Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

02 грудня 2020 року Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського виробничого управління звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2011 року по 01 листопада 2020 року в розмірі 5 662,98 гривень та витрат по сплаті судового збору в сумі 2 102 гривні з тих підстав, що відповідач не виконує свої зобов`язання за сплати спожитих комунальних послугь, з тих підстав, що відповідач протягом тривалого часу не виконує свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг з питного водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що позивач регулярно надавав послуги відповідачу з постачання питної води та прийманню стічних вод, та проводив нарахування за спожиті послуги за показниками загально будинкових (групових), індивідуальних (квартирних) приладів обліку, а за їх відсутністю відповідно до затверджених у встановленому діючим законодавством України порядку, нормами та тарифами, однак відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і умови договору про надання населенню послуг з питного водопостачання та водовідведення та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води та прийманню стічних вод добровільно, причиняє майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідача відповідно до даних особистого рахунку за період з 01 грудня 2011 року по 01 листопада 2020 року складає 5 662,98 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 08 годину 00 хвилин 20 січня 2021 року та визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 20 січня 2021 року ухвалою суду відкладено судове засідання до 18 лютого 2021 року у зв`язку з неявкою сторін. До судового засідання представник позивача Курінна К.А. не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином: у відповідності до статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу позивача. 20 січня 2021 року на адресу суду надала заяву, у якій зазначила, що просить провести судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явився. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем не поданий. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву потрібно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки по особовому рахунку № [NUMBER] відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з питного водопостачання та водовідведення, а також з постачання питної води і прийманню стічних вод в сумі 5 662,98 гривень за період з 01 грудня 2011 року по 01 листопада 2020 року (а.с. 5-6). З довідки № 40063 про склад сім`ї споживача послуг з централізованого водопостачання (водовідведення), виданої станом на 30 жовтня 2020 року, за даними автоматизованої бази нарахувань та сплати за послуги, вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується і відповіддю начальника відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради за № 02-57/1864 від 10 грудня 2020 року та йому на вищевказану адресу 27 травня 2020 року позивачем направлено претензію щодо сплати заборгованості за використання наданих позивачем послуг (а.с. 11, 17, 8). Відповідно до копії довідки про встановлення тарифу та норми водоспоживання та водовідведення по ЧасовоЯрському РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» для споживачів населення встановлено тарифи для сплати за надані послуги, які затверджені рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради (а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У силу ст. 526 ЦК України, п. 33, 36 «Правил надання населенню послуг водопостачання і водовідведення» позивач фактично надає відповідачу послуги з водопостачання і водовідводу, у силу чого відповідач зобов`язаний робити оплату наданих послуг. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак, виходячи з доказів, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі не виконують цих зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 01 листопада 2020 року утворилась заборгованість по оплаті цих послуг в розмірі 5 662,98 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Вказаний розрахунок відповідачами не оспорювався, у зв`язку з чим приймається судом до уваги. Невиконання відповідачем передбачених законом зобов`язань по оплаті отриманих послуг є підставою для стягнення з нього нарахованої суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в сумі 2 102 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved