Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

02.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який заявою від 09.02.2017 року уточнила та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення ним повноліття та стягувати додаткові витрати на банківський рахунок [PERSON] щомісячно в розмірі 200 доларів США, мотивуючи тим, що 14.02.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Малолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, працює за межами України на судах закордонного плавання, та отримує щомісячно заробітну плату, яка є значною, від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється, тому вона вимушена звернутися до суду. Додаткові витрати на оздоровлення, розвиток, харчування дитини відповідачем також не проводиться. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечували проти стягнення з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що відповідач дійсно був працевлаштований на судах закордонного плавання, отримана заробітна плата має тимчасовий характер та виплачується лише у період дії контракту. Останній раз відповідач працював на судні закордонного плавання за контрактом у період з 18.08.2016 року по 28.12.2016 року. У період останнього контракту отримував заробітну плату в розмірі 1050,00 доларів США. Зазначений розмір заробітної плати, з урахуванням непостійного характеру заробітної плати, не дозоляє [PERSON] сплачувати аліменти у розмірі 10000 грн. на місяць. Зазначають, що у відповідача погіршився стан здоровя, крім цього, він несе витрати з найму житла в розмірі 4500,00 грн. Також вказують, що [PERSON]В в період з липня 2016 року по січень 2017 року добровільно сплачує аліменти в розмірі 700 грн., крім цього [PERSON] не було надано доказів здійснення додаткових витрат. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд з урахуванням матеріального положення відповідача та інших обставин передбачених ст. 182 СК України, приходить до наступного висновку. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (- ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 14.02.2013 року був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 257591, повторно виданим 14.07.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 480615, повторно виданим 14.07.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Сторонами в судовому засіданні не заперечувався факт того, що [PERSON] мешкає разом із матірю [PERSON]. В судовому засіданні позивач пояснила, що на даний час працює неофіційно та має дохід. Згідно п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1, ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач являється працездатною особою, за період з 18.08.2016 року по 28.12.2016 року був працевлаштований на судна іноземних судновласників, та отримав заробітну плату в розмірі: з 18.08.2016 року по 31.08.2016 року 469,99 доларів США, з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року 1301,99 доларів США, з 01.10.2016 року по 31.10.2016 року 1283,99 доларів США, з 01.11.2016 року по 30.11.2016 року 1265,99 доларів США, з 01.12.2016 року по 28.12.2016 року 1277,98 доларів США. В судовому засіданні ані позивачем, ані представником відповідача не було надано доказів щодо іншого заробітку [PERSON] Відповідно до ст. 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2017 року складає 1355 гривні. Домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що закон покладає на батьків обовязок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, цей обовязок виникає з моменту народження дитини та зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тому суд, враховуючи, що позивач працює неофіційно, має дохід, а відповідач, являючись батьком дитини зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття, проте домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто та в даний час відповідач є працездатною особою, працевлаштований на судна іноземних судновласників, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання їх сина [PERSON],\~ [INFO], у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 02.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 28.08.2031 року. Суд не приймає до уваги твердження представників відповідача, про те, що у відповідача проблеми зі здоровям та він несе витрати, повязані з наймом житла, оскільки суду не були наданні докази, які підтверджували цей факт. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на банківський рахунок [PERSON] щомісячно в розмірі 200 доларів США, суд зазначає наступне. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналізуючи положення ст. 185 СК України вбачається, що особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними факторами, як - то хвороба або каліцтво дитини так і позитивними факторами як - то схильність дитини до здібностей. Враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нею понесені додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами дитини, а саме розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення додаткових витрат на банківський рахунок [PERSON] щомісячно в розмірі 200 доларів США. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial