Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

02.07.2018 року представник позивачів звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить: визнати їм, додатковий строк в один місяць, достатній для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлого 12.05.2013 року в с. Чепіль, Балаклійського району, Харківської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що [PERSON] є батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON]. Після смерті [PERSON] 12.05.2013 року відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка знаходиться в оренді ПП «Азіс». На момент смерті місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [INFO] та фактично проживав за адресою: [INFO] разом з дружиною [PERSON], що підтверджується довідкою виданою Чепільською сільською радою вих..№02-27/143 від 21.04.2017 року. В свою чергу неподання спадкоємцями заяв про прийняття спадщини також було обумовлено фактично відсутністю спадкового майна у [PERSON] Лише нещодавно їм випадково стало відомо, що у [PERSON] є земельний пай, що знаходиться в оренді ПП «Азіс», але правовстановлюючого документу на право приватної власності на землю, на даний час не має . Тому позивачі з поважної причини пропустили строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивачі у підготовче судове засідання не з'явилися надали заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, підтримали позовні вимоги. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, позов визнав, просив розглянути справу за відсутності його представника, про що надав суду заяву. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 455255 виданого Чепільською сільською радою Балаклійського району Харківської області від 15.11.1975 року. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], на підтвердження чого є свідоцтво про шлюб серії ІІІ-ВЛ № 462192 виданого Чепільською сільською радою Балаклійського району Харківської області від 02.01.1993 року. [PERSON], помер 12.05.2013 року в с. Чепіль, Балаклійського району, Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №403926 від 13.05.2013 року, виданим Чепільською сільською радою Балаклійського району Харківської області. Після смерті [PERSON] 12.05.2013 року відкрилася спадщина. Частиною першою ст.\~29\~ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно підпунктів 1.13, 1.14 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Дослідивши докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, суд з урахуванням вищенаведених положень нормативно-правових актів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про визначення додаткового строку , достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька. Відповідно до ч.1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Згідно ч. 1ст. 1270\~ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою ст.\~1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи встановлено, що позивачі не звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений строк, оскільки на момент його закінчення вони була необізнані про існування зазначеної спадщини. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд визнає причину пропуску позивачами шестимісячного строку для прийняття спадщини, а тому їх вимога про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved