Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

03.01.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачапро стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 21.09.2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою і [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 21 09 2018-193, за яким остання отримала кредит в розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 91% на рік строком на 12 місяців. У зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором, станом на 17.12.2019 року в неї утворилася заборгованість у розмірі 17496, 83 грн., з них: 7794,26 грн. сума неповерненого кредиту, 4 702,57 грн. сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом, 5000 грн. сума штрафу згідно п. 4.6 кредитного договору, яку позивач просить стягнути на його користь із відповідача, а також судовий збір. 20.01.2020 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом об`єктивно встановлено, що 21.09.2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою і [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 21 09 2018-193, за яким остання отримала кредит в розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 91% на рік строком на 12 місяців. Банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується копією видаткового чеку № 0001 від 21.09.2018 року про отримання готівки в сумі 10 000 гривень. З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] припинила виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом. 04.12.2019 року за вих. № 502 позивачем на адресу відповідача було направлено лист-претензію з вимогою погасити заборгованість, який отримано особисто відповідачем, однак заборгованість так і не була погашеною. Станом на 17.12.2019 року в [PERSON] виникла заборгованість, яка за розрахунками позивача становить 17496, 83 грн., з них: 7794,26 грн. сума неповерненого кредиту, 4 702,57 грн. сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом, 5000 грн. сума штрафу згідно п. 4.6 кредитного договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до акт ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, що порушення зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до п. 4.6 кредитного договору за несвоєчасне виконання своїх обов`язків по повернення кредиту або його частини, нарахованих процентів кредитодавець може стягнути штраф з позичальника у наступному розмірі: - 50% від суми одержаного кредиту - уразі подання справи до суду. Таким чином, як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, відповідач не здійснював обслуговування кредиту належним чином, що стало підставою звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Як зазначає позивач, що станом на 17.12.2019 року строк простроченої заборгованості складає 292 дні. Таким чином, при розрахунку нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом за 292 дні складає 4235,74 грн., а саме 100% = 10 000 грн., а 91% = 9 100 грн., 9100:365 кількість днів у році = 24,9315 грн. за один день нарахованих відсотків за фактичне користування кредитом, 24,9315 х 292 дні простроченої заборгованості = 7280 грн., 7280 - 3044,26 грн. сума погашення по процентах = 4235,74 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за 292 дня за кредитним договором у розмірі 7794,26 грн. сума неповерненого кредиту, 4235,74 грн. сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом, 5000 грн. сума штрафу згідно п. 4.6 кредитного договору, що становить 17030 грн.. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 17030 грн. ґрунтується на вимогах закону, а відтак підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 17030 гривень. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 17496 грн. 83 грн.та задоволено на суму 17030 грн., тобто на 97,3 % (17030х100:17496, 83). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1869,13 грн. (1921х97,3:100).

Outcome: partial