Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

03 листопада 2003 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка № 542 площею 2, 4225 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Спадкоємцем за законом є [PERSON], яка спадщини не прийняла і на неї не претендує. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутності (позовна заява а.с. 5). Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявилися, подали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позов визнали (а.с. 20, 21). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 03 листопада 2003 року (а.с. 8). Довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 564 від 19 серпня 2015 року (а.с. 11), витягом з технічної документації з поділу земель колективної власності і виготовлення державних актів на право приватної власності на земельні частки (пай) взамін сертефікатів, членам колишнього КСП «Подільський край» с. Котюжани № 1070/01-11 від 07 вересня 2015 року (а.с. 12), копією державного акта на право приватної власності на землю (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4225 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Котюжанівської сільської Мурованокуриловецького району Вінницької області [PERSON] 21 лютого 2003 року (а.с. 9), на імя [PERSON]. За даними сільської ради станом на 19 серпня 2015 року заповіт не змінено і не скасовано (а.с. 9). Таке ж стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28.09.2015 року (а.с.22-23) Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 564 від 19 серпня 2015 року (а.с. 11) доведено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживав і був зареєстрований з нею за однією адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 28 серпня 2015 року (а.с. 10), слідує, що оригінал державного акта на право приватної власності на землю на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 556 від 18 вересня 2015 року (а.с. 14). Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved