Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

02 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим будинком, що належить громадянину на праві приватної власності. В обґрунтування вимог зазначив,що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом що підтверджується також Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацю прав та їх обтяжень. Відповідач по справі є його сином, який з 2015 року у вказаному будинку не проживає, особистого майна в будинку немає, проживає на протязі останніх 5 років. Реєстрація відповідача в будинку створює для нього як для власника перешкоди, адже він змушений нести витрати з оплати комунальних послуг з урахуванням зареєстрованого в квартирі відповідача та розпорядитись нею. Тому просить усунути перешкоди у користуванні майном , яке належить позивачу на праві приватної власності визнавши тим самим [PERSON] таким , що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 06.11.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Постернак М.І. до суду не з`явився, представник надав заяву про розгляд справи в його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, пояснень та клопотань не надіслав, представник третьої особи від Зіньківської міської ради Полтавської області в судове засідання надав заяву в якій прохав розглядати справу за його відсутності , не заперечують проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень , виданого приватним нотаріусом Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області 03 грудня 2015 року, вбачається, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 грудня 2015 року (а.с.7-8). З довідки, виданої Зіньківською міською радою від 01 жовтня 2020 року вбачається, що в будинку [ADDRESS] окрім власника [PERSON] зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - внук(а.с.10). Згідно акту депутата Зіньківської міської ради Кравченка Ф.І. , відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає на протязі 5 років (а.с.13). Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно з вимогамист.150 ЖК України, ст.383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірного будинку понад 5 років, чим створює позивачу перешкоди в користування ним. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , а відповідач, будучи зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживаючи у ньому, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved