Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

03 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів останнього, на утримання їх повнолітнього сина, який навчається. В обґрунтування позову, зазначила, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час їх син навчається на четвертому курсі денного відділення в Вищому комунальному навчальному закладі «Шосткинське медичне училище» Сумської обласної ради з терміном закінчення навчального закладу 31.12.2017 року. Дитина не працює, є інвалідом з дитинства та планує продовжити навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду через засоби масової інформації, повторно в судове засідання не з'явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли. Заперечень проти позовних вимог до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають важливе юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON], який народився 18 вересня 1999 року, що підтверджується Свідоцтвом про встановлення батьківства І-КГ №100578. (а.с.4) Із довідки, виданої Вищим комунальним навчальним закладом «Шосткинське медичне училище» Сумської обласної ради від 06 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] навчається у вищевказаному навчальному закладі за професією «Лікувальна справа». Термін навчання з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2017 року. Крім того, як вбачається з Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №9378 та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] інвалід з дитинства і має ІІ групу інвалідності. (а.с.11,12) З довідки Головного управління ПФУ в Сумській області Управління Пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян №2498 від 06 жовтня 2017 року, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». (а.с.13) Відповідно до довідки з Вищого комунального навчального закладу «Шосткинське медичне училище» Сумської обласної ради №90 від 14.03.2018, термін навчання [PERSON] в зазначеному навчальному закладі з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. (а.с.23) Тобто з вищезазначеного вбачається, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку позивач не взмозі забезпечити самостійно. Будь-яких даних про те, що відповідач не має можливості допомагати сину, судом не встановлено. В судове засідання відповідач не надав доказів, що підтверджували б наявність обставин, які підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, тому суд, з метою захисту прав дитини, вважає можливим, задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини. Враховуючи всі вищенаведені обставини справи, норми чинного законодавства, а також вимоги позову в частині розміру аліментів, суд вважає, що батько повнолітнього взмозі надавати матеріальну допомогу сину на час навчання. Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів з 18 вересня 2017 року, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов предявлений позивачем до суду 03 листопада 2017 року. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом ставки судового збору були меншими ніж на даний час, суд

Outcome: partial