overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

02 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 08 травня 2013 року відділом реєстрації актів громадянського стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №61. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через взаємну втрату почуттів любові та взаємоповаги. На теперішній час сім'я фактично розпалась, близько трьох років не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Спроби примиритися не принесли жодних результатів. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. залишити за ним у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

02 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з неї на його користь аліменти на доньок в розмірі по 900 грн. на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.5) та [PERSON], [INFO],відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.6) є сторони по справі. Відповідно до рішення Теплицького районного суду від 30.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.10-11), рішенням Теплицького районного суду від 26.07.2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8). Доньки проживають з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою виконавчим комітетом Погорільської сільської ради Теплицького району Вінницької області № 507 від 27.07.2017 року (а.с.9) та знаходиться на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дітей на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що діти мають нормальний стан здоров'я, відповідач являючись їх матір'ю, має нормальний стан здоров'я, є працездатною, працює нелегально, тому враховуючи її матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1777 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. на кожну дитину щомісячно і до їх повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

02 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання їй права на укладання шлюбу з [PERSON], де зазначила, що в 2016 році вона познайомилась з [PERSON] та між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги однин до одного. На теперішній час вона перебуває в стані вагітності, тому вона має намір зареєструвати з ним шлюб. Звернувшись до відділу РАЦС, щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу, то їй було розяснено, що вона не досягла віку, з якого можна реєструвати шлюб і їй необхідно звернутись до суду з відповідною заявою. Також її мати підтримує її прагнення зареєструвати шлюб з [PERSON], який є повнолітньою людиною, яка може нести відповідальність за створену сімю. Просила надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявниця та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 31.07.2017 року, в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують заявлені вимоги та просять задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, оскільки він дійсно перебуває в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка знаходиться на 12 тижні вагітності, він є батьком дитини, має стабільну роботу, отже зможе утримувати заявницю з дитиною. На теперішній час вони проживають разом, крім того з ними мешкає мати [PERSON] [PERSON], з якою у нього склалися дуже гарні відносини. Просить заяву задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила заяву, відповідно до якої вона є матірю заявниці [PERSON], яка на сьогодні є неповнолітньою. Оскільки дочка перебуває в стані вагітності, вона надає згоду на укладення шлюбу між дочкою та батьком дитини [PERSON], оскільки вважає доцільним, щоб дитина народилась та проживала в повноцінній родині. Представник зацікавленої особи - Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, з проханням розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. У наступний час заявниці виповнилося 17 років. Згідно ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом достовірно встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] тривалий час існують близькі, теплі стосунки, обидва мають намір зареєструвати шлюб. Відповідно до довідки ТОВ «Код здоровя» № 1078 від 07 серпня 2017 року, [PERSON] перебуває в стані вагітності та строк вагітності 12 тижнів. Через те, що заявниця не досягла 18 річного віку, вона не має змоги зареєструвати шлюб. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає можливим надати заявниці право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

02 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач уточнила свої позовні вимоги, просили стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

02 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 22 жовтня 2005 року в Залізницькій сільській раді Любешівського району Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилася двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми. Подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя, через що постійно виникають непорозуміння та сварки. Вважає, що сенсу в подальшому підтримувати сімейні стосунки немає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя в них розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Шлюбні відносини припинились, подружжя проживають окремо, через що дальше збереження сім'ї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати, залишивши неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проживати з нею, та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Також просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вважає, що сім'я дійсно розпалась і збережена бути не може. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач не заперечує проти цього, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сім'ю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дітей, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] проживати з позивачем. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд відновлює їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

02 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21 листопада 1997 року, виданого Воютинською сільською радою Луцького району Волинської області на ім'я [PERSON]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 2,813 га за межами населеного пункту на території Воютинської сільської ради Луцького району, що підтверджується вищевказаним державним актом, де підтерта друга буква у прізвищі матері. Звернувшись до першої Чернівецької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріус, у зв'язку із вказаним виправленням, запропонувала їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт належності її покійній мамі [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21 листопада 1997 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій також просить справу розглянути за його відсутності. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. З оглянутих в судовому засіданні свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07.06.2002 року (а.с. 6), про одруження серії [NUMBER] від 13.05.2003 року (а.с. 5), про смерть серії [NUMBER] від 07.03.2017 року (а.с. 7) вбачається, що матір'ю позивача була [PERSON], яка померла [INFO] року. [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 2,813 га, яка розташована на території [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 21 листопада 1997 року [NUMBER] (а.с. 8), де у прізвищі власника підтерта друга буква, у зв'язку з чим заявник не може прийняти спадщину, до складу якої входить вказана земельна ділянка, що має для неї юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи знайшов підтвердження той факт, що державний акт на право приватної власності на землю від 21 листопада 1997 року серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] належав матері заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

02 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що 29 листопада 2009 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно. Для подальшого отримання спадщини після смерті матері, заявник звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, оскільки в її свідоцтві про народження у графі імя матері помилково зазначено російською «Лидия», замість «Людмила». Заявник звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського міськрайонного управління юстиції щодо виправлення помилки в її свідоцтві про народження, у звязку з чим її надали розяснення про неможливість внесення будь-яких змін до актового запису цивільного стану, оскільки документально відсутній факт родинних відносин. У звязку з цим, звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин для подальшого звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері. В судове засідання заявник не зявилася, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані заявником докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) [PERSON] народилася 19 листопада 1966 року в смт. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження. У відповідності до свідоцтва про народження, матірю [PERSON] зазначена російською [PERSON]. 20 січня 1990 року Губиниською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 117, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON]. 29 листопада 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серія II-ДП № 124848, виданий 25 грудня 2001 року на імя [PERSON]. Даний факт також підтверджується довідкою виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 07.12.2009 року за вих. №2432, що [PERSON] являється матірю [PERSON], яка по день смерті проживала з донькою [PERSON], [INFO] та зятем [PERSON], [INFO] і була зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі факту родинних відносин. Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, в звязку з чим, вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

02 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500грн., але не менше 30 % неоподатковуваного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до набуття дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі 1000грн., щомісячно. Починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до набуття дитиною трирічного віку, тобто до 08.09.2017року. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просила розглянути без її участі., та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходу для дитини відповідного віку, а також на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі\~ 1000 грн. щомісячно Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги позивача визнав частково, справу просив розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони проживають разом однією сімєю, ведуть спільне господарство з 2013 року. Мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На момент звернення з дійсною заявою до суду, відповідач матеріальної допомоги не надає, у свою чергу [PERSON], не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, і отримує дохід тільки у вигляді державної допомоги на утримання дитини, а тому грошей на утримання сина та на своє утримання їй не вистачає.. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги часткове визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на малолітню дитину, оскільки для повноцінного розвитку та життя дитині необхідне належне харчування, одяг та багато інших матеріальних благ, яких відповідач добровільно не надає, а позивач при цьому не має змоги самостійно забезпечити сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved