Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 08 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в звязку з внесенням змін у Статут АКІБ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11194985000. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу-1 кредит в іноземній валюті у розмірі 49 500,00 доларів США, а відповідач-1 зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 07 серпня 2037 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видання кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,5% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань відповідача-1 за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 11194985000/3 від 08 серпня 2007 року. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач-1 не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач-1 станом на 22.01.2016 року має заборгованість у розмірі 37\~312,71 доларів США. Заборгованість відповідача-1 по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за кредитним договором № 11194985000 від 08 серпня 2007 року станом на 22.01.2016 року складає 35\~655,85 грн., з яких: - 10160,35 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; - 25495,50 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Відповідач-2 відповідно до вказаного договору поруки зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем-1 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору та кредитного договору-2. Відповідальність відповідачів є солідарною. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 11194985000 від 08 серпня 2007 року в розмірі 37\~312,71 доларів США, та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 35\~655,85 грн. Стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про явку в судове засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 08 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в звязку з внесенням змін у Статут АКІБ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11194985000. Згідно п.1.1 Договору банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 49 500,00 доларів США, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п.1.2.2 договору позичальник зобовязаний повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 07 серпня 2037 року. Згідно з п.1.3.1, за користування кредитним коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Згідно п.4.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит, та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті. Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 договору банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно пункту 1.2.2 цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення суми кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. В разі застосування банком права, передбаченого пунктом 6.1.2 договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме: - банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування кредитом за договором шляхом повернення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника; - терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обовязковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту. Відповідно до договору поруки № 11194985000/3 від 08 серпня 2007 року [PERSON] зобовязується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11194985000 від 08 серпня 2007 року, в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно з п.1.4 договору поруки відповідальність поручителя та боржника є солідарною. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Позивач зобовязання за кредитним договором № 11194985000 від 08 серпня 2007 року виконав у повному обсязі та надав відповідачу-1 кредит у розмірі, передбаченому умовами вказаного кредитного договору, що підтверджується випискою за особовим рахунком від 08.08.2007. Відповідач-1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. 14 серпня 2015 року позивач направив на адресу відповідача-1, відповідача-2 вимоги про погашення простроченого зобовязання за кредитним договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач-1 станом на 22.01.2016 року має заборгованість у розмірі 37\~312,71 доларів США. Заборгованість відповідача-1 по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за кредитним договором № 11194985000 від 08 серпня 2007 року станом на 22.01.2016 року складає 35\~655,85 грн., з яких: - 10160,35 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; - 25495,50 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Розмір боргу відповідача-1 перед позивачем підтверджується Розрахунком заборгованості (а.с. 23-33). Відповідачем [PERSON] не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. Разом з тим, 27 квітня 2017 року представник відповідача [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що [PERSON] сплачена заборгованість по погашенню кредиту за договором на суму 1200 доларів США та пеню за прострочення сплати процентів у сумі 40000,00 грн. На підтвердження своїх доводів надав дублікат банківської квитанції № 82 від 26 квітня 2017 року та № 84 від 26 квітня 2017 року. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим зменшити суму боргу, яка належить до стягнення, з огляду на сплачені відповідачем кошти після звернення позивача до суду. Відповідно, стягненню з відповідачів підлягає сума 37\~312,71 доларів США 1200,00 доларів США = 35\~112,71 доларів США. Сума пені стягненню не підлягає, в звязку з її повною сплатою відповідачем у ході розгляду справи. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з питань розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial