Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

03.02.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на те, що перебував в трудових відносинах з ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на посадах гірника на підземних роботах та прохідником з повним робочім днем у шахті. У серпні 2015 року йому було вперше встановлено професійне захворювання. У медичному висновку Центральної лікарської експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання №28/667 від 26.08.2015р. вказано, що йому встановлений наступний діагноз: 1. Хронічна поперекова-крижова радикулопатія L5,S1 ліворуч в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та більовим синдромом. 2. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість 1 ст. (початкова ступень зниження слуху) за класифікацією [PERSON] та [PERSON], встановлено вперше. Актом розслідування професійного захворювання від 03.09.2015 року, комісія по розслідуванню прийшла до висновку, що вищевказане професійне захворювання первинно. 10.09.2015 року висновком комісії Обласного центру медико-соціальній експертизи м. Краматорск йому встановлена стійка втрата працездатності 50% та Ш група інвалідності первинно та безстроково. Отримане професійне захворювання приводить його до тяжких фізичних і моральних страждань, його постійно переслідує і турбує біль у поперековому відділі хребта, з ірадіаціею у ліву ногу, оніміння ліворуч н/кінцівки. головний біль, періодичний біль у серце, підвищення AT, шум у вухах, зниження слуху. Все це приводить до страждань та дискомфорту. Внаслідок вказаних погіршень здоровя він вимушений значний час та велику кількість грошей витрачати на відвідування лікувальних закладів, проходження лікування, неодноразові обстеження та консультації спеціалістів, тому на відшкодування моральної шкоди просив стягнути 50000,00 грн. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, від позивача та його представника - адвоката [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, надав заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що позов визнає частково, посилаючись на практику розгляду аналогічних спорів, ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» погоджується сплатити на користь позивача 15\~000 грн., тобто по 3\~000 грн. за кожні 10% втрати працездатності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з 09.02.2004р. по 23.07.2015 року перебував у трудових відносинах з ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаська №1», працював на посаді прохідника підземного з повним робочим днем у шахті, що підтверджено відомостями про працю, внесеними до його трудової книжки (а.с.5-6). 26.08.2015 року медичним висновком Центральної лікарської експертної комісії за №28/667 вперше встановлено наявність професійного захворювання: хронічна поперекова-крижова радикулопатія L5,S1 ліворуч в стадії затухаючого загострення з помірним статико-динамічним порушенням та больовим синдромом (М 54:1); хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість 1 стадії (початкова стадія зниження слуху) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 03.09.2015 року в акті розслідування професійного захворювання комісією по розслідуванню прийшла до висновку, що професійне захворювання: хронічна поперекова-крижова радикулопатія L5,S1 ліворуч в стадії затухаючого загострення з помірним статико-динамічним порушенням та больовим синдромом (М 54:1); хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість 1 стадії (початкова стадія зниження слуху) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] (Н.90.0) первинно (а.с.8). Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 10.09.2015 року [PERSON] встановлено стійку втрату працездатності 50% та ІІІ групу інвалідності первинно, безстроково (а.с.9-10). Відповідач звертався до Волноваської ЦРЛ зі скаргами на стан здоровя, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, направленням на МСЕК, виписками з медичної картки стаціонарного хворого, епікризом, висновками МРТ (а.с.11-17). У відповідності зі ст. 153 КЗпПУ забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно ст.237-1 КзпПУ відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначив Конституційний Суд України в п. 4.1 свого Рішення від 27 січня 2004 року по справі 1-9/2004 ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відповідно до розяснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. з наступними змінами «Про судову практику в справах за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, \~істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, що отримане позивачем професійне захворювання призводять до тяжких фізичних і моральних страждань, порушено його нормальні життєві звязки, обмежено життєдіяльність, \~змінено звичайний спосіб життя. Внаслідок погіршення здоровя він вимушений був значний час та велику кількість грошей витрачати на проходження лікування, неодноразові обстеження та консультації спеціалістів. Унаслідок професійного захворювання він втратив 50% працездатності, вимушений звільнитися з роботи за станом здоровя, тощо. Враховуючи глибину моральних та фізичних страждань позивача з приводу погіршення здоровя внаслідок професійного захворювання, ступінь втрати ним професійної працездатності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 20 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, частково задовольнивши позов. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що відповідно до діючої судової практики за кожні 10% втрати працездатності відшкодовується по 3000грн., так як ця судова практика стосується випадків відшкодування моральної шкоди Фондом соцстраху, а не роботодавцем. На підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України \~551,20 грн. судового збору. На підставі ст.237-1 КЗпПУ,

Outcome: partial