Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

03 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що, своєю заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №МRC0AX0000336172 від 02.04.2012 року [PERSON] виразив бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Вказана заява, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають договір фінансового лізингу. Згідно з умовам договору, [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки Сhtvrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2011, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, які встановлені у Додатку 2 «Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору». Вищевказаний автомобіль, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до п.2.9.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту, лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов»язань за цим договором. Повернення предмету лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. Згідно з п. 2.9.4.8.2.4 договору лізингу, якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувачу не усунув подію дефолту, лізингоодержувачу зобов»язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, які відповідно до розділу 2.9.4.1 «Визначення термінів та тлумачення» означає, залежно від контексту, грошові зобовязання лізингоодержувачу перед лізингодавцем, строк слати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобов»язаннями. В порушенні зазначених умов Договору та норм закону, зобов»язання належним чином не виконані. Таким чином, станом на 19.10.2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 102 331,55 грн., а саме: 4514,23 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 6757,33 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 91059,99 грн. заборгованість з пені. На свій розсуд просить суд стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитом в загальній сумі 89771,56 грн., яка складається з наступного: 4514,23 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 6757,33 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 78500,00 грн. - заборгованість з пені, а також стягнути судові витрати. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, Бойко М.С. в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином та своєчасно. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.04.2012 року [PERSON] подав заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №МRC0AX0000336172, яка разом з додатками до неї, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами разом складають договір фінансового лізингу. Відповідно до договору, [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки Сhtvrolet, модель: Aveo, рік випуску: 2011, тип ТЗ: седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу у строк та у розмірі, які встановлені у графіку у Додатку 2 до договору, за яким сторони узгодили суму щомісячного платежу. Станом на 19.10.2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за користування предметом лізингу складає 102 331,55 грн., а саме: 4514,23 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 6757,33 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 91059,99 грн. заборгованість з пені. Відповідно до ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов»язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Пунктом третім частини другої статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлений обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу. Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу за сторони лізингоодержувачу визначені у ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Однак, згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь. Так, враховуючи, що відповідач зареєстрований та постійно проживає в місті Маріуполі за адресою: [ADDRESS], нарахування пені у період з 14 квітня 2014 року за договором фінансового лізингу, укладеним з [PERSON], є неправомірним. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені починаючи з 14 квітня 2014 року не підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача: 4514,23 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 6757,33 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 68919,36 грн. - заборгованість з пені, а всього 80190,92 грн., задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає саме цю суму 1378,00 грн.

Outcome: partial