Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

03.10.2019 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь додаткові витрати на оздоровлення, відпочинок і розвиток здібностей неповнолітнього сина [PERSON] у 2018р. та 2019р. (по серпень місяць включно) у розмірі 15 434,44 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14.03.2016р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.09.2015 року. Неповнолітній син з дня розлучення і по теперішній час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Для оздоровлення сина позивачем у червні 2018р. було придбано путівку для санатарно-курортного лікування до санаторію «Сонячне Закарпаття» вартістю 5 900,00 грн. та комісійний збір 29,50 грн. Вартість проїзду в обидва боки складав 726,88 грн. Крім того, витрати на додаткові обстеження склали 320,00 грн. та на екскурсії 2 250,00 грн. Фактично [PERSON] понесено додаткові витрати у вигляді оплати на оздоровлення дитини у 2018р. у розмірі 9 266,38 грн. У липні 2019р. на відпочинок неповнолітнього сина у Республіці Польща було витрачено 8 682,50 грн., що включає вартість проїзду в обидва боки до м.Перемишель у розмірі 945,16 грн., вартість проживання у двозіркових готелях у розмірі 2 262,50 грн., витрати на екскурсії, харчування, переїзди в межах Республіки Польщі до м.Краків і Закопане склали 5 474,84 грн. Фактично було понесено додаткові витрати у вигляді оплати за відпочинок у 2019р. у розмірі 8 682,50 грн. Крім того, у вересні виникла необхідність у додаткових заняттях сина з математики задля підготовки до складання зовнішнього незалежного оцінювання та вступу до закладу вищої освіти. Вартість одного заняття складала 180,00 грн. Заняття проводилися з репетитором по два рази на тиждень з жовтня 2018р. по червень 2019р. включно. Фактично позивачем понесено додаткові витрати у вигляді оплати за розвиток здібностей сина у розмірі 12 960,00 грн. Загалом [PERSON] понесено додаткові витрати у розмірі 30 868,88 грн. Позивач просить стягнути половину вказаної суми , а саме 15 434,44 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2019р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. Позивач у судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила задовольнити з обставин викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник проти позовних вимог заперечували. Відповідачем надано відзив в якому він зазначив, що систематично зустрічається з неповнолітнім сином [PERSON] у приміщенні школи. Позивачем бандероллю було повернуто всі подарунки подаровані дітям на дні народження. Електронні листи свідчать про неадекватну поведінку та низький рівень моральності. Аліменти відповідачем сплачуються без затримок, заборгованість відсутня. Протягом 2018-2019рр. [PERSON] отримала аліменти на суму 54 000,00 грн. Крім того, у 2018р. на виконання рішення суду від 24.02.2017р. на користь позивача стягнуто із зарплатної картки відповідача кошти у розмірі 82 366,00 грн. Також, зазначає що [INFO] у нього народився син - [PERSON] , який перебуває на його утриманні, разом з дружиною, яка не працює (відпустка по догляду за дитиною). Син -[PERSON] згідно медичної довідки потребує додаткового щеплення, що в свою чергу потребує значних витрат. Довідка про доходи свідчить, що він не має змоги відшкодовувати позивачу її подорожі, навіть якщо вона подорожує разом із їхнім сином [PERSON] . Позивач жодним чином не довів необхідність додаткових витрат на дитину. Відповідач не має фінансових можливостей нести додаткові витрати на неповнолітнього сина [PERSON] . Позивачем - [PERSON] надано відповідь на відзив в якому вона зазначила, що відповідачем сплачуються аліменти не добровільно, а примусово за рішенням Святошинського районного суду м.Києва. На даний момент заборгованості немає. Але відповідач вводить свідомо в оману суд, бо із вказаної суми 54 000,00 грн. заборгованість за 2014- 2016р. складала 31 900,00 грн. Також, підтверджує, що за рішенням Апеляційного суду м.Києва Святошинським районним ВДВС м. Києва були повернуті кошти в розмірі 82 366,00 грн. в результаті поділу спільного майна, нажитого разом з відповідачем впродовж 23 років. Така ж сума залишилася у відповідача. Тому кошти для додаткових витрат на дитину у відповідача є. Щодо утримання та лікування неповнолітньої дитини відповідачем у новій родині, заборгованості за гуртожиток, то це проблеми відповідача та його нової родини. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. 15.12.2015р. рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано/а.с.6/. 14.03.2016р. рішенням Святошинського районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] кошти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 09.09.2015 року та повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на період навчання з 09.09.2015року і до досягнення ним 23 - річного віку/а.с.7/. Згідно із ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року винесеній у справі № 751/4312/16-ц зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до положень ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Для оздоровлення сина, відповідно до рахунку- фактури № 197/04 від 26.07.2018р. було придбано путівка санаторії «Сонячне Закарпаття» вартістю 5 900,00 грн.та комісія 29, 50 грн./а.с.10-11/. Для вказаної поїздки було придбано квитки на загальну суму 726,88 грн./а.с.12/. За здачу аналізів дитиною, відповідно до рахунку на оплату № 12983 від 17.08.2018р. було сплачено 320,00 грн./а.с.13/. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення додатових витрат на оздоровлення у розмірі 5 929,50 грн. + 726,88 грн. на придбання квитків та 320,00 грн. за здачу аналізів. Щодо витрат у вигляді оплати за оздоровлення у Республіці Польща, слід зазначити, що з долучених до матеріалів справи, які стосуються поїздки, а саме окремі чеки та квитанції не містять призначення платежу, адресатів. Щодо витрат на додаткові заняття математикою задля підготовки до складання зовнішнього незалежного оцінювання , в даному випадку не можуть бути розцінені як додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами щодо розвитку здібностей дитини, оскільки стягнення таких витрат у відповідності до вимог ст. 185 СК України, можливо за умови дійсної наявності здібностей дитини до вивчення математики, у зв`язку із чим і виникає обов`язок другого з батьків приймати участь у таких додаткових витратах на дитину, адже у такому випадку дитина дійсно має відповідні здібності і тому їх розвиток потребує додаткових грошових витрат. Крім того доказів, що позивачем понесено саме 12 960,00 грн. на розвиток здібностей сина суду не надано та не підтверджено доказами. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial