Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

04.12.2018 [PERSON] звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області, з заявою в порядку окремого провадження про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою (а.с.4-6). В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою, дозволить реалізувати його права та права малолітньої [PERSON], [INFO]. Заінтересована особа: Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, представник належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з'явився, клопотань до суду не надав. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Згідно з ст. ст. 76, ч.2 ст. 294 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON], перебував у цивільному шлюбі з [PERSON], під час якого [INFO] народилася донька- [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, серії [NUMBER], від 23.02.2016 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 18.07.2018(а.с.8-11). [PERSON], [INFO], останнє відоме місце проживання якої було за адресою: [ADDRESS], була взята на облік як тимчасово переміщена особа разом з донькою фактично мешкала за адресою: [ADDRESS]. Фактичні дані підтверджуються листом Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 27.09.2016, актом не проживання [PERSON] зі своєю дитиною [PERSON], [INFO], від 09.06.2016 та актом житлово-побутових умов проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON], за адресою: [ADDRESS], від 15.09.2017 та 27.11.2018, складених головою вуличного комітету та головою мікрорайону «Заводський» (а.с.15-18). У травні 2016 [PERSON] залишила доньку та виїхала до м. Єнакієве Донецької області. До теперішнього часу її місце знаходження не відоме(а.с.15-18). [PERSON] фактично мешкає разом з донькою за адресою: [ADDRESS], в будинку своєї матері(бабусі малолітньої [PERSON].(а.с.28)), [PERSON], яка відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01.04.2015 Краснолиманською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1221, є власником зазначеного будинку(а.с.22); заявник працевлаштований(а.с.21); відповідно до характеристики директора Лиманської ЗОШ 1-111 ступенів № 5 Лиманської міської ради Донецької області, де навчається донька, приймає участь у вихованні моральному, фізичному, духовному розвитку та утриманні доньки. Мати [PERSON] не цікавиться успішністю та поведінкою доньки, батьківські збори не відвідує(а.с.18-19). З 23.05.2016 [PERSON] жодного разу не бачила доньку, не спілкувалася, на будь - який зв'язок не виходила(а.с.15-17). Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення місцезнаходження [PERSON] заявник [PERSON] звертався до Лиманського ВП Слов'янського ВП ГУНПУ в Донецькій області про допомогу розшуку матері своєї дитини, але результату ніякого не має. За даними Лиманського ВП Слов'янського ВП ГУНПУ в Донецькій області, [PERSON] в розшуку за скоєння будь якого адміністративного чи кримінального правопорушення не перебуває, місце знаходження останньої в теперішній час не відоме(довідка від 29.11.2018 року)(а.с.12). Також судом встановлено, що оголошення безвісно відсутньою [PERSON] необхідно заявнику для реалізації його прав та прав малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем перебування відносяться до 2016 року, то безвісно відсутньою її слід визнати саме з першого січня наступного року. З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою, оскільки факт зникнення останньої підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved