Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

03.04.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права спільної сумісної власності на майно та поділ майна подружжя. Свій позов обґрунтовувала тим, що з 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . В 2014 році в період шлюбу ними придбано автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску VIN : [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] , номер двигуна: [NUMBER] , який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначала, що рішенням суду від 13.03.2017 року році шлюб між сторонами розірвано, домовленості між подружжям щодо володіння, користування і розпорядження майном не досягнуто. 05.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про зміну предмету позову мотивувавши тим, що їй стало відомо, що спірний автомобіль відповідач продав [PERSON] , [INFO] . При цьому позивач згоди на відчуження спірного автомобіля не надавала. Позивач вказує, що оскільки вони не можуть дійти згоди щодо поділу вказаного автомобіля, і відповідач відмовляється сплатити їй половину вартості спірного автомобіля, вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом та просила: Визнати транспортний засіб DAEWOO LANOS, 2008 року випуску VIN : [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] , номер двигуна: [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості Ѕ частки транспортного засобу DAEWOO LANOS, 2008 року випуску VIN : [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] , номер двигуна: [NUMBER] в розмірі 43560,00 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] та відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи у їх відсутність, з позовними вимогами не згідні. Давши оцінку матеріалам справи, суд доходить до такого. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню у зв`язку з таким. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 13.03.2017 року з 18 квітня 2010 року сторони по справі перебували в шлюбі, 13.03.2017 шлюб між ними розірвано (а.с. 12 т.1). Під час перебування в шлюбі сторони придбали автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2008 року випуску VIN : [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] , номер двигуна: [NUMBER] , який 17.12.2014 року був зареєстрований на ім`я відповідача [PERSON] (а.с.60 т.1). Згідно звіту про оцінку майна від 26.03.2019 року, виконаного оцінювачем ТОВ «Бюро Полекс», вартість автомобіля DAEWOO LANOS, 2008 року випуску VIN : [NUMBER] , з врахуванням технічного стану складає 87120,00 грн. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст.61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За правилами ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року N 6-486цс16 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 444/848/16-ц (провадження № 61-33882св18). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України). Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що під час перебування сторін у шлюбі за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску. Зазначена обставина підтверджується повідомленням ТСЦ МВС №5341 в Полтавській області МВС за вих.№2365 від 22 червня 2019 року, за змістом якого вказаний транспортний засіб був зареєстрований за [PERSON] в період з 17 грудня 2014 року по 27 березня 2019 року, та наразі числиться зареєстрованим за [PERSON] . Статтею 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами по справі не заперечується той факт, що на час розгляду справи в суді зазначений вище транспортний засіб не перебуває у користуванні сторін. Таким чином, приймаючи до уваги встановлений судом факт, що спірний автомобіль DAEWOO LANOS, 2008 року випуску, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , набутим останніми за час шлюбу та оскільки відповідно до наведених вище вимог Закону та досліджених в судовому засіданні наданих сторонами доказів, частки майна дружини та чоловіка є рівними, то суд доходить висновку, що [PERSON] має право на половину вартості автомобіля, якій відповідач відчужив без її згоди. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно із положеннями статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частина 3 ст.368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст. 68 СК України). Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved