Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

03.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на земельну ділянку площею 5,43 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 0,1734 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 5,43 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у заповіті, посвідченим Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 24.07.2007 року за № 356, не вказано саме які земельні ділянки спадкодавець заповідав - відсутні розміри, місцезнаходження та призначення вищевказаних земельних ділянок. Також відсутній правовстановлюючий документ (Державний акт про право власності на земельну ділянку) на земельну ділянку розміром 5,43 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка спадкодавцем одержана у спадщину за свідоцтвом про право на спадщину за законом в Ізмаїльській держнотконторі Одеської області 10.10.2007 року за № 2-6012. Також вищевказаний заповіт, посвідчений Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району 24.07.2007 року, а до спадкового реєстру дата посвідчення цього заповіту внесена як 25.07.2007 року. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 0,1734 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 28.10.2009 року Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER]; - земельна ділянка площею 5,43 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 21.12.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER]; - земельна ділянка площею 5,43 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2007 року, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-6012. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.11.2010 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 5,43 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,1734 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 5,43 га, яка розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту від 24.07.2007 року, посвідченого секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Мінчевою В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 356, [PERSON] заповів належний йому житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS] - [PERSON], з правом довічного проживання у вищезазначеному будинку його сина [PERSON]; належний йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий пай), видані Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області на майнові паї, земельні ділянки, які знаходяться в с. Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області, належні мені на підставі Державних актів, виданих Ізмаїльською райдержадміністрацією - [PERSON]; всі грошові кошти, які зберігаються в ощадному банку міста Ізмаїл та іменні акції відкритого акціонерного товариства «Одеська продовольча компанія» - [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Враховуючи, що зі змісту заповіту не вбачається, які саме земельні ділянки заповів [PERSON], суд приходить до висновку про те, що спадкування вищезазначеного спадкового майна повинно відбуватися за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим 03.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 06.11.1975 року Лощинівською сільською радою депутатів трудящих Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - син [PERSON]; - донька [PERSON]; - донька [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Судом було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали, що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та з заявами про прийняття спадщини не звертались, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39380956 від 17.01.2015 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважаються такими, які фактично не прийняли спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 17.01.2015 року за № 67/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у заповіті, посвідченим Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 24.07.2007 року за № 356, не вказано саме які земельні ділянки спадкодавець заповідав - відсутні розміри, місцезнаходження та призначення вищевказаних земельних ділянок. Також відсутній правовстановлюючий документ (Державний акт про право власності на земельну ділянку) на земельну ділянку розміром 5,43 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка спадкодавцем одержана у спадщину за свідоцтвом про право на спадщину за законом в Ізмаїльській держнотконторі Одеської області 10.10.2007 року за № 2-6012. Також вищевказаний заповіт, посвідчений Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району 24.07.2007 року, а до спадкового реєстру дата посвідчення цього заповіту внесена як 25.07.2007 року. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved