Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

04 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він проживає в квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира не приватизована, відноситься до комунального житлового фонду, знаходиться на балансовому обліку КП Житлогосп. Разом з ним в квартирі зареєстрований його брат, відповідач по справі, який з 2010 року в ній не проживає, оскільки виїхав до Росії, де проживає до цього часу. Особистих речей відповідача в квартирі немає, комунальні платежі він не здійснює, своє місце проживання змінив добровільно, а тому є підстави для визнання його таким, що втратив право користування даною квартирою. Позивач у судове засідання не зявився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву, заяв і клопотань від нього не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України). Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункту договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. В п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що по справам про визнання наймача чи членів його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК) необхідно встановити причини відсутності відповідача вище встановленого строку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є наймачем квартири №[ADDRESS], що підтверджується договором найму житла. Згідно довідки виданої КП «Житлогосп» №169/1 від 15.03.2019 року, квартира за адресою [ADDRESS] не приватизована та знаходиться на балансовому обліку КП «Житлогосп». Згідно довідки про склад сімї №852 від 14.03.2019 року виданої КП «Житлогосп» в квартирі №[ADDRESS] крім позивача зареєстрований [PERSON], що також підтверджується довідкою ЦНАП Олександрійської міської ради №1007/76/16 від 11.04.2019 року. Згідно актів-розпорядження від 11.02.2019 року вих.№106 та 15.03.2019 року вих.№169, виданих КП «Житлогосп», складених комісією за участю сусідів, при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] в квартирі не проживає з 2010 року. На момент перевірок в квартирі був відсутній, особистих речей не має. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, судом встановлено, що відповідач понад рік без поважних причин не проживає в спірній квартирі, власних речей не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що реєстрація відповідача в житловому приміщенні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав наймача жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved