Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

02 січня 2018 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. Між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори: №500270425 від 19.04.2012 року на суму 22\~160 грн. та № 500257341 від 24.02.2012 року на суму 19\~000 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 500270425 від 19.04.2012 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, включаючи заборгованість за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами. Згідно додатку до договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №500270425 від 19.04.2012 року у сумі 53\~552, 38 грн., з яких 18\~551, 46 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 15\~800, 92 заборгованість за процентами та комісією; 19\~200 грн. заборгованість за пенею, штрафом та неустойкою, та за кредитним договором № 500257341 від 24.02.2012 року на суму 16\~438, 82 грн., з яких 2\~257, 86 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 730, 96 заборгованість за процентами та комісією; 13\~450 грн. заборгованість за пенею, штрафом та неустойкою. Відповідачу направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за адресою зазначеною в позовній заяві. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № 500270425 від 19.04.2012 року у розмірі 53\~552, 38 грн., суму боргу за кредитним договором № 500257341 від 24.02.2012 року у розмірі 16\~438, 82 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 23 січня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 06 лютого 2018 року. За клопотання відповідача про перенесення судового засідання, підготовче засідання по справі відкладено на 20 лютого 2018 року. У підготовчому засідання 20 лютого 2018 року представником відповідача було заявлено клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою особистої участі у справі відповідача. Підготовче засідання відкладено на 05 березня 2018 року. 20 лютого 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому вказано, що відповідачем були укладені кредитні договори від 24 лютого 2012 року та 19 квітня 2012 року, за якими він здійснював виконання зобовязань. У 2013 році через погіршення стану здоровя він не міг виконувати зобовязання. Після лікування намагався зясувати суму заборгованості та рахунки, на які необхідно сплачувати кредит, проте банком було повідомлено, що останній передав право вимоги інший особі, про що його буде повідомлено додатково, однак ніяких повідомлень ним отримано не було. Окрім цього вважає, що позов предявлено за межами строків позовної давності, оскільки за умовами договору сторони визначили як строк дії договору так і строк виконання зобовязань із щомісячним погашенням кредитів, тому позовна давність повинна застосовуватися з моменту порушення кожного щомісячного платежу. Вказує, що строк позовної давності за кредитним договором від 24 лютого 2012 року сплив 27 лютого 2012 року, тому в цій частині необхідно відмовити, а строк позовної давності за кредитним договором від 19 квітня 2012 року щодо стягнення пені, штрафу, неустойки сплив 20 квітня 2016 року, тому у стягнення заборгованості в цій частині також необхідно відмовити. 27 лютого 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив. В якій зазначено, що не отримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляє обовязку погашення заборгованості первісному кредитору та не звільняє від обовязку погашення заборгованості взагалі. Окрім цього початок перебігу позовної давності починається з моменту укладення договору факторингу про відступлення права вимоги, оскільки саме з цього часу позивач дізнався про порушення свого права з боку відповідача. Позов просить задовольнити у повному обсязі. 13 березня 2018 року представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що заміна сторони у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, тому просить у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 лютого 2012 року відмовити повністю, а за кредитним договором від 19 квітня 2012 року в частині стягнення штрафу, неустойки, пені. У підготовчі та судові засідання представник позивача не прибув, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином не зявився, до суду направив свого представника. У підготовче засідання призначене на 06 лютого 2018 року представник не прибула, у наступних підготовчих засіданнях 20 лютого 2018 року, 05 березня 2018 року, 13 березня 2018 року, 20 березня 2018 року зявилася, надала пояснення. У судове засідання 29 березня 2018 року не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та письмову промову до судових дебатів. Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України,\~кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.\~ \~ Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має\~право в порядку,\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.02.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Альфа Банк» із анкетою-заявою з оформлення платіжної картки в рамках обслуговування пакету «Кредит готівкою», заявою на відкриття поточного рахунку та анкетою-заявою на отримання кредиту по продукту «Свій кредит». На виконання заяв, між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500257341 від 24.02.2012 року. За умовами кредитного договору № 500257341 від 24 лютого 2012 року сума кредиту складає 19\~000 грн. (п. 2.1.); з процентною ставкою за користування кредитом 25 % річних (п. 2.2.); датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісії за послуги є 27.02.2013 року (п. 2.3.); кредит надається позичальнику для власних потреб, шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок, що відкритий позичальником в ПАТ «Альфа Банку» (п. 2.4.); платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в термін, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та є його невідємною частиною (п.2.6.); комісійна винагорода банку за послуги «Альфа Сервіс» становить 330 грн. за кожний місяць користування кредитом по дату остаточного повернення кредити (п. 2.8); позичальник зобовязується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, сплатити банку штраф у розмірі, якщо сума кредиту до 19\~999, 00 грн. 150, 00 грн. за перший прострочений платіж, та 350 грн. за кожний наступний прострочений платіж (п. 4). Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості кредиту (Додаток № 1 до кредитного договору № 500257341 від 24 лютого 2012 року) сторони визначили порядок повернення кредиту із щомісячним поверненням заборгованості та конкретними сумами та датами погашення кредиту. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 500257341 від 24 лютого 2012 року, станом на 10.10.2016 року сума заборгованості складає 16\~438, 82 грн., з яких 2\~257, 86 грн. заборгованість за кредитом; 70, 96 грн. за відсотками; 660, 00 грн. по комісії; 13\~450,00 грн. по штрафам, 0, 00 по пені. 19 квітня 2012 року [PERSON] знову звернувся до ПАТ «Альфа Банк» із анкетою-заявою з оформлення платіжної картки в рамках обслуговування пакету «Кредит готівкою», в якій своїм підписом підтвердив згоду з умовами договору, діючими тарифами та зобовязання з виконання останніх, надав заяву на відкриття поточного рахунку в ПАТ «Альфа Банк». На виконання заяв, між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500270425 від 19 квітня 2012 року. За умовами кредитного договору сума кредиту складає 22\~160 грн. (п. 2.1.); з процентною ставкою за користування кредитом 25 % річних (п. 2.2.); датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісії за послуги є 20.04.2015 року (п. 2.3.); кредит надається позичальнику для власних потреб, шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок, що відкритий позичальником в ПАТ «Альфа Банку» (п. 2.4.); платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в термін, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та є його невідємною частиною (п. 2.6.); комісійна винагорода банку за послуги «Альфа Сервіс» 330 грн. за кожний місяць користування кредитом по дату остаточного повернення кредити (п. 2.8); позичальник зобовязується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, сплатити банку штраф у розмірі, якщо сума кредити від 20 0000, 00 грн. до 49 9999, 00 грн. 200, 00 грн. за перший прострочений платі, та 500, 00 грн. за кожний наступний прострочений платіж (п. 4). Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості кредиту (Додаток № 1 до кредитного договору № 500270425 від 19 квітня 2012 року) сторони визначили порядок повернення кредиту із щомісячним поверненням заборгованості та конкретними сумами та датами погашення кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 500270425 від 19.04.2012 року, станом на 10.10.2016 року сума заборгованості складає 53\~552, 38 грн., з яких 18\~551, 46 грн. заборгованість за кредитом; 8\~331, 92 за відсотками; 7\~469, 00 грн. по комісії; 19\~200,00 по штрафам; 0, 00 по пені. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого, фактор зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт зобовязується відступити свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких мається в додатку № 1 до договору. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача, включаючи суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання ких належить ТОВ «Дата [PERSON]». 19 жовтня 2016 року та 24 жовтня 2016 року позивачем на адресу відповідача були направлені повідомлення про відступлення прав грошових вимог із зазначенням станом на 10 жовтня 2016 року суми заборгованості за кредитним договором № 500257341 від 24 лютого 2012 року у розмірі 16\~438, 82 грн, та за кредитним договором № 500270425 від 19 квітня 2012 року у розмірі 53\~552, 38 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. За ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем укладені кредитні договори. Банк зі свого боку виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим договором, надав кредити відповідачу, тоді як відповідач покладені на нього зобовязання не виконав і в установленні договором строки внески на погашення кредитів не вносив. Утворилася заборгованість, яка не погашена до теперішнього часу. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно зі\~ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги Відповідно до\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту. Щодо твердження представника відповідача про неотримання відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги і, як наслідок, неможливості погашення заборгованості за кредитними договорами, то слід зазначити наступне. Згідно з Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15 «за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту взагалі». Щодо застосування строків позовної давності. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як дати остаточних повернень кредитів, які є датами припинення нарахування відсотків та нарахування комісії за послуги «Альфа Сервіс» - за кредитним договором від 24 лютого 2012 року 27 лютого 2013 року, та за кредитним договором від 19 квітня 2012 року 20 квітня 2015 року, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів відповідно до графіків погашення заборгованості. Тобто сторони встановили як строки остаточного повернення кредитів, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів. Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності відповідно починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Слід зазначити, що твердження представника позивача про початок перебігу позовної давності з моменту укладення договору факторингу не відповідає вимогам ст.262 ЦК України, оскільки заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно із умовами кредитних договорів позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інші платежі за договорами щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та графіком платежів. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Вказана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 19 березня 2014 року, справа № 6-20цс14. Враховуючи, що згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором № 500257341 від 24 лютого 2012 року датою остаточного погашення заборгованості зазначено 27 лютого 2013 року, що за розрахунком заборгованості датою останнього повернення боргу є 28 грудня 2012 року, то станом на дату звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості за останнім строк позовної давності сплив. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 500270425 від 19 квітня 2012 року у розмірі 53 552, 38 грн., то за графіком погашення, кінцевою датою сплати заборгованості є 20 квітня 2015 року, останньою датою сплати заборгованості за кредитом згідно розрахунку заборгованості 24 грудня 2012 року, то спеціальна позовна давність до вимог про стягнення пені, штрафу та неустойки у розмірі 19\~200 грн. сплила. У відповідності зі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі у розмірі 785, 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial