overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

02 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 23 жовтня 1997 року сторони перебувають у шлюбі, від даного шлюбу мають повнолітню дочку. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, часті сварки. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, із письмової згоди представника позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1997 року, від даного шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2017 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

02 лютого 2018 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] зазначав у позовній заяві, що 30 січня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області зареєстрував шлюб із відповідачем, актовий запис № 8. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однак, шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння вони припинили проживати разом з березня 2017 року, тому він прохав суд шлюб між ними розірвати, вказуючи, що ним було вжито всі заходи досудового врегулювання спору, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю та прохала залишити їй після розлучення прізвище «Троян». Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з березня 2017 року та тривалий час проживають окремо один від одного, мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній. Отже шлюб, зареєстрований 30 січня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] та [PERSON] потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачу «Троян». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

02 лютого 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 23.11.2007 р. у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 325. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Від даного шлюбу в них народилась одна дитина: [PERSON], [INFO], однак сім'ю зберегти їм не вдалось. Зазначає, що примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка[PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 23 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 325 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2017 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, сторони не виявили бажання примиритись та наполягали на розірванні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в шлюбі, то позивачці потрібно залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

02 лютого 2018 року завідуючий 2-м\~ відділенням\~ КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON]\~звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації без усвідомленої згоди пацієнтці [PERSON], мотивуючи свої вимоги наявністю у неї ознак психічного розладу у вигляді: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», в звязку з чим вона обумовлює небезпеку для себе та оточуючих. У судовому лікарпсихіатр [PERSON] підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про розгляд справи. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнтки. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 22.01.2018 року пацієнтка [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», внаслідок чого виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу собі, не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність; потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди (а.с. 2). З довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/583 від 01.02.2018 року вбачається, що [PERSON] знаходиться на лікуванні в КЗ СОР 1-й ОСЛ з 13.01.2017 року по теперішній час (а.с. 4). Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 18 січня 2011 року [PERSON] визнано недієздатною та її опікуном призначено [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2017 року продовжено госпіталізацію [PERSON] в психіатричному закладі без її усвідомленої згоди строком на 6 місяців (а.с.6). Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 159 від 20.03.2018 р., яка була призначена ухвалою Роменського міськрайонного суду від 19.02.2018 р., на даний час [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі Шизофренії, параноїчної форми, безперервний перебіг зі стабільним дефектом; за своїм станом [PERSON] не може задовольнити життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність, потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку; за своїм психічним станом [PERSON] не може лікуватися амбулаторно (а.с. 19, 25-27). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

02 лютого 2018 року завідуючий 2-м\~ відділенням\~ Комунального закладу «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни»\~ [PERSON] звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації без усвідомленої згоди пацієнтці [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги наявністю у зазначеної пацієнтки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», що обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, може завдати суттєвої шкоди її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі якщо їй не буде надана психіатрична допомога, пацієнтка не здатна задовольнити основні життєві потреби на мінімальному рівні. У судовому лікарпсихіатр підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, в заяві до суду просила розглядати справу у її відсутності проти задоволення заяви не заперечувала. Захисник не заперечувала проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнта. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 22.01.2018 року № 01-55/581 [PERSON] страждає психічним захворюванням у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», внаслідок чого виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу собі та оточуючим, не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність, ненадання психіатричної допомоги може привести до неочікуваних наслідків, потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку (а.с.3). Згідно довідки КЗ СОР «1-а ОСЛ м. Ромни» № 01-55/581 від 01.02.2018 р. [PERSON] знаходиться на лікуванні з 13.01.2017 року та по теперішній час (а.с. 5). Рішенням Охтирського районного суду Сумської області від 18 грудня 1992 року [PERSON] визнано недієздатною (а.с.4). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 серпня 2017 року [PERSON] продовжено госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку на строк до шести місяців (а.с.8). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

02 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27 вересня 1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1647 та малолітню доньку - [PERSON] залишити на вихованні матері. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: донька - [PERSON], [INFO], повнолітня донька [PERSON]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на ті обставини, на протязі останніх двох років сторони спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Вказані обставини призвели до відчуження, втрати почуття любові та взаємоповаги. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дочки, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, 18.04.2018 року представник позивача, адвокат Сидорчук М.В., звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явилася, 13.03.2018 року звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає та просить позов задовольнити (а.с. 19). Також, позивач звернулася з заявою від 14.03.2018 року, в якій просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 20). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

02\~лютого 2018\~року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача в якому зазначив, що з [PERSON] уклав шлюб 29 жовтня 1993 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Висунської сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №21. Від шлюбу сторони мають двох дітей, одна з яких є малолітньою - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки припинені, більше року проживають окремо. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, оскільки примирення між ними бути не може, в зв'язку з чим просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, доньку залишити проживати з матір'ю. Позивач в судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі (а.с.9). Відповідач в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направила (а.с.23,24). Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з'явилася в судове засідання, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії 1-ФП № 154331 вбачається, що сторони уклали шлюб 29 жовтня 1993 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис №21 (а.с.3). В шлюбі в них народилася дитина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 082790, виданого виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №18 (а.с.4). Більше року шлюбносімейні відносини між сторонами фактично припинені через несумісність характерів та різних поглядів на життя, на примирення вони не згодні та проживають окремо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що сторони прининили шлюбні відносини, оскільки це суперечить їхнім інтересам, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

02 лютого 2018 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обумовлює тим, що 15 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Власівської селищної ради м. Світловодська Кіровоградської області, актовий запис № 38. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки всі спроби зберегти шлюб вичерпано. Фактично шлюбні відносини з позивачем припинено з квітня 2017 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.21) Відповідач в судове засідання не з'явився про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений\~ належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток. (а.с. 18, 19). В зв'язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 19.03.2018 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований, 15 листопада 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 6) Позивач та відповідач від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

02 лютого 2018 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], якому необхідний додатковий нагляд, що позбавляє позивачку належним чином працевлаштуватись, від участі від виховання та утримання дитини самоухиляється, не турбується про здоров'я і розвиток дитини, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання дружини до досягнення дитини трьох років. В ході судового розгляду позивачка до суду направила заяву, з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути на підставі поданих доказів, без її участі. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], не працює, є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Працевлаштуватись позивачка не в змозі у зв'язку з доглядом за дитиною до трьох років, яка мешкає разом з позивачкою [PERSON] Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, позивачка є домогосподаркою, матеріальне положення сторін не оспорюється. Відносно відповідача на час розгляду справи виконавчих провадженій не має. Відповідно до ст.ст. 182,184 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивача та відповідача, отримувача аліментів його стан здоров'я, з урахуванням мінімальної заробітної плати на 2017 рік яка складає 7 366 грн. суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved