Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

04.10.2019 року позивач звернувся до Миколаївського районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати останнього скасувати обтяження на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] у вигляді заборони на нерухоме майно, зареєстрованого 11.07.2006 року державним реєстратором Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нотаріальною конторою № 3443856 на підставі листа б/н від 15.02.1968 року Чорноморського суднобудівного заводу, суб`єкт обтяження [PERSON] , архівний номер 94445NIKDLAEV4, архівна дата виникнення 28.02.1968 року № реєстру 9965-65, внутрішній № [NUMBER] ; зобов`язати відповідача виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3443856, зареєстрованого 11.07.2006 року реєстратором: Четверта миколаївська державна нотаріальна контора на підставі листа б/н від 15.02.1968 року Чорноморського суднобудівного заводу, суб`єкт обтяження [PERSON] , архівний номер 94445NIKDLAEV4, архівна дата виникнення 28.02.1968 року № реєстру 9965-65, внутрішній № [NUMBER] . Позивач в обгрунтування позову посилається на те, що він є власником домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Проте, на належне позивачу домоволодіння в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з 2006 року зареєстровано обтяження заборона. Поряд з цим, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку шляхом звернення до зацікавлених осіб вирішити питання про звільнення від обтяжень належного йому майна. Ухвалою судді Миколаївського районного суду м. Миколаєва Терентьєва Г.В. від 08.10.2019 року цивільну справу за вищезазначеним позовом передано для розгляду за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва. 01.11.2019 року матеріали справи надійшли до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 08.11.2019 року вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень щодо розгляду справи не має. В заяві зазначено, що згідно паперових носіїв (реєстр реєстрації заборон та алфавіт до реєстру заборон за 1967-2008 роки) у державній нотаріальній конторі відсутня інформація щодо накладення заборони на нерухоме майно, належне [PERSON] , скоріш за все має місце співпадання адреси, у разі, якщо рішенням місцевих органів вносились зміни в нумерацію будинків. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори 06 квітня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі за № 618, прийняв у дар від [PERSON] 7/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходився в [ADDRESS] . Домоволодіння належало дарителю на підставі Договору дарування, посвідченого Четвертою миколаївською державною нотаріальною конторою 29.07.1989 року за реєстровим № 1250, зареєстрованим в КП ММБТІ 08.08.1989 року за № 191. Згідно реєстраційного напису реєстратор КП ММБТІ від 26 квітня 1991 року, речові права на 7/10 частини вказаного домоволодіння були зареєстровані за позивачем. Як вбачається з Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 167118172 від 20.05.2019 року, державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації на підставі Витягу з рішення виконавчого комітету ММР від 12.04.2019 року № 278 було прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46925198 від 20.05.2019 року, на підставі якого за позивачем було зареєстровано право власності на 1/1 частку вказаного вище домоволодіння. На замовлення позивача КП ММБТІ було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . КП ММБТІ своїм листом від 23.04.2019 року за № 2-1922 повідомив позивача, що згідно рішення виконавчого комітету ММР від 12.04.2019 року № 278 частині житлового будинку літ. А (житловою площею 33,6 кв.м., загальною площею 57,7 кв.м.), а також деяким господарським та побутовим будівлям (літня кухня літ. Х, вольєр літ. Ч., сарай літ. М, душ літ. Ш, № 8, ІІ) було надано нову адресу по [ADDRESS] . З Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 124103618 від 16.05.2018 року вбачається, що на належне позивачу домоволодіння в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11.07.2006 року Четвертою миколаївською державною нотаріальною конторою за № 3443856 було зареєстровано обтяження заборона. Підставою обтяження значиться лист б/н від 15.02.1968 року Чорноморського суднобудівного заводу. Суб`єктом обтяження (власником) значиться [PERSON] , архівний номер 94445NIKDLAEV4, архівна дата виникнення 28.02.1968 року № реєстру 9965-65, внутр. № 7201413С22EF482В3736. На звернення позивача Четверта миколаївська державна нотаріальна контора листом від 29.05.2019 року № 599/02-17 повідомила його, що надати будь-які відомості щодо накладання заборони на майно неможливо, оскільки: - усі матеріали, щодо накладання та заборони щодо відчуження об`єктів нерухомого майна по 2000 рік включно зберігались в нотаріальній конторі протягом трьох років, після вказаного терміну вони підлягали знищенню; - згідно паперових носіїв державної нотаріальної контори (реєстр реєстрації заборон та алфавіт до реєстру заборон за 1967-2008 роки) заборона відчуження нерухомого майна належного позивачу не накладалась. У відповідності до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 Цивільного кодексу України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити в своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи викладене, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, підстави для обтяження на даний час відсутні, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та необхідність скасування обтяження на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] у вигляді заборони на нерухоме майно. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Разом з тим, позивачем не надано доказів в підтвердження того, що йому було відмовлено у виключенні спірного житлового будинку з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено наявності порушених прав в цій частині заявлених вимог. Крім того, скасування обтяження заборони на нерухоме майно, є відповідною правовою підставою для виключення його з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та додаткового застереження не потребу. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial