Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

02.12.2020 року [PERSON] в інтересах неповнолітньої дочки звернувся в суд з позовом до Черганівської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його цивільна дружина і мати його неповнолітньої дочки [PERSON] - [PERSON] , яка прийняла спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , але не оформила своїх спадкових прав. За результатом звернення до Коломийського МБТІ позивач отримав відповідь про те, що право власності на зазначене господарство зареєстровано в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 155 за [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її доньки: [PERSON] та [PERSON] , які на день відкриття спадщини були неповнолітніми та в силу ч.4 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину. Але у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - постановою нотаріуса від 16.06.2020 року спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою судді від 07.12.2020 року даний позов було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 24.12.2020 року було замінено первісного відповідача - Черганівську сільську раду - на правонаступника - Косівську міську раду та залучено до участі у справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Косівської Райдержадміністрації. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала щодо його задоволення. Представник відповідача - Косівської міської ради - до суду не прибув, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу у відсутності представника Косівської міської ради, заперечень щодо позову не має. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Косіської Райдержадміністрації - Терьохіна Т.П. до суду не прибула, подала до суду заяву із проханням розглянути справу у її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. За правилами ч.3 ст.200 ЦПК України: за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8); [PERSON] є також матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00028735997 від 01.12.2020 року (а.с.23), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.24); [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11); право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 155 за [PERSON] , що підтверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів №66424 від 28.05.2020 року Коломийського МБТІ (а.с.26); [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.21); спадкоємцями після смерті [PERSON] були [PERSON] - дружина та [PERSON] - дочка, що підтверджується копією довідки Черганівської сільської ради № 272 від 13.12.2019 року (а.с.30), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.22), копією довідки Черганівської сільської ради №222 від 06.08.20202 року (а.с.20); [PERSON] прийняла спадщину у вигляді господарства по [ADDRESS] після смерті її батьків - [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а спадкоємцями після смерті [PERSON] є її доньки - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією довідки Черганівської сільської ради №222 від 06.08.20202 року (а.с.20), але у зв`язку із тим, що [PERSON] не оформила своїх спадкових прав та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - спадкоємцям - [PERSON] та [PERSON] - нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №158/02-31 від 16.06.2020 року (а.с.19). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст.3 Конституції України встановлений принцип верховенства права, який зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини. Даний позов має бути розглянутий в аспекті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, в якій зазначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування у разі відсутності заповіту мають особи, що належать до спадкоємців за законом (ст.1223 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 4, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.2-4 ст.1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Обставин, передбачених ч.2-4 ст.1273 ЦК України судом не встановлено, отже спадкоємці [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України: право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ст.ст.2, 20 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про реєстрацію права подається власником, іншим право набувачем. Стаття 25 ЦК України визначає, що правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Пунктом 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» регламентовано: право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] за свого життя не здійснила реєстрацію свого права власності на спірний будинок, після її смерті неможливо здійснити вказану реєстрацію, а тому право власності позивача в порядку спадкування на належне спадкодавцеві господарство підлягає захисту у судовому порядку. Отже суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 1216, 1223, 1258, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved