Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

02.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову вказує, що відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Зазначила, що з ініціативи відповідача між ними постійно виникали сварки та бійки. За таких обставин позивач вважає, що подальше існування шлюбу не можливе, а тому просить його розірвати. Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Вказує, що подальше проживання з відповідачем шкодить інтересам їх дітей, які батька бояться і остерігаються. Відповідач заперечує проти задоволення позову вважаючи що шлюб можливо зберегти. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 05.05.1996 р. сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №282344 від 05.05.1996 р., зареєстрованим Малоправутинською сільською Радою Славутського району Хмельницької області. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-БВ №126963 від 21.03.2011 року, виданого Малоправутинською сільською радою Славутського району Хмельницької області та свідоцтва про народження серії І-БВ №202978 від 16.07.2013 року, виданого Виконавчим комітетом Малоправутинської міської ради Славутського району Хмельницької області. Як видно з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, взаємна повага та любов відсутні. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки його продовження буде суперечити інтересам їх дітей, які батька бояться. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved