Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

03 квітня 2018 року [PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. [PERSON] обґрунтовано тим, що 07 листопада 2009 року між позивачем [PERSON] (дошлюбне прізвище Скороход) та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, від якого в них 19 травня 2012 року народився син [PERSON]. Рішенням Любешівського районного суду від 17 листопада 2015 року шлюб між ними розірвано. Вказала, що дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги зменшила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття. Просить розгляд справи проводити без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач визнає позов повністю, суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони по справі 07 листопада 2009 року зареєстрували шлюб, який рішенням Любешівського районного суду від 17 листопада 2015 року було розірвано. Від даного шлюбу в них 19 травня 2012 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 156020 від 28.05.2012 року, і який перебуває на утриманні позивача. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, привязкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, беручи до уваги те, що він погоджується із запропонованою сумою аліментів, суд, дотримуючись меж позовних вимог, визначає аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісяця, до досягнення ним повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved