Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

04.03.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі - 2 000 гривень, але не менш 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не бажає підтримувати нормальні сімейні стосунки. Відношення відповідача відносно неї погіршилися по невідомим їй причинам, оскільки ніяких підстав для того його відношення вона йому не надавала. Відповідач постійно провокує сварки, скандали, виганяє її та дітей з дому, не пояснюючи причини, погрожує розлученням. Також без всякої причини б`є дітей. 03.01.2020 року після безпричинної сварки, відповідач сам особисто вивіз її та дітей до її батьків. З того часу вони проживають окремо. За весь час відповідач до них не приїзжав, матеріальної допомоги на виховання дітей не надає, в вихованні участі не приймає. Діти знаходяться на утриманні позивача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач погодившись з даним позовом частково, подав відзив, згідно якого посилається на те, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 гривен на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено те, що в 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони від спільного шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4) та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Діти проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою виданої Озерненською сільською радою Ізмаїльського району № 632 від 17.02.2020 року.(а.с.6) При визначені розміру аліментів, суд

Outcome: partial