Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

03.04.2019 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх його видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 19.08.2006, що розірвано на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 08.09.2015. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю, [PERSON] Позивач зазначає, що відповідач має офіційний заробіток, діти знаходяться на її утриманні, відповідач не надає регулярно в достатньому обсязі допомоги на утримання дітей, також аліменти відповідач нікому не платить, а відтак має об`єктивні можливості для забезпечення своїх дітей. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей 1/3 частки від усіх його видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з \~ моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, від позивача на адресу суду 15.05.2019 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якому повідомляє суд, що не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, просить суд розглядати справу за його відсутності. Згідно з правилами ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 08.09.2015 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ,\~який зареєстрований\~19.08.2006\~року міським відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану №2 Харківського\~обласного управління\~юстиції,\~актовий запис\~№1089\~(а.с.10).\~Від\~шлюбу сторони мають\~двох дітей\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей,\~де відповідач вказаний батьком, а позивачка матір`ю.\~ (а.с. 12-13) Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовною заявою зазначає, що діти зареєстровані та мешкають з нею за адресою: [ADDRESS] , що і відповідачем ця обставина не спростована, як і той факт, що відповідач регулярно матеріальної допомоги дитині не надає в достатньому обсязі. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст.51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів та позовних вимог, суд виходить з того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачем заявлено розмір позовних вимог в частці від доходу відповідача 1/3, з яким погодився відповідач в поданій до суду заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також обставини, передбачені ч.1 ст.\~182 Сімейного кодексу України, встановлений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України), суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частині від всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2019 року і до повноліття дітей. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України\~\~суд\~допускає негайне\~виконання рішень\~у справах\~про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору,\~\~позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved