overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

03.12.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 16.08.2003 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Від шлюбу мають синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припинені з 2014 року. При таких обставинах, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач позов підтримала та пояснила, що спільне проживання з відповідачем припинено з серпня 2014 року. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, через що постійно виникають сварки в родині. Просить суд розірвати шлюб, оскільки їх сім'я розпалася та відновлена бути не може. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак заперечив проти пояснень позивача, що він зловживає алкогольними напоями. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що містяться у справі, враховуючи факт того, що сторони не проживають з серпня 2014 року, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.08.2003 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2003 року, видане Ков'язькою селищною радою Валківського районуХарківської області, актовий запис № 10.( а.с. 4) Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать відповідно свідоцтва про народження серій [NUMBER], [NUMBER], Ков'язькою селищною радою Валківського районуХарківської області, актові записи №№ 01, 02.(а.с.5,6) Як вбачається з пояснень позивача подальше їх сумісне подружнє життя з відповідачем не можливе та суперечить їх інтересам, оскільки сторони тривалий час мешкають окремо, тому не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і шлюб має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

03.12.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення аліментів на дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і суду показала, що вона є опікуном над своїми неповнолітніми племінниками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні, мешкають з нею. Відповідачі грошову допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надають. Однак мають таку можливість, оскільки є працездатними. Інших осіб на утриманні не мають. Просить стягнути з відповідачів на її користь, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки їх заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Відповідачі у судове засідання не з'явилися з невідомої причини, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач в судовому засіданні проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, і з відповідачів на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей з кожного в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

03.12.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 07 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракінського РУЮ Луганської області. Від шлюбу мають малолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі - в розмірі 1000 грн. до досягнення ними повноліття та витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розрахунок аліментів у твердій грошовій сумі. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають малолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON] , [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

03.12.2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 13.07.2013 року вона зареєстрував шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них постійно виникали сварки , непорозуміння , вони втратили повагу один до одного , внаслідок чого шлюбні відносини між ними припинені і вони з серпня 2013 р. проживають окремо. Посилаючись на те , що примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов , позивачка просила суд розірвати їх шлюб та відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала , заявивши , що вона фактично з відповідачем проживала після укладення шлюбу протягом одного місяця. В даний час відповідач має намір укласти шлюб з іншою жінкою. Тому примирення між ними неможливе ні за яких умов. Позивачка в судове засідання не з»явилась , надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився . Про день і час розгляду справи був повідомлений за його місцезнаходженням в ОСІ - 21. Клопотання про особисту участь у розгляді справи від відповідача до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають у шлюбі з 13.07.2013 року, який був зареєстрований у відділі ДРАЦСу реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області ( актовий запис № 47). Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] Судом також встановлено , що в сім»ї склались ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають з серпня 2013 р. Відповідач має намір укласти шлюб з іншою жінкою. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа , яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

03.12.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 27 жовтня 2007 року, сторони між собою уклали шлюб, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, про що зроблений актовий запис за № 05 Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося В останній рік між сторонами постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя, фактично сторони мешкають окремо. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач подав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : - свідоцтво про шлюб ( а.с.5) - свідоцтво про народження ( а.с.6-7) - довідка про склад сім'ї позивачки ( а.с. 8) - паспорта сторін ( а.с. 9 -10) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

03.12.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач являється батьком дитини, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. А тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти. 16.12.2014 року позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність та просить зменшити позовні вимоги, зокрема, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 420 грн., щомісячно. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, погодився сплачувати по 420 грн. щомісячно. Суд, дослідивши письмові докази у справі, давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 2-1778/2010 від 25.08.2010 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Дитина перебуває на утриманні матері, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 6). В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач являється батьком дитини, на утримання дитини допомогу не надає, та те, що відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі по 420 грн. щомісячно, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

03.12.2014 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: визнати з нею право особистої приватної власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]; скасувати арешт, накладений на квартиру [ADDRESS], ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.03.2014 р. Ухвалою суду від 25.03.2015 р., позовну вимогу [PERSON] в частині скасування арешту, накладений на квартиру [ADDRESS], ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.03.2014 р., залишено без розгляду. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі з 03 червня 1994 року. З 1998 р. вона є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням КП «Харківське міське БТІ» за реєстровим № 57577 від 14.10.1998 р. Але пай за вказану квартиру нею повністю виплачено 23.01.1992 р., що підтверджується довідкою ЖСК «Флора» від 11.09.1998 р. Тобто вона стала власницею квартири за два роки до укладення шлюбу з відповідачем [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, порядок прийняття і наслідки ухвалення заочного рішення представнику позивача відмові та зрозумілі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явились, про час, день та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач [PERSON] з 03 червня 1994 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 10.02.1998 р., актовий запис № 368 (а.с.7). Позивач є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним посвідченням КП «Харківське міське БТІ» за реєстровим № 57577 від 14.10.1998 р., яке видане на підставі довідки ЖЕК № 2 від 11.09.1998 р. № 1048 (а.с.5-6). Згідно до довідки ЖСК «Флора-11» від 11.09.1998 р. № 1048 повна вартість зазначеної квартири на користь ЖСК була сплачена [PERSON] 23.01.1992 р., тобто до реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] (а.с.6). Таким чином, позивач здійснила повний розрахунок за квартиру за два роки до укладення шлюбу з [PERSON] за власні кошти. Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належать їй, йому особисто. Згідно до ч.1 ст. 73 СК України, за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Виходячи з вище зазначеного, спірна квартира є особистою власністю позивачки. Таким чином, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

03.12.2014р. позивачка [PERSON] подала до суду позовну заяву з вимогою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, та 1/6 частки на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого народила двох дітей - доньку [PERSON], [INFO]., та доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивачка внаслідок агресивної поведінки відповідача проживає від нього окремо, діти перебувають на її утриманні, просить стягнути аліменти на утримання дітей та матері. Представник позивачки адвокат Аворник Л.В. в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення по суті позовних вимог, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх істотних обставин, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на отримання від чоловіка - батька дитини, аліментів до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дітей підлягають частковому задоволенню в розмірі 1/4 частки усіх доходів відповідача. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку, з урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частки усіх доходів відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

03.12.2014 р. Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 17276, 02 грн., та судових витрат. В обґрунтування вказує, що згідно умов кредитного договору від 21.03.2011 р. /далі Договір/ Банк надав [PERSON] кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у розмірі 15000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань по кредитному договору, відповідач станом на 15.10.2014 року має заборгованість в розмірі 17276, 02 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 15009,24 грн. та 1653,36 грн. заборгованості за комісією в сумі 614,32 грн. Вказану заборгованість просить стягнути відповідно до ст.ст.526, 611 ЦК України, як і сплачені при поданні позову судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Духота І.В. просить розглядати справу в свою відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються ст. ст. 526, 611 ЦК України, згідно норм яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Право Банку на стягнення заборгованості по договору в сумі 17276, 02 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 15009,24 грн. та 1653,36 грн. заборгованості за комісією в сумі 614,32 грн., підтверджується наданими позивачем доказами. Підлягають також стягненню з відповідача судові витрати сплачені Банком при зверненні до суду - судовий збір в сумі 243,60 грн. згідно платіжного доручення відповідно до ст.ст.79, 81, 88 ЦПК України На підставі ст.ст. 526, 611, 1050 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

03.12.2015 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 03.07.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені з 08.02.2015 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої на позові наполягає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дружина виїхала до Росії, приїздила, щоб подати заяву про розірвання шлюбу, а також направила заяву про розгляд справи без неї. Він проживає з сином та з батьками позивача на їх прохання, щоб вони мали можливість з ним спілкуватись, а син відвідувати дитячий садок в м.Бориспіль. Він вважає збереження сім'ї та примирення з дружиною неможливими. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 03 червня 2011 року у Лівобережному відділу реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблений актовий запис № 642 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с.7), який згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 08.12.2015 року проживає з батьком, відповідачем у справі. Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved