Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

03 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до Куп'янської міської ради Харківської області про визнання права власності, посилаючись на те, що 04 вересня 200З за договором купівлі - продажу, вона придбала у власність 1/10 частину нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа придбаних нею приміщень склала 77,4 кв. м. В подальшому на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № 12 виданого 30.03.2006 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю управління містобудування, архітектури та земельних відносин, вищевказані нежитлові приміщення, були реконструйовані під продовольчий магазин. На реконструйоване нежитлове приміщення 19.04.2007 року управлінням економіки Куп'янської міської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності. Площа створеного в процесі реконструкції об'єкта вказана 56,0 кв. м. На даний час у позивачки виникла потреба у відчуженні нежитлових приміщень. При зверненні до державного нотаріусу Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області з метою посвідчення договору купівлі-продажу, [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що неможливо визначити ідеальну частку, що не залишилась не реконструйованою та в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на ці приміщення, як окремий об'єкт нерухомості відсутній. Тому позивачка змушена була звернутися до суду за захистом свого права на приватну власність. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі. Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справи без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду та зазначив, що додаткових заперечень та доповнень не має. В раніше наданих поясненнях представник відповідача заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що відповідно до наданих до позовної заяви документів у позивача у власності перебувало нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] площею 77.4 кв. м. Відповідно до дозволу №12 від 30 березня 2006 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Управління містобудування, архітектури та земельних відносин на виконання будівельних робіт позивачем було здійснено реконструкцію, нежитлового приміщення під продовольчий магазин по вул. Ленінський смт. Куп'янськ-вузловий. Після проведення реконструкції вищевказаного приміщення виникло нове нежитлове приміщення магазину по продажу продовольчих товарів площею 56,0 кв. м., на яке Управлінням економіки Куп'янської міської ради 19.04.2007 року було видано свідоцтво та зареєстровано право власності на ім'я [PERSON]. У результаті реконструкції нежитлового приміщення право власності на іншу частину із 77.4 кв. м. першопочаткового приміщення зареєстровано позивачем не було.. Докази звернення позивача в період до 31.12.2012 р. до органу місцевого самоврядування та відмови органу місцевого самоврядування в реєстрації нерухомості позивачем до суду не надано. З 01.01.2013 року набув чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та Їх обтяжень», а також прийнятий на його виконання Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та Їх обтяжень, затверджений постановою КМ України від 17.10.2013 р. № 868 (далі - Порядок). Однак, зазначає представник відповідача в порушення вимог законодавства, в позовній заяві не вказано та не надано жодного доказу звернення позивача до відповідної реєстраційної служби, як і не надано відповідної відповіді органу про відмову в реєстрації. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається, що будь-які права позивача з питань набуття та оформлення права власності на реконструйоване нерухоме майно порушуються чи оспорюються уповноваженим на те органом. Тому просили у задоволенні позову відмовити. Вислухавши представника позивача, вивчивши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 04.09.2003 року за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 1431, [PERSON] придбала у власність 1/10 частину нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа придбаних нею приміщень склала 77,4 кв.м. Це також підтверджується технічним паспортом на громадський будинок нежиле приміщення від 04.12.2003 р. Згідно з п. 1.1. вищевказаного договору в користування покупця перейшли наступні приміщення: № 26 площею 2,6 кв.м., № 27 площею 2,4 кв.м., № 28 площею 1,4 кв.м., № 29 площею 3,5 кв.м., № 30 площею 4 2,8 кв.м., № 35 площею 19,2 кв.м., № 36 площею 0,8 кв.м., ? частина приміщення № 32 площею 2,8 кв.м., що в цілому складають 1/10 частку нежитлової будівлі. (а.с. 6-8). 1/10 частина нежитлової будівлі зареєстрована Куп'янським БТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.12.2003 року за [PERSON] з реєстраційним номером 2288254. (а.с. 9). В подальшому на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № 12 виданого 30.03.2006 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю управління містобудування, архітектури та земельних відносин, нежитлові приміщення № 26, 27, 28, 29, 30 були реконструйовані під продовольчий магазин, це також підтверджується довідкою КП Куп'янське БТІ від 16.09.2013 р.. (а.с. 10). На реконструйоване нежитлове приміщення 19.04.2007 р. управлінням економіки Куп'янської міської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності, зареєстроване Куп'янським БТІ вже не як частина будівлі, а як окремий об'єкт нерухомості, в реєстрі права власності на на нерухоме майно 19.04.2007 р. за реєстраційним номером 18581665. При цьому площа створеного в процесі реконструкції об'єкта вказана 56,0 кв.м. (а.с. 11). Постановою від 25.09.2013 р. державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] в посвідченні договору купівлі-продажу невизначеної частини нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], та роз'яснено право звернутись до суду з позовом про визнання права власності на вбудоване нежитлове приміщення за вищевказаною адресою, як окремий об'єкт нерухомості, що виник в процесі реконструкції та поділу. (а.с. 17) Таким чином, спірним є питання щодо визнання права власності на нежитлові приміщення, які не були реконструйовані. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з довідки КП Куп'янське БТІ від 16.09.2013 р. на нежитлове приміщення розташоване за адресою [ADDRESS], приміщення № 26/2,6+27/2,4+28/1,4+29/3,5+30/42,8 після перепланування під магазин по продажу продовольчих товарів площею 56,0 кв.м та згідно рішення МВК № 217 від 20.02.2007р. було видано та зареєстровано свідоцтво про право власності в цілому на [PERSON] Оскільки остання частина приміщень 1/4част.31/1,9+1/4 част.32/2,8+ +35/19,2+36/0,8 площею 24,7 кв.м. вже не складає 1/10 частину КП Куп'янське БТІ не може видати довідку для відчуження цих приміщень.(а.с. 49) Отже з викладеного видно, що [PERSON] є власницею нежитловою будівлі за адресою [ADDRESS], частина даної будівлі була реконструйована і згідно чинного законодавства позивачка отримала на дані приміщення свідоцтво про право власності в цілому, інша частина приміщень, була не реконструйована, це також підтверджується технічними паспортами від 04.12.2003 р. (а.с. 50-53) від 15.06.2006 р. (а.с. 12-13), від 02.09.2013 р. (а.с. 14-16). На даний час позивачка бажає продати не реконструйовані приміщення, однак оскільки ідеальну частку нежитлового приміщення визначити неможливо постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2013 р. позивачці було відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу, даний факт перешкоджає [PERSON] належним чином розпоряджатися своїм майном, що порушує передбачені конституцією права власності позивачки, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що [PERSON] згідно ст. 3 ЦПК України мала повне право звернутися за захистом своїх порушених прав. Тому враховуючи вищевикладене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved