Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

03 липня 2015 року на розгляд до суду надійшла позовна заява [PERSON] до виконавчого комітету Словянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті матері. Здійснювати представництво своїх інтересів у суді [PERSON] уповноважив по довіреності [PERSON] Представник [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі договору від 01 липня 2015 року, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та подав через канцелярію суду письмову заяву від 02 вересня 2015 року з клопотанням про проведення розгляду цієї справи за його відсутності.( а.с.85). У позовній заяві зазначено про те, що 20 грудня 2014 року померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна- квартири №50 у будинку№ 45 по вулиця Леніна у місті Словянську. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на спадщину і ним у визначений законом строк було подано відповідну письмову заяву про прийняття спадщини. Позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальному порядку відповідне свідоцтво про право на спадщину з причини того, що спадкодавцем при житті було втрачено оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Отримати копію такого документа неможливо, бо для цього необхідне безпосереднє звернення власника майна, який при житті це не встиг зробити. (відмова нотаріусу [PERSON] від 16 липня 2015 року.) Посилаючись на положення статті 392 ЦК України позивач просив суд визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно після смерті матері [PERSON] у порядку спадкування за законом. Представник відповідача - виконавчого комітету Словянської міської ради , який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибув. До суду подано заяви в.о. міського голови, секретаря міської ради [PERSON], згідно яких викладено клопотання про винесення рішення на розсуд суду, на підставі наявних матеріалів по справі та про проведення розгляду справи у відсутність представника відповідача.(а.с.42,70) Враховуючи наявність про це відповідних письмових клопотань, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті у відсутність позивача та представника відповідача. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло, яке було 01 червня 1993 року видано виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Словянська, [PERSON] на праві власності належить квартира № 50, яка розташована у будинку № 45 по вулиці Леніна у місті Словянську. ( а.с. 38, 72,81,83). Зазначені дані підтверджені довідками комунального підприємства « Бюро технічної інвентаризації» м. Словянська, про що свідчать відомості на а.с. 71,82. [PERSON] померла 20 грудня 2014 року у віці 85 років, про що Червонооскільською сільською радою Ізюмського району Харківської області 22 грудня 2014 року було складено відповідний актовий запис за № 79. ( а.с.15,48). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Відповідно до положень статті 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом на цю спадщину є син спадкодавця-позивач [PERSON], який у строки, визначені положеннями статті 1270 ЦК України, звернувся до органів нотаріату з питання прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом, про що свідчать: письмова інформація приватного нотаріусу Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] ( а.с.43) та копія матеріалів спадкової справи №32/2015,заведеної по цій заяві.( а.с. 17,44-61). Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті [PERSON] судом не було встановлено. Як убачається із письмової відповіді представнику позивача [PERSON], приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] червня 2015 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відносно вищевказаної квартири, з причини того, що спадкоємцем не було надано оригінал правовстановлюючого документа на це нерухоме майно, та останньому було розяснено його право звернення до суду з питань оформлення цієї спадщини.( а.с.6). Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі та надані сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] За життя спадкодавець [PERSON] набула у встановленому на той час порядку право власності на це нерухоме майно тому підлягають задоволенню заявлені ним позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на квартиру № 50, розташовану у будинку №45 по вулиці Леніна у місті Словянську,загальною площею 42,3 кв.м, жилою площею 27,8 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 20 грудня 2014 року. Позивач та його представник не вимагали компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду.

Outcome: approved