Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

03 травня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 серпня 2010 року. Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та повністю знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 13 липня 2018 року о 12год. 45хв. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи при заочному розгляді. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, тож справа розглядається за його відсутності. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2010 року, зареєструвавши його в Липецькій сільській раді Харківського району Харківської області, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],що підтверджується копіями Свідоцтв про народження останніх [NUMBER] та [NUMBER]. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується інформацією наданою Виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області № 385 від 25.04.2018. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Згідно з ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною 2 ст. 183 СК України встановлено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], паспорт [NUMBER], виданий Липецьким відділом УМВС України в Харківській області 29.06.1995, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 03 травня 2018 року і досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки утримання дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та стягує їх з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved