Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

04 грудня 2020 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 09 березня 2018 року, який було зареєстровано Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 28. Останнім часом між сторонами склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім`ї, відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. З серпня 2020 року сторони живуть окремим життям та своїми інтересами, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Від шлюбу дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою суду від 21.12.2020 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. В позовній заяві позивачка зазначила, у разі неявки відповідача, просить ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. З метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 21.12.2020 відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзиву до суду [PERSON] за весь час перебування в провадженні суду цієї справи, подано не було, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 березня 2018 року, який було зареєстровано Красноградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 28 (а.с. 4). Статтею 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, суд вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сторони дітей від шлюбу не мають, майновий спір відсутній, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просила залишити їй шлюбне прізвище, тому суд вважає доцільним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved