Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

04.12.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставу своїх вимог позивачка спирається на те, що їй належить на праві власності 44/100 часток домоволодіння №5 по вул. Будьонного (Сінна) в м. Миколаєві, що підтверджується договором купівлі-продажу № 2-3159 від 03.06.1982 року, свідоцтвом про право власності від 19.01.2005 року та технічним паспортом житлового будинку. За вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] Однак у вказаному домоволодінні відповідач не проживає вже більше трьох років з моменту його реєстрації, що підтверджується актом про не проживання, складеним за участю сусідів та житлового органу. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] належить на праві власності 44/100 часток домоволодіння №5 по вул. Будьонного (Сінна) в м. Миколаєві, що підтверджується договором купівлі-продажу № 2-3159 від 03.06.1982 року, свідоцтвом про право власності від 19.01.2005 року та технічним паспортом житлового будинку. Відповідно до довідки № 848 від 28.11.2017 року виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївдімсервіс» в будинку №5 по вул. Сінна в м. Миколаєві з 01.04.2014 року зареєстрований [PERSON]. Проте до даного будинку відповідач так і не заселився. За вказаною адресою [PERSON] не проживає, витрат по утриманню житлового приміщення не здійснює, належних йому речей в будинку нема, що підтверджується актом про не проживання, складеним ТОВ «Миколаївдімсервіс» в присутності сусідів. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному будинку більше року без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved