Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

04.06.2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що мала місце 01.02.2012 року про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між громадянами [PERSON] та [PERSON] в період з 1981 року по 2009 рік. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що громадяни [PERSON] , який доводився їй рідним дядьком, та [PERSON] з 1981 року проживали разом по [ADDRESS] , однією сім`єю, як чоловік та дружина, однак шлюб свій з невідомих причин вони не реєстрували. Ці особи спільних дітей не мали, були похилого віку, часто хворіли, тому з 2002 року з ними також спільно стала проживала та їх доглядати заявниця у справі [PERSON] , зазначений юридичний факт встановлено за рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.02.2016 року. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй вищезазначений житловий будинок, який вона успадкувала після смерті [PERSON] , який помер раніше від неї - [INFO] . Однак, зважаючи на те, що вказані особи не перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, нотаріус відмовляється видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] . Встановлення відповідно факту можливе лише у судовому порядку, тому вона змушена звернутися до суду з вказаною заявою. В судове засідання представник заявниці [PERSON] - [PERSON] не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Заінтересована особа - Новобузька міська рада Миколаївської області, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти заяви [PERSON] не подала. Вивчивши доводи заяви, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При встановленні факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судом мають враховуватись положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом у четверту чергу мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Разом з тим, згідно п. 4.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу відповідно до приписів ст. 294, п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України. Такі та інші факти можуть бути встановлені у разі, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в м. Новий Буг Миколаївської області померла [PERSON] (а.с.5). Ще раніше, [INFO] в м. Новий Буг Миколаївської області помер [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з акту обстеження депутата Новобузької міської ради Миколаївської області по [ADDRESS] постійно проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Останні проживали як чоловік та дружина. Разом із ними з 2002 року проживала племінниця, заявниця [PERSON] , яка доглядала за ними та надавала необхідну допомогу, а після їхньої смерті здійснила їх поховання (а.с.08). Факт спільного проживання та реєстрації [PERSON] та [PERSON] за вищевказаною адресою підтверджується і відповідною довідкою виконавчого комітету Новобузької міської ради від 06.02.2020 року за № 881 (а.с.11). Між тим, у судовому засіданні не було надано належних доказів, які свідчать про спільне проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 1981 року.Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 10.02.2016 року встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 2002 року по [INFO] (а.с.10-11). Вказаним рішенням суду, окрім цього, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно тривалий час спільно проживали однією сім`єю, як подружжя, але без реєстрації шлюбу. Вони не мали спільних дітей, були дуже хворими та потребували допомоги, яку їм надавала [PERSON] . Судом встановлено юридичний факт спільного проживання заявниці з [PERSON] починаючи з 2002 року, і на цей час [PERSON] та [PERSON] вже спільно проживали як подружя. Відтак, оскільки іншого довеленого не було, суд вважає за можливе встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , як подружжя, без укладення шлюбу, саме з 2002 року. Відповідно до 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , однак, звернувшись у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, останнім було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки не підтверджено факт проживання [PERSON] та [PERSON] спільно однією сім`єю, як подружжя, без шлюбу (а.с. 5). Таким чином, суд дійшов висновку, що при судовому розгляді справ доведено факт проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , як подружжя, без реєстрації шлюбу, починаючи лише з 2002 року і до часу смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , тому вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить їй при зверненні до нотаріуса отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] .

Outcome: partial