Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

04.04.2017 року Одеський національний університет імені [PERSON] (надалі ОНУ ім.. [PERSON]) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення заборгованості по наданню цільового пільгового державного кредиту для здобуття освіти, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за угодою № 03-1-021-2005 від 02.01.2005р. про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти в сумі 4760 грн., відсотки за користування кредитом у сумі 1325,57 грн., пеню у сумі 4362,41 грн., а всього\~ суму боргу 10447,98 грн, а також судові витрати у сумі 1600,00 гривень. Позов обґрунтовано тим, що згідно п.3.3 вищевказаної угоди [PERSON] зобовязаний був протягом 15 років повернути всю суму наданого навчальним закладом кредиту та 3% річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12-го місяця. Оскільки відповідачу згідно з рішенням ДЕК від 06.06.2006р. присвоєно кваліфікацію юрист та видано диплом, відповідач повинен був вносити на банківський рахунок ОНУ ім.. [PERSON] використаний кредит за навчання в сумі 5100 грн. та відсотки в сумі 1224 грн. На адресу відповідача направлялись попередження, однак тільки у грудні 2007р. відповідач одноразово сплатив по кредиту 340 грн. та 224,26 грн відсотків за користування кредитом. Через невиконання [PERSON] умов угоди № 03-1-021-2005 від 02.01.2005р. виникла заборгованість в розмірі 10447,98 грн. Так як позивач є державним закладом, невиконання зобовязань відповідачем призводить до дефіциту державного бюджету та порушує загальнодержавні інтереси. Представник позивача\~\~в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.5 ст74 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 02.01.2005 року між Одеським національним університетом імені [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду № 03-1-021-2005 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» та напрямом підготовки «Правознавство». Із п.1 угоди вбачається, що ОНУ імені [PERSON] відповідно до Порядку надання цільового пільгового державного кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003р. №916, надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів бюджету за освітньо- кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) підготовки «Правознавство» за денною формою навчання у розмірі 5100 гривень за весь термін навчання. ОНУ ім..[PERSON] зобов'язався згідно п.2.1. Угоди зарахувати одержувача кредиту на навчання до навчального закладу, а також відповідно до п.2.2. Угоди забезпечити організацію навчально-виховного процесу у навчальному закладі для успішного здобуття одержувачем кредиту обраного освітньо- кваліфікаційного рівня, напряму (спеціальності) та відповідно до п.2.4. після закінчення навчання, за позитивним результатами державної атестації, видати одержувачу кредиту диплом державного зразка. Одержувач кредиту згідно п.3.1. Угоди мав під час навчання у навчальному закладі дотримуватись законів, його статуту, правил внутрішнього розпорядку та інших правил і норм, що діють у ньому, а згідно п.3.3. повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та 3 відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу починаючи з третього місяця після відрахування. Згідно п.6.1 Угоди відповідач повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 6324 грн.та відсотки за користування ним у сумі 1224 грн. готівкою або в безготівковому порядку на банківський розрахунковий рахунок ОНУ ім. І.І.Мечникова частинами або повністю, з рахунку 1/15 частини від загальної суми боргу до 31 грудня кожного року, починаючи із дванадцятого місяця після відрахування з навчального закладу протягом 15 років. Наказом від 19.07.2006р. № 2070-18 [PERSON] був відрахований, як такий що закінчив університет, згідно з рішенням ДЕК від 06.06.2006 року присвоєно кваліфікацію «юрист» та видано диплом спеціаліста. Отже, зобов'язання згідно умов Угоди з боку позивача були виконані у повному обсязі. У грудні 2007 року відповідач сплатив по кредиту - 340 грн та відсотки за користуванням кредитом у сумі 224,26 грн., тобто порушив свої зобов'язання за Угодою. Зобов'язання, передбачені Угодою № 03-1-021-2005 від 02.01.2005 р. відповідачем не виконуються належним чином, що призвело до заборгованості перед позивачем станом на 01.04.2017 року в сумі 4760 грн., відсотки за користування кредитом складають 1325,57 грн., пеня - 4362,41 грн., а всього\~ сума боргу складає 10447,98 грн. Згідно ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.ст.60,61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести перед судом ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з вимогами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з угоди про навчання студента, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредиту по сплаті за навчання є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON]Ф на користь ОНУ ім.. [PERSON] судовий збір в розмірі 1600,00 гривень, який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved