Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

04 липня 2014 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на автомобіль. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 13 листопада 2013 року між нею, [PERSON], та [PERSON], який діяв від імені [PERSON], на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 27.08.2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 1345, був укладений договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 21093, 1996 року випуску, двигун [NUMBER], кузов № [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER], колір зелений, зареєстрований Кобеляцьким МРЕВ в Полтавській області 04.10.1996 року. Довіреність від 27.08.2009 року надавала [PERSON] право продажу вказаного автомобіля, одержання грошей, підписання документів, укладення договорів цивільно-правового характеру щодо розпорядження транспортним засобом, одержання належні за цими договорами грошових коштів. Відповідач [PERSON] мав право на укладення договорів щодо відчуження транспортного засобу самостійно. На момент укладення договору купівлі-продажу вказана довіреність була чинною, [PERSON] не скасована, ніким не оспорювалася. Таким чином, [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, вирішив розпорядитися даним автомобілем шляхом його продажу. Позивач вказувала, що продаж автомобіля відбувся шляхом укладення в письмовій формі договору купівлі-продажу вищевказаного автомобіля між нею та [PERSON], та передачею [PERSON] в рахунок оплати вартості автомобіля грошові кошти в сумі 19 000, 00 грн. Позивач зазначила, що на момент укладання вказаного договору у неї були відсутні грошові кошти на переоформлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту) на своє ім'я. [PERSON] того ж дня - 13.11.2013 року видав на її ім'я та на ім'я її чоловіка - [PERSON], нотаріально посвідчену довіреність на повне розпорядження, користування та володіння вищевказаним транспортним засобом. Позивач вказувала, що факт укладання договору купівлі-продажу та передачі автомобіля у її володіння також підтверджується розпискою, виданою власноручно [PERSON] Про свій намір посвідчити договір купівлі-продажу автомобіля нотаріально позивач неодноразово повідомляла [PERSON] особисто. Але станом на сьогоднішній день, [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля. На підставі викладеного позивач [PERSON] просила суд постановити рішення, яким: - Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 13.11.2013 року автомобіля ВАЗ 21093, 1996 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER], колір зелений, укладений між нею, [PERSON], та [PERSON]; - Визнати за нею [PERSON], право власності на автомобіль ВАЗ 21093, 1996 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER], колір зелений. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином. На адресу суду надіслала клопотання про слухання справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином. На адресу суду надіслала заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позов визнали, щодо задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встанолено та не оспорюється сторонами, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Кобеляцьким МРЕВ в Полтавській області 04.10.1996 року, [PERSON] належить легковий автомобіль марки ВАЗ, моделі 21093, 1996 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER], колір зелений металік. Відповідно до довіреності серії ВМК № 767314 від 27.08.2009 року [PERSON] уповноважив [PERSON] експлуатувати та розпорджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого Кобеляцьким МРЕВ в Полтавській області 04.10.1996 року легковим автомобілем марки ВАЗ, моделі 21093, 1996 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER], колір зелений металік, з правом керувнанняТЗ в процесі виконання цієї довіреності, продажу, обміну, зняття з обліку та постановки на облік в органах ДАІ, одержання грошей. Згідно договору купівлі- продажу автомобіля від 13 листопада 2013 року який сторони уклали у простій письмовій формі, акту прийому-передачі транспортного засобу та розписки, які є в матеріалах справи, відповідач [PERSON] отримавши кошти за автомобіль не оформив договір належним чином, а саме не оформив його нотаріально, не з'явився до органів ДАІ для його перереєстрації на покупця. Проте між сторонами відбулося повне виконання умов договору, зміст договору відповідає дійсній волі сторін, даний договір не порушує прав та інтересів інших осіб. Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 ЦК України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Проте згідно ч. 2 вказаної статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Між сторонами досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору, зокрема істотними умовами договору купівлі-продажу є предмет і ціна. В даному випадку предметом договору був автомобіль, який фактично продано за ціною, узгодженою сторонами, що підтверджується договором купівлі-продажу від 13 листопада 2013 року, який сторони уклали у простій письмовій формі та розпискою продавця. Позивач в даний час повністю вступив у володіння та користування предметом договору купівлі-продажу, що також підтверджується актом прийому-передачі, тому можна вважати, що відбулося повне виконання умов договору сторонами. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 656 цього кодексу предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) подавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved