overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

02.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], 04.04.2007р.н., що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість, зменшивши розмір позовних вимог просила стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, щомісячно. Позивач просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Дитина має таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

02.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: доньки Поліни, [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що проживали однією сімєю з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 р., від спільного проживання у них народилася дитина, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання доньки Поліни, [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою про склад сім' від 30.11.2015 р. а.с. 6,7,8 що відповідач, будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

02.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу.. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2012 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №317. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з січня 2015 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивачка вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 02.10.2012 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.5. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], а.с.- 6. Шлюбні відносини припинили з січня 2015 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

02.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління», Київського національного університету технологій та дизайну про, стягнення заробітної плати та інших платежів, компенсації за затримку розрахунку, матеріальної допомоги та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою від 04 грудня 2015 року суд повернув позовну заяву позивачу. 14 грудня 2015 року позивачка звернулася з апеляційною скаргою до Апеляційного суду міста Києва на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року апеляційну скаргу було задоволено. Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року скасовано та передано справу до Солом'янського районного суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 19 січня 2016 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 04 квітня 2016 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з'явився. Відповідач або його представник в судове засідання не з'явився. Судова повістка направлена судом на адресу відповідача повернулася до суду, з відміткою про закінчення терміну зберігання поштової кореспонденції. Суд призначив розгляд справи на 13 червня 2016 року о 09 годині 30 хвилин. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з'явився. Відповідач або його представник в судове засідання не з'явився. Судова повістка направлена судом на адресу відповідача повернулася до суду, з відміткою про закінчення терміну зберігання поштової кореспонденції. Суд призначив розгляд справи на 17 серпня 2016 року о 11 годині 00 хвилин. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивачки надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та участі позивачки не заперечує про постановлення заочного рішення. Також надійшла заява про уточнення позовних вимог. Відповідач або його представник в судове засідання не з'явився. Судова повістка направлена судом на адресу відповідача повернулася до суду, з відміткою про закінчення терміну зберігання поштової кореспонденції. Відповідач не повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

02.12.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 08.06.2012 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 216. Від шлюбу мають двох спільних дітей доньку Мію, [INFO], та доньку Ріану, [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з травня 2015 року. Подальше збереження сімї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.7/, копіями свідоцтв про народження дітей / а.с. 9,10/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

02.12.2015 року до суду надійшов позов позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Із позову вбачається, що 28.04.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 246. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з грудня 2015 року. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується копією паспорта (а.с. 6-7), свідоцтвом про шлюб (а.с. 5), свідоцтвами про народження (а.с. 8-9). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Сторонам було надано строк на примирення, але сторонами не було вирішено збергти родину, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

02.12.2015 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила надати їй право на шлюб з [PERSON] В обґрунтування заяви зазначила, що з [PERSON] протягом тривалого часу підтримували дружні стосунки, які переросли в почуття любові один до одного. Внаслідок близьких стосунків між ними вона завагітніла, тому бажають зареєструвати свої відносини в офіційному порядку, оскільки це відповідатиме їх інтересам та інтересам їх майбутньої дитини, однак перешкодою цьому є те, що вона не досягла встановленого законом шлюбного віку. Заявник та заінтересовані особи до суду не прибули, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заяву підтримували, просили її задовольнити. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 22, 23 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Судом встановлено, що на момент розгляду справи [PERSON], заявник по справі, не досягла шлюбного віку та перебуває на 25 тижні вагітності. Пунктом 2 постанови пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року розяснено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. На даний час заявник [PERSON] та зацікавлена особа [PERSON] кохають один одного, бажають одружитись і створити сімю, обізнані про стан здоровя один одного, за своїм розумовим, моральним, соціальним розвитком, станом фізичного та психічного здоровя мають можливість в повній мірі забезпечити роль подружжя та батьків майбутньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

02.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], та просить стягнути аліменти з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2019 року, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з 20.07.1996 року по 21.01.2003 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Дочка є студентом вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» на стоматологічному факультеті, другого курсу першої групи на денній формі навчання. Відповідач матеріальної допомоги на навчання дитини в добровільному порядку не надає. У звязку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 182, 198-200 Сімейного Кодексу України право на стягнення аліментів від батька, який проживає окремо, має дитина, яка продовжує навчання, При встановленні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини, можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів встановлюється в твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.12. Згідно довідки № 6 від 21.10.2015 року [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Адм. Головка, 51/41 -а.с.3. Згідно довідки № 4668 від 08.10.2015 року [PERSON] навчається у вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія» на стоматологічному факультеті, другого курсу першої групи на денній формі навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2019 рік а.с. 9, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. При задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави. На підставі ст.182,198-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

02.12.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.11.2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що під час перебування у шлюбі сторони не змогли створити міцну та дружню сімю, між ними виникали непорозуміння та сварки. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, з позовними вимогами згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, шлюбні відносини фактично припинені, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

02.12.2015 року позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 16.12.2013року ПАТ «Альфа Банк» відповідно кредитного договору надав [PERSON] кредит у сумі 50.000грн. Позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, що зазначені в договорі, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10.11.2015р. має заборгованість у сумі 85654,75грн., яку просив стягнути з відповідача на його користь. У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просив розглянути позов у їх відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач до судового засідання не зявилась, але була сповіщена належним чином про день та час слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що позивач 16.12.2013року відповідно до договору № 630062309 ПАТ «Альфа-Банк» надав [PERSON] кредит у сумі у сумі 50.000грн. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 10.11.2015р. має заборгованість по кредиту: тіло кредиту 14472,79грн., про строчка по тілу 58029,72грн., відсотки за кредитом 247,44грн., неустойка - 12904,81грн., які необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1284,82грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

02.12.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між банком та відповідачем [PERSON] кредитного договору № б/н від 30.07.2010 року, останій отримав кредит у розмірі 10300,00 грн. Відповідач зобов'язався виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач свої зобов'язання не виконує та станом на 30.09.2015 року має заборгованість у розмірі 25551,09 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача Сафір Ф.О. у судове засідання не з'явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов'язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 30.07.2010 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 30.07.2010 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 10300,00 грн. Відповідач зобов'язався виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач свої зобов'язання не виконує та станом на 30.09.2015 року має заборгованість у розмірі 25551,09 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved