Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який розірвано 02 грудня 1997 року, сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивачка зазначає, що син проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина. 05 серпня 2014 року сину виповнилося 18 років. З 01.09.2014 року син навчається в Сумському державному університеті на денній формі на платній основі з терміном навчання з 01 вересня 2014 року до 07 липня 2018 року. Зазначає, що за 2015-2016 навчальний рік сума оплати становить 12650 грн., за 2016-2017 навчальний рік 14600,00 грн., за 2017-2018 навчальний рік 16500,00 грн. Син потребує матеріальної допомоги на період навчання. Позивач зазначає, що відповідач є працездатним, не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, має постійну роботу. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до закінчення сином навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом відправлення рекомендованого поштового повідомлення за перевіреним офіційним місцем реєстрації відповідача: [ADDRESS], але до суду не зявився, заперечень на позов, або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, з копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з копій паспорта позивача [PERSON] та [PERSON], вони зареєстровані та проживають за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4). Згідно довідки навчального закладу, [PERSON] навчається на денній формі ІІ курсу факультету ІФСК денного відділення Сумського державного університету на умовах повної оплати вартості навчання (а.с. 8). З наданої суду копії договору про навчання № 6373, укладеного 02 серпня 2014 року між Сумським державним університетом та [PERSON], вбачається, що останній здійснює навчання у СумДУ на денній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» терміном з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2018 року на платній основі, загальна вартість послуг становить 54750 грн., із них: за 2015-2016 навчальний рік 12\~650,00 грн., за 2016-2017 навчальний рік 14\~600,00 грн., за 2017-2018 навчальний рік 16\~500,00 грн. (а.с.7). Крім того, з наданої суду довідки Сумської міської клінічної лікарні вбачається, що [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря-невропатолога, потребує амбулаторного лікування курсами 2-3 рази на рік. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, в звязку чим не працює, і потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Будь-яких доказів про неможливість надавати синові матеріальну допомогу відповідач не надав. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача буде розумним, достатнім і справедливим, і відповідатиме інтересам повнолітнього сина, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 03 листопада 2015 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн., від сплати якого при подачі позову Законом звільнений позивач. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved