overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

02 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа без самостійних вимог - Сокирянський районний сектор Управління державної міграційної служби в Чернівецькій області. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона, відповідно до договору купівлі-продажу від 24.03.2010 року є власником двохкімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстрований попередній власник - [PERSON], що вже більше п'яти років не проживає за зареєстрованим місцем проживання. [PERSON], як власник квартири, оплачує за комунальні та інші платежі, при цьому розмір плати за комунальні послуги залежить від кількості осіб, які зареєстровані у даній квартирі. Тому вона вимушена постійно переплачувати розмір вказаних платежів. Позивач, звернувшись до Сокирянського районного сектору Управління ДМС України в Чернівецькій області із заявою про зняття з реєстраційного обліку відповідачки, 24.05.2015 року отримала мотивоване рішення про відмову у знятті з реєстраційного обліку [PERSON], так як питання про зняття з реєстраційного обліку громадян без їх згоди за заявою власника будинку вирішується в судовому порядку. В подальшому, позивач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, повністю підтримувала свої позовні вимоги і просила їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Так, відповідно до Довідки, виданої КП «Новодністровський житловик» від 28.05.2015 року, [PERSON] зареєстрована за адресою - [ADDRESS]. Вся поштова кореспонденція, що відправлялася судом на дану адресу відповідача, поверталась із відміткою «За закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач неодноразово повідомлялась про дату, час та місце судового засідання за фактичною адресою проживання, а саме - [ADDRESS], проте остання в судове засідання не з'явилась, до суду заяв та повідомлень про відкладення та неможливість участі в судовому засідання відповідача не надходило. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач по справі була неодноразово належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - завідувач Сокирянського районного сектору Управління міграційної служби України в Чернівецькій області [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

02 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого посилається на те, що 05 лютого 2007 року у виконкомі Чепоніської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом 03 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Вказує, що їхня сім'я розпадається вже не перший раз, вона неодноразово йшла на примирення з відповідачем, щоб зберегти сім'ю, однак вони не знаходять спільного у вирішенні сімейних проблем та не поважають один одного. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім'ї суперечило б її інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Питання майнового характеру та про місце проживання дитини буде вирішуватися в добровільному порядку. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі [PERSON]. Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовну заяву підтримує, просить задовольнити її в повному обсязі. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій він просить справу слухати у їх з відповідачем відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 05 лютого 2007 року, зареєстрованому у виконкомі Чепоніської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом 03 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], 2010 року народження, який проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні. Сторони в даний час шлюбно-сімені відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, їх шлюб набув формального характеру, тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в справі в розмірі 243, 60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

02 червня 2015 року позивач звернулася до Краснокутського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 24 липня 2010 року, який зареєстрований Відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області, актовий запис № 41. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву де просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання в судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином та в установлений законом строк відповідно до ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

02 червня 2015 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не приймає участі у вихованні, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 22 серпня 2014 року сторони розірвали шлюб (а.с.6), від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] батьком якого у свідоцтві про народження записаний [PERSON] (а.с.2). Відповідно до довідки Голови вуличного комітету № 07-23/547 від 28 травня 2015 року [PERSON] має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідач записаний батьком дитини, має можливість допомагати дитині, інших осіб на утриманні не має, а тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Оскільки, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча в стані її надавати та зобов'язаний це робити згідно закону, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 181, 182, 183, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

02 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 24 квітня 2015 року за актовим записом № 88. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. В судове засідання позивачка не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 24 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 88. Із червня 2015 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

02 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 20 лютого 2013 року у виконкомі Ясинівської селищної ради Кіровського району м.Макіївки Донецької області, актовий запис № 29, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, та в звязку із ситуацією, що склалася в регіоні. Позивачка вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с.7). Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 314695, виданим виконкомом Ясинівської селищної ради Кіровського району м.Макіївки Донецької області (а.с.3). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

02 червня 2015 року позивачка пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 вересня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2852. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, що вказані в поданому до суду позові, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову про розірвання шлюбу не заперечив. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення сторін по справі, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

02 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 06 жовтня 2011 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] уклали кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення ст.ст.526, 527, 530 та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим відповідач станом на 31 березня 2015 року має заборгованість на загальну суму 21703,01 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 12261,39 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 7210,75 гривень; заборгованості з пені та комісії 721,20 гривень; штрафу (фіксована частина) 500 гривень, штрафу (процентна складова) 1009,67 гривень. Посилаючись на ст.ст. 3, 15, 107 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором від 06 жовтня 2011 року в сумі 21703,01 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача надіслав до суду клопотання про підтримання позову в повному обсязі та можливість розгляду справи за відсутності представника ПАТ КБ ПриватБанк, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання не зявився повторно, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

02 червня 2015 року рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області задоволено позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційного банку «Капітал» та присуджено до стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2013 року № 1/10/P3GK/07-07-11/0302 в розмірі 7708 грн. 30 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Проте, у резолютивній частині рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат понесених позивачем за розміщення у друкованих засобах масової інформації оголошення про виклик відповідача у справі. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилися. Їх неявка в силу ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про внесення виправлень. Пунктом 6 частини 1 ст. 214 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, судовим рішенням позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені та документально підтверджені судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 174 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

02 червня 2015 року та уточнено 04 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], яким просить стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей Алли, [INFO] та Миколи, [INFO], в розмірі 1500 ( одна тисяча п»ятсот ) гривень, щомісяця але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, однак належним чинном повідомлений, що підтверджується поштовими повідомленнями, які надійшли на адресу суду за спливом строку зберігання 17 липня 2015 року та 26 серпня 2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує, те, що відповідач не працює, але позивач бажає щоб, з нього було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно по 1500 грн. на кожну дитину та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком дітей [PERSON], [INFO] (а.с.4), та [PERSON], [INFO], ( а.с. 7) однак як слідує з матеріалів справи матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

02 червня 2015 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 30.09.2009 було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач ухиляється від виконання обовязків та матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який\~30.09.2009 було розірвано (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-БП № 010638, де батьком дитини записаний відповідач по справі (а.с. 8). Згідно довідки № 163 від 02.06.2015 (а.с. 9), виданої виконавчим комітетом Хрещатинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] проживає з матірю [PERSON] (а.с. 9). Згідно норми Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved