Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

03 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У позовній заяві покликається на ту обставину, що 20 квітня 2019 року відповідач у справі [PERSON] , перебуваючи на території подвір`я будинку [ADDRESS] , з метою залякування та маючи умисел викликати у позивача по справі побоювання за своє життя, тримаючи у руках предмет, зовні ідентичний пістолету «Макарова», направивши в сторону позивача, погрожував вбивством, тобто виразив зовні намір позбавити його життя, чим викликав в позивача [PERSON] сприйняття даних дій як реальної загрози своєму життю. Вина відповідача у вчинені вищезазначених неправомірних дій щодо позивача встановлена вироком Володимир-Волинського міського суду від 11 грудня 2019 року у справі № 154/1844/19, яким [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік. Під час розгляду вищезазначеного кримінального правопорушення цивільний позов потерпілим не заявлявся. Кримінальним правопорушенням позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 2652,80 грн. та моральну шкоду, яка ним оцінюється у 15000 грн. Розмір завданих матеріальних збитків обґрунтовує тим, що кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст. 129 КК України відносно [PERSON] було предметом розгляду Володимир-Волинським міським судом у справі № 154/1844/19, у якому він, як потерпілий, прийняв участь у восьми судових засіданнях у справі. Оскільки він навчається та проживає у м.Рівне, то для участі в судових засіданнях він витрачав кошти на проїзд автобусом загального сполучення від м.Рівне до м. Володимир-Волинський та в зворотньому напрямку. Відповідно до довідки Володимир-Волинської автостанції вартість проїзду від м. Рівне до м.Володимир-Волинський становить 165 грн. 80 коп. в одну сторону, а тому витрати на проїзд, пов`язані із участю позивача в кримінальному проваджені, у вчиненні якого відповідач визнаний винуватим, становлять 165,80x2x8= 2652,80 грн. Вказані витрати позивача спричинені неправомірними діями [PERSON] , перебувають у безпосередньому зв`язку із неправомірними діями відповідача, а тому є матеріальною шкодою, завданою позивачу та такою, що підлягає відшкодуванню. Окрім цього, неправомірні дії відповідача, а саме погрози вбивством із застосуванням пістолета, які були сприйняті позивачем як реальна загроза життю та здоров`ю, викликали неабиякі моральні страждання у позивача, мали наслідком нервовий стрес. Реальними погрозами вбити позивача відповідач порушив нормальний спосіб життя, викликав страх та побоювання за своє життя та здоров`я, образу за неправомірне та зухвале приниження своїх прав . Після отримання зухвалих погроз довгий час мали місце головні болі та безсоння позивача, для відновлення свого душевного стану позивач був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав, для відновлення свого здоров`я. Він має побоювання щодо повторних нападів з боку відповідача та продовжує морально страждати. Враховуючи вищевикладені обставини, завдана неправомірними діями відповідача моральна шкода оцінюється позивачем у розмірі 15 000 гривень Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2652,80 грн. матеріальної шкоди , 15000,00 грн. моральної шкоди, а також понесені судові витрати у справі в розмірі 3 840,80 грн. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 лютого 2020 року позовну заяву прийнято та відкрито провадження. 10 березня 2020 року відповідач [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву, заперечивши позовні вимоги та судові витрати. Просить відмовити в задоволенні позову. 12 травня 2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив. У той же день ухвалою суду було закінчено підготовче провадження у справі. У судове засідання сторони не з`явились, направили своїх представників. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні за безпідставністю та недоведеністю вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Володимир-Волинського міського суду від 11 грудня 2019 року у справі № 154/1844/19, яким [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік. Вироком встановлено вчинення кримінального правопорушення [PERSON] за наступних обставин: 20 квітня 2019 року, близько 10 год. 20 хв. [PERSON] , перебуваючи на території подвір`я будинку [ADDRESS] , з метою залякування та маючи умисел викликати у потерпілого [PERSON] побоювання за своє життя, тримаючи у руках, демонстрував пневматичний пістолет, типу «Пістолет Макарова», направивши його в сторону потерпілого, чим погрожував вбивством, тобто виразив зовні намір позбавити його життя, чим викликав у потерпілого [PERSON] сприйняття даних дій, як реальної загрози своєму життю. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Щодо стягнення моральної шкоди, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п.17-1 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» потерпілий, тобто особа, якій заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконних дій, має право пред`явити позов про її відшкодування. Пунктом 3 цієї ж постанови встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Окрім цього, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди« (зі змінами та доповненнями) було роз`яснено, що заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб в розмірі відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких він зазнав, характер немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), враховуючи тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також його молодий вік, приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди ґрунтуються на законі та підтверджуються належними та допустимими доказами по справі та повинні бути стягнуті з відповідача. З огляду на тривалість вказаних страждань, а також тієї обставини, що неправомірні дії відповідача, а саме погрози вбивством із застосуванням пістолета, які були сприйняті позивачем як реальна загроза життю та здоров`ю, викликали неабиякі моральні страждання у позивача, мали наслідком нервовий стрес. Реальними погрозами вбити позивача відповідач порушив нормальний спосіб життя, викликав страх та побоювання за своє життя та здоров`я, образу за неправомірне та зухвале приниження своїх прав, позивач має побоювання щодо повторних нападів з боку відповідача та продовжує морально страждати, оскільки відповідач є сусідом батьків позивача, з яким у нього також неприязні стосунки, тому суд визнає заявлений розмір моральної шкоди справедливою та достатньою сатисфакцією, у зв`язку з чим, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача завданих йому збитків, оскільки він, як потерпілий, взяв участь у восьми судових засіданнях у справі, так як навчається та проживає у м.Рівне, то для участі в судових засіданнях він витрачав кошти на проїзд автобусом загального сполучення від м.Рівне до м. Володимир-Волинський та в зворотному напрямку. Відповідно до довідки Володимир-Волинської автостанції вартість проїзду від м. Рівне до м.Володимир-Волинський становить 165 грн. 80 коп. в одну сторону, а тому витрати на проїзд, пов`язані із участю позивача в кримінальному проваджені, у вчиненні якого відповідач визнаний винуватим, становлять 165,80x2x8=2652,80 грн., оскільки на їх підтвердження суду не надано проїзних квитків, які би підтверджували обставини, вказані позивачем. У відповідності до вимог ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди відноситься до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає, що в цій частині необхідно відмовити за необґрунтованістю позовних вимог. Понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідача відповідно до задоволених позовних вимог, при цьому стягує також половину понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Outcome: partial