Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

03 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що 06 березня 2017 року між ним та відповідачем по справі було укладено договір позики № 06/03, відповідно до п.п.1,2 якого він передав у власність позичальника - [PERSON] грошові кошти в сумі 543000 гривень, а останній зобов`язався повернути таку ж саму суму грошових коштів у строк до 06 квітня 2017 року. На виконання умов договору грошові кошти у сумі 543000 гривень позивач 06 березня 2017 року передав [PERSON] в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округа Ізмайлової В.Б. Станом на теперішній час [PERSON] грошові кошти за договором позики не повернув, претензію про повернення грошових коштів залишив без задоволення. Позивач просить: -стягнути із [PERSON] на його користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 543000 гривень. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В підготовче судове засідання представник позивача адвокат Дейниченко В.І. не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги наведене, на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки позов визнаний відповідачем [PERSON] , у суду відсутні підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; також відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 06 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики № 06/03, відповідно до п.п.1,2 якого позивач по справі передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 543000 гривень, які останній зобов`язався повернути готівкою у строк до 06 квітня 2017 року. (а.с.10). Згідно п.п.1,2,3 договору позики від 06 березня 2017 року позичальник [PERSON] одержав від позикодавця грошові кошти в сумі 543000 гривень до підписання договору. На підтвердження отримання суми позики позикодавець видає позичальнику розписку. При одержанні грошової суми позикодавець повертає позичальнику борговий документ (а.с.10). В забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 06 березня 2017 року № 06/03 між [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 06 березня 2017 року (а.с.11-14) та договір застави транспортного засобу від 06 березня 2017 року (а.с.15-17). Зобов`язання з повернення грошових коштів за договором позики від 06 березня 2017 року № 06/03 [PERSON] не виконав, претензію [PERSON] від 23 січня 2020 року про сплату заборгованості за договором позики залишив без задоволення (а.с.18-20). Згідно з ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 545 ЦК України\~прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ст.\~1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики\~є укладеним з моменту передання грошей\~або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приймаючи до уваги вищевикладене, та враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] , суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики в повному обсязі як законного та обґрунтованого. Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору (а.с.4) слід покласти на відповідача [PERSON] .

Outcome: approved