Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

02.07.2015 року ПАТ КБ „Приватбанк (надалі Банк) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що 27.08.2007 року, відповідно до укладеного договору №б/н, відповідач, як позичальник отримала кредит в розмірі 6 900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір (надалі Договір), що підтверджується її підписом у заяві. В звязку з тим, що відповідач не виконала належним чином умови укладеного Договору, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним Договором, яка станом на 07.06.2015 року становить 17\~030,68 грн., яка складається з наступного: - 3\~041,00 грн., - заборгованість за кредитом; - 12\~702,50 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 787,18 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що за відсутності відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, за місцем реєстрації, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність позивача і відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 27.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], шляхом підписання відповідачем заяви разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, укладено договір про надання банківських послуг, за яким відповідач як позичальник отримала кредит в розмірі 6 900,00 (шість тисяч девятсот,00) гривень на платіжну карту зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно досягнутої домовленості заборгованість за отриманим кредитом погашається щомісячними платежами. Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, а тому в силу положень ст. 638 ЦК України даний договір є укладеним. Згідно п.5.2 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідача ознайомлено, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком частині у випадку невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за цим Договором. Відповідно до п.п.6.5-6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. За п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більше чим на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 9-15). Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та закону. Відповідач належним чином не виконувала умови договору, в зв'язку з чим, станом на 07.06.2015 року, у неї виникла заборгованість, яка, відповідно до наданого до суду розрахунку, становить 17\~030,68 грн. та складається з наступного: - 3\~041,00 грн., - заборгованість за кредитом; - 12\~702,50 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 787,18 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобовязання не виконала, чим істотно порушила умови укладеного договору, а тому повинна нести відповідальність за порушення умов договору, як наслідок, з неї підлягає стягненню сума заборгованості, що визначена в судовому засіданні та підтверджена розрахунком заборгованості відповідача (а.с.6-7). Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved