Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

03.09.15 р. ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості в сумі 3 503 573,17 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України « Про виконавче провадження « за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки , проведеної суб»єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Свої вимоги мотивує тим, що 05.08.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за № 700008115, згідно умов якого Банком було надано кредит в розмірі 40 847,59 доларів США з цільовим призначенням на придбання автомобіля Mazda CX-7, 2008 року випуску, колір чорний, д.н.з. [NUMBER], № кузову JMZER893680116620, тип легковий універсал-в, свідоцтво про реєстрацію ВСС 079254, видане - Львів, в-л екз. роботи ДАІ 05.08.2008р. Предметом застави по кредитному договору був вказаний автомобіль. Боржник зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, а також неустойки та інші передбачені платежі в сумі та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Проте, відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків та допустила заборгованість перед позивачем, яка станом на 06.07.15р. становить 28 961,10 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 608 711,58 грн., за відсотками 13 932,24 дол. США, що еквівалентно 292 831,28 грн., а також пеня в розмірі 123 798,63 дол. США, що еквівалентно 2 602 030,31 грн., загальною сумою 3 503 573,17 грн. Згідно умов договору, 27.06.15р. відповідачу [PERSON] була скерована вимога про дострокове повернення кредиту, однак така залишилась невиконана, тому позивач змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник ПАТ «Альфа Банк» позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представники в судовому засіданні позов заперечили, надавши пояснення, аналогічні, викладеним в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи. Крім того [PERSON] надала в розпорядження суду копії квитанції на підтвердження того, що нею здійснювалось погашення заборгованості по кредиту на суму 43 тис. дол. США. А відтак стверджує, що вимога про стягнення з неї заявленої суми боргу є необґрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами. Наданий банком розрахунок суми боргу не відповідає дійсності. Крім того зазначила, що крім звернення ПАТ «Альфа Банк» з позовом до суду, 24.07.16р. банк звертався до приватного нотаріуса, яким було видано виконавчий напис про стягнення з неї 47 804,62 дол. США. Зважаючи на викладене, прослідковується подвійне стягнення заборгованості з неї, що є недопустимим, а тому просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Заслухавши учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 700008115. Згідно умов договору Банком було надано кредит відповідачу в розмірі 40 847,59 доларів США на придбання автомобіля Mazda CX-7, 2008 року випуску, колір чорний, д.н.з. [NUMBER], № кузову JMZER893680116620, тип легковий універсал-в, свідоцтво про реєстрацію ВСС 079254, видане - Львів, в-л екз. роботи ДАІ 05.08.2008р. Предметом застави по кредитному договору був вказаний автомобіль. Боржник зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, а також неустойки та інші передбачені платежі в сумі та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач покликається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов»язань та надає в розпорядження суду розрахунок суми позову , що не підтверджений жодними бухгалтерськими документами ( квитанціями, платіжними дорученнями). Відповідачем оспорений розмір заборгованості - 3 503 573 грн. 17 коп. та в заперечення позову надано копії квитанції про оплату нею більш як 43 тис. дол. США на виконання умов договору. Судом двічі оголошувалась перерва для надання сторонам можливості провести звірку по представлених відповідачем платіжних документах. Між тим, представник позивача у судовому засіданні зазначила, що відсутні підстави для проведення такої звірки на підтвердження суми заборгованості. У проведенні звірки суми позову було відмовлено і відповідачці, яка зверталась у банківську установу. На думку суду, в розумінні ст.ст. 58, 59, 64 ЦПК України розрахунок заборгованості за кредитом , долучений позивачем як єдиний доказ розміру заборгованості, не є належним доказом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. В зверненні стягнення може бути відмовлено, якщо допущене боржником порушення вкрай незначне і розмір вимог заставодержателя явно неспівмірний з вартістю заставленого майна. Позивачем суду не надано доказів на підтвердження ціни позову. Окрім того встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» 24.07.16р. звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], яким було видано виконавчий напис № 14656 від 24.07.16р. про стягнення з [PERSON] на користь банку 47 804,62 дол. США . На підставі чого, 03.10.16р. головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52344434 . Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.1 постанови Кабміну від 29.06.1999р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються. зокрема угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Однак, на час вчинення виконавчого напису, а саме 24.07.16р. в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Крім того, як зазначено вище розмір заборгованості, які зазначає ПАТ» Альфа-Банк» у позовній заяві, у вимозі про дострокове повернення кредиту ( а.с. 13) та у виконавчому написі значно різняться між собою. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено своїх вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed