Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

02.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з навчанням, посилаючись на те, що її мати, [PERSON], і батько - [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 20.03.2003 року. Позивач народилася [INFO] у зазначеному шлюбі та тепер постійно мешкає з матір'ю. На її утримання відповідач сплачував аліменти за рішенням суду до виповнення позивачем повноліття, тобто до [INFO]. [PERSON] на теперішній час навчається та є студенткою денної форми навчання економічного факультету Державного вищого навчального закладу «Запорізького національного університету». Враховуючи, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 700 гривень, щомісячно до досягнення нею 23 років. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Відповідач позов визнав, але зазначив, що вважає за доцільне з нього стягувати 14 частину від усіх видів його доходів. Суду пояснив, що працює слюсарем з огляду та ремонту локомотивів у ВСП «Локомотивне депо Пологи» ДП «Придніпровська залізниця» та має можливість надавати матеріальну допомогу донці. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 25.06.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с.5). [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського районного управління юстиції (а.с.6). Після виповнення [PERSON] повноліття, відповідач матеріально останній та позивачу не допомагає. [PERSON] знаходиться на утриманні матері та навчається на 2 курсі денного відділення фізичного факультету Державного вищого навчального закладу «Запорізького національного університету» (а.с. 5). Довідкою № 331 від 04.12.2014 року ВСП «Локомотивне депо Пологи» ДП «Придніпровська залізниця» встановлено, що загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.06.2014 року по 01.11.2014 року становить 28 777,82 гривень. Відповіддю Головного управління ДФС у Запорізькій області № 1498/10/08-01-11-01-08 від 27.11.2014 року підтверджено, що [PERSON] працює на ВСП «Локомотивне депо Пологи» ДП «Придніпровська залізниця» і отримує доходи зазначені в довідці № 331 від 04.12.2014 року. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Стаття 199 Сімейного кодексу України зазначає, що у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд встановив, що [PERSON] на цей час виповнилося 18 років, вона продовжує навчатися, знаходиться на утриманні у позивача та потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує щомісячну заробітну плату, тому взмозі надавати допомогу. Приймаючи до уваги інтереси [PERSON], стан здоров'я і матеріальне становище відповідача та позивача, враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», суд вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої [PERSON], що підлягає стягненню з [PERSON] повинен щомісячно складати 700 гривень, починаючи з 02.10.2014 року до досягнення [PERSON] 23 років. На підставі викладеного і

Outcome: approved