Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

03 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 20 вересня 2003 року виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного. Примирення неможливе. У відзиві на позовну заяву представник відповідачки, адвокат Рись В.Г. просив надати строк для примирення. Ухвалою суду від 13.06.2019 сторонам надавався строк для примирення 3 місяці. Ухвалою від 13.09.2019 у справі відновлено провадження. 16 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач надіслав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідачка не повідомила про причини неявки, будь-яких заяв до суду не направляла. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 20 вересня 2003 року у виконавчому комітеті Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с .5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6 ). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, тобто на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами розладналися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, твердить, що шлюбні відносини припинені, відповідачка не спростувала цього факту. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали. Таким чином, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved