Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

04 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 06 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з уточненим позовом, в якому усунув недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року було відкрите провадження у справі. 15 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені вимоги, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. 15 лютого 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги визнає, просив суд розірвати шлюб. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 02 серпня 2005 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 14. Вона та відповідач є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що тривалий час, з січня 2014 року вона та відповідач не підтримують сімейні стосунки, не проживають спільно. Сімейні відносини припинені через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 серпня 2005 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 14, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON]. Встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне в звязку з реєстрацією шлюбу. В звязку з вищенаведеним,

Outcome: approved