Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

02.08.2019 р. позивачка звернулась у суд з позовом до відповідачів, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що її батько [PERSON] отримав ордер № 9077 від 07.02.1962 р. на дане житло, у якому на даний час зареєстровані, окрім неї, відповідач та внучка позивача [PERSON] . Вказала, що з 2016 р. відповідач не користується даною квартирою, речі в квартирі відсутні, квартплату не сплачує, витрати на комунальні послуги не несе. Стверджує, що реєстрація відповідача у цьому житлі призводить до суттєвих незручностей матеріального характеру в частині слати за комунальні послуги, які в дійсності не надаються та не використовуються ним, а також можливості отриманні субсидії, тобто порушує право позивача. Покликаючись на ст. ст. 71, 72, 163 ЖК України просить задовольнити позов. 10.06.2020 р. учасники справи у судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судові засідання 27.01.2020, 28.02.2020, 10.06.2020 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив, виклик останнього також був здійснений в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 187 ЦПК України. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. Представник Червоноградської міської ради Львівської області подав заяву про розгляд справи у його відсутності. [PERSON] подала пояснення, у яких зазначила про обґрунтованість позову, оскільки відповідач з 2016 р. не користується житлом, у якому зареєстрований. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. 07.02.1962 р. виконавчий комітет Червоноградської міської ради депутатів трудящих Львівської області, видав батьку позивачки [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ордер на квартиру [ADDRESS] . Згідно з довідкою від 15.08.2018 р., у даному житлі зареєстровані позивач, відповідач і третя особа. 02.09.2016р., 22.06.2017р., 31.02.2018р. представник КП «ЧЖКС» склав акт, яким зафіксував факт, що відповідач не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Фактичні обставин справи та наявні докази свідчать про те, що відповідач понад встановлені законом строки відсутній у житлі, де зареєстрований, тому втратив право користування останнім. Суд вважає доведеним факт, що тривала відсутність відповідача зі збереженням реєстрації у цій квартирі призвела до порушення прав та інтересів позивача, який змушений нести додаткові витрати на утримання майна та оплату комунальних послуг. За таких фактів і міркувань суд вважає позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved