Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

04.12.2013 року [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Із позову вбачається, що [PERSON], є рідною матір'ю [PERSON], яка має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER], видане 03 вересня 2002 року, запис № 896 відділом реєстрації актів громадського стану Краматорського міського управління юстиції Донецькій області та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER], від 17 січня 2012 року, актовий запис № 90, видане відділом реєстрації актів громадського стану Краматорського міського управління юстиції Донецькій області. З 05.01.2012 року онуки проживають разом з бабусею - позивачкою, вона займається їх вихованням та утриманням. Мати дітей, відповідачка, ніде не працює, гроші які отримує на дітей використовує на власні потреби. Веде аморальний спосіб життя. За весь час проживання дітей, відповідачка не цікавилась долею дітей, їх життям та здоров'ям. Відповідачка мешкає окремо від дітей, бачить їх тільки тоді, коли звертається до позивачка коли потрібні гроші. Відповідачка не тільки не виконує свої батьківські обов'язки, своїм способом життя може нанести шкоду фізичному і психологічному розвитку , моральному становленню дітей. Відповідачка, участі у вихованні, догляді та утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає, з дітьми не спілкується. Тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Як вбачається з характеристики Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 16 Краматорської міської ради Донецької області, щодо [PERSON], [INFO], дівчинка проживає разом з дідусем та бабусею, які повністю опікуються про здоров'я та навчання онуки. Дівчинка завжди охайна, забезпечена шкільним приладдям, сезонним одягом, має комп'ютер, іграшки і все необхідне для навчання. Бабуся постійно відвідує батьківські збори, спілкується з вчителями. Мати [PERSON], до школи приходила тільки один раз. З донькою не проживає, має неповнолітнього сина, вихованням якого теж займаються бабуся та дідусь. На момент відвідування сім'ї класним керівником матері не було вдома. Відповідно до акту від 18.11.2013 р. складеного за участю голови комітету мікрорайону № 4 м. Краматорська Євстигнєєва А.П. та секретаря комітету мікрорайону № 4 [PERSON] встановлено, що з [PERSON] фактично мешкають чоловік [PERSON], та онуки, [PERSON], [PERSON], відносини між онуками та бабусею дружелюбні. Позивачка вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку оскільки остання веде асоціальний та аморальний спосіб життя, дітьми не цікавиться, не відвідує, ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню. Позивачка повністю опікується дітьми. Позивачка намагається максимально забезпечувати всі потреби, займається вихованням онуків, піклується про стан здоров'я, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дітей, купує їм одяг, взуття та інші необхідні речі, докладає зусиль, щоб діти отримували відповідне для їх віку та потреб харчування. Позивачка також просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [PERSON] у розмірі ? всіх видів прибутку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідачка проти позову не заперечувала, надала суду заяву з прохання справу розглянути за її відсутності на попередньому судовому засідання У судовому засіданні прокурор просить позовні вимоги задовольнити, вважає, що матір не виконує своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей та ухиляється від виконання своїх обов'язків. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради просила суд позов задовольнити, надала письмовий висновок та заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши думку прокурора, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до пунктів 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов'язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання та інше, але ж не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року (з послідуючими змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідним медичним висновком. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вимоги ст. 12 ч.6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Виходячи із змісту ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, відповідачка [PERSON], є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 7), [PERSON], [INFO] (а.с.8). Як вбачається з характеристики Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 16 Краматорської міської ради Донецької області (а.с. 9), щодо [PERSON], [INFO], дівчинка проживає разом з дідусем та бабусею, які повністю опікуються про здоров'я та навчання онуки. Дівчинка завжди охайна, забезпечена шкільним приладдям, сезонним одягом, має комп'ютер, іграшки і все необхідне для навчання. Бабуся постійно відвідує батьківські збори, спілкується з вчителями. Мати [PERSON], до школи приходила тільки один раз. З донькою не проживає, має неповнолітнього сина, вихованням якого теж займаються бабуся та дідусь. На момент відвідування сім'ї класним керівником матері не було вдома. Відповідно до акту (а.с.11) від 18.11.2013 р. складеного за участю голови комітету мікрорайону №4 м. Краматорська Євстигнєєва А.П. та секретаря комітету мікрорайону № 4 [PERSON] встановлено, що з [PERSON] фактично мешкають чоловік [PERSON], та онуки, [PERSON], [PERSON], відносини між онуками та бабусею дружелюбні. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами документів та доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами, які приймають участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін, які беруть участь у розгляді справи виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що відповідачка свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, самоусунулася від виховання та утримання дітей, долею дітей, життям та здоров'ям не цікавиться, не турбується про їх майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, чим наносить шкоду психічному та фізичному здоров'ю дитини, у зв'язку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити.

Outcome: approved