Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

02 березня 2018 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, мотивуючи вимоги тим, що йому згідно свідоцтва про право власності належить 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: Київська область, м.Фастів, вул. Івана Ступака (бувша Радянська)[ADDRESS]. Позивач звернуся до нотаріуса з метою оформлення договору дарування на належну йому частину квартиру, проте йому стало відомо, що згідно постанови АА № 386710 від 10.06.2009 року Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби накладено обтяження на все його майно. Звернувшись із запитом до відповідача, позивач отримав відповідь, що в згідно отриманих пошукових даних Автоматизованої системи відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником являється [PERSON] станом на 31.01.2018 на виконанні у відділі не перебувають та рекомендовано звернутися до суду із заявою про зняття арешту з майна. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] (бувша - Радянська) в м.Фастові Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане Фастівською міською радою народних депутатів 14.12.1993 року, № 200-6 /а.с.19/. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта вбачається, що на все нерухоме майно [PERSON] постановою АА 386710 від 10.06.2009 року відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції накладено арешт /а.с.28/. Відповідно до довідки, наданої Фастівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 31.01.2018 року за № 2135-2, вбачається, що станом на 31.01.2018 року на виконанні у відділі не перебувають будь-які виконавчі провадження, де боржником є [PERSON], в виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, було знищено відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби № 1699/5 від 08.12.2009 року /а.с.6/. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316,\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду. Відповідно\~\~до ч.ч. 1, 2, 3\~ст.59\~\~ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що на даний час виконавчі провадження відносно позивача відсутні. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності [PERSON] Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved