Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

02.11.2015 року публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «Альфа-Банк» звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 21.08.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 500957240, відповідно до умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 31522,26 грн., а відповідач [PERSON] зобовязалась повернути наданий кредит, сплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Банк свої зобовязання зо договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в сумі 31522,26 грн. В свою чергу, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 12.10.2015 року відповідач має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 30561,54 грн., за відсотками в сумі 292,09 грн., та за комісією 1060,88 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 31914,51 грн. та судові витрати в сумі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, та від позивача до суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу без участі представника ПАТ «Альфа-Банк», позивач не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 21.08.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 500957240, відповідно до умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 31522,26 грн., а відповідач [PERSON] зобовязалась повернути наданий кредит, сплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. (а. с. 5-11) Банк свої зобовязання зо договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в сумі 31522,26 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача. (а. с. 13) Станом на 12.10.2015 року відповідач має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 30561,54 грн., за відсотками в сумі 292,09 грн., та за комісією 1060,88 грн. (а. с. 12) Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про дострокове повернення кредиту а вих. № 88365-102 б/б від 15.10.2015 року. (а. с. 14,16) Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Добровільно умови договору відповідач не виконує, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобовязання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» потрібно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн.

Outcome: approved