Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

03 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої його протиправними діями, зобов'язавши Державну казначейську службу України списати вказані кошти зі спеціально визначеного для цього рахунку Державного бюджету України. Свої вимоги обґрунтовує тим, щопостановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 було визнано неправомірними дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо розрахунку розміру її пенсії без врахування доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31.12.1996 та щодо врахування додаткових видів грошового забезпечення не за останньою штатною посадою, а за останні 24 місяці служби, та зобов'язаноГУПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON]. з урахуванням грошового забезпечення, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за останньою штатною посадою на час звільнення, з урахуванням доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до передбаченої п.8 постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31.12.1996, починаючи з 27.03.2010, за вирахуванням вже здійснених виплат. На виконання даної постанови відповідач здійснив перерахунок пенсії, однак її виплата відповідачем безпідставно не виконується. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 визнано протиправними дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії [PERSON], проведеного на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами, внесенимипостановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, без врахування довідки Державної Податкової Служби в Чернігівській області № 05/645-043 від 25 квітня 2013 року; визнано протиправними дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії [PERSON], проведеного в грудні 2012 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, без врахування перерахунку, проведеного на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2011 року, та зобов'язано ГУПФУ в Чернігівській області провести з 21 грудня 2012 року перерахунок та виплату пенсії [PERSON] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами, внесенимипостановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, з врахуванням в грошовому забезпеченні доплати, яку вона отримувала за службу 20 і більше років на посадах слідчих відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31 грудня 1996 року та з урахуванням перерахунку, проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2011 року, з врахуванням виплачених за вказаний період коштів. Однак, і ця постанова безпідставно не виконується відповідачем і [PERSON] продовжує отримувати пенсію в заниженому розмірі. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила її задовольнити. Прокурор та представники відповідачів заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 було визнано неправомірними дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо розрахунку розміру її пенсії без врахування доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31.12.1996 та щодо врахування додаткових видів грошового забезпечення не за останньою штатною посадою, а за останні 24 місяці служби, та зобов'язаноГУПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON]. з урахуванням грошового забезпечення, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за останньою штатною посадою на час звільнення, з урахуванням доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, відповідно до передбаченої п.8 постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31.12.1996, починаючи з 27.03.2010, за вирахуванням вже здійснених виплат. На виконання даної постанови відповідач здійснив перерахунок пенсії, однак її виплата відповідачем безпідставно не виконується. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 визнано протиправними дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії [PERSON], проведеного на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, без врахування довідки Державної Податкової Служби в Чернігівській області № 05/645-043 від 25 квітня 2013 року; визнано протиправними дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії [PERSON], проведеного в грудні 2012 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, без врахування перерахунку, проведеного на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2011 року, та зобов'язано ГУПФУ в Чернігівській області провести з 21 грудня 2012 року перерахунок та виплату пенсії [PERSON] відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 із змінами, внесенимипостановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2012 року № 952, з врахуванням в грошовому забезпеченні доплати, яку вона отримувала за службу 20 і більше років на посадах слідчих відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 1592 від 31 грудня 1996 року та з урахуванням перерахунку, проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2011 року, з врахуванням виплачених за вказаний період коштів(а.с. 7-8). Позивач вважає, що діями Головногоуправління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо призначення пенсії в розмірі меншому, ніж передбачено законом, які визнані судовими рішення неправомірними, їй завдана моральна шкода в розмірі 100 000 грн., що підлягає відшкодуванню на її користь з Державного бюджету України. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно із ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завдання фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій. Сферою застосування зазначеної норми є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. ПостановамиДеснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011 та Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо призначення та перерахунку пенсії [PERSON] були визнані неправомірними, у зв'язку з чим, на переконання суду, позивачеві було завдано моральної шкоди. Прокурор у процесі судового розгляду заявила про застосування позовної давності до вимог позивача. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. ст. 253, 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд не вбачає підстав для задоволення заяви прокурора, оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013,якою дії Головногоуправління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку пенсії позивача визнані неправомірними, набрала законної сили 05.11.2013. Разом з тим, постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011, якою дії Головногоуправління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо розрахунку пенсії позивача визнані неправомірними, набрала законної сили 27.09.2011. Отже позивач, звернувшись до суду з даним позовом 03.03.2015, пропустила позовну давність щодо вимог, пов'язаних з неправомірністю дій управління, встановлених зазначеною постановою, що враховується судом при визначенні розміру завданої моральної шкоди. Позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, проте суд вважає таку суму необґрунтовано завищеною. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує вимоги розумності та справедливості, стан здоров'я [PERSON] (2 група інвалідності), глибинуїї фізичних та душевних страждань,а також те, що Головнеуправління Пенсійного фонду України в Чернігівській областінеправомірно відмовилось виконувати постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2011, внаслідок чого позивач протягом тривалого часу отримувала пенсію у розмірі меншому, ніж передбачений законом. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що у зв'язку з неправомірними діями Головногоуправління Пенсійного фонду України в Чернігівській областіКорольовій Л.В. завдано моральної шкоди, у відшкодування якої з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку на користь позивача належить стягнути 1 000 грн.

Outcome: partial