Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

02 листопада 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 лютого 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 100001/0151 та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 17665. Згідно з п. 2.2., 2.4.1. договору відповідачу надався кредит в загальному розмірі 10000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 лютого 2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлений згідно з умовами цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 56 % річних. Процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.3. договору відповідач зобов'язалась повертати кредит рівними частинами в розмірі 166,67 грн. щомісяця та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 03 жовтня 2018 року у неї перед позивачем виникла заборгованість у сумі 10665,48 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, наданий відповідачу строк для подання відзиву та призначений розгляд справи по суті на 29 листопада 2018 року. У судове засідання уповноважений представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу за його відсутності та позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю, просить розглядати справу без її участі. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» за умовами договору про споживчий кредит кредитодавець зобов'язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Суд встановив, що 20 лютого 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 100001/0151 та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 17665 (а.с. 4-9). Згідно з п. 2.2., 2.4.1. договору відповідачу надався кредит в загальному розмірі 10000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 лютого 2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлений згідно з умовами цього договору, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 56 % річних. Процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.3. договору відповідач зобов'язалась повертати кредит рівними частинами в розмірі 166,67 грн. щомісяця та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу. При цьому згідно з п. 3.3.1. договору всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. Також відповідно до п. 4.3. договору позичальник зобов'язалась належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе за цим договором зобов'язання, у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим договором, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 21 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що споживач, який порушив своє зобов'язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов'язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов'язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Аналогічні положення встановлені і розділом 8 договору від 20 лютого 2018 року. Так, згідно з п. 8.3. договору за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушила умови зазначеного договору про споживчий кредит в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом на 03 жовтня 2018 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 10665,48 грн., з яких: 9833,33 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом; 765,98 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту та відсотків за його користування; 66,17 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу та відсоткам за його користування, що підтверджується поданими позивачем розрахунками заборгованості. (а.с. 15-18). Частина 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов'язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Однак вимогу позивача повернути усю суму кредиту та здійснити платежі за нарахованими процентами за користування кредитом та інших платежів (лист № 101.20-11/729 від 30.07.2018 (а.с. 14)) відповідач не виконала та продовжує порушувати зобов'язання за договором про споживчий кредит. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за договором про споживчий кредит у добровільному порядку не сплатила. За таких підстав, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що право позивача є порушеним, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved