Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

02 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] : аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; аліменти на її утримання як дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову вказує на те, що 01 червня 2018 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час позивач проживає разом з сином в будинку відповідача. Однак, з лютого 2021 року сторони спільне господарство не ведуть. Зазначила, що відповідач участі в утриманні сина не приймає, добровільно матеріальну допомогу не надає. Вона самостійно здійснює догляд за дитиною та утримує її за рахунок державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та за рахунок коштів, які надає їй її мати. Їй відомо, що відповідач має двох дітей від першого шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, аліментних зобов`язань відповідач не має, позову про стягнення аліментів на утримання цих дітей не заявлялось. На даний час вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду з даним позовом про стягнення аліментів. 27 жовтня 2021 року від відповідача до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позовні вимоги він визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання як дружини у розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. Зазначив також, що у добровільному порядку він надає кошти на утримання свого сина - [PERSON] , щомісяця перераховує на рахунок [PERSON] грошові кошти у рахунок аліментів на утримання їх сина у розмірі 2 000,00 грн., не заперечує щодо необхідності матеріальної допомоги та утримання, однак позовні вимоги визнає частково, оскільки заявленому до стягнення розміру аліментів він позбавлений можливості сплачувати і вважає в такому розмірі позовні вимоги необґрунтованими. Позивач не надала належних та допустимих доказів у підтвердження того, що він має змогу сплачувати аліменти у зазначеній в позовній заяві сумі. На його утриманні перебувають також діти від іншого шлюбу, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , грошові кошти на утримання яких він надає у добровільному порядку, у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно на рахунок [PERSON] , яка є матір`ю цих дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник - [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що відповідач позовні вимоги визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку на утримання дитини, та у розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку на утримання позивача як дружини. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 червня 2018 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 251, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 червня 2018 року (а.с. 9). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 листопада 2018 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1360 (а.с. 10). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені: позивач [PERSON] - мати, та відповідач [PERSON] - батько. Як зазначила позивач та не заперечував і відповідач, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Малолітньому [PERSON] , [INFO] , на теперішній час виповнилось 2 повних роки. З пояснень сторони позивача та сторони відповідача судом встановлено, що дитина сторін має добрий стан здоров`я. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. Крім того, судом встановлено, що відповідач, крім [PERSON] , [INFO] , має ще двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу зі [PERSON] , а саме: неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14 січня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 31 (а.с. 41); неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 жовтня 2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1042 (а.с. 42). При цьому, відповідач [PERSON] добровільно щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме щомісячно перераховує на користь матері дітей - [PERSON] грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн., (по 2000,00 грн. на кожну дитину), що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с. 73-77). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, враховуючи наявність у відповідача на утриманні, крім [PERSON] , [INFO] , ще двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких відповідач також надає грошову допомогу, приймаючи до уваги той факт, що протягом двох місяців одному з дітей відповідача виповниться 18 рокув, суд вважає, що справедливим та об`єктивним розміром стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , буде 1/5 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, враховуючи наявність у відповідача ще двох неповнолітніх дітей, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача в цій частині та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02 квітня 2021 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, на користь матері [PERSON] , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на її утримання, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У частині 2 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як вже було зазначено вище, неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - позивачем по справі. З довідки, виданої Структурним підрозділом «Дніпровське моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» 23 березня 2021 року вбачається, що [PERSON] з 14 лютого 2017 року працює в Структурному підрозділі «Дніпровське моторвагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на посаді експедитора центрального складу депо, з 14 грудня 2018 року по 01 листопада 2021 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (а.с. 12). Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, основною обов`язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку, є існування об`єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу. Враховуючи, що відповідач по справі перебуває у працездатному віці, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, підсумовуючи наведене, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на її утримання як дружини до досягнення їх дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 02 квітня 2021 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів для утримання дружини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, а позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 81, 84, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial