Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

04.06.2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Запорізької міської ради в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] та житлового будинку №33 по вул.Попруги в м.Верховцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (з надворними спорудами) в порядку спадкування за законом після померлого батька - [PERSON] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона є донькою [PERSON] і єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті. Дружина спадкодавця мати позивачки [PERSON] померла 31 серпня 2014 року. Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса позивачка можливості не має, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вищевказані обєкти нерухомого майна. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Ухвалою судді від 05.06.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 02.07.2018 року. Ухвалою суду від 06.09. 2018 року справу було призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивачка та її представник у судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Запорізької міської ради, просить ухвалити рішення у відповідності до вимог законодавства. Представник третьої особи Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, через канцелярію, за підписом завідуючої Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, надано заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Судом встановлено, що 17серпня 2017 року помер [PERSON]. \~ \~ \~ \~Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Запоріжжі, актовий запис 494 від 18.08.2017р. (а.с. 8). Позивачка є донькою [PERSON], що підтверджуєтьсяїї свідоцтвом про народження, де в графі «батько» зазначений [PERSON], а також свідоцтвамипро укладання шлюбу: від 19 квітня 1997 року, відповідно до якого позивачка змінила прізвище з «Боженко» на «Вовк» та від 17 березня 2017 року, на підставі якого вона змінила прізвище з «Вовк» на «Есперова» (а.с.12). \~ \~ \~ \~Дружина спадкодавця [PERSON] померла 31 серпня 2014 року, що також підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 вересня 2014 року (а.с.10). \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] (Задніпровська) у м. Запоріжжі та на житлового будинку №33 по вул. Попруги в м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області з надвірними будівлями та спорудами. \~ \~ \~ \~Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради від 11.12.2006 року. \~ \~ \~ \~Належність квартири [PERSON] та відсутність обтяжень на ній також підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Житловий будинок з надвірними спорудами належить [PERSON] на підставі Договору довічного утримання від 21.08.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № 1933, укладений між [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~[PERSON] помер 07 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.21). Належність будинку та надвірних будівель і споруд [PERSON] та відсутність обтяжень на ній, в тому числі заборони на відчуження, накладеної при посвідчені договору довічного утримання, також підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно . Із матеріалів спадкової справи, які були витребувані судом із Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа і єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивачка [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно . \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у звязку з наступним: Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину, є його донька [PERSON]. Як розяснив Пленум ВСУ у пункті 23 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, що підтверджується відповідною постановою. Згідно п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку [PERSON] є власником майна, заявленого у позові, оскільки спадщина належить спадкоємцю, який її прийняв, з моменту відкриття (ч.5 ст.1268 ЦК України). Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законним та обґрунтованими, і, враховуючи фактичні обставини справи, визнання права власності в порядку спадкування є належним способом захисту прав позивача.

Outcome: approved