Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

03 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визначити їй, як спадкоємцю за заповітом додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в с. Лучка Липоводолинського району Сумської області. Мотивує свої вимоги тим, що після смерті матері відкрилася спадщина, а вона є єдиним спадкоємцем за заповітом. Поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначає те, що вважала, що спадщину прийматиме її брат, а після його смерті його син, які проживали в одному селі з матір'ю. При житті питання щодо спадщини між ними не обговорювалось, про наявність заповіту матері не знала. Лише нещодавно дізналась про наявність заповіту. Позивач в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій повідомив про визнання позову та просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [INFO] у с. Лучка Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 5). Позивач [PERSON], яка народилася [INFO] у с. Лучка Липоводолинського району Сумської області, є дочкою [PERSON] та [PERSON]. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с. 17). Брат позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с. 18). 21 квітня 1998 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Лучанською сільською радою Липоводолинського району за №31, яким все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 8,9). За життя [PERSON] отримала державний акт на право власності на землю площею 0,49 га для ведення особистого селянського господарства та державний акт на право власності на землю площею 2,25 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Згідно довідки № 65 від 24 лютого 2015 року, виданої Лучанською сільською радою Липоводолинського району Сумської області, [PERSON] проживала сама в домоволодінні, яке розташоване за адресою: в [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] проживає та зареєстрована по [ADDRESS] З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 416/01-16 від 20 квітня 2015 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON], відповідно до Спадкового реєстру посвідчувався Лучанською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 21 квітня 1998 року за реєстром №31. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається з письмової заяви № 02-25/114 Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 15 квітня 2015 року, скріпленою гербовою печаткою, відповідач Лучанська сільська рада визнала позов [PERSON] Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, про існування якого не знала, вважала, що спадщину прийняв її брат, а дізнавшись нещодавно про те, що він її не прийняв, лише 27 січня 2015 року отримала дублікат заповіту, суд вважає поважною причину пропуску позивачем встановленого законом строку прийняття спадщини і такою, що дає підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Тому, встановивши відсутність можливих спадкоємців після смерті [PERSON], з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Outcome: approved