Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

03.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому прохала стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 13 липня 2015 року по 31 липня 2016 року (включно) в сумі 20406 грн. 95 коп. Вимоги мотивувала тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання спільного сина [PERSON], [INFO], присуджених за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 серпня 2015 року в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які повинен сплачувати, починаючи з 13.07.2015 року і до повноліття дитини. Внаслідок цього, за період з 13 липня 2015 року по 31 липня 2016 року з його вини утворилася заборгованість. За викладених обставин, відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 20406 гривень 95 копійок. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохала проводити розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду у разі неявки відповідача не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Повістка направлялася за місцем реєстрації. В порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 20.01.2015 року. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 серпня 2015 року, яке набрало законної сили, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2015 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист №666/3760/14-ц про стягнення аліментів виданий вказаним судом 25.08.2015 року. Лист було направлено за місцем реєстрації [PERSON] на примусове виконання до Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області де було відкрито виконавче провадження. При дослідженні у судовому засіданні довідки Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області встановлено, що станом на 01.08.2016 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 12252 грн. 66 коп. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Аналогічна позиція міститься у Постанові Верховного суду України від 01 липня 2015 року 6-94/цс-15. Позивач надала суду розрахунок, згідно якого неустойка (пеня) за прострочення виконання рішення суду за період з липня 2015 року по липень 2016 року становить 20406 гривень 95 копійок. Згідно розрахунку суду розмір пені за вказаний період складає 23954,36 грн. За 2015 рік: Липень:483,66 х0,01х384(дні)= 1857,25 грн. Серпень:833,00 х0,01х365(днів)=3040,45грн. Вересень: 833,00 х0,01х334(дні)=2782,22 грн. Жовтень:888,50 х0,01х304(дні)=2701,04 грн. Листопад: 888,50 х0,01х273(днів)=2425,60 грн. Грудень: 888,50 х0,01х243 (днів)=2159,05 грн. Всього: 14965,61 грн. За 2016 рік: Січень: 1062,50 х0,01х212(день)=2252,50 грн. Лютий: 1062,50 х0,01х181(день)=1923,12 грн. Березень: 1062,50 х0,01х152(дні)= 1615,00 грн. Квітень: 1062,50 х0,01х121(день)=1285,63 грн. Травень: 1062,50 х0,01х91(день)= 956,25 грн. Червень: 1062,50 х0,01х60(днів)= 637,50 грн. Липень: 1062,50х0,01х30(днів)= 318,75 грн. Всього: 8988,75 грн. Загальна сума пені - 23954,36 грн., але суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. За ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Виходячи зі змісту названої статті, вина платника аліментів у виникненні заборгованості презюмується, а отже, саме на відповідача покладається обов'язок доводити свою невинуватість у виникненні аліментної заборгованості. Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач наданням довідки з Глобинського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області довела факт наявності заборгованості та прострочення по сплаті аліментів. Відповідач особа працездатного віку. Будь-які дані про те, що він має незадовільний стан здоров»я, хронічні захворювання чи медичні протипоказання щодо трудової діяльності відсутні. Зазначене свідчить , що [PERSON] свідомо не вчиняє жодних дій для погашення заборгованості по сплаті аліментів. З огляду на викладене, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача. Жодного доказу протилежного відповідачем не надано. Встановивши факт заборгованості по аліментах, вину [PERSON] у її виникненні, суд дійшов до висновку про наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved