overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

03 липня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 20 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, крім того наразі відповідач проживає з іншою жінкою. Шлюбні відносини припинили у березні 2017 року. Спору щодо поділу майна та утримання дітей не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, в якій також зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у березні 2017 року та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON]. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що відповідач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 22). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 20 вересня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Виконкомом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено запис за № 22 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 7). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 6) та [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с. 8). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між сторонами припинені у березні 2017 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

03 липня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 30 травня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери. Шлюбні відносини припинили в жовтні 2014 року та з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 30 травня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження виконавчим комітетом Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено запис за № 05 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 5). 02 липня 2006 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери. Шлюбні відносини між сторонами припинені в жовтні 2014 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

03 липня 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу є син - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що син знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання. Позов просила задовольнити. Відповідач по справі направив суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, проти винесення рішення стосовно стягнення аліментів не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу є син - [PERSON], [INFO]. На цей час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 липня 2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

03 липня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 19000 грн. 48 коп. У судове засідання представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту № 490958988, відповідно до якої відповідач отримала кредит в сумі 14440 грн. 89 коп. зі сплатою 39,9% річних за користування ним з кінцевим терміном повернення до 19 вересня 2020 року (а/с 14). Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 19 квітня 2017 року виникла заборгованість в сумі 19000 грн. 48 коп., з якої 14440 грн. 89 коп. - заборгованість по кредиту, 3359 грн. 59 коп. - заборгованість по процентам, 1200 грн. - штраф, що підтверджується розрахунком та випискою по особовому рахунку (а/с 26, 27). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

03 липня 2018 р. Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі № 755/14434/17, яким позов [PERSON] до Національного банку України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ Національного банку України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 08.09.2017 року № 2867-к про оголошення догани [PERSON]. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати щодо судового збору. Відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За нормою ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без виклику в судове засідання учасників справи, при цьому приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). При подачі позову [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1). Враховуючи, що позов задоволено, відповідно положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. З урахуванням зазначеного слід ухвалити додаткове рішення про вирішення питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

03 липня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 лютого 2006 року вони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 43. У сторін є неповнолітні діти: донька Юлія, [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї неможливе. Позивач звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 43. У сторін є неповнолітні діти: донька Юлія, [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї неможливе. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №015037 від 25.02.2006р., свідоцтвами про народження дітей серії І-БВ №042766 від 03.11.2006р., серії І-БВ №162319 від 03.08.2011р та визнаються відповідачем. Отже, відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

03 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 14 січня 1989 року відділом ЗАГСу Очаківського райвиконкому Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися. Позивач та відповідачканадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 січня 1989 року відділом ЗАГСу Очаківського райвиконкому Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 7 (а. с. 6), від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

03 липня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.02.2007 року вони уклали шлюб, зареєстрований Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 3. Від проживання у шлюбі у них є двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав та проти його задоволення не заперечує. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 17.02.2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 3. У позивача і відповідача є двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.02.2007р., свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 18.07.2007р., серії [NUMBER] від 20.02.2009р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

03 липня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.04.2012 року вони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №49. Від проживання у шлюбі у них є діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сімї неможливе. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 29.04.2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №49. У позивача і відповідача є діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї неможливе. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 103026 від 29.04.2012р., свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ № 180158 від 26.06.2012р., свідоцтвом про народження [PERSON] від 20.02.2018р. Отже, відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

03 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved