Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

04.09.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем [PERSON] : право власності на: - квартиру, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : [ADDRESS] ; - квартиру загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] ; - 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер : 3220882600:04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос [ADDRESS] ; - 1/3 частину садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : [ADDRESS] . За відповідачем [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя просила визнати право власності на. - 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер: 3220882600:04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос [ADDRESS] ; - 2/3 частини садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : [ADDRESS] (а.с.2-6 т.1). В подальшому позивач змінила позовні вимоги що порядку поділу спільного майна подружжя та згідно заяви про зміну предмету позову від 03.07.2019 (а.с.115-118 т.3) просила суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем [PERSON] право власності на: - Ѕ квартири, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : [ADDRESS] ; - Ѕ квартири загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] ; - 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер : 3220882600:04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос [ADDRESS] ; - 2/3 частини садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : [ADDRESS] . За відповідачем [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя просила визнати право власності на. - 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,04400 га, кадастровий номер : 3220882600:04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос [ADDRESS] ; - 1/3 частину садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 16 серпня 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого ними було придбано зазначене майно: земельна ділянка площею 0,04400 га, кадастровий номер : 3220882600:04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос», на якій у 2006 року було побудовано садовий будинок з господарськими спорудами загальною площею 371,2 кв., а також дві зазначені квартири. Позивач зазначає, що в силу вимог ст.ст.60,63,69,70 Сімейного кодексу України ст.372 Цивільного кодексу України все зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, і вона має право на поділ майна, в зв`язку з чим їх частки визнаються рівними. Обґрунтовуючи позов, також зазначила, що відповідно до проведеної оцінки загальна вартість їх з відповідачем спільного майна становить 10248243 гривні 69 копійок, в тому числі: вартість земельної ділянки та будинку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3220882600:04:002:0536, - становить 7585043 гривні 69 копійок, вартість квартири [ADDRESS] становить 1648300 гривень, квартири [ADDRESS] становить 1014900гривень. В зв`язку з відкритим виконавчим провадженням про стягнення з відповідача боргів, не зважаючи на забезпечувальну ухвалу суду, якою було накладено арешт вона була позбавлена частини свого майна, яке без її відома було переоформлене на стягувача [PERSON] за боргами [PERSON] так, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2018 по справі №359/6969/18 було накладено арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, в тому числі спірних квартир. Не дивлячись на це, постановою приватного виконавця Жаботинського І.В. від 24.09.2018 стягувачу [PERSON] передано в рахунок погашення боргу Ѕ частини [ADDRESS] 105 по [ADDRESS] за ціною 349454,05 гривень, що складає лише 42% від ринкової вартості цієї частини майна. А постановою приватного виконавця Жаботинського І.В. від 28.11.2018 стягувачу [PERSON] передано в рахунок погашення боргу Ѕ частини однокімнатної квартири [ADDRESS] , за ціною 218219,40 гривень, що складає лише 43% від ринкової вартості цієї частини майна. Позивач зазначає, що внаслідок цього частина належного їй майна була переоформлена на [PERSON] за цінами, які є значно нижчими, ніж їх оціночна вартість, внаслідок чого вартість належного їй майна була істотно зменшена, що призвело до порушення її прав. А тому, вважає, що їй у власність має бути виділена зазначена нею в заяві про уточнення позовних вимог майна. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2018 року було задоволено заяву [PERSON] від 04.09.2018 та накладено арешт на усе спірне майно, а також заборонено вчиняти будь-які дії щодо його відчуження (а.с.12-14 т.2) Дана ухвала була скасована постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року (а.с.172-174 тому виділені матеріали справа №359/6969/18, провадження 2/359/2478/2018). Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.165-166 т.1). 06.11.2018 третьою особою [PERSON] в особі її представника [PERSON] (а.с.171-177 т.1) були подані письмові пояснення, за змістом яких третя особа просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову в повному обсязі та скасувати заходи забезпечення позову. Третя особа вважає позов надуманим, таким, що подавався з метою уникнення виконання [PERSON] рішення Дарницького районного суду м.Києва по справі №763/6449/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 82651,43 доларів США, що еквівалентно 1890651,75 грн., на виконання якого було видано два виконавчі листи, що перебувають на виконанні у приватного виконавця Жаботинського І.В. в межах зведеного виконавчого провадження №55225986. Зазначає, що в ході здійснення зведеного виконавчого провадження №55225986 Приватним виконавцем виявлено земельну ділянку та садовий будинок, що належать [PERSON] , на які звернуто стягнення, проведено опис та арешт, передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ», однак, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2018 в забезпечення позову у справі №359/6132/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна [PERSON] зупинено продаж арештованого майна і заборонено приватному виконавцю вчиняти дії щодо цього майна. Зазначає, що на виконання вказаної ухвали приватний виконавець зупинив реалізацію земельної и та садового будинку та не вчиняв жодних дій щодо їх відчуження, та що після винесення ухвали про забезпечення позову по справі №359/6132/17, Богданова втратила інтерес до неї, та припинила з`являтися в судові засідання, внаслідок чого, за результатами неявки останньої в судові засідання призначені на 02.04.2018, 06.04.2018, 18.04.2018 вказаний позов залишений без розгляду, а заходи забезпечення скасовані за заявою [PERSON] Бориспільським міськрайонним судом. Звертає увагу, що в зв`язку з необхідністю виконання судового рішення, приватний виконавець звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з поданням про визначення частки боржника спільному майні подружжя, за наслідками якого була прийнята ухвала від 28.02.2018 по справі 753/23866/17 про задоволення подання та визначено частки [PERSON] в спільному майні, а саме: по Ѕ частини спірних квартир.. Дана ухвала за наслідками перегляду і апеляційної інстанції залишена без змін і станом на 17.04.2018 року набрала законної сили.. Ухвалою Верховного Суду від 02.07.2018 у відкритті касаційного провадження - відмовлено. А тому, вважає, що визначені судом частки не можуть бути зміненими. Наголошує, що представник [PERSON] та [PERSON] були сутні в судових засіданнях у Дарницькому районному суді міста Києва 28.02.2018 та Апеляційному суді міста Києва 17.04.2018 у зв`язку з чим їм відомий зміст рішень по вказаній справі, а тому вони свідомо вводять суд в оману, пред`являючи позов про поділ майна, не зважаючи на те, що частки кожного з подружжя на квартири вже визначені. Також зазначає, що після скасування заходів забезпечення позову, ухвалою Бориспільського міськрайонного Київської області по справі №359/6132/17 від 17.07.2018, приватний виконавець звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з поданням про визначення частки майна [PERSON] у спірних земельній ділянці та садовому будинку, та що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.11.2018 у справі 753/16562/18 подання приватного виконавця задоволене та встановлені частки кожного з подружжя по 1/2 в зазначеному майні, та що [PERSON] та [PERSON] достовірно відомо про ці обставини. Зазначає, що зазначені рішення, якими визначено частки [PERSON] та [PERSON] у спірному майні, в силу вимог ч. 4 статті 82 ЦПК України є преюдиційними. Вказує, що вона та приватний виконавець, діють у законний спосіб з метою виконання рішення суду у справі №753/6449/17, що підтверджується ухвалами суду у задоволенні неодноразових скарг на дії приватного виконавця Богданової Ф.П. та [PERSON] , а саме: справи №№753/7596/18, 753/7484/18, 753/9748/18, 753/11424/18, 753/14128/18, в задоволенні яких було відмовлено, у зв`язку з їх безпідставністю, а частину залишено без розгляду. Звертає увагу, що [PERSON] достеменно відомо, що на нерухоме майно, яке належить [PERSON] , здійснюється звернення стягнення в порядку виконання рішення суду, яке набрало законної сили, та що не зважаючи на ці обставини, [PERSON] не залучено ні [PERSON] ні приватного виконавця до участі у даній справі №359/6969/18 в якості третьої особи. Також вважає, що з позову [PERSON] не вбачається наявність спору між нею та [PERSON] , відсутні підстави позову, не зазначено жодних правових підстав поділу, якими зазвичай є розірвання шлюбу, що думку третьої особи свідчить про пряму зацікавленість позивача та відповідача вжити всіх заходів для уникнення виконання рішення суду у справі №753/6449/17. Також звертає увагу суду, що законодавство України захищає інтереси стягувача у виконавчому провадженні та регулює обов`язковість виконання рішення суду. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року було задоволено заяву [PERSON] та заборонено\~приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Жаботинському Івану [PERSON] та третій особі [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо відчуження наступного нерухомого майна :\~земельної ділянки площею 0,04400 га, кадастровий номер: 3220882600:04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Гнідинська, ДП « [ADDRESS] ;\~садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв. м., адреса даного будинку: [ADDRESS] ;\~квартири, загальною площею 72.1 кв. м, розташована за адресою: [ADDRESS] ;\~квартири, загальною площею 57,7 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.2-3 тому виділені матеріали, справа №359/6969/18, провадження 2-з/359/138/2018). Ухвалою суду від 14 лютого 2019 року було частково задоволено клопотання третьої особи [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову та скасовано заходи забезпечення позову в частині заборони третій особі [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо відчуження наступного нерухомого майна : квартири, загальною площею 72.1 кв.м., що розташована за адресою : [ADDRESS] , та квартири загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] (а.с.131-135 тому виділені матеріали справа №359/6969/18, провадження 2-зз/359/6/19). Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року заяви представника третьої особи [PERSON] , адвоката Пекур Анастасії Олексіївни від 14 березня 2019 року про закриття провадження у справі та від 11 квітня 2019 року про зупинення провадження у даній справі до\~постановлення Київським апеляційним судом рішення у справі № 753/16562/18 за поданням державного виконавця Жаботинського І. про визначення частки майна боржника [PERSON] у майні, яким він володіє спільно з [PERSON] а також клопотання позивача [PERSON] від 11 квітня 2019 про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №359/10023/18 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Дідок В.В., треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення та справи №761/46606/18 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Єдігарова Е.М., треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення залишено без задоволення (а.с. 94-99 т.2). 15.08.2019 відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] було подано до суду заяву про визнання позову (а.с.114 т.2) Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 серпня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання в порядку ст.259 ЦПК України було прийнято до розгляду заяву позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог від 03 липня 2019 року, в прийнятті визнання позову відповідача [PERSON] відмовлено (а.с.127-128 т.2) Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 04 жовтня 2019 року (а.с. 130 т.2) В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Володимирська О.М. уточнені позовні вимоги, а також викладені в позовній заяві обставини підтримали повністю, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кобилецький В.В. позов визнали, вважають, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зазначене в позові майно було набуто сторонами під час шлюбу та його вартість має бути врахована під час поділу. Відповідач [PERSON] додатково пояснив, що за усною домовленістю між ним та дружиною, придбані під час шлюбу квартири мали у разі поділу залишитись позивачу, а тому були зареєстровані на позивачку. Украдаючи договір в забезпечення зобов`язань іншою юридичної особи перед [PERSON] він розраховував, що земельна ділянка та садовий будинок, у разі необхідності, зможуть повністю покрити усі вимоги кредитора. Він стверджує, що третя особа не має визначати, у який спосіб має відбуватися розподіл майна між ним та дружиною, і та обставина, що третя особа в порядку виконання рішення про стягнення коштів зареєструвала за собою право власності на Ѕ частину квартир, які мали залишитись у власності позивача, на його думку дає підстави для поділу іншої частини майна у запропонований позивачем спосіб. Третя особа [PERSON] та її представники адвокати Пекар А.О. та [PERSON] заперечували проти задоволення позву з наведених у поданих до суду поясненнях підстав, вважають, що спір між подружжям відсутній, спірне майно втратили статус спільної сумісної власності, оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, були визначені частки подружжя у кожному з об`єктив нерухомості та є рівними. Також звертаються увагу, що в порядку виконання рішення суду про стягнення суми боргу за договором позики, третя особа [PERSON] . У законний спосіб набула право власності на частину спірного майна по Ѕ частині кожної з квартир. Вважають, що поділ земельної ділянки та садового будинку в інших ніж визначених ухвалою суду частках призведе до порушення права [PERSON] та отримання в порядку виконання рішення суду належних їй коштів. Вважають дії сторін недобросовісними, уточнені позовні вимоги необґрунтованими, оскільки, незважаючи на те, що [PERSON] набула права власності на частину майна, що було набуто подружжям Богданових, частка [PERSON] у спірному майні не змінилась та становить Ѕ частину від усього майна, а тому права позивача не порушені. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які надані сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог частини 1 статті 13\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.6 цієї статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~вимог ч.1\~ст.82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За змістом ч.4 цієї статті, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При винесенні даного рішення, суд також враховує вимоги ст.ст.13,15,16 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому за змістом п.п.1,6 ч.2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема:1)\~визнання права; 6) зміна правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Водночас, згідно з вимогами ч.3 цієї статті суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень\~частин другої - п`ятої статті 13\~цього Кодексу. Зокрема, за змістом ч.1 ст.13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно з вимогами ч.2 та ч.3 цієї статті при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 1997 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського району м.Києва (а.с.7 т.1). Сторони також повідомили, що мають від шлюбу спільних дітей, проте відповідних належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин не надали. Водночас, обґрунтовуючи позов в частині відступу від рівності часток, позивач не обґрунтовувала його саме цією обставиною. Крім того, сторонами визнано, що шлюб не розірвано та вони проживають однією сім`єю. Встановлено, що сторонами під час шлюбу було набуто зазначене в позовній заяві майно, зокрема: - квартира, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : [ADDRESS] ; - квартира загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] ; - земельна ділянка, площею 0,4400 га, кадастровий номер : 3220882600:04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос»; - [ADDRESS] будинок [ADDRESS] спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : [ADDRESS] - квартира, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : [ADDRESS] ; - квартира загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] ; Земельна ділянка, площею 0,4400 га, кадастровий номер : 3220882600:04:002:0536, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільського району, с/рада Гнідинська, ДП «Колос», набута за договором купівлі-продажу від 09.12.2006 року, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ №590385 (а.с.8 т.1). При цьому суд звертає увагу і учасниками справи визнана ця обставина, що в позовні заяві допущена описка і площа земельної ділянки помилково зазначена 0,0440 га. Допущена описка не впливає на можливість суду встановити дійсні обставини справи, в тому числі ідентифікувати спірне майно, оскільки зазначено як адресу та кадастровий номер земельної ділянки так і документи, що підтверджують набуття земельної ділянки у власність. Як визнано сторонами та третьою особою не оспорюється, на вказаній земельній ділянці в період шлюбу подружжям Богданових побудовано садовий будинок з господарськими спорудами, право власності на який зареєстровано 24.12.2009 року Комунальним підприємством Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №3153 від 10.12.2009 року, виданого Гнідинською сільською радою Бориспільського району Київської області на підставі рішення виконкому від 29.09.2008 року №248, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9,10 т.1). Відповідно до звіту з незалежної оцінки суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЕКСПЕРТ-АЛЬЯНС» станом на 30 травня 2018 року вірогідна вартість об`єкта оцінки : садовий будинок загальною площею 371,2 кв.м.з господарськими спорудами(гостьовий будинок, сарай, навіс, навіс, прибудова, прибудова, огорожа, колонка питна, яма вигрібна, та земельна ділянка загальною площею 0,44 га кадастровий номер 3220882600:04:002:0536 за адресою: [ADDRESS] , - складає 7585000 гривень (а.с.13-33 т.1). Відповідно до Звіту про незалежну оцінку трикімнатної квартири [ADDRESS] , виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Аналітичний центр Дробнова» (а.с.34-70 т.1), ринкова вартість спірної квартири на 30 серпня 2018 року становить 1648300 гривень. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку однокімнатної квартири [ADDRESS] , виконаний ТОВ «Аналітичний центр Дробнова» (а.с.72-72-111 т.1), ринкова вартість спірної квартири на 30 серпня 2018 року становить 1014900 гривень. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 348 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60\~Сімейного\~кодексу\~України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту частин 1,2,3 статті 61\~Сімейного\~кодексу\~України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст.\~63\~Сімейного\~кодексу\~України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70\~Сімейного\~кодексу\~України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог абзацу другого частини 1 статті 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, чинне законодавство не встановлює будь-яких обмежень щодо поділу майна між дружиною та чоловіком, шлюб між якими не розірвано, а тому, той факт, що шлюб між позивачем та відповідачем не розірваний та вони продовжують проживати однією сім`єю, не позбавляє сторони права здійснити поділ належного їм на праві спільної сумісної власності майна. Факт придбання спірного нерухомого майна в період шлюб та за спільні кошти подружжям [PERSON] визнано сторонами та жодним з учасників справи не оспорюється. Водночас, суд має враховувати, що на момент судового розгляду частина зазначеного в позовній заяві майна вибула з власності подружжя та є такі, що набрали законної сили судові рішення, які безпосередньо стосуються прав та обов`язків відповідача [PERSON] та позивача [PERSON] . Так, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23.08.2017 в справі №753/6449/17, частково скасованим рішенням Апеляційного суду міста Києва від 01.11.2017, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 72651,43 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 1890651,75 грн., та 3228,54 грн. судового збору (а.с.113-115,116-120 т.1). Вказане судове рішення знаходиться на примусовому виконанні приватного нотаріуса виконавчого округу м.Києва Жаботинського І.В. (ЗВП №55229314) (а.с.125 т.1) У рамках відкритого виконавчого провадження приватний виконавець звернувся до суду із поданнями про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28.02.2018 у справі №753/23866/17-ц, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 17.04.2018 та ухвалою Верховного Суду від 02.07.2018, подання приватного виконавця Жаботинського І.В. задоволено, визначено частку боржника [PERSON] в розмірі 1/2 частини у спільному сумісному майні подружжя квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] (а.с.141-142,143-148 т.1). Цим же судовим рішенням визначено частку боржника [PERSON] в розмірі 1/2 частини у спільному сумісному майні подружжя квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.08.2008 (а.с. т.141-142 т.1). Крім того, ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 01.11.2018 у справі №753/16562/18, залишеної в силі постановою Київського апеляційного суду від 25.06.2019, було розглянуто ще одне подання приватного виконавця та визначено частку [PERSON] у земельній ділянці та садовому будинку, які перебувають у спільній власності [PERSON] та [PERSON] у розмірі Ѕ частини (а.с.88-89,126 т.126 ). Ці обставини сторонами та третьою особою не оспорюються. Встановлено,\~що в\~межах відкритого\~зведеного виконавчого\~провадження (ВП\~№55229314)\~щодо примусового\~стягнення з\~ [PERSON] \~ на\~користь [PERSON] \~суми боргу\~в розмірі\~72651,43\~доларів США,\~що за\~офіційним курсом\~Національного банку\~України еквівалентно\~1890651,75\~грн.,\~та 3228,54 грн. судового збору, а також в порядку, визначеному ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» третя особа у даній справі [PERSON] набула право власності на частину спірного майна, а саме: на Ѕ частину квартири, загальною площею 72.1 кв.м., розташована за адресою : [ADDRESS] , та на Ѕ частину квартири загальною площею 57,7 кв.м., яка розташована за адресою : [ADDRESS] . Наведене підтверджується долученим до матеріалів цивільної справи відповідними постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. про відкриття виконавчого провадження та про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 22.11.2017 (а.с.184,185,186 т.1), а також Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №159433185, 159433257 від 13.03.2019 (а.с. 59-61, 62-64 т.3). У зв`язку з цією обставиною, позивач [PERSON] жодних вимог до [PERSON] щодо поділу зазначеного нерухомого майна, право власності на Ѕ частину якого перейшла до останньої, про що позивачу було відомо на стадії підготовчого засідання, не заявляє. Зважаючи на те, що право спільної сумісної власності подружжя на вказані спірні квартири припинено та, з моменту реєстрації права власності на Ѕ частку у спірному майні за [PERSON] , з 24.09.2018 року на квартиру [ADDRESS] , та з 29.11.2018 року на квартиру [ADDRESS] , виникло право спільної часткової власності між позивачем та третьою особою [PERSON] , підстави для задоволення позову [PERSON] щодо визнання за нею в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на Ѕ частку зазначених квартир, відсутні, оскільки змінився правовий режим майна, і відповідач [PERSON] вже не є належним відповідачем щодо заявлених вимог. Щодо поділу іншої частини спірного майна, а саме: земельної ділянки та садового будинку, які перебувають у спільній власності [PERSON] та [PERSON] , суд, відповідно до вимог ст.82 ЦПК України враховує, що визначений судовим рішенням, яке набрало законної сили, вищезазначеною ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 01.11.2018, розмір частки відповідача [PERSON] у спірному майні становить Ѕ частина. З урахуванням\~викладеного,\~а також\~вимог ч.1\~ст.70\~Сімейного кодексу\~України та\~ч.2\~ст.370\~Цивільного кодексу\~України,\~яка закріплює\~рівність часток співвласників у праві спільної сумісної власності, підстави для визнання за позивачем право власності на 2/3 частини у спірному майні відсутні. При цьому доводи позивача, що внаслідок набуття третьою особою [PERSON] права власності на належну відповідачу частку у частині спірного майна (двох квартир) за значно нижчою від оціночної вартістю значно зменшилась вартість майна, що належить позивачу у спільній власності подружжя, слід визнати необґрунтованими, оскільки частка позивача у майні не зменшилась. У зв`язку\~з цим\~суд також\~констатує,\~що визнання\~відповідачем заявлених\~уточнених позовних\~вимог,\~в тому\~числі в\~частині поділу\~судового будинку\~та земельної\~ділянки,\~не може\~бути підставою\~для задоволення\~позову,\~зважаючи на\~вищенаведені вимоги\~ст.ст.13,16\~Цивільного кодексу\~України,\~оскільки такі\~дії порушують\~права третьої\~особи [PERSON] \~на звернення\~стягнення на\~належну відповідачу\~ [PERSON] \~визначену судовим\~рішенням частку\~у спільному\~майні подружжя,\~та порушує\~принцип рівності\~часток подружжя. Водночас, зважаючи на завдання цивільного провадження, визначені ч.1 ст.2 ЦПК України, наведені вимоги чинного сімейного та цивільного законодавства, суд в межах заявлених позовних вимог, вважає можливим та необхідним частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на Ѕ частину спірної земельної ділянки та садового будинку, які були набуті подружжям під час шлюбу та право власності на які зареєстровано за відповідачем на праві приватної власності. Відповідно до ч. 3 ст.\~372\~ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, на підставі повно та всебічно досліджених у судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме: в порядку поділу спільного майна подружжя слід визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,4400 га, кадастровий номер: 3220882600:04:002:0536, та на Ѕ частину садового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 371,2 кв.м., розташованого за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до вимог чт.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3626 гривень 48 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial