Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

04.11.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 23.01.2003 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] 13.11.2014 року між ними було розірвано шлюб Приморським районним судом м. Одеси. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з відповідачем, [PERSON] допомагав їм матеріально. Однак, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2016 року відповідач [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно їх дітей. В теперішній час діти мешкають разом з позивачем. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на теперішній час відповідач є безробітною та не має можливості допомагати матеріально, але вона є фізично здоровою та влаштувавшись на роботу буде надавати допомогу дітям. Інших осіб на утриманні відповідача не має. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2016 року позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до її неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Діти на даний час виховуються та проживають з батьком, мати дітей на їх утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Відповідач [PERSON] на теперішній час не працює, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 44898 від 20.02.2017 року. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що розмір аліментів, що присуджуються з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі 1200 грн., підлягає індексації відповідно до закону. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Куруючись ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial