Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що їй на праві власності згідно з договором дарування від 19 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], належить житловий будинок № 32 по вул.Спортивній у с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області. В цьому будинку зареєстровані мати позивача [PERSON] та батько [PERSON]. В серпні 2015 року [PERSON] посварився з [PERSON] та, зібравши усі свої речі, перейшов жити до доньки [PERSON] за адресою: с.Баловне, вул.Миру, 116 «А», де і проживає по теперішній час. В грудні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Новоодеського районного суду Миколаївської області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], та рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2016 року шлюб розірвано. Позивач вважає, що відповідач без поважних причин більше року не користується житлом у житловому будинку № 32 по вул.Спортивній у с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області, бо має постійне житло у будинку № 116 «А» по вул. Миру у с.Баловне, Новоодеського району Миколаївської області і тому згідно ст.405 ЦК України втратив право на користування житлом у житловому будинку № 32 по вул. Спортивній у с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право проживання в зазначеному вище житловому будинку. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що позивач [PERSON] є донькою відповідача. Будинок, в якому зареєстрований відповідач, саме він подарував своїй дочці. Відповідач зареєстрований на проживав в вищезазначеному будинку на правах члена сім'ї наймача (власника), оскільки був (і є) батьком [PERSON] З будинку він виїхав у звязку з тим, що не міг там проживати, так як його виганяла його дружина [PERSON] Коли він в 2015 році приїхав додому після лікування в лікарні, то його вигнали з дому, а тому він зараз проживає у своєї другої доньки за іншою адресою. У звязку з цим представник відповідача просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником житлового будинку № 32 по вул.Спортивній в с.Баловне Новоодеського району Миколаївської області, який їй був подарований [PERSON] 19.07.2013 року, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 19.07.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.07.2013 року. Статтею 317 ЦК України, встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до правил, передбачених ст.ст.71,72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають в ньому без поважних причин понад шість місяців. За ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання відбувається, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщення. Згідно заочного рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.02.2016 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] встановлено, що з серпня 2015 року [PERSON] почав проживати окремо, забравши всі свої речі. Окрім позивача та членів його сімї, зареєстрований і відповідач по справі, але за вказаною адресою відповідач не проживає в звязку з переселенням до іншого місця проживання. Також, даний факт підтверджується і довідкою Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» за вих. № 06-16-224 від 13.02.2017 року про те, що пенсія [PERSON] з вересня 2015 року по теперішній час виплачувалась через відділення поштового звязку Баловне уповноваженій особі [PERSON] (довіреність № 30 від 26.08.2015 року та № 32 від 19.08.2016 року). Пенсію у 2014 році виплачували [PERSON] за адресою вулиця Спортивна, 32 село Баловне Новоодеського району Миколаївської області. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що дійсно відповідач вже тривалий час не проживає в будинку позивача, але причини його відсутності їм невідомі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що поскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації більше року без поважних причин, тому, на підставі вимог ст.ст. 71,72 ЖК України, ч.2 ст. 405 ЦК України, його слід вважати таким, що втратив право на користування зазначеним вище будинком. Судом в судовому засіданні не встановлено та не знайшло своє підтвердження твердження представника відповідача про неможливість спільного проживання в одному будинку позивача та відповідача. Крім того не знайшло своє підтвердження твердження представника відповідача щодо поважності причин, з яких відповідач виїхав із будинку до іншого місця проживання. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 551,2 гривень судового збору.

Outcome: approved