Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем вбачається, що 26 лютого 1994 року у виконавчому комітеті Довгопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між сторонами, в якому народилося троє дітей: донька, [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які на даний час вже є повнолітніми та син, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, повага, виникають сімейні конфлікти. Різні погляди на життя, все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про отримання викликів, причин своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 1994 року у виконавчому комітеті Довгопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 163450 від 30.08.2016 року (а.с.6). У шлюбі народилося троє дітей, двоє з яких на даний час вже повнолітні та син - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, повага, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Сина [PERSON], [INFO], залишити проживати із матірю,- [PERSON] Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved