Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

02 березня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 18 вересня 2001 року на підставі договору зареєстрованого на товарній біржі «Ріко-Альянс» вона купила у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] Зазначила, що на час укладення договору не знала, що вказаний правочин підлягає нотаріальному посвідченню, а відсутність такого позбавляє її можливості розпоряджатися належним їй будинком та оформити право власності на відповідну земельну ділянку. З посиланням на ці обставини та ст. 227 ЦК України просить визнати дійсним спірний договір купівлі-продажу житлового будинку та право власності на нього. У судовому засіданні позивач цивільний позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач (міська рада) будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання представника не надіслали, але той надав письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав, а справу просив розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно ст. 227 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р.), договір купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом те, що 18 вересня 2001 року позивач [PERSON] дійсно уклала договір купівлі-продажу, за яким купила у [PERSON] за 1 700 грн належний останній на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] оформивши цю угоду письмово на універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс». 25 вересня 2001 року бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію цього житлового будинку на імя позивача. Продавець спірного будинку [PERSON] померла [INFO] у м. Нова Одеса Миколаївської області. За даними Новоодеської Державної нотаріальної контори спадкоємці [PERSON] відсутні, отже міську раду як відповідача визначено правильно. В судовому засіданні з'ясовано, що позивач з вересня місяця 2001 р. фактично проживає та зареєстрована у спірному житловому будинку, провела за свій рахунок ремонт, оплачує комунальні послуги та обробляє земельну ділянку. [PERSON] отримала грошову суму за відчужений житловий будинок, що їй належав та передала ключі від будинку і правовстановлюючі документи. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо визнання цього договору дійсним та права власності за позивачем. З правилами ст. 88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути недоплачений при подачі позову судовий збір за майновий позов у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved