Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 02.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування якого вказала, що з 26.05.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON]. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, їх спільна дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач вказала, що на даний час вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів немає. Відповідач є працездатною людиною і може надавати позивачу матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить, тому позивач звернулася із вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, у розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 02 жовтня 2018 року до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою від 26.10.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов повністю підтримала та надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, при цьому пояснив, що він не працює та перебуває на обліку як безробітний, і отримує лише державну допомогу, розмір якої поступово зменшується, додаткових доходів не має, намагається працевлаштуватися. На даний час перебуває на лікуванні. Добровільно надає допомогу на утримання спільної з позивачем дитини у розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Посилаючись на зазначені обставини просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26.05.2016 року та на час розгляду справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №179, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб І-КГ № 106650, видане 26.05.2016 року Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с. 4). Від вказаного шлюбу у сторін 15.12.2016 року народився син [PERSON], актовий запис №1315, що підтверджується свідоцтвом про народження І-КГ № 228040, видане Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Сторони однією родиною не проживають, спільне господарство не ведуть, їх спільна дитина на даний час проживають разом з позивачем, що підтверджується поясненнями учасників, а також довідкою від 10.12.2018 року №671 виданої за підписом сільського голови Степанівської сільської ради (а.с. 30). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] надає допомогу на утримання дитини у розмірі, визначеному за домовленістю з позивачем, а саме: 1000,00 грн. щомісячно, що сторони підтвердили у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 СК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно довідки від 22.11.2018 року №1785 [PERSON] перебуває на обліку в Суворовське РУСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, яка в період з січня 2018 року по листопад 2018 року склала 9460,00 грн. (а.с. 29 ) Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З доданої до суду довідки №2120/02450/18 від 15.11.2018 року, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Херсонському МЦЗ з 04 вересня 2018 року, його дохід з вересня по листопад 2018 року становить 13946,58 грн. (а.с. 33). Судом встановлено, що відповідач інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, офіційно не працює, має дохід у виді допомоги по безробіттю, тимчасово не працевлаштований виключно внаслідок пошуку роботи із розміром заробітної плати, яке є прийнятною для нього, вказане підтверджується письмовими доказами по справі, а також наданими в судовому засіданні поясненнями сторін. Враховуючи зазначені\~обставини справи,\~а також\~те,\~що відповідач\~має працездатний\~вік,\~отримує дохід,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~достатніх підстав\~для часткового\~задоволення позовних\~вимог про\~стягнення з\~відповідача аліментів\~на утримання\~позивача у\~розмірі 1/6\~частини від\~усіх видів\~заробітку (доходу),\~щомісячно,\~починаючи з\~02.10.2018\~року і\~до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, судом також враховано, що відповідач з доходу, який отримує, надає домогу на утримання спільної з позивачем дитини у розмірі 1000,00 грн. При цьому, суд не приймає доводи відповідача щодо неможлвості утримання ним позивача, внаслідок тяжкого стану здоров'я, оскільки з наданих до суду доказів не встановлено, що відповідач має стан здоров'я, який перешкоджає його працевлаштуванню, забезпечення своїх потреб та можливості утримання дитини і дружини. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704, 80 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial