівка, вул. Ленінградська, 7-а, до самої смерті дружини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона донька заявника. Вона разом з батьком [PERSON] та матірю [PERSON] мешкали разом однією сімєю за адресою: Луганська область, м. Голубівка, вул. Ленінградська, 7-а, з дня її народження до смерті матері - [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона двоюрідна сестра [PERSON]. Сестра на момент смерті мешкала з чоловіком [PERSON] і дочкою [PERSON] за адресою: Луганська область, м. Кіровськ, вул. Ленінградська, 7-а. Вислухавши заявника та його представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується копією паспорту громадянина України серії ЕК № 236893. Згідно з довідкою УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради № 55832 від 04.12.2017, [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем проживання якої є: [ADDRESS]. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 446055, виданого відділом ЗАГС Ворошиловградської області 10.08.1979 року, заявник та [PERSON] з 10.08.1979 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 516416, виданого 19.03.2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, дружина заявника [PERSON] померла 08 жовтня 2017 року у місті Голубівка Луганської області, про що складено відповідний актовий запис № 501. У заяві та наданих у судовому засіданні поясненнях на підтвердження викладених у заяві обставин, заявник посилається на те, що він разом з [PERSON] є спадкоємцями майна померлої дружини [PERSON]. При цьому, заявник, згідно з його поясненнями, позбавлений можливості прийняти спадщину через те, що відсутні документи, які підтверджують той факт, що він на момент смерті дружини був зареєстрований та проживав разом з нею за адресою: Луганська область, м. Голубівка, вул. Ленінградська, 7-а, оскільки довідка та акт про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті видана невизнаним органом влади. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 липня 2018 року, винесеної державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] При цьому, судом вже встановлено, що дійсно дружина заявника [PERSON], [INFO], була зареєстрована разом із заявником за адресою: Луганська область, м. Голубівка, вул. Ленінградська, будинок 7-а, та проживала разом із заявником та їх дочкою [PERSON] на момент своєї смерті. Відповідно до\~ч.\~1\~та п.\~5\~ч.\~2\~ст.\~293\~ЦПК України\~окреме провадження\~-\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено у судовому засіданні, заявник, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], так як є чоловіком померлої, звернувся до нотаріальної контори після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто лише 25.07.2018 року, оскільки вважає, що він прийняв спадщину, тому що мешкав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини 08.10.2017 року, тобто на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Так само і дочка померлої [PERSON], відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], так як є дочкою померлої, та вважає, що вона прийняла спадщину, тому що мешкала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини 08.10.2017 року, тобто на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Доказами, які свідчать про обставини прийняття спадщини заявником [PERSON] та [PERSON], тобто про проживання спадкодавців [PERSON] та [PERSON] на момент смерті зі спадкоємцем [PERSON], а саме 08.10.2017 року, у квартирі за адресою: Луганська область, м. Голубівка (Кіровськ), вул. Ленінградська, будинок 7-а, є показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому, підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми доказами на підтвердження факту, який просить встановити заявник. Разом з\~тим,\~суд вважає,\~що наданий\~заявником письмовий\~доказ у\~виді довідки\~б/н,\~виданої головою\~вуличного комітету\~№ 32\~ЛНР м.\~Кіровськ та\~акт про\~фактичне проживання\~з померлою\~особою на\~день її\~смерті від\~01.08.2018,\~не може\~бути прийнятий\~судом до\~уваги як\~належний та\~допустимий доказ,\~оскільки він виданий установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, що створена, обрана чи призначена у порядку, не передбаченому законом, а, отже, будь-які видані такими установами документи є недійсними та такими, що не створюють жодних правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Отже,\~з вищенаведеного\~вбачаться,\~що судом\~України незаконність\~та недійсність\~письмових доказів\~виданих на тимчасово окупованій території Луганської області (т. зв. «ЛНР») не може бути\~застосовна лише\~до таких\~дій як\~реєстрація народжень,\~смертей і\~шлюбів,\~в усіх\~інших випадках,\~зокрема і при розгляді даної заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, судом встановлюється незаконність та недійсність таких доказів, у звязку з чим вони не можуть бути прийняті як належні та допустимі. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку з чим заява адвоката [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved