Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

04 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником житла і в її житловому будинку зареєстрована дружина її сина [PERSON] - [PERSON], яка ще в 2005 році вибула на постійне місце проживання в м. Хмельницький, а відтак втратила право користування її житловим будинком. Зазначає, що будь-яке особисте майно [PERSON] в житловому будинку відсутнє, вона не сплачує жодних комунальних послуг за місцем своєї реєстрації, при цьому добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування її житловим будинком. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Та обставина, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05 квітня 2004 року № 4 (серії [NUMBER]). Із довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 02 жовтня 2018 року № 289, Акту встановлення факту відсутності особи за місцем проживання Білогірської селищної ради Хмельницької області від 02 жовтня 2018 року та довідки цієї ж селищної ради від 18 жовтня 2018 року № 182 встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS], власником якого є позивач [PERSON], однак фактично за даною адресою не проживає, а проживає в м. Хмельницькому. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надала доказів того, що між нею та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому будинку позивача більше одного року, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування житловим будинком [ADDRESS], а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача [PERSON], яка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved