overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття, крім цього просить стягнути з відповідача 1000 грн. щомісячно додаткових витрат в зв'язку із хворобою дитини, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надійшло. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 5) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. З копії рішення суду від 06.11.2014 року (а. с. 6) вбачається, що [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його сина, [PERSON] З матеріалів справи вбачається. що [PERSON], [INFO], хворіє на ДЦП і являється інвалідом дитинства, що підтверджується медичним висновком № 87 від 27.10.2014 р. (а. с. 7), випискою з медичної карти № 11712 (а. с. 8), копією посвідчення [PERSON], 1976 р. н., про отримання соціальної допомоги для інвалідів дитинства (а. с. 9). Із довідки (а.с.10) вбачається, що на даний час дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1, ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.166, 180, ч.3 ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 07 червня 1996 року у виконавчому комітеті Шировецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 12 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що у період сумісного проживання у них часто виникали сварки, відповідач бив її, навіть у період вагітності. З 2005 року вона почала їздити за кордон на роботу. Коли приїжджала додому, то відповідач влаштовував сварки, тому між ними склалися неприязні стосунки. Вважає, що їхня сім'я розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Також в позовній заяві зазначає, що в той час коли вона перебувала за кордоном, то їхній син [PERSON] проживав з відповідачем і вона надавала йому матеріальну допомогу добровільно. Спору про поділ спільного майна немає. Просить справу слухати у її відсутності. Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але в позовній заяві просить справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримує, просить її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 07 червня 1996 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Шировецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 12 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сторони в даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в справі в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якомупросить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі та компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а всього 28526,23грн. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач при звільненні не провів з ним повний розрахунок. Позивач та представник відповідача у судове засідання не зявилися, у поданих через канцелярію суду до початку судового засідання письмових заявахпозивачзменшив позовні вимоги та просив стягнути 14\~ 917,95 грн., а представник відповідача позов визнав, просили також справу розглядати за їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України та розяснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] працював в ПАТ Чернігівреставрація з 01 лютого 2012 року по 31 травня 2013 року на посаді сторожа (а.с. 2). При звільненні з роботи з позивачем не проведений повний розрахунок по заробітній платі, що стало підставою для звернення до суду. Відповідно до ст. 24 Закону України Про оплату праці, ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні. Згідно ч. 1\~ ст. 116 КЗпП України,\~ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до довідки № 11 від 26.01.2015, вбачається, що заборгованість ПАТ Черінігівреставрація перед [PERSON] по заробітній платі станом на 16.01.2015 складає 1887 грн. 38 коп. (а.с. 2), а відтак підлягає стягненню з відповідача. Частиною 1 статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За таких обставин, позов [PERSON]належить задовольнити в повному обсязі. Також з відповідача на користь держави належить стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 02 березня 1989 року у відділі реєстрації актів громадського стану Костянтинівському виконкомі, актовий запис № 142, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначила, що шлюбні відносини припинили з 1998 року , відповідач мешкає окремо, виїхав за межі території України. В 2003 році позивач звернувся до суду з відповідача про втрату користування жилим приміщенням, та після рішення суду відповідач був знятий з регістрації. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засіданні з'явилась, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 березня 1989 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Костянтинівського виконкому (а.с.7). Згідно рішення Костянтинівського міського суду Донецької області від 21 липня 2003 року відповідач [PERSON] був визнаним втратившим право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (а.с.8) З 1998 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини припинили через те що відповідач покинув сім'ї. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Суд приймав заходи щодо примирення сторін у вигляді надання строку, але примирення не відбулося. На підставі ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27402,65 доларів США та судових витрат. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його особистої участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно і належним чином через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомив. За таких умов суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CNCNAN00001362, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 9653,06 доларів США з кінцевим терміном повернення до 02.07.2014 року. Свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 24.10.2014 року виникла заборгованість в сумі 27402,65 доларів США, з якої 7504,18 доларів США - заборгованість за кредитом, 6142,51 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 13175,03 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 580,93 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-6). Офіційний курс долара США по відношенню до гривні, за даними НБУ, станом на 24.10.2014 року становить 12,95. За таких умов сума заборгованості відповідачів по кредитному договору в національній валюті України (гривні) становить 354864 грн. 32 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28 лютого 2014 року, про що було зроблено актовий запис № 272. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з 12 вересня 2014 року, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 28 лютого 2014 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, поштою надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов визнає; проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 лютого 2014 року, про що було зроблено актовий запис № 272 (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 26 квітня 2006 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівка Донецької області, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З листопада 2012 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у зв'язку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 квітня 2006 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З листопада 2012 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили у зв'язку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 23.11.1991 року, який був зареєстрований Слов'янським міськвідділом ЗАГС Донецької області, актовий запис №1096, від цього шлюбу дітей не мають. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у їх відсутності, витрати по справі покласти на неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 23.11.1991 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Слов'янським міськвідділом ЗАГС Донецької області, актовий запис №1096. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

03 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 31 жовтня 1998 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі народилась їх донька [PERSON], [INFO]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові один до одного, та вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, тому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутності. У разі задоволення позову, бажала залишити прізвище, обране нею під час державної реєстрації шлюбу. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій проти задоволення вимог щодо розірвання їх з позивачкою шлюбу не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Калинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 31 жовтня 1998 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 14. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6). Проте шлюб між сторонами не склався, вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка залишилася біля матері. Спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх неповнолітньої доньки на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved