Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

04.02.2014 [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту, посилаючись на те, що [INFO] померла його рідна сестра [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Зазначає, що 14.01.2014 звернувся до Городянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини, проте, під час огляду документів, нотаріусом виявлено помилку у написанні його прізвища у заповіті, а саме: замість «[PERSON]» у заповіті прізвище записано «[PERSON]». Встановлення факту належності заповіту йому необхідно для оформлення спадщини, тому він вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Халявинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.16), подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.17). Вислухавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). За життя, 19.12.1986 [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповідала братові «[PERSON]. Вказаний заповіт був посвідчений головою виконавчого комітету Халявинської сільської ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області Коноваленком В.К. та зареєстрований в реєстрі за № 94 (а.с.10). Згідно наданого суду копії Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.11), 14.01.2014 Городнянською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після померлої [PERSON] Проте, оскільки існують розбіжності у написанні прізвища заявника у паспорті «[PERSON]» та в заповіті «[PERSON]», нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а тому заявник вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому заповіту. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно п. 12 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу, наприклад заповіту. Беручи до уваги надані суду документи, а саме: копії посвідки про народження [PERSON] (а.с.5), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8), копії паспорту заявника (а.с.3-4), суд приходить до висновку, що в суді знайшов своє підтвердження факт, що заповіт від 19.12.1986, складений померлою [PERSON] та посвідчений головою виконавчого комітету Халявинської сільської ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області Коноваленком В.К. за № 94, належить [PERSON] Факт належності заповіту, за встановленням якого звертається [PERSON], має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявнику оформити право на спадщину за заповітом. Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved