Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

02.07.2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі по тексту - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки № 002-04540-071011 від 07.10.2011 року (далі по тексту - Договір), в якому просить стягнути з останнього 1 790, грн. 07 коп. загальної суми заборгованості за вказаним договором, з яких: 1 790, 07 грн. тіло кредиту; 0,00 грн. прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. заборгованість за відсотками; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що 07.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Договір, на виконання умов якого ПАТ «Дельта Банк» було надано [PERSON] кредитні кошти на умовах їх своєчасного повернення та сплати відсотків за користування ними. У зв'язку із невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним Договором, виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. ПАТ «Дельта Банк» свого представника в судове засідання не направило, про місце, день і час розгляду справи повідомлялося належним чином, проте, подало до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутністю його представника, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримало, просило задовольнити та не заперечувало проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (даті по тексту - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частина 1 ст. 1054 (Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 07.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Договір (а.с. 4,5), на виконання умов вказаного договору ПАТ «Дельта Банк» відкрив [PERSON] відновлювальну відкличну кредитну лінію в розмірі 30 000 грн. з лімітом 3 424,19 грн., зі сплатою 0,00 % річних. За положеннями п. 5.2 Договору, він набирає чинності з дати його укладення сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Договір підписаний сторонами. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав повністю. Факт видачі [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи випискою розрахунку (а.с. 3). У зв'язку із невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за Договором, виникла заборгованість, яка станом на 05.06.2015 року складає 1 790 грн. 07 коп., з яких: 1 790,07 грн. тіло кредиту; 0,00 грн. прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. заборгованість за відсотками; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні статей 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не надано. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 1 790 грн. 07 коп., з яких: 1 790,07 грн. тіло кредиту; 0,00 грн. прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. заборгованість за відсотками; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. З огляду на викладене, на підставі статей 525, 526, 530, 610, 612, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved