Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який розірвано 02 грудня 1997 року, сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивачка зазначає, що син проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина. 05 серпня 2014 року сину виповнилося 18 років. З 01.09.2014 року син навчається в Сумському державному університеті на денній формі на платній основі з терміном навчання з 01 вересня 2014 року до 07 липня 2018 року. Зазначає, що за 2015-2016 навчальний рік сума оплати становить 12650 грн., за 2016-2017 навчальний рік 14600,00 грн., за 2017-2018 навчальний рік 16500,00 грн. Син потребує матеріальної допомоги на період навчання. Позивач зазначає, що відповідач є працездатним, не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, має постійну роботу. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до закінчення сином навчання. Заочним рішенням від 09.12.2015 року позов було задоволено, стягнуто аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 03.11.2015 року, і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Ухвалою суду від 13.05.2016 року за заявою відповідача заочне рішення було скасоване, справа призначена до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути аліменти з відповідача в частці від заробітку. В судовому засіданні третя особа [PERSON] підтримав позов, просив стягнути аліменти з відповідача в частці від заробітку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечував. Пояснив, що позивач вказала неправдиві дані щодо того, що він не надавав допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, оскільки 26.01.2015 року він оплатив половину вартості навчання сина за 2014-2015 навчальний рік у сумі 5500 грн., а 23.01.2016 року він оплатив половину вартості навчання сина за 2015-2016 навчальний рік у сумі 6325 грн. Крім того, на виконання заочного рішення суду з нього було стягнуто 4434,74 грн., що є частковою оплатою вартості навчання сина за 2016-2017 навчальний рік. Відповідач зазначає, що він не відмовлявся від оплати навчання сина і не відмовляється в подальшому, обовязок по оплаті вартості навчання він виконував добровільно, а тому у позивача взагалі не було підстав для звернення з позовом. Крім того, відповідач вважає, що потреба в матеріальній допомозі має бути повязана лише з навчанням та виключно на період навчання. Інші витрати на утримання, в т.ч. і ті, що викликані особливими обставинами і що належать до додаткових витрат, стягуються лише на утримання дитини до 18 років. Відповідач вказує, що на кожного з батьків покладено рівний обовязок утримувати дитину, а тому він згоден добровільно сплачувати половину від фактично понесених витрат на навчання, разово, до початку навчального року. Також відповідач зазначає, що в період часу канікул він не зобовязаний утримувати повнолітнього сина, який не є недієздатним, і за наявності бажання має можливість у цей час підробляти та отримувати кошти для власного забезпечення. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Повнолітній син [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4). Згідно довідки навчального закладу, [PERSON] навчається на денній формі ІІ курсу факультету ІФСК денного відділення Сумського державного університету на умовах повної оплати вартості навчання (а.с. 8). З наданої суду копії договору про навчання № 6373, укладеного 02 серпня 2014 року між Сумським державним університетом та [PERSON], вбачається, що останній здійснює навчання у СумДУ на денній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» терміном з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2018 року на платній основі, загальна вартість послуг становить 54750 грн., із них: за 2015-2016 навчальний рік 12\~650,00 грн., за 2016-2017 навчальний рік 14\~600,00 грн., за 2017-2018 навчальний рік 16\~500,00 грн. (а.с.7). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, в звязку чим не працює, і потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Можливість відповідача надавати матеріальну допомогу сину підтверджується довідкою про доходи відповідача (а.с.138). Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання (а.с.7), також враховує приблизні витрати на підручники, методичні матеріали, проїзд до місця навчання тощо, також суд враховує, що навчальний заклад знаходиться в м. Суми, [PERSON] проживає не у гуртожитку, а за місцем проживання матері. Крім того, суд враховує матеріальне становище як відповідача (а.с.138), так і позивача (а.с.128-130), прийнявши до уваги довідки про їх доходи, та враховує стан здоровя сина та платника аліментів (а.с.27, 87-88). При цьому суд звертає увагу, що норми глави 16 СК України, яка регулює правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання, не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Суд приймає до уваги, що у 2016 році відповідачем сплачено половину вартості навчання сина за 2015-2016 навчальний рік у сумі 6325 грн. (а.с.64) Крім того, на виконання заочного рішення суду з нього було стягнуто аліменти в розмірі 4434,74 грн. (а.с. 60). Виходячи з рівності обовязку батьків утримувати дитину, відповідач зобовязаний оплатити половину вартості навчання сина. У 2016 році відповідачем вже було сплачено 6325 грн., що становить половину вартості навчання за 2015-2016 навчальний рік, та стягнуто аліменти в сумі 4434,74 грн. Половина вартості навчання за 2016-2017 навчальний рік становить 7300 грн., половина вартості навчання за 2017-2018 навчальний рік становить 8250 грн. (а.с.7). Таким чином, з урахуванням сплаченої суми аліментів 4434,74 грн., відповідачу необхідно буде в майбутньому оплатити за навчання сина суму 11\~115,26 грн. (7300+8250 4434,74). Враховуючи, що аліменти були стягнуті по квітень 2016 року включно, а строк навчання згідно договору по 01.07.2018 року, то відповідач зобовязаний сплачувати аліменти з травня 2016 року по червень 2018 року, тобто протягом 26 місяців. Якщо суму оплати за навчання 11\~115,26 грн. розділити на 26 місяців, то розмір щомісячної виплати становить 427,51 грн. З урахуванням того, що крім вартості навчання, слід врахувати вартість підручників, методичних матеріалів, проїзду до місця навчання та інших можливих витрат, повязаних безпосередньо з навчанням, то суд вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно буде розумним, достатнім і справедливим, і відповідатиме інтересам повнолітнього сина, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 03 листопада 2015 року. Однак, враховуючи, що на виконання заочного рішення з відповідача вже були стягнуті аліменти за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року включно у сумі 4434,74 грн., то суд вважає необхідним починати стягнення аліментів за даним рішенням суду з 01 травня 2016 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Питання про судові витрати було вирішено судом при постановленні заочного рішення, судовий збір стягнутий з відповідача у розмірі 551, 20 грн., виконавчий лист направлений на виконання (а.с.41), а тому суд не стягує судовий збір з відповідача повторно. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial