Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

03 вересня 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/6 частки до ? частки з усіх видів заробітку. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що знаходилася з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду від 04 лютого 2009 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина було стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. На час винесення рішення та визначення розміру аліментів відповідач мав неповнолітню дочку від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. У звязку зі зміною сімейного становища, а також через поліпшення матеріального положення відповідача, оскільки останній припинив виплату аліментів на користь дочки від першого шлюбу, у звязку із досягненням нею повноліття, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, які призначенні до стягнення з відповідача. Їй відомо, що відповідач працює в Міському центрі позашкільної роботи в СШ №26 і його доходи дозволяють збільшити розмір аліментів на утримання сина, в той час як її заробітку не вистачає на повноцінне утримання дитини. У звязку із чим, просила збільшити розмір аліментів на утримання сина з 1/6 частини до ? частини з усіх видів заробітку та стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, 03 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Одночасно просила розглянути справу заочно, у звязку з повторною неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 04 лютого 2009 року ухваленим у справі №2-910/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки про склад сім'ї № 1508 від 31 серпня 2015 року позивачка проживає за адресою: [INFO], разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON]. Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, ухвалений рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути зменшений або збільшений за рішення суду за позовом платника або отримувача аліментів у випадку змінення матеріального або сімейного положення, погіршення або покрашення здоров'я будь-кого з них. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З аналізу зазначених норм матеріального права вбачається, що однією з підстав для зміни розміру аліментів є зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів. Оцінивши надані по справі докази, суд вважає, що\~позивачкою надано достатньо доказів для задоволення повних вимог щодо зміни розміру аліментів.\~\~ Згідно зі\~ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на все вищенаведене, беручи до уваги положення чинного законодавства щодо утримання дітей до їх повноліття, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог та збільшення розміру аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], до ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved