Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

03 січня 2018 року [PERSON] соціального захисту населення (далі - УСЗН, [PERSON]) Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] надміру виплаченої допомоги в сумі 36 387 грн. 00 коп., посилаючись на слідуючі обставини. Відповідно до рішення Татарбунарського районного суду від 15 серпня 2014 року, [PERSON] визнаний недієздатним з призначенням відповідача [PERSON] опікуном над ним. При зверненні до [PERSON] соціального захисту населення Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області, згідно з заявою від 11.11.2014 р. № 2876, відповідачці була призначена державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам та надбавка на догляд за інвалідом з дитинства [PERSON], з 11.11.2014 року довічно та допомога на догляд особі, яка проживає разом з інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним. Згідно довідки від 16.09.1971 року, серії 58 ІІІ № 486967 [PERSON] встановлена ІІ група інвалідності безтерміново. 16.06.2015 року підопічний відповідачки [PERSON] помер, про що заявник не повідомила позивача. Несвоєчасне повідомлення про смерть підопічного призвело до надмірної виплати бюджетних коштів, відповідно до п.6.4 «Порядок надання державної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» за період з 01.07.2015 року по 30.09.2017 року в розмірі 31 195 грн. та згідно з п.13-1 «Порядок надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним» з 01.07.2015 року по 31.10.2015 року в розмірі 5 192 грн. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачка добровільно не бажає повернути незаконно отриману допомогу, позивач просить стягнути з неї надміру виплачені кошти в загальній сумі 36 387 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача, за довіреністю [PERSON] надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, в разі неявки відповідача, просила винести рішення при заочному розгляді справи (а.с.31). Відповідачка [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилася. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачки та представника позивача, що відповідає положенню ст.ст. 280-282 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справу про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», право на державну соціальну допомогу мають інваліди дитинства та діти-інваліди віком до 18 років. Відповідно до ч. 2 ст. 8 вказаного Закону заява про призначення державної соціальної допомоги інваліду I чи II групи, який визначений недієздатним, а також на дитину-інваліда подається одним із батьків, усиновителем, опікуном чи піклувальником за місцем свого проживання. Судом встановлено, що 11.12.2014 року [PERSON] звернулася до УСЗН Татарбунарської РДА за призначенням державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам. Про подачу всіх необхідних документів та про умови призначення і виплати даного виду допомоги заявницю ознайомлено під підпис (а.с. 7-8). Рішенням про призначення допомоги інвалідам від 17.11.2014 року відповідачці [PERSON] призначено допомогу ( а.с. 29) . Також судом встановлено, що [PERSON], яким опікувалася відповідачка [PERSON], помер 16 червня 2015 року, що підтверджується копією повідомлення про померлих громадян, за вих. 04/04-1297 від 07.07.2015 року.(а.с.30) В зв'язку з тим, що відповідачка не повідомила [PERSON] соціального захисту населення Татарбунарської РДА про смерть [PERSON], виплата державної соціальної допомоги інваліду дитинства продовжувалася з 01.07.2015 року по 30.09.2017 року та призвела до утворення переплати на суму 31 195 грн. (а.с.19) та згідно з п.13-1 «Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним» з 01.07.2015 року по 31.10.2015 року в розмірі 5 192 грн. (а.с.20). Листом від 17.11.2017 року за вих. № 06/292-3089 (а.с.22) та від 17.11.2017 року вих. № 06/291-3088 (а.с.23), відповідачка - [PERSON] була повідомлена про надмірно виплачену державну соціальну допомогу особі, яка проживає разом з інвалідом за період з 01.07.2015 року по 31.10.2015 року, яка складає 5 192 гривні 00 копійок.; та допомоги інваліду дитинства з 01.07.2015 року по 30.09.2017 року, яка складає 31 195 грн. 00 коп. та попереджалася про необхідність повернення безпідставно отриманих сум. Вказану допомогу відповідачці призначено відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16.11.2000 №2109-ІІІ (зі змінами) та Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженого спільними наказом Міністерства праці та соціальної політики України, міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоровя України від 30.04.2002 №226/293/169 (зі змінами). Згідно п.1 «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, яка надають соціальні послуги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558, щомісячна компенсаційна виплата призначається лише непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги. Пунктом 15 Порядку передбачено, що фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин, виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. Пунктом 16 Порядку передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, що призначають та виплачують щомісячну компенсацію, здійснюють контроль за діяльністю фізичних осіб, яким надають соціальні послуги. Пунктом 15 Порядку передбачено, що якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що призначив компенсацію. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до п.6.4 «Порядку надання державної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» за період з 01.07.2015 року по 30.09.2017 року та п.13-1 «Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним» за період з 01.07.2015 року по 31.10.2015 року продовжувала отримувати державну соціальну допомогу на інваліда [PERSON], який помер 16 червня 2015 року, оскільки не повідомила про його смерть [PERSON] соціального захисту населення Татарбунарської РДА Одеської області, в звязку з чим безпідставно отримала допомогу на загальну суму 36 387 грн. 00 коп.. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, а також спірних правовідносин між сторонами, за відсутності заперечень відповідачки, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач, станом на дату подання позову, був звільнений від сплати судового збору в порядку п.19 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1762 гривень 00 копійок.

Outcome: approved