overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

02 вересня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшли матеріали вказаної позовної заяви, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб, що 25 серпня 2017 року заарестовано між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 25 серпня 2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №2037. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач у позові відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

02 вересня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшли матеріали вказаної позовної заяви, де представник позивача Романішин Маріан Миколайович , який діє на підставі ордеру серії ЖТ №070602 від 02 серпня 2019 року, просить розірвати шлюб, зареєстрований 30 липня 2002 року між [PERSON] і [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. В судове засідання позивач не з`явилась, у позові її представник просить розглядати справу за відсутності його довірителя. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову він не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30 липня 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №1008. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Як вказує у позовній заяві представник позивача, від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовляється, оскільки подальше сімейне життя не є можливим, зазначений шлюб існує формально, а тому [PERSON] свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що представник позивача довів дійсність та незмінність волевиявлення позивача про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

02 вересня 2019 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області [PERSON] Станаславівна звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2019 року вказаний позов був прийнятий до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 11 жовтня 2019 року. В своєму позові [PERSON] зазначила, що в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі, спору про поділ майна, що перебуває в нашій спільній власності, немає. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явивилась. Про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. На адресу суду подала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтверджує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 16 липня 1988 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 1064. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття кохання та взаємоповаги. На даний час сторони припинили сімейні стосунки. За таких обставин, зважаючи на позицію позивача стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

02 вересня 2019 року заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що при видачі Свідоцтва про право власності на житло допущено помилку в написанні її прізвища « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Посилаючись на викладене, заявник просила суд встановити факт належності їй Свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] від 09 грудня 1993 року, органом приватизації совхозу «Зелений гай», Вознесенського району, Миколаївської області, оскільки іншим чином спір вирішити неможливо. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи надав суду заяву, в якій заявлені вимоги залишає на розсуд суду; просить про розгляд справи без його участі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємин сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 09.12.1993 року було видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме квартири [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з цим, з Довідки № 223, виданої 06.06.1996 року вбачається, що після реєстрації шлюбу Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 30.11.1991 року, актовий запис № 436, [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » Те саме підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00021357180. Копія паспорту серії [NUMBER] , виданого Вознесенським МРВ УМВД України в Миколаївській області 07.06.1996 року, також підтверджує, що прізвище заявника - « [PERSON] ». Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується доведеність заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

02 вересня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з регламентною виплатою. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 07.09.2016 о 22 год. 20 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Renault Laguna», державний номерний знак [NUMBER] в місті Ірпінь допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевкзааної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 25.11.2016 (справа №367/7837/16-п) [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Вказує, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 (далі Закон №1961-IV) цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону №1961-IV між МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

02 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 01.07.2019 року та до повноліття дитини. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2015 року. На теперішній час шлюб не розірваний. Від цього шлюбу є неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що дочка знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позов просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2015 року. На теперішній час шлюб не розірваний. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Дитина сторін залишається проживати з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 вересня 2019 року. В іншій частині у задоволенні позовних вимог суд відмовляє за їх недоведеністю позивачем. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 768, 40 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~02 вересня 2019 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача\~про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги, викладені в заяві підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що 17 липня 2010 року виконавчим комітетом Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] [INFO] , яка проживає з позивачем, спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не має. Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини на даний час повністю припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, таким чином шлюб носить виключно формальний характер. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з ним. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~Відповідач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву в якій позов визнала повністю, просить шлюб між сторонами розірвати, дитину залишити проживати з батьком, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. \~ \~ \~ \~ \~Суд,\~ вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані\~ докази в межах заявлених позовних вимог, вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~ \~ \~Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджується те, що сторони з 17 липня 2010 року перебувають у шлюбі. \~ \~ \~ \~У сторін є спільна дитина: [PERSON] [INFO] . Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сім`я розпалася остаточно. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

02 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 04 серпня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 148, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачкою не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення, судові витрати залишає за собою. Відповідачка до судового засідання не прибула, хоча судом повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без її участі не надала, як і не надала судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 148 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 червня 2008 року (а.с.9). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

02 вересня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 21 липня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. В підготовче судове засідання відповідачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 липня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] , 21 липня 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 188. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 815. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved