Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

02 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити площу земельної ділянки (паю), що розташована на території Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області з кадастровим номером 7425588300:04:000:0115 у 2,0054 га під час оформлення нею права на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що є спадкоємицею майна після померлої [INFO] матері [PERSON], але оскільки земельна ділянка площею 2,0723 га накладається на землі лісового фонду, то вона позбавлена можливості отримати витяг з Державного земельного кадастру та оформити спадщину після матері, а тому виникла необхідність у зменшенні площі земельної ділянки. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснивши, що після отримання відмови у наданні витягу звернулась до відповідних органів щодо зменшення розміру земельної ділянки і їй було виготовлено кадастровий план з площею 2,0054 га, після чого рекомендовано звернутись до суду для підтвердження меншої площі земельної ділянки, яку вона має намір успадкувати. Відповідач - Слобідська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [INFO] [PERSON] та звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується наданими копією свідоцтва про народження, рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 20 березня 2014 року про встановлення факту родинних відносин та наданою копією спадкової справи № 613/2013. За життя, у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН №021322, на підставі розпорядження № 99 Чернігівської райдержадміністрації від 01 березня 2002 року [PERSON] набула у власність земельну ділянку площею 4,56 га, що розташована на території Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох земельних ділянок площею 2,0723 га та 2,4882 га. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 квітня 2014 року підтверджено факт належності державного акту серії І-ЧН № 021322 [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки внаслідок прийняття спадщини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 7 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК). При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Звертаючись до суду з позовом про визначення площі земельної ділянки меншою ніж зазначено в державному акті позивач не довів необхідності захисту його порушеного права шляхом визначення судом площі земельної ділянки у 2,0054 га. Як встановлено в судовому засіданні, виходячи з пояснень позивача, остання виготовила документацію на меншу площу земельної ділянки розміром 2,0054 га, при цьому повторно не звернулась до відповідних органів, не отримавши в подальшому офіційну відмову в наданні витягу щодо меншої площі земельної ділянки. Суд вважає, що позивач обрала невірний спосіб захисту свого порушеного права та звернулась до суду за захистом своїх прав на спадкування земельної ділянки у спосіб, що не передбачений ст. 152 Земельного кодексу України та ст. 16 Цивільного кодексу України. Даний висновок судом зроблено з наступних підстав. У відповідності до повідомлення № РВ-7400043542015 [PERSON] державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області відмовлено в наданні витягу з державного земельного кадастру, оскільки надані документи не відповідають вимогам, встановленим законом, а саме земельна ділянка накладається на землі лісового фонду. Також, додано викопіювання з державного земельного кадастру. ( а.с.13-14) Після відмови позивач звернулась за виготовленням кадастрового плану на земельну ділянку площею 2,0054 га. ( а.с.15) У відповідності до положень ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» площа земельної ділянки, її межі та цільове призначення вносяться до державного земельного кадастру з відповідної документації із землеустрою. За положеннями ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності). Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Разом з тим, у Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про Державний земельний кадастр» зазначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом. У разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки територіальні органи центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів письмово безоплатно повідомляють власників (користувачів) земельних ділянок. За таких підстав, законом визначено орган, що має відповідні повноваження щодо визначення площі земельної ділянки та внесення даних до реєстру, а відмова органу у здійсненні відповідних прав особою, що передбачені законом, є підставою для оскарження дій цього органу до суду. Посилання позивача на ч.2 ст. 56 Земельного кодексу України є безпідставним, оскільки положення даної частини регулює питання щодо передачі у власність осіб земельних ділянок лісокогосподарського призначення за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, однак позивач з відповідною заявою до Слобідської сільської ради Чернігівського району не зверталась. Положення ст. 7 Закону України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв)» регулює питання розробки і затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та не встановлює право суду визначати площу земельних ділянок. Виходячи з положень ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд не приймає визнання позову відповідачем Слобідською сільською радою Чернігівського району та області, оскільки це суперечить вимогам закону. Враховуючи вищенаведене та розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов щодо визначення площі земельної ділянки (паю), що розташована на території Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області з кадастровим номером 7425588300:04:000:0115 у 2,0054 га під час оформлення [PERSON] права на спадщину за законом після померлої [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed