Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

03 квітня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи свій позов тим, що вони з відповідачем перебували в шлюбі з 27 липня 1991 року по 11 лютого 2011 року. За вказаний період ними було придбано квартиру [ADDRESS] загальною площею 62,7 кв.м.,та гараж в гаражному кооперативі «Північний-1» у м. Луцьку по вул. Карбишева, 5 а. Квартира була придбана ними на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13 червня 1996 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON] Правовстановлюючі документи на гараж у неї відсутні, вони залишилися у відповідача. Після розірвання шлюбу вона переїхала проживати до своєї матері. Перед цим з відповідачем вирішили не ділити їхнє спільне майно, зокрема квартиру. Вони домовилися про те, що в спірній квартирі проживатимуть їхні діти - сини [PERSON] та [PERSON], які в подальшому стануть її власниками (успадкують чи отримають за договором дарування). Крім того, домовилися про те, що відповідач компенсує їй 1/2 частину грошових коштів від придбаного (збудованого) ними за час шлюбу гаража. Після розірвання шлюбу домовленості частково виконувалися. Через її небажання проживати в одній квартирі з відповідачем, діти залишились проживати з останнім в спірній квартирі, проти спілкування дітей з батьком вона не заперечувала, крім того, їм так було зручніше діставатися на навчання, а забезпечити дітей іншим житлом вона не мала змоги. В липні 2014 року відповідач відібрав у дітей ключі від квартири та заборонив їм користуватися нею інакше, аніж як виключно за його згодою і на його умовах. Їхні діти тепер вимушені винаймати житло, з приводу чого вона пропонувала різні варіанти вирішення даного спору шляхом продажу, обміну квартири, переоформлення її на дітей тощо, проте врегулювати таким чином спір не вдалося. Відповідач надалі чинить їм перешкоди у користуванні спірною квартирою. Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд поділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] загальною площею 62,7 кв.м. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує з наведених у заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 1991 року сторони зареєстрували шлюб, який був розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2011р. (справа №2-982/2011). Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було придбано, в тому числі, квартиру [ADDRESS] загальною площею 62,7 кв.м.; що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 13червня 1996року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до ч 1.\~ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як слідує із змісту ч.2\~ст.60 цього Кодексу\~вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що на майно, набуте за час шлюбу, поширюється презумпція права спільної сумісної власності, що звільняє кожного з подружжя від обов'язку доводити право спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки за законом воно вважається таким, що належить подружжю. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Статтею 69 СК України\~передбачено право дружини і чоловіка\~\~\~\~ на поділ\~\~\~\~ майна, що належить їм на\~\~праві спільної сумісної власності. Згідно\~ частин 1, 3\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, суд приходить до висновку про поділ майна подружжя, що є обєктом спільної сумісної власності, та визнання за позивачем права власності на ? частину квартири [ADDRESS] загальною площею 62,7 кв.м. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved