Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

04.02.2020р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2018р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. На даний час вони з відповідачем припинили подружні відносини, разом не мешкають, до суду подано позов про розірвання шлюбу. Після припинення шлюбних відносин їх син залишився проживати з нею. Вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою вона зараз фактично проживає разом з сином, але дитина ніде не зареєстрована, що перешкоджає реалізації прав дитини, оскільки вона не може влаштувати дитину в дитячий заклад тощо. З метою реєстрації місця проживання дитини вона звернулась до Департаменту реєстраційних послуг ЗМР з відповідною заявою, але в задоволенні заяви було відмовлено, оскільки нею не додано до заяви згоди батька дитини, який проживає окремо, про здійснення реєстрації місця проживання дитини разом з нею. В усній бесіді з відповідачем останній відмовився надавати таку згоду, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Просить надати їй дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] без письмової згоди батька [PERSON] . Ухвалою суду від 10.02.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено відкрите судове засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з дня отримання копії ухвали. 24.02.2020р. відповідач [PERSON] подав заяву про відкладання судового засідання у зв`язку з залученням адвоката. 10.03.2020р. представник відповідача адвокат Силкіна Н.І. подала заяву про відкладання судового засідання у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі. 10.03.2020р. від представника третьої особи Департаменту реєстраційних послуг ЗМР надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечує. 13.03.2020р. від представника третьої особи органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. 20.03.2020р. від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. 20.03.2020р. від представника відповідача адвоката Силкіна Н.І. надійшла заяву про відкладання судового засідання у зв`язку із зверненням [PERSON] з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, що може вплинути на розгляд цієї справи. Після відкриття провадження за позовом [PERSON] ними в цій справі буде подано клопотання в порядку п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України. В судове засідання 23.03.2020р. сторони, їх представники та представники третіх осіб не прибули. \~ \~ \~ \~Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та представників третіх осіб за наявними у справі доказами, клопотання відповідача та його представника про відкладання судового засідання із зазначених підстав суд вважає безпідставним, жодних належним чином оформлених, обґрунтованих заяв, клопотань, які б перешкоджали судовому розгляду, відповідач та його представник суду не подали. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим\~та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено,\~що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2018р. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. На даний час подружні відносини між сторонами припинені, разом вони не мешкають. При цьому, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] [ADDRESS] . Після припинення шлюбних відносин їх малолітній син залишився проживати з матір`ю позивачкою [PERSON] 29.01.2020р. [PERSON] звернулась до відділу реєстрації фізичних осіб по Заводському району Департаменту реєстраційних послуг ЗМР з заявою про реєстрацію місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В реєстрації місця проживання малолітньої дитини відмовлено на підставі абз.1 ст.9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки особа, звертаючись із заявою як законний представник, не подала згоди інших законних представників дитини. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Для реєстрації\~особа або\~її представник\~подає органу\~реєстрації (у\~тому числі\~через центр\~надання адміністративних\~послуг): письмову\~заяву; документ,\~до якого\~вносяться відомості\~про місце\~проживання.\~Якщо дитина\~не досягла\~16-річного\~віку,\~подається свідоцтво\~про народження; квитанцію\~про сплату\~адміністративного збору; документи,\~що підтверджують\~право на\~проживання в\~житлі,\~перебування або\~взяття на\~облік у\~спеціалізованій соціальній\~установі,\~закладі соціального\~обслуговування та\~соціального захисту,\~проходження служби\~у військовій\~частині,\~адреса яких\~зазначається під\~час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Аналогічні положення містяться в п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ №207 від 02.03.2016р. (далі Правила), в якому також зазначено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Загальні засади\~регулювання сімейних\~відносин визначено\~ст.7\~СК України,\~відповідно до\~якої жінка\~та чоловік\~мають рівні\~права й\~обов`язки\~у сімейних\~відносинах,\~шлюбі та\~сім`ї.\~Дитина має\~бути забезпечена\~можливістю здійснення\~її прав,\~установлених Конституцією\~України,\~Конвенцією про\~права дитини\~від 20\~листопада 1989\~року (далі\~-\~Конвенція про\~права дитини),\~іншими міжнародними\~договорами України,\~згода на\~обов`язковість\~яких надана\~Верховною Радою\~України.\~Регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.141,150,155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу\~між батьками,\~проживання їх\~окремо від\~дитини не\~впливає на\~обсяг їхніх\~прав і\~не звільняє\~від обов`язків\~щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно ч.1 ст.160, ч.1 ст.161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Так, суд виходить з того, що вищенаведеними нормами діючого законодавства закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Наявність у батьків, які проживають окремо, права відмовити в наданні згоди на реєстрацію місця проживання дитини з одним із батьків, є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, що після припинення шлюбних відносин між сторонами, вони проживають окремо, їх малолітній син проживає разом з матір`ю позивачкою [PERSON] . В той же час місце проживання дитини за будь-якою адресою не зареєстровано, що є порушенням вимог ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Здійснити реєстрацію місця проживання малолітнього сина позивачка в установленому порядку без згоди відповідача як батька, який проживає окремо, не може. Останній надати таку згоду у встановленому законом порядку відмовляється. При цьому, суд враховує, що відповідач [PERSON] зазначені вище обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги [PERSON] , в порушення вимог ст.13,81 ЦПК України не спростував. В установлений в ухвалі про відкриття провадження строк відзиву на позов або зустрічного позову з посиланням на обставини та докази, які б спростовували позовні вимоги повністю чи частково, суду не подав, клопотання про визначення додаткового строку через неможливість подати їх з поважних причин не заявляв. Отже, жодних доказів на підтвердження наявності між сторонами спору про місце проживання малолітнього сина (заяв до органу опіки та піклування, суду, відповідних рішень зазначених органів), реєстрацію місця проживання дитини за його адресою відповідач суду не подав. Посилання представника відповідача адвоката Силкіної Н.І. в заяві про відкладання судового засідання від 20.03.2020р. на звернення [PERSON] до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини не є перешкодою для розгляду даної справи і здійснення реєстрації місця проживання дитини разом з матір`ю, оскільки таке звернення, на думку суду, свідчить взагалі про оспорювання відповідачем [PERSON] свого батьківства щодо дитини, а відповідно і будь-яких своїх прав та обов`язків щодо дитини. В той же час, відсутність реєстрації місця проживання малолітнього сина сторін, зокрема, через ненадання відповідачем [PERSON] на це своєї згоди як батька, який проживає окремо, є перешкодою для реалізації прав, свобод та інтересів малолітньої дитини. Тому, з урахуванням вищевикладених обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності, з максимально можливим урахуванням інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю. Суд звертає увагу, що ухвалення такого рішення не може свідчити про позбавлення відповідача [PERSON] можливості здійснення реалізації його прав та обов`язків як батька та участі у вихованні, утриманні сина. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80грн.

Outcome: approved