Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

04.05.2012 року відповідач стала клієнтом позивача, ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у позивача, отримавши кредитну картку Універсальна, а 10.07.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку Універсальна на престижну кредитну картку Універсальна Gold 55 дней, відповідно до тарифів якої позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач вимог договору не виконує, не сплачує кредит та відсотки по ньому, внаслідок чого станом на 31.05.2015 року має заборгованність в загальній сумі 24791,67 грн., тому просять стягнути заборгованність за кредитним договором та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про підтримання позову, слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлялася у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, а судова повістка із документами відповідачу повернута до суду із відміткою пошти за зазначеною адресою не проживає (а.с.49), однак відповідач про причини неявки, про відкладення розгляду справи або про зміну місця свого проживання суд не повідомила, тому відповідно до ст.77 ЦПК України вважається повідомленою про час і місце розгляду справи, що відповідно є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи думку представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Неявка сторін у судове засідання є підставою для розгляду справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, а згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так [PERSON] згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку від 04.05.2012 року, тарифів, умов і правил надання банківських послуг, в подальшому 10.07.2013 року переоформила кредитну картку Універсальна на кредитну картку Універсальна Gold 55 дней(а.с.9-37), отримавши від позивача кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак систематично порушувала свої договірні зобов'язання, чим порушила умови договору, внаслідок чого станом на 31.05.2015 року виник борг в загальній сумі 24791,67 грн., який складається з наступного: 9517,91 грн. - заборгованність за кредитом, 12338,28 грн. - заборгованність по процентам за користування кредитом, 1278,73 грн. - заборгованність з пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1278,73 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується доданим належним розрахунком боргу (а.с.8). В зв'язку з цим, на підставі умов договору та чинного законодавства, позивач має право вимагати незалежно від настання строку погашення кредиту сплати у повному обсязі заборгованності за кредитом, відсотків, а відповідно до умов і правил надання банківських послуг - штрафних санкцій. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором; боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання; договір є обов'язковим для виконання сторонами; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Верховний Суд України висловив Правову позицію у справі №6-2003цс15 від 21.10.2015 року вказавши, що згідно статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене та те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, позов підлягає задоволенню, однак частково, відмовивши в частині стягнення штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентної складової). Оскільки позов задоволено частково, тому судові витрати слід стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial