Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

03.12.2015 року, позивач [PERSON] підприємства «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] підприємства «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» матеріальну шкоду в розмірі 67608,69 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 березня 2013 року о 20 годині 00 хвилин в м. Києві у звязку з порушенням водієм [PERSON] правил дорожнього руху України скоїлась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER],який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] підприємства «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієна [PERSON]», поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1602128. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку №1477, виконаним на замовлення ПрАТ «УСК «Княжа Вієна [PERSON]» від 12.05.2014 року вартість відновлюваного ремонту, спричиненого автомобілю Хюндай Туксон, державний номерний знак [NUMBER] складає 116608,69 грн., але відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1602128 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн, також вищевказаним Договором передбачено франшизу у розмірі 1000,00 грн. Тобто, власнику автомобіля Хюндай Туксон [PERSON] страховою компанією було відшкодовано збиток у розмірі 49000,00 грн. Таким чином різниця між реальною шкодою завданою автомобілю Хюндай Туксон, та відшкодованою ПрАТ «УСК «Княжа Вієна [PERSON]» становить 67608,69 грн. Власник пошкодженого автомобіля [NUMBER] [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду з позовом до ПП «Автотранспортне підприємство Фаворит Транстехсервіс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. 27 листопада 2014 року Дарницький районний суд виніс рішення стосовно цього позову, та задовольнив вимоги позивача частково, а саме вирішив стягнути з Відповідача ПП «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» матеріальну шкоду у розмірі 67608,69 грн, моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн, та судовий збір у розмірі 686,06 грн. Всього 69294,78 грн. Приватне підприємство «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» відповідно до рішення Дарницького районного суду сплатило на користь [PERSON] 69294,78 грн, розрахунки повністю були здійснені 03.06.2015 року. Відповідно, Приватне підприємство «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» повністю відшкодувавши шкоду, завдану з вини його працівника [PERSON] при виконанні останнім своїх трудових обовязків, має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] в розмірі виплаченого відшкодування. [PERSON], на підставі Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну [PERSON] підприємству «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» внаслідок порушення [PERSON] покладених на нього трудових обовязків. Відповідач відшкодувати заподіяну шкоду у добровільному порядку відмовився, та взагалі зник і перестав відповідати навіть на телефонні дзвінки. В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підприємства «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» матеріальну шкоду у порядку регресу в розмірі 67608,69 грн. на підставі ст. 1191 ЦК України. Представник позивача в судове засідання з'явився та надав пояснення відповідно вищевикладеному. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав та пояснив, що він дійсно перебував у трудових відносинах з позивачем [PERSON] підприємством «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс». Та у звязку з тим, що він заподіяв шкоду позивачу під час виконання ним своїх трудових обовязків, вважає, що на нього може бути покладена відповідальність лише у розмірі середньомісячної заробітної плати. Представник відповідача адвокат [PERSON], у судове засідання зявився, проти позовних вимог заперечував та посилаючись на Постанову Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 року № 14 п. 8, ст. ст. 134, 135-1 КЗпП, пояснив, що у звязку з тим, що [PERSON] заподіяв шкоду позивачу під час виконання ним своїх трудових обовязків, на нього може бути покладено відповідальність у розмірі лише середньомісячної заробітної плати, відповідно до ч. 1 ст. 132 КЗпП Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до Постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Так згідно зазначеної постанови 26.03.2014 р. о 20.00 в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належав [PERSON] Станом на 26.03.2014 р. автомобіль [NUMBER] був предметом лізингу та за договором фінансового лізингу №20/13 від 30.09.2013р. переданий ПП «Автотранспортне підприємство «Фаворит-Транстехсервіс». Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.11.2014 року позовні вимоги [PERSON] до ПП «Автотранспортне підприємство «Фаворит-Транстехсервіс», третя особа ТОВ «Фінансовакомпанія «Інвест [PERSON]» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнив частково, та стягнуто з ПП «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» матеріальну шкоду у розмірі 67608,69 грн, моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн, та судовий збір у розмірі 686,06 грн. В іншій частині вимог відмовлено. Судом встановлено, що в момент вчинення ДТП, а саме 26.03.2014 р. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПП «АТП «Фаворит-Транстехсервіс», що підтверджується копією трудового договору від 26.02.2014р. та не заперечується сторонами. Відповідно до довідки № 21/03 від 21.03.2016 року, виданої директором ПП «АП «Фаворит-Транстехсервіс» [PERSON], [PERSON] працював у ПП АТП «Фаворит-транстехсервіс» на посаді водія. Посадовий оклад становив 5100 грн., та заробітна плата за останні відпрацьовані шість місяців (червень 2014 року по листопад 2014 року) склала 30600 грн. 26.02.2014 р. з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей які належать ПП «АТП «Фаворит-Транстехсервіс», між ПП «АП «Фаворит-Транстехсервіс» та [PERSON] було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (далі Договір). Згідно п.1 зазначеного Договору працівник [PERSON], який займає посаду водія, безпосередньо повязану з перевезенням пасажирів та їх багажу по території України, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Згідно п.3 Договору у випадку незабезпечення з вини Працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитків, завданих підприємству та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 134 КЗпП України\~встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до\~ст. 135-1 цього Кодексу\~укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» розглядаючи спори щодо відшкодування шкоди працівником, суд у кожному окремому випадку зобов'язаний дослідити обставини, від яких залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема з'ясувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, що забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Відповідно до платіжних доручень № 185,75943 від 30.04.2015 року, № 1835,75987 від 03.06.2015 року, № 211140 від 09.02.2015 року, № [NUMBER] від 10.03.2015 року, № 211111 від 19.01.2015 року, [PERSON] підприємством «Автотранспортне підприємство Фаворит-Транстехсервіс» було сплачено на користь [PERSON] суму завданої шкоди автомобіля на загальну суму 67608 грн. 69 коп. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено наявність прямої дійсної шкоди та її розмір, яка була заподіяна з вини [PERSON], враховуючи те, що позивач повністю відшкодував завдану [PERSON] шкоду, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням зазначеного, суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1218 грн. 00 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved