Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

02.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що 11.02.2015 року померла її мати, [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок, розташованих на землях Привільненської сільської ради Волноваського району, квартири [ADDRESS] та грошових внесків, що зберігаються у відкритому акціонерному товаристві «Держаний ощадний банк України» №3137 м. Волноваха. За життя мати склала на її ім*я заповіт, яким заповіла все майно, яке на день її смерті буде їй належати. Після смерті матері вона вживала заходи щодо вчасного подання заяви про прийняття спадщини, але через бойові дії лише 17.06.2015 року звернулась до Волноваської нотаріальної контори з відповідною заявою. Консультант нотаріальної контори відмовилась приймати від неї заяву, оскільки було відсутнє свідоцтво про її народження, яке вона отримала 08.09.2015 року. В цей же день вона знову звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак в її прийнятті їй знову було відмовлено за спливом терміну подачі заяви. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивачка у судовому засідання підтримала свої вимоги, на їх задоволенні наполягає. Представник Привільнеської сільської ради в судове засідання не з*явився, надав письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю та ухвалити рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. За вимогами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абзацу 6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», поважними є причини, пов*язані з об*єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності двох умов: у спадкоємця були об*єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини і ці обставини визнані судом поважними. Згідно заповіту, посвідченого 18.07.2013 року секретарем виконкому Привільненської сільської ради, [PERSON], яка є матір*ю заявника по справі, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІОБ №825055, заповіла останній все майно, яке на день смерті виявиться їй належним. За життя [PERSON] на підставі державних актів була власником чотирьох земельних ділянок, розташованих на території Привільненської сільської ради Волноваського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; квартири, розташованої в с. Привільне Волноваського району по вул. Леніна, 13/1; грошових внесків, що зберігаються у ВАТ «Державний ощадний банк України та акцій ВАТ «Транспортник». Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії 1-НО №897054, виданого 18.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського РУЮ у Донецькій області, [PERSON] померла 11.02.2015 року. Аналізуючи за правилами ст. 212 ЦПК України надані позивачем у справі докази, суд визнає їх недостатніми для встановлення наявності у останнього поважних причин для пропуску строку подання заяви до нотаріальної контори, оскільки з матеріалів справи слідує, що позивач своєчасно дізнався про смерть матері, знав про наявність спадкового майна, проте у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Не подав він заяву до нотаріальної контори і до наступного часу, що підтверджується відсутністю у справі обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто незрозуміло у який спосіб були порушені права позивача на момент звернення із позовом до суду. Крім того, у позивача, як спадкоємця не було об*єктивних перешкод для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Враховуючи викладене, суд вважає, що названі позивачкою, яка фактично проживала і проживає не за місцем реєстрації у м. Докучаєвську, а у с. Привільне Волноваського району Донецької області, що є територією підконтрольною Україні, причини, а саме ведення бойових дій, відмова консультанта нотаріальної контори прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, не є поважними причинами для надання додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, померлої 11.02.2015 року. Крім того, пояснення позивачки не підтверджені будь-якими доказами.

Outcome: dismissed