overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., а також аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. до досягнення дитиною 23 років. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], та повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], які мешкають з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки, розмір яких визначити в твердій грошовій формі в розмірі 800 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття. [PERSON] навчається в ВПУС м. Миколаєва на 3 курсі. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, розмір яких визначити в твердій грошовій формі в розмірі 800 грн. щомісяця до закінчення навчання до 30 червня 2016 року. Таким чином, позов слід задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову та про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей за період з 01.05.2015 року по 31.01.2016 року в розмірі 14400 грн. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач з квітня 2015 року припинив утримувати дітей, не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звертатися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка подала заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, якою визнав позов, просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Судом встановлено, що у свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. Крім того, слід стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей за період з 01.05.2015 року по 31.01.2016 року в розмірі 14400 грн. з розрахунку 800 грн. щомісячно на кожну дитину. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 27 лютого 2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Два роки проживають окремо. Відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, проте періодично їздить на заробітки за кордон, на його утриманні дітей чи непрацездатних осіб немає. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти по 800 грн. щомісячно з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), також просить проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо задоволення вимог позивача. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задоволює і присуджує до стягнення з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] по 1/4 частині його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитни. Також до стягнення з відповідача в дохід держави належить 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.02.2015 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, інших утриманців не має. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнали повністю, не заперечував проти його задоволення. Відповідач пояснив, що працює за кордоном і погоджується сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. на утримання свого сина. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. 24 лютого 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому району реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 9, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Проте подружнє життя у сторін не склалось і з вересня 2015 сторони проживають окремо. [INFO] в даному шлюбі у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно з довідкою Озаринецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 84 від 28.01.2016 дитина сторін проживає біля матері [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує матеріальне становище позивача, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, матеріальне становище відповідача, який має нерегулярний, мінливий дохід, працює за кордоном, те, що відповідач фізично здоровий, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.09.1994 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 02.11.2015 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 14 липня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 237. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що тривалий час вона та чоловік не підтримують сімені відносини, не проживають спільно, в зв'язку з тим, що чоловік не піклується про сім'ю, не працює, зловживає спиртними напоями, в зв'язку з чим виникають сварки, непорозуміння, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 14 липня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 237, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 21 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 30. Вона та відповідач є батьками дитини - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що з жовтня 2014 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, в зв'язку з тим, що чоловік не займався вихованням дитини, не приходив додому вночі, виганяв її з квартири, що призвело до припинення відносин, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, її відносини з відповідачем розірвані остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 21 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Встановлено ,що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з жовтня 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 жовтня 2011 року. Однією сім'єю проживали до 01 липня 2015 року. На даний час сім'я фактично розпалася внаслідок втрати почуття любові та взаємної поваги один до одного. Дітей від шлюбу не мають. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам, позивачка просить розірвати шлюб з останнім. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки про виклик у судове засідання повернулося без вручення. На підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином сповіщений про час, день і місце розгляду справи (а. с. 21). У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 07 жовтня 2011 року у виконкомі Хотинської селищної ради Сумського району Сумської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №12. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 6). Як вбачається із позовної заяви, [PERSON] та [PERSON] від подружнього життя дітей не мають. Разом не проживають із 01 липня 2015 року, подружні стосунки фактично припинені. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] (а. с. 22). На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні з даним позовом до суду судового збору у сумі 551 грн. 20 коп. (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved