Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

04.09.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 2001 року вона проживала зі [PERSON], та [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Батьком дитини був записаний відповідач. З 2003 року позивач та відповідач перестали проживати разом, з тих пір [PERSON] не приймає та не бажає приймати участі у житті та вихованні доньки, не відвідує дитину, не піклується про її навчання, не забезпечує необхідним медичним оглядом та лікуванням дитини, не цікавиться станом її здоров'я, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Протягом одинадцяти років позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини. Жодного разу за ці роки відповідач не виявив бажання поспілкуватися з дитиною або допомогти позивачу у вирішенні побутових питань, тобто [PERSON] є повністю байдужим до своєї дитини. Позивач вважає, що [PERSON] порушує свої обов'язки щодо виховання і утримання дитини, закріплені ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Від органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, який є третьою особою у справі, на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, третя особа не заперечувала проти заявлених позовних вимог. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заявлених вимог, вважав за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управління юстиції 28.05.2002 року, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 7) Відповідно до довідки від 01.09.2014 року № 135, виданої ЗОШ І-ІІІ ступенів № 12 м. Слов'янська, батько учениці 7-Б класу [PERSON] не приймає участі у вихованні доньки. (а. с. 5) Згідно з довідкою від 01.09.2014 року, виданою виконавчим комітетом Слов'янської міської ради, позивач разом з донькою мешкають окремо від відповідача по [ADDRESS]. (а. с. 6) У відповідності до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради від 08.10.2014 року № 29/01-816, [PERSON] вихованням та утриманням своєї доньки [PERSON] не займається, батьківських обов'язків відносно дитини не виконує, долею дитини не цікавиться. [PERSON] нотаріально відмовився від утримання та виховання своєї доньки. З огляду на вищенаведене орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а. с. 27) Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої доньки [PERSON], її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на їх фізичний та психічний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, що суд розцінює як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. Окрім того, відповідач добровільно подав заяву, засвідчену у нотаріуса, з якої вбачається, що він відмовляється від виховання та утримання своєї доньки [PERSON]. На підставі наданих сторонами доказів суд вважає, що позовні вимоги по позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками і, виходячи з інтересів дитини та конкретних обставин справи, немає можливості попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своєї доньки, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 150, 155, 164, 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 82, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved