Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

02 червня 2014 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] У судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі довіреності підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити у повному обсязі. В обгрунування позивних вимог зазначив, що [INFO] в с. Ставище Шевченківського району Харківської області померла мати позивача - [PERSON], яка до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті спадщину фактично прийняв батько позивача [PERSON], який проживав разом з померлою і успадкував всі її речі. В спадкове майно також увійшов сертифікат на право власності на земельну частку (пай), який батько переоформити не встиг, так як помер. Після смерті батька позивача відкрилась спадщина , яка складається з вказаного вище сертифікату на право власності на земельну частку (пай) та Державного акту на право власності на земельну ділянку , яка належала безпосередньо [PERSON] Позивачу не було відомо про існування вказаному майна, тому він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Восени 2013 року йому було запропоновано передати земельні ділянки ,що належали батькам в оренду, після чого він знайшов оригінали правоустановчих документів. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини він отримав відмову та йому було запропоновано звернутися до суду. Враховуючи викладене просить суд поновити його право на звернення до суду за захистом свого порушеного права та визнати за ним право власності на майно ,що належало його батькові в порядку спадкування за законом. В судове засідання представник Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з'явився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України). Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ,виданого Богодарівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 11 грудня 1961 року) засвідчено той факт, що [INFO] народився [PERSON] його батьками в відповідному свідоцтві зазначені відповідно:: [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про смерть (серія [NUMBER] від 17 квітня 2014 року, та серія [NUMBER] від 17 квітня 2014 року, виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського РУЮ Харківської області) мати позивача - [PERSON], померла [INFO], батько - [PERSON], помер [INFO] За життя [PERSON] отримала право на земельну частку ( пай) розміром 7,26 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області ,згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) (серія ХР №0167188), який виданий Шевченківської РДА Харківської області та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №482 від об лютого 1997 року [PERSON], отримав Державний акт на право на земельну ділянку ( серія ХР №031346, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №660 в Шевченківському районному відділі земельних ресурсів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,площею 5,86 га у межах згідно з планом, розташовану на території Петропільської сільської ради Шевченківської району Харківської області. З довідки №310 від 17 квітня 2014 року Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області вбачається ,що [PERSON] проживала фактично і була зареєстрованою в [ADDRESS], згідно запису в погосподарській книзі даної сільської ради №5, особовий рахунок [NUMBER], та на день своєї смерті [INFO], мала склад сім'ї - чоловіка [PERSON], [INFO] Довідка № 311 від 17 квітня 2014 року засвідчує , факт того ,що [PERSON] проживав фактично та був зареєстрований в [ADDRESS], згідно запису погосподарської книзі даної сільської ради №2 особовий рахунок [NUMBER]. На день своєї смерті [INFO], в даному домоволодінні значився прописаним сам і проживав один. Зі змісту довідки №103 Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 24 квітня 2014 року вбачається , що земельна ділянка розміром 5,86 га, яка належала [PERSON] , згідно Державного акту ( серія ХР №031346) , знаходилась в оренді ПП «Лан». [NUMBER]. Окрім того земельна частка( пай ),в розмірі 7,26 умовних кадастрових гектарів ,що належала [PERSON] згідно сертифікат ( серія ХР № 0167188, знаходиться в оренді СФГ «Урожайне». Листом за № 143/01-16 Шевченківської держнотконтори Харківської області від 05 травня 2014 року, вбачається, що позивачу відмовлено в оформленні спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] Допитаний в судовому засіданні свідок: [PERSON] пояснила, що позивач є її свекром, коли померлі його батьки він отримав спадщину , успадкувавши особисті речі батьків, і тільки восени 2013 року вона дізналась про те,що його батьки мали земельні ділянки , про що і повідомила [PERSON], тоді в документах були найдені сертифікат та державний акт на земельні ділянки. Згідно до п. 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство , зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР. Часом відкриття спадщини згідно ст. 525 Цивільного кодексу УРСР,визнається день смерті спадкодавця . Враховуючи те, що мати позивача померла у 1999 році відповідно, до даних правовідносин застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст.529 Цивільного кодексу УРСР спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частинах діти, подружжя , батьки. Статтею 533 Цивільного кодексу УРСР передбачено ,що предмети звичайної обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Враховуючи що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, на час смерті дружини мешкали разом, суд дійшов до висновку,що [PERSON] фактичний вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї дружини [PERSON] Відносини спадкування [PERSON] після смерті [PERSON] регулюються Цивільним кодексом , який набрав чинність 1 січня 2004 року. Спадкування за правилами ст.1217 Цивільного кодексу України здійснюється за законом та заповітом. До складу спадщини за правилами ст. 1217 Цивільного кодексу України входять усі права та обов'язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено ,що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя, який його пережив , та батьки. Згідно ст.. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах,їз збереженням її цільового призначення Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Виходячи з того, що відповідачем не заявлено про застосування судом строків позовної давності, суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за ним права власності не порушає нічиїх інтересів, , суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими ,що підлягають задоволенню.

Outcome: approved