Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

04 жовтня 2013 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою. В якій зазначила, що [INFO] року в с.Першотравневе Снігурівського району Миколаївської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) в межах Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, яке мати успадкувала після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. У зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження матері [PERSON] не записаний її батьком, нотаріальна контора відмовляє у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай). Просила суд встановити факт визнання батьківства [PERSON] відносно її матері [PERSON]. У судовому засіданні заяву підтримала повністю та просила суд про її задоволення. Заінтересовані особи [PERSON] заяву визнала повністю та підтвердила факт, що [PERSON] визнавав батьківство відносно [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків; відшкодування моральної шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Під час розгляду заяви судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1967 року перебували у фактичних шлюбних відносинах та мешкали в с.Першотравневе Снігурівського району Миколаївської області. [INFO] року у них народилася донька [PERSON], у свідоцтві про народження якої [PERSON] не записаний батьком, так як на той час він перебував у шлюбі з іншою жінкою, але визнавав себе батьком [PERSON], займався її вихованням та утриманням у період сумісного проживання, що підтверджується: копією свідоцтва про народження (а.с.9); копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10); поясненнями свідків [PERSON], [PERSON]; заявою [PERSON], [PERSON] (а.с.14-15); заявою [PERSON] (а.с.37); протоколом судового засідання Тиндинського районного суду Амурської області Росія від 05 лютого 2014 року (а.с.45-46); свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.47). [INFO] року в с.Першотравневе Снігурівського району помер [PERSON] (а.с.6). [INFO] року померла [PERSON] (а.с.7), [INFO] року померла [PERSON].(а.с.8). Як свідчить Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0061598 (а.с.13), [PERSON] на підставі розпорядження Снігурівської районної державної адміністрації від 02 грудня 1996 року №409-р належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Ватутіна, розміром 6,5 умовних кадастрових га, без визначення меж цієї частки в натурі. Вказана земельна ділянка знаходиться у невитребуваних паях Першотравневої сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, яка перебуває в оренді ПОСП ім.Свобода. Таким чином, спадкоємцями за законом на вказану земельну ділянку [PERSON] є його діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Заінтересовані особи у справі від прийняття спадщини після смерті батька відмовилися, а [PERSON] фактично прийняла спадщину, так як на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним в с.Першотравневе Снігурівського району Миколаївської області. Заявниця як спадкоємиця за законом після смерті матері не може використати своє право на прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження матері [PERSON] [PERSON] не значиться як батько. Суд вважає, що заява заявниці є обґрунтованою, знайшла своє підтвердження у ході судового розгляду справи і підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд встановлює факт визнання [PERSON] батьківства щодо його доньки [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved