Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

02 грудня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є їх батьком. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 16.07.2007 року. Подружнє життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивача та дітей. Неповнолітні діти перебувають на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дітей належним чином відповідач відмовляється, хоча зобовязаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дітей, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітніх дітей щомісячно в примусовому порядку в розмірі по 800,00 грн. на кожну до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити та розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається зі свідоцтв про народження дітей (а.с. 5-6). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дітей, а тому даний позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], з вересня 2016 року проживає разом з батьком [PERSON] в м. Володимр-Волинський по вул. М. Глущенка, 10 та відвідує Володимир-Волинську ЗОШ № 2, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 08.02.2017 року проведеним Службою у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області (а.с. 62) та довідками № 303 від 07.09.2016 року та № 511 від 27.12.2016 року виданими загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 2 м. Володимир-Волинський (а.с. 39-40). Оскільки, тільки неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні матері, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним та має інших утриманців. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дочці в розмірі по 500,00 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial