overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

03.03.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2012 року. Мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що справу вона просить розглянути у її відсутності, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотаннями про відкладення справи розглядом до суду не звертався. Відповідно до положень ст. ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2012 року, мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 3-4 ). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка наполягала на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надала,- позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

03.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки, вказуючи на те, що вона народилася [INFO] в с. Красний Яр Красноармійського району Донецької області. Її дівоче прізвище- [PERSON], на це прізвище і булла оформлена її трудова книжка в 1977 році. Після заміжжя вона стала [PERSON], але в трудовій книжці зробили невірний запис, вказавши прізвище, як [PERSON]. Потім закреслили та написали вірно- [PERSON]. В теперішній час її прізвище, в зв»язку з новим шлюбом, - [PERSON], про що також є запис в трудовій книжці. Але в неї не зберіглося свідоцтво про шлюб з [PERSON]. При зверненні до УПФУ в м.Новогродівка не відповідність її прізвищ в документах не дає їй можливості оформити пенсію. Просить встановити факт належності трудової книжки. В судове засідання заявниця надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, з участю її представника. Представник заявниці підтримує заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Управління ПФУ м. Новогродівка проти заяви [PERSON] не заперечує. Вислухавши сторони, всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], вона народилася [INFO] в с. Красний Яр Красноармійського району Сталінської області (копія в матеріалах справи). Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], виданого 14.09.2000 року Новогродівським МВ ГУМВС України в Донецькій області, він виданий на ім'я [PERSON], [INFO], що народилася в с. Красний Яр Красноармійського району Донецької області. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.09.1980 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] і їй присвоєно прізвище- [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладеного 11.09.1981 року Уренгойською сільською радою Пуровського району Тюменської області, актовий запис №73, дружині присвоєно прізвище- [PERSON]. Згідно трудової книжки [NUMBER] від 24.02.1977 року, вона була видана на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На думку суду при заповненні трудової книжки при написанні прізвища заявниці, крім встановлених, було ще помилково записано прізвище- [PERSON], якого у заявниці не було, тому що згідно паспорту, свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про шлюб та інших документів всі дані заявниці збігаються і відповідні, в неї були прізвища- [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У суду немає сумніву в тому, що трудова книжка дійсно належить заявниці, так як це підтверджується іншими доказами по справі. Встановлення юридичного факту має юридичне значення для заявниці, так як дозволить їй використати своє право на оформлення пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

03.03.2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, сина: [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, що в період шлюбу у сторін народилися діти, син: [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Являючись батьком дітей відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Діти входять до складу сім'ї позивачки, тобто проживають разом з матір'ю, що не заперечується у судовому засіданні відповідачем. Згідно п.п.2,3 ч.1,ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що між сторонами досягнуто домовленість про розмір аліментних виплат, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

03.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 15. Свої вимоги мотивує тим, що 01.05.2010 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що вони з відповідачем виявилися зовсім різними людьми, у кожного з них своєрідний характер, свої погляди на життя та побут, через що в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. Після розірвання шлюбу з відповідачем бажає залишити собі прізвище, яке отримала під час державної реєстрації шлюбу, тобто - [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. В судове засідання [PERSON] не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду телеграму про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

03.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на наступні обставини. З 25.12.2012 вони перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. 31.08.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу їй не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України жінка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Судом встановлено, що сторони з 25.12.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 2). 31.08.2013 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 3). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Позивачка перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років та потребує матеріальної допомоги. Відповідач зобов'язаний надавати кошти на її утримання, однак добровільно цього не робить. На підставі викладеного, враховуючи матеріальне положення сторін, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

03.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення цього позову до суду і до досягнення сином повноліття. Посилається на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання сина. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, згодна, щоб відповідач сплачував їй аліменти на утримання сина в розмірі ? частині від усіх видів заробітку (доходів). Відповідач надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) на утримання дитини не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 -183, 191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

03.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить постановити рішення і визнати її брата - [PERSON] недієздатним. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд задовольняє заяву із наступних підстав. Встановлено, що заявник є сестрою хворого [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією паспорта [PERSON] (а.с. 4-7 ). [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, змішаним типом дефекту, галюційно-маяним синдромом. Ступінь наявного у [PERSON] захворювання настільки виражена, що він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду. Зазначені обставини стверджуються актом судово-психіатричної експертизи за № 185-2014 від 06.05.2014 року (а.с. 22-23). Рішенням виконкому Новоград-Волинської міської ради від 22.04.2014 року № 111 затверджено висновок органу опіки та піклування про можливість виконувати обов'язки опікуна [PERSON], [INFO], щодо її брата - [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і задовольняє її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

03.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 04.08.1998 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживає алкогольними напоями, принижує її людську гідність, з грудня 2013 року разом не проживають, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, але подала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила вирішити спір у її відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоч був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, тому суд постановляє рішення в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 04.08.1998 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 44 у м. Старий Самбір р/в РАГСу Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.3); Тривалий час сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритися не бажають. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інте-ресам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне зна-чення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу супере-чить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психоло-гічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

03.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 30.05.2009 року перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі в утриманні сина не приймає, а їй одній важко забезпечити хлопчика усім необхідним, тому змушена вимагати стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти стягнення аліментів не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи документами сторони мають сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки виконавчого комітету Старосамбірської міської ради №405 від 26.02.2014 року (а.с.8) перебуває на утриманні позивачки з заробітком в сумі 1400 гривень. Наведені докази дають підстави вважати, що позивач є малозабезпеченою, а отже цілком очевидно, що їй важко самій утримувати сина, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON], [INFO], отже молодий, здоровий, працездатний, тому за відсутності інших утриманців та боргових зобов'язань може сплачувати аліменти на сина, у розмірі 500 гривень щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

03.03.2014 року Дергачівський районний суд задовольнив позов Кредитної спілки «Соколов» до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 80500 грн. та суму судового збору в розмірі 805 грн., а всього 81305 грн. за кредитним договором №121 від 29.11.2008 року. Також Дергачівський районний суд задовольнив заяву про забезпечення позову та наклав арешт на майно [PERSON], а саме на житлову квартиру за адресою: [ADDRESS]. Між [PERSON] та Кредитною спілкою «Соколов» була усна домовленість, за якою [PERSON] добровільно виконує рішення суду та сплачує в касу кредитної спілки «Соколов» 1000 грн. щомісяця, а Кредитна спілка не буде пред'являти виконавчий лист до виконання, також Кредитною спілкою буде розглядати питання щодо зменшення суми боргу. [PERSON] сплачував щомісяця борг, що підтверджується карткою рахунком 3731. Але потім перестав виконувати умови домовленості і позивач звернувся до виконавчої служби Дергачівського району, оригінал виконавчого листа №619667213-ц та направлено заяву рекомендованим листом, що підтверджує фіксальний чек від 03.10.2014 року. До теперішнього часу до Дергачівського відділу виконавчої служби він не надходив. Рішення суду від 03.03.2014 року. Отже, строк пред'явлення виконавчого листа згідно ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» спливає 03.03.2015 року. Тобто, Кредитна спілка направила його на виконання своєчасно. 03.12.2014 року Кредитна спілка «Соколов» звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 619/6672/13-ц оскільки оригінал втрачено при пересилці, рішення не виконано. Вивчивши заяву та матеріали справи, суд вважає, що дублікат виконавчого листа повинен бути виданими з таких підстав: Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката. Судом встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 03.03.2014 року по справі № 619/6672/13 позовні вимоги Кредитної спілки «Соколов» задоволено. Враховуючи, що виконавчий лист втрачено при пересилці, у суда є всі підстави видати його дублікат. Вивчивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

03.03.2014 року до Карлівського районного суду надійшло подання, в якому старший державний виконавець ВДВС Карлівського РУЮ, просить суд видати дублікат виконавчого листа №2-11, виданого 02.01.2007 року. Подання обґрунтоване тим, що виконавчий лист було втрачено при пересилці. Для розгляду вказаного питання, в судове засідання було викликано сторони по справі №2-11. Про час, дату та місце розгляду подання сторони були повідомлені належним чином, проте в судове засідання не з'явились. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Старший державний виконавець Пустогородська А.В., вимоги подання підтримала і просить суд його задовольнити. Пустогородська А.В. пояснила, що виконавчий лист, 17.07.2013 року, було направлено до ВДВС Глобинського РУЮ, проте при пересилці вказано не правильну адресу місцезнаходження останніх, в результаті чого виконавчий лист не отримано адресатом, а втрачено. Заслухавши пояснення Пустогородської А.В. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання обґрунтоване і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист має право за заявою стягувача видати його дублікат. В судовому засіданні досліджено матеріали справи №2-11/07, з яких вбачається, що 02.01.2007 року Карлівським районним судом, було винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини його доходу щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист, винесений у справі на підставі вищевказаного рішення, перебував на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ. До подання долучено довідку про відправлення рекомендованої кореспонденції за 17.07.2013 року. У графі 7 таблиці зазначено, що 17.07.2013 року до ВДВС Глобинського РУЮ направлено кореспонденцію. Як пояснила держаний виконавець, листами було направлено виконавчі листи, в тому числі і виконавчий лист №2-11. В судовому засіданні також встановлено, що при пересилці, ВДВС Карлівського РУЮ, було зазначено не правильну адресу отримувача, що призвело до втрати виконавчих листів. До матеріалів подання долучено запит ВДВС Карлівського РУЮ, начальнику ПД УДППЗ «Укрпошта», направлений з метою з'ясувати коли і кому вищевказані виконавчі листи (кореспонденцію) було вручено. Державний виконавець пояснила в судовому засіданні, що за результатами отриманої інформації, встановити місцезнаходження виконавчих листів не вдалося. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий лист №2-11, виданий 02.01.2007 року Карлівським районним судом, дійсно було втрачено. Тому суд вважає за можливе видати дублікат такого виконавчого листа. Суд також вважає за необхідне стягнути з ВДВС Карлівського РУЮ судовий збір, встановлений п.п. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», оскільки статтями 3, 5 даного Закону, звільнення ДВС від його сплати не передбачено.

Outcome: approved