Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

03.07.2018 року до суду надійшов позов, в якому ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2203/10363 від 09.02.2018 року в сумі 8 125,60 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору №2203/10363 від 09.02.2018 року відповідачу було видано кредит в сумі 7 000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше «09» лютого 2023 р. Відповідачем порушуються умови Кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість по кредиту в розмірі 8 125,60 грн., з них: - заборгованість по кредиту - 6 883,33 грн.; - заборгованість за відсотками - 1 196,77 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 37,53 грн.; - заборгованість 3 % річних - 2,93 грн.; - втрати від інфляції - 5,04 грн. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.32). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 09.02.2018 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та відповідачем укладено договір №2203/10363 від 01.07.2014 року та було видано кредит в сумі 7 000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56% річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше «09» лютого 2023 р. (а.с.7-16). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем, станом на 22.06.2018 року, утворилась заборгованість за кредитом 8125,60 грн., з них: - заборгованість по кредиту - 6883,33 грн.; - заборгованість за відсотками 1196,77 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 37,53 грн.; - заборгованість 3 % річних - 2,93 грн.; - втрати від інфляції - 5,04 грн. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 1762 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved