Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

02.09.2017 [PERSON] під час розгляду Ленінським районним судом міста Миколаєва кримінального провадження №12017150040004016 подав в порядку статті 128 КПК України цивільний позов в якому просив стягнути з обвинуваченого [PERSON] майнову шкоду у розмірі 17271,02 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 09.08.2017 о 05:57 год. між ним та [PERSON] на території ТОВ «Ківіт» за адресою: [ADDRESS] , виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час якого [PERSON] , діючи умисно, спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді епідуральної гематоми зліва, перелому потиличної кістки зліва, крововиливу із лівого вуха. Крім того, під час заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, [PERSON] заподіяв йому середньої тяжкості тілесні ушкодження з необережності, а саме при нанесенні удару дерев`яною бейсбольною битою по голові від втратив рівновагу і впав на землю. В результаті такого падіння отримав перелом другої і третьої плеснових кісток правої стопи, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Внаслідок винних дій [PERSON] , на дату подання цивільного позову потерпілому завдана матеріальна шкода у розмірі 17271,02 грн., яка складається із 14071,02 грн. витрат на медичне лікування та 3200,00 грн. витрат на правову допомогу. Окрім фізичної та матеріально шкоди, неправомірними суспільно небезпечними діями [PERSON] , потерпілому завдано немайнові втрати, спричинені моральними та фізичними стражданнями. Вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.06.2018 [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Стягнено з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] 7076,39 грн. на відшкодування майнової шкоди та 70000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. [PERSON] визнано невинуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30.05.2019 вирок Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.06.2018 відносно [PERSON] , в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування майнової шкоди скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в цій частині в порядку цивільного судочинства. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2019, головуючим у справі було визначено суддю Коваленко І.В. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 27.03.2020 на 13:00 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, доводи сторін та докази на їх підтвердження, оглянувши кримінальну справу №489/4189/17, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до частин першої, сьомої статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Оскільки цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, був поданий в порядку статті 128 КПК України під час кримінального провадження, проте ухвалою апеляційного суду вирок суду першої інстанції в частині відшкодування майнової шкоди скасовано та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, тому даний цивільний позов підлягає вирішенню Ленінським районним судом міста Миколаєва в порядку цивільного судочинства. Згідно з частинами першою, другою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що згідно вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.06.2018 у кримінальному провадженні №12017150040004016, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Вироком встановлено, що 09.08.2017 р. о 05:57 год., знаходячись на території ТОВ «Ківіт» по вул. Новозаводській, 9 в м. Миколаєві, [PERSON] , в ході конфлікту з [PERSON] , діючи умисно з особистих неприязних стосунків, після нанесення йому останнім удару кулаком в обличчя, наніс [PERSON] один удар бейсбольною битою в область голови зліва, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді епідуральної гематоми та перелому потиличної кістки зліва, крововиливу із лівого вуха, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Згідно висновку експерта № 1211 від 28.08.2017, який міститься в матеріалах справи № 489/4189/17, у [PERSON] мали місце тілесні пошкодження у вигляді епідуральної гематоми, перелому потиличної кістки зліва, крововиливу з лівого вуха, які могли утворитися від не менш ніж трьох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути палка, бита та ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, а відповідно і в нанесенні зазначених тілесних ушкоджень є доведеною. Згідно частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно пункту 8 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Обґрунтовуючи розмір матеріальної шкоди у сумі 17271,02 грн. позивач послався на те, що він складається з витрат, понесених на оплату медичного лікування та витрат на правову допомогу. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 6723/717 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 09.08.2017 по 30.08.2017 з діагнозом: забій головного мозку середнього ступеню тяжкості, епідуральна гематома, перелому потиличної кістки зліва, крововиливу з лівого вуха, виражений вестибуло-атактичний синдром, перелом другої і третьої плеснових кісток правої стопи, гостра посттравматична нейросенсорна втрату слуху, гострий лівосторонній посттравматичний середній отит. У зв`язку з встановленим діагнозом [PERSON] було призначено відповідне лікування, а саме: дексалгін, L-лізин, магнезія цефтріаксон, реосорбілакт, аспаркам, пірацетам, армадін, лазікс, гекатон, цитофлавін, дексаметазон, тіоцетам, нейроцитін, мексікор, арлеверт, лідаза. В матеріалах кримінальної справи №489/4189/17 містяться оригінали товарних чеків, квитанцій, платіжних документів, що підтверджують витрати [PERSON] на придбання лікарських засобів, вказані документи досліджені під час розгляду справи. Так, на лікування позивач витратив 14016,19 грн., що підтверджується: фіскальними чеками аптеки ООО ПКФ «Медпрепарати» від 08.08.2017 на суму 122,07 грн., від 09.08.2017 на суму 754,90 грн., від 10.08.2017 на суму 787,54 грн., від 10.08.2017 на суму 9,95 грн. (без врахування вартості пакету); фіскальними чеками ТОВ «Сінес» від 15.08.2017 на суму 24,35 грн., від 19.08.2017 на суму 44,98 грн., від 10.08.2017 на суму 59,95 грн.; товарними чеками ФОП [PERSON] від 23.08.2017 на суму 227,66 грн., від 24.08.2017 на суму 314,24 грн., від 16.08.2017 на суму 583,16 грн., від 343,06 грн., від 20.08.2017 на суму 203,30 грн., від 13.08.2017 на суму 425,19 грн., від 14.08.2017 на суму 559,74 грн. та 461,56 грн., від 10.08.2017 на суму 17,00 грн., від 14.08.2017 на суму 15,56 грн., від 22.08.2017 на суму149,63 грн., від 16.08.2017 на суму 73,05 грн., від 09.08.2017 на суму 131,64 грн., від 21.08.2017 на суму 180,25 грн., від 09.08.2017 на суму 279,14 грн., від 25.08.2017 на суму 505,42 грн., від 10.08.2017 на суму 461,50 грн., від 18.08.2017 на суму 285,06 грн., від 10.08.2017 на суму 122,00 грн., від 12.08.2017 на суму 532,71 грн., від 10.08.2017 на суму 68,00 грн.; фіскальними чеками Аптечного пункту №2 (БСМП) від 22.08.2017 на суму 700,00 грн., від 10.08.2017 на суму 68,00 грн., від 25.08.2017 на суму від 505,42 грн., від 24.08.2017 від 314,20 грн., від 12.08.2017 на суму 532,71 грн., від 23.08.2017 на суму 227,66 грн., від 21.08.2017 на суму 180,25 грн., від 19.08.2017 на суму 343,06 грн., від 08.2017 на суму 203,30 грн., від 22.08.2017 на суму 149,63 грн., від 09.08.2017 на суму 131,64 грн., від 13.08.2017 на суму 425,19 грн., від 16.08.2017 на суму 73,05 грн., 19.08.2017 на суму 43,56 грн., від 16.08.2017 на суму 583,16 грн., від 09.08.2017 на суму 279,14 грн., від 10.08.2017 на суму 122,00 грн., від 08.2017 на суму 285,06 грн., від 14.08.2017 на суму 15,56 грн., від 10.08.2017 на суму 461,50 грн., від14.08.2017 на суму 559,74 грн., від 10.08.2017 на суму 17,00 грн.; фіскальним чеком Аптека ЧП «Е-фарма» від 22.08.2017 на суму 51,75, грн. При цьому, суд не бере до уваги товарний чек ТОВ [PERSON] на суму 43,56 грн. оскільки він не містить дати придбання товару, тому відповідно до статті 77 ЦПК України є неналежним доказом. Враховуючи вищевикладене, згідно копій медичних документів, наданих позивачем, що підтверджують його перебування на лікуванні, та копій чеків на придбання лікарських засобів, що містяться в матеріалах справи №489/4189/17, позивачем фактично доведено витрати на загальну суму 14016,19 грн. В той же час суд враховує, що згідно фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 26.10.2017 [PERSON] відшкодував [PERSON] 1000,00 грн. завданого збитку. Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 13016,19 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача витрат на професійну правову допомогу як складової матеріальної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду з цивільним позовом) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини третьої статті 79 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду з цивільним позовом) до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов`язані з явкою до суду; 4) витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду з цивільним позовом) витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду з цивільним позовом) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З вищевикладених норм вбачається, що витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат, які підлягають розподілу в порядку статті 141 ЦПК України, та не можуть бути матеріальними збитками в розумінні статті 22 ЦК України. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір у розмірі 482,33 грн., з врахуванням ставок судового збору на час подання позовної заяви Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат, понесених на правову допомогу позивач надав суду розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу у розмірі 3200,00 грн. з яких: 640 грн. - надання попередньої консультації, 1280,00 грн. - вивчення матеріалів справи, 1280,00 грн. - складання цивільного позову. Згідно вказаного розрахунку вищезазначена сума була сплачена позивачем адвокату Матвєєву В.В. 02.09.2017. В матеріалах справи № 489/4189/17 міститься договір про надання правової допомоги від 01.09.2017, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 691 та ордер на надання правової допомоги серії МК № 69208 від 02.09.2017. За такого, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2411,66 грн.

Outcome: partial