Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

03.07.2018 року МКП «Основаніє» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Запорізької міської ради № 6 від 25.07.2012 року МКП «Основаніє» визнано виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] не належним чином виконують свої обовязки по сплаті житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, у звязку із чим утворилась заборгованість за період з 01.04.2011 року по 31.08.2016 року у розмірі 1341, 99 грн., яку просять стягнути солідарно з відповідачів на їх користь, а також інфляційні втрати у розмірі 335,77 грн., 3% річних у розмірі 70,62 грн. та судовий збір, сплачений при поданні позову до суду у розмірі 1762,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснення в обґрунтування позовних вимог надала аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, зазначила, що позивач належним чином та відповідно до типового переліку виконував послуги з утримання будинку та прибудинкової території, де проживають відповідачі, нарахування проводились згідно фактично виконаних робіт з утримання даного будинку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що позивач не виконував обовязки щодо утримання будинку та прибудинкової території, мешканці будинку самостійно проводять ремонтні роботи у будинку та на прибудинковій території, купують за власні кошти матеріали, поміняли старі труби, просили витрачені суми зарахувати за заборгованість, відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки регулюються Законом України від 24 червня 2004 р. N 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо). Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно рішення Запорізької міської ради № 6 від 25.07.2012 року МКП «Основаніє» визнано виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій (а.с.14). Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено інформацією, наданою на запит суду Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 11.07.2018 року № 01-71/5015, 01-71/5014 відповідачі [PERSON] з 09.11.2004 року, [PERSON] з 27.07.1976 року зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.19,20). Отже, проживаючи в зазначеній квартирі, відповідачі користувались послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які надавались позивачем МКП «Основаніє», тобто фактично перебували з ним у договірних відносинах і є споживачами житлово-комунальних послуг, з огляду на положення ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Надання МКП «Основаніє» житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема інформацією МКП «Основаніє» про витрати на утримання будинку, матеріальним звітом за квітень 2015 р. (а.с.55-65). Перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території надавався МКП «Основаніє» на підставі встановлених рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.08.2008 №375 (а.с.69). Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2015 року, судовий наказ по справі № 332/2213/14-ц, виданий 24.04.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення у солідарному порядку з відповідачів на користь МКП «Основаніє» заборгованості по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.04.2014 р. в сумі 1189,31 грн. скасований (а.с.5). Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. По даним позивача, відповідачами не внесена в повному обсязі оплата житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2011 року по 31.08.2016 року, загальна сума заборгованості складає 1341,99 грн., що підтверджується розрахунком по особовому рахунку 42102838, відкритому на імя [PERSON] (а.с.7), та довідкою МКП «Основаніє» № 163 від 02.07.2018 року (а.с.6). Згідно розрахунків МКП «Основаніє» розмір інфляційних втрат за весь час прострочення складає 335,77 грн., 3% річних 70,62 грн. (а.с.8,9). Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами не надано суду доказів, які б достовірно підтверджували, що позивачем не надавались послуги з утримання їх будинку та прибудинкової території, а тому відсутні підстави для їх оплати. Посилання відповідачів на те, що позивач повинен зарахувати в рахунок оплати наданих послуг витрачені кошти не може бути враховано судом, оскільки із копії товарного чеку, наданого відповідачами вбачається, що товарний чек за № 150 від 17.04.2015 року видано за придбання матеріалів на суму 1137,00 грн., однак в зазначеному документі відомості про платників відсутні, інших документів, що підтверджують оплату матеріалів саме відповідачами не надано. Суд не бере до уваги як належний доказ у даній справі надіслання заяв від 29.05.2013 р. та від 18.06.2015 р. на адресу позивача, оскільки законодавством щодо досудового вирішення таких спорів, визначено порядок оформлення претензій споживачів, що у свою чергу є підставою для перерахунку платежів. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен зявитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Слід зазначити, що питання проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі підлягають вирішенню шляхом застосування механізму здійснення перерахунків, що визначений «Порядком проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви у їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 року № 970, при цьому дотримання вказаного порядку відповідачами у судовому засіданні не встановлено. Як вбачається із матеріалів справи, в даному випадку акти-претензії щодо якості та кількості наданих послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території в спірний період відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не складалися, доказів іншого відповідачами не надано. Ненадання послуг або їх низька якість належним чином не зафіксовано. У звязку із наведеним доводи відповідачів щодо ненадання їм послуг з утримання будинку та прибудинкової території суд вважає необґрунтованими та безпідставними. Судом встановлено, що відповідачі не виконують свої зобовязання та належним чином не оплачують надані житлово-комунальні послуги, у звязку з чим склалася заборгованість за період з 01.04.2011 року по 31.08.2016 року у розмірі 1341, 99 грн., яку суд вважає необхідним стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача МКП «Основаніє». Щодо застосування до даних правовідносин ч.2 ст. 625 ЦК України, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. В постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі N 6-2023цс15 висловлена правова позиція, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобовязання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України. Крім того, застосування положень ч.2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також узгоджується із закріпленими в п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Тому, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що поряд із основною сумою боргу, з відповідачів слід стягнути на користь МКП «Основаніє» інфляційні втрати в розмірі 335,77 грн., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 70,62 грн. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved