Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

03 вересня 2012 року Публічне акціонерне товариство «БТА Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, де зазначили ,що 27 лютого 2008 року ВАТ «БТА Банк», яке змінило своє найменування на ПАТ «БТА Банк»та [PERSON] уклали кредитний договір № 005/007/08-22-4, відповідно до якого позивач надав грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. на споживчі потреби строком користування до 27 серпня 2009 року, а відповідач зобов'язався своєчасно повернути кредит та у повному обсязі виплачувати проценти за користування кредитом та виконати інші умови договору. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору плата за користування кредитом складається з процентів за користування, що встановлені у розмірі 26,5% річних. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору кредитні кошти, згідно заяви позичальника від 27 лютого 2007 року та меморіального ордеру № 1068 від 27 лютого 2008 року, були у повному обсязі видані відповідачу через касу банку. В свою чергу згідно п. 7.1. відповідач зобов'язався повернути кредит у термін, зазначений у пункті 1.3 договору згідно з графіком повернення кредиту. Також, відповідач повинен здійснювати погашення кредиту щомісячно, до 27 числа кожного місяця, відповідними частинами. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору проценти нараховуються на фактичну заборгованість за кредитом та сплачуються одночасно з погашенням кредиту. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, що підтверджуються розрахунком заборгованості. Разом з тим, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 005/007/08-22-4(ДП) від 27 лютого 2008 року,відповідно до якого поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми кредиту, процентів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Позивач неодноразово повідомляв відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором, проте вимоги банку були проігноровані. Відповідно до пункту 9.1. договору в разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів, позичальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,5 %, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Окрім того згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів, яка станом на 15 серпня 2012 року складає 76194,27 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі - 13140,24 грн.; заборгованості за сплатою процентів в розмірі - 193,45 грн.; простроченої заборгованості за сплатою процентів в розмірі - 12448,46 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 2019,46 грн.; пені відсотків - 43 789,26 грн.; розрахунку інфляційних витрат - 4603,37 грн. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 17 вересня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» було задоволено. Стягнуто солідарно [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 76194,27 грн., судовий збір в розмірі 761,94 грн., а всього стягнути 76956,21 грн. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 05 вересня 2013 року вказане рішення було скасоване та призначено на новий розгляд. Крім того, 23 січня 2014 ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя по справі було призначено судову-почеркознавчу експертизу та провадження по вказаній справі було зупинено. 01 лютого 2017 року провадження по вказаній справи відновлено та справу призначено до розгляду. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів борг за кредитним договором в розмірі 76194,27 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 761,94 грн., не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] будучи неодноразово викликаними в судове засідання не з'явились, про причини неявки до суду не повідомили, повідомлені належним чином, у звязку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «БТА Банк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 лютого 2008 року ВАТ «БТА Банк»( надалі ПАТ «БТА Банк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 005/007/08-22-4, відповідно до якого позивач надав грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. на споживчі потреби строком користування до 27 серпня 2009 року, а відповідач зобов'язався своєчасно повернути кредит та у повному обсязі виплачувати проценти за користування кредитом та виконати інші умови договору. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору плата за користування кредитом складається з процентів за користування, що встановлені у розмірі 26,5% річних. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору кредитні кошти, згідно заяви позичальника від 27 лютого 2007 року та меморіального ордеру № 1068 від 27 лютого 2008 року, були у повному обсязі видані відповідачу через касу банку. У свою чергу згідно п. 7.1. відповідач зобов'язався повернути кредит у термін, зазначений у пункті 1.3 договору згідно з графіком повернення кредиту. Також, відповідач повинен здійснювати погашення кредиту щомісячно, до 27 числа кожного місяця, відповідними частинами. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору проценти нараховуються на фактичну заборгованість за кредитом та сплачуються одночасно з погашенням кредиту. Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, що підтверджуються розрахунком заборгованості. Разом з тим, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 005/007/08-22-4(ДП) від 27 лютого 2008 року,відповідно до якого поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми кредиту, процентів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Позивач неодноразово повідомляв відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором, проте вимоги банку були проігноровані. Відповідно до пункту 9.1. договору в разі прострочення позичальником зобов'язань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів, позичальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,5 %, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, станом на 15 серпня 2012 року заборгованість за кредитним договором складає 76194,27 грн.( прострочена заборгованість за кредитом в розмірі - 13140,24 грн.; заборгованість за сплатою процентів в розмірі - 193,45 грн.; прострочена заборгованості за сплатою процентів в розмірі - 12448,46 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 2019,46 грн.; пеня, відсотки - 43 789,26 грн.; розрахунок інфляційних витрат - 4603,37 грн.). Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача [PERSON], як позичальника, не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Не підлягають, на думку суду, вимоги в частині пред'явлення позову до [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання за цим договором, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватись з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З матеріалів цивільної справи вбачається, що Кредитний договір між Банком та позичальником [PERSON] укладено на строк до 27 серпня 2009 р. Відповідно до п.6.1 Договору поруки, цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором та будь-якими угодами до нього Тобто, Договором поруки чіткий строк його дії не встановлено. Зазначені обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. З огляду на викладене, зобовязання [PERSON], як поручителя за Договором поруки, є припиненими, в звязку з чим вимоги Банку щодо солідарного стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором не можуть бути задоволені. Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ПАТ «БТА Банк» підлягають частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України .

Outcome: partial