Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

02 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: [ADDRESS] від 17 вересня 1987 року, виданого 17 вересня 1987 року виконавчим комітетом Новомосковської районної ради народних депутатів та зареєстрованого в реєстрову книгу за № 163-1 на ім'я [PERSON], був виданий [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] посилається на те, [INFO] року помер її дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. У встановлений Законом термін вона звернувся до нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадщину, у зв'язку з чим отримала відповідь 29 вересня 2014 року за № 1691/02-14 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки надані нею правовстановлюючі документи, в яких наявні розбіжності у прізвищі спадкодавця та власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину, тому змушена звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 17 березня 2014 року, [INFO] року помер дідусь заявника [PERSON] /а.с. 10/. У відповідності до заповіту, складеного 11 жовтня 2012 року [PERSON], де останній заповідав все належне йому майно заявнику [PERSON] /а.с. 11/. Згідно до Витягу про реєстрацію в спадковому майні, виготовленого станом на 11 жовтня 2012 року, де в додаткових відомостях зазначено заповідачем [PERSON] /а.с. 12/. Також, згідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10 лютого 1948 року, копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 076998 від 21 грудня 2009 року, копії посвідчення серія [NUMBER] від 17 квітня 2008 року, копії посвідчення серія [NUMBER] від 15 квітня 1997 року та копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 19 вересня 1951 року зазначено прізвище [PERSON] /а.с. 13, 14, 15, 16, 17/. Однак, судом також встановлено, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: [ADDRESS] від 17 вересня 1987 року, видане 17 вересня 1987 року виконавчим комітетом Новомосковської районної ради народних депутатів та зареєстроване в реєстровій книзі за № 163-1 видане на ім'я [PERSON]/а.с. 9/. Відповідно до відповіді від 29 вересня 2014 року за № 1691/02-14 заявник [PERSON] отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки надані нею правовстановлюючі документи до нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, в яких наявні розбіжності у прізвищі спадкодавця та власника, що не дає можливості в подальшому заявнику видати свідоцтво про право на спадщину/а.с. 8/. Таким чином випливає наявність розбіжностей в прізвищі померлого дідуся заявника, що унеможливлює їй належну реєстрацію у відповідності до чинного законодавства права власності на нерухоме майно, та відповідно порушує її права. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до п.1 ст.273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Враховуючи надані докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, у правовстановлюючому документі при його виготовленні було допущено помилку в написанні прізвища, тому вимоги заявника [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved