overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

04 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 22 березня 1986 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі останніх років позивач має іншу сім'ю. Спільний сімейний бюджет, домашнє господарство вони не ведуть. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають вони окремо. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Примирення між ними неможливе, сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, бути присутнім на судовому засіданні не має змоги за станом здоров'я. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розгляду справи проводити без її участі, прізвище після розірвання шлюбу прохає залишити - «[PERSON]». Справа розглянута без участі сторін, на підставі наявних у ній доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22 березня 1986 року К-Суходольською сільською радою Машевського району Полтавської області, актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 березня 1986 року (а.с.5). Від даного шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 1987 року (а.с.6). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення. Спору майнового характеру на даний час між ними немає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його, згідно її заяви. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

04 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що він з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі з 23.01.2009 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України, за актовим записом № 06. Від спільного життя мають двох синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з відповідачем. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що під час сімейного життя між подружжям постійно виникали суперечки з приводу сімейних обов'язків і поведінки у сім'ї , що призвело до того, що подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. Позивач у судове засідання не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що вона згодна на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без її участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

04 квітня 2014 року позивач звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 %прожиткового мінімуму на кожну дитину для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. Зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

04 квітня 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 13.12.2013 року. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

04 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Кіровський районний відділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником та мешканкою будинку [ADDRESS]. У будинку також зареєстровано відповідача, який доводиться позивачеві племінником. Відповідач у будинку не мешкає від липня 2009 року. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком (а.с.а.с. 2 - 4). У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Представник третьої особи до суду також не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 19). Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником та мешканкою будинку [ADDRESS] (а.с.а.с. 11 - 13). У будинку також зареєстровано відповідача, який доводиться позивачеві племінником (а.с.а.с. 5 - 8, 12, 13). Від липня 2009 року відповідач за вказаною адресою не мешкає, оскільки переїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації (а.с.а.с. 9, 10). Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач, який є членом сім'ї власника спірного будинку (племінником), не мешкає у ньому від липня 2009 року, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Відтак, суд доходить висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

04 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище - «[PERSON]». Свої вимоги мотивує тим, що з 15 липня 2011 р. вони перебувають у зареєстрованому Золочівським відділом ЗАГС Харківської області шлюбі, актовий запис № 04, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, та зазначила, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 15 липня 2011 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 04. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON]. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

04 квітня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 10.07.1993 року, посилаючись на те, що шлюбне життя в останній час не складається у зв'язку з різними характерами та ставленням до життя відповідача, шлюбні відносини вони з відповідачем припинили, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету, що фактично свідчить про припинення між ними шлюбних відносин. В судове засідання позивач не з'явилася; подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з'явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечив. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.07.1993 року, від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

04 квітня 2014 року позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 29 вересня 2004 року у Костянтинівському міському відділі РАЦС Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 326, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засіданні не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Просила суд після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 вересня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 326, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с. 4). З квітня 2014 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. 30 травня 2014 року сторонам був наданий строк для примирення. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Суд приймав заходи щодо примирення сторін у вигляді надання строку, але примирення не відбулося. На підставі ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

04 квітня 2014 року рада опіки та піклування виконкому Межівської селищної ради звернулася до суду із заявою про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. Заява мотивована тим, що [PERSON] рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року визнаний недієздатним. [PERSON] є матір'ю недієздатного [PERSON] та бажає встановити над ним опіку. Представник ради опіки та піклування виконкому Межівської селищної ради заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримала і наполягала на її задоволенні. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих документів встановлено, що [PERSON], [INFO], рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2014 року визнаний недієздатним (а.с.7). [PERSON] є матір'ю недієздатного [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] протипоказань щодо можливості виконувати обов'язки опікуна не має. [PERSON] з обов'язками опікуна ознайомлена, зобов'язалася виконувати їх в повному обсязі, дбати про захист цивільних прав та інтересів недієздатного [PERSON]. Враховуючи вище наведене, а також наявність позитивних рекомендацій ради опіки та піклування, суд на підставі ч.1 ст. 60 ЦК України вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

04 квітня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 20.07.2002 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З 20 лютого 2015 року сторони проживають окремо. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку, про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.07.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 220.07.2015 року, актовий запис №66 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.03.2003 року, актовий запис №39 (а.с.2). З 20 лютого 2015 сторони проживають окремо. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

04 квітня 2015 року померла мама позивача [PERSON], ( свідоцтво про смерть серії І ЖД № 410533. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, що підтверджується Державним актом ЯА № 551354, який видано Миколаївською районною державною адміністрацією Одеської області 06 вересня 2005 року. Для отримання спадщини позивач не зміг вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору, так як перебував за кордоном. Мама земельну ділянку заповіла позивачу, що підтверджується заповітом від 16 квітня 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON]. Зараз позивач звернувся в нотаріальну контору з питання оформлення спадщини. Проте він не може її оформити, тому, що ним пропущений встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю один місяць, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його мами [PERSON], яка померла 04 квітня 2015 року в с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області, оскільки він його пропустив з поважної причини, так як не обізнаний в діючому законодавстві. Та вважав, що всі питання оформлення спадщини вирішуються після шести місяців після її смерті. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 5 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 7 ), копією заповіту, згідно якого [PERSON], заповіла своєму синові [PERSON], земельну ділянку ( а.с. 8 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved