Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

03 квітня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до МКВП «Дніпроводоканал». В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є власником квартири в якій зареєстровано окрім позивачки ще три особи, проте внаслідок протиправних дій колишнього чоловіка даною квартирою ніхто не користується та з 2007 року ніхто не проживає. В даній квартирі встановлені лічильники, станом на 01 жовтня 2010 року заборгованість щодо послуг водопостачання та водовідведення за даною квартирою була відсутня. 26 вересня 2016 року позивачка була ознайомлена з судовим наказом щодо солідарного стягнення з позивачки, її дітей та колишнього чоловіка заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, 26 жовтня 2016 року вказаний судовий наказ за заявою позивачки був скасований судом. 11 листопада 2016 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахування заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення оскільки в даною квартирою ніхто не користується, у задоволенні якої відповідачем було відмовлено. Позивачка вважає, що її право, як споживача було порушено тому просить визнати відмову МКВП «Дніпроводоканал» у перерахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з урахуванням показань лічильника незаконною, зобов'язати МКВП «Дніпроводоканал» здійснити перерахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за особовим рахунком [NUMBER] за адресою [ADDRESS] у відповідності з показаннями квартирних лічильників за період з 03 жовтня 2011 року по 20 грудня 2016 року (а.с. а.с. 1-9, 63-71). В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Вказувала, що відмова відповідача здійснити перерахунок порушує право позивачки, як споживача відповідних послуг. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, в задоволенні просила відмовити. Вказувала, що нарахування сум за послуги в період з 03 жовтня 2006 року по 02 жовтня 2011 року здійснювалось за показаннями лічильників за фактично спожиті послуги, та оскільки з 03 жовтня 2011 року мешканцями квартири не було своєчасно проведено періодичну перевірку приладу обліку водопостачання нарахування сум по особовому рахунку проводилось згідно встановлених норм та тарифів по кількості зареєстрованих осіб. Звернень щодо відсутності мешканців зареєстрованих в квартирі позивачки осіб на підприємстві не зареєстровано. Вирішення питання щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок боргу є передчасним, оскільки вимоги до позивача щодо стягнення боргу підприємство на даний час після скасування судового наказу не пред'являло. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. Позивачка є власником квартири [ADDRESS] (а.с.42). За вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач здійснює послуги з надання водопостачання та водовідведення квартири [ADDRESS]. Позивачка має відкритий на своє ім'я, як споживача, особовий рахунок [NUMBER], за яким отримує від МКВП «Дніпроводоканал», як водопостачальника, послуги з водопостачання та водовідведення за вищевказаною адресою, склад зареєстрованих осіб - чотири. (а.с. 7). 18 квітня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради заборгованості з оплати за спожиті послуги водопостачання і водовідведення в розмірі 5 520 грн. 70 коп., судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року вказаний судовий наказ було скасовано (а.с.13-14). 11 листопада 2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою в якій просила провести перевірку водолічильника, здійснити перерахування заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення з 01 жовтня 2010 року відповідно до показань лічильника (а.с.15-17). 05 грудня 2016 року відповідач листом повідомив, що нарахування за вище вказаною адресою за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення проводилось з 03 жовтня 2006 року по 02 жовтня 2011 року за показаннями водолічильників, за фактично спожиті послуги. Звернення про відсутність мешканців за вказаною адресою на підприємстві не зареєстровано. Оскільки мешканцями квартири за вказаною вище адресою не було своєчасно проведено періодичну повірку водолічильників, для запобігання порушення законодавства та запобігання накладення санкцій з боку контролюючих органів, підприємство було вимушено зняти з обліку водолічильники за особовим рахунком [NUMBER] і проводити нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в термін з 03 жовтня 2011 року на чотирьох зареєстрованих осіб, згідно діючих норм та тарифів. Нарахування за послуги водопостачання та водовідведення було проведено у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для перерахунку заборгованості або для її скасування немає (а.с.18-20). Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, питання щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості за комунальні послуги не передбачене серед способів захисту цивільних прав та інтересів. В судовому засіданні не було встановлено факту наявності договору між сторонами, який б передбачав захист цивільних прав та інтересів способом «перерахування заборгованості за комунальні послуги» Суд відзначає, що питання щодо перерахунку заборгованості за відсутності відповідних вимог з боку суб'єкта, який вважає, що він має право вимагати погашення такого боргу не можливе. На цей час, вимоги МКВП «Дніпроводоканал» до позивача до суду не пред'являло, вирішити питання щодо наявності чи відсутності у позивача боргу перед відповідачем за відсутності таких на даний час вимог є неможливим. За таких умов, вимоги позивача є передчасним, факт порушення його прав в цій частині не доведений, а обраний спосіб захисту не відповідає вимогам ЦК України, у зв'язку з чим у задоволенні вказаних вимог слід відмовити. У разі виникнення спору щодо стягнення з позивача боргу за послуги водопостачання та водовідведення спір може бути вирішений у загальному порядку згідно з нормами ЦК України. У зв'язку з відмовою в позові на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачка звільнений від сплати судового збору, судові витрати відносяться на рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed