Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

02.10.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 104\~649,06 грн. за кредитним договором №CSKASE00000019 від 07.12.2006. \~\~\~\~\~ Свій позов позивач мотивує тим, що відповідно до вказаного кредитного договору (далі Договір) відповідач отримала кредит у розмірі 15\~000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за Договором виконав та надав відповідачу кредит. Відповідач не повернула своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, у звязку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем, а тому і подано даний позов до суду. Представник позивача по довіреності [PERSON] у судове засідання не зявився, у позовній заяві просить слухати справу у його відсутність та про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була двічі належно та вчасно повідомлена за місцем реєстрації,та за вказаною позивачем адресою, судовими повістками про день, час та місце слухання справи, тобто в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України, яка вказує, що повістка направляється за зареєстрованим місцем проживання чи перебування фізичної особи і у разі відсутності особи за такою адресою, вважається що судовий виклик вручений належним чином. Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження та вивчивши надані докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті і прийшов до висновку про часткове задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № CSKASE00000019 від 07.12.2006, копія якого додана до позовної заяви (а.с. 7, 8). Згідно п.1.1. Статуту позивача, копію першої сторінки якого надано до суду, за рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ «Приватбанк» від 30.04.2009 тип банку із Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство (а.с.13). ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 15\~000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.5.1 Договору він діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим Договором. Умовами Договору передбачено, що відповідач зобовязана погашати заборгованість за кредитом, процентами, комісію (п.п. 1.1, 2.2, 3.1 Договору). Згідно п.4.1 Договору при порушенні позичальником зобовязань, передбачених Договором, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не повертала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем. Згідно наданих доказів, у порушення умов Договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання\~ не виконала. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за Договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за Договором відповідач станом на 21.09.2015 має заборгованість 219\~251,11 грн., яка складається з наступного: - \~ \~ \~ \~10\~268,16 грн. - заборгованість за кредитом; - \~ \~ \~ \~63\~535,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - \~ \~ \~ \~4\~050,00 грн. - заборгованість за комісією; - \~ \~ \~ \~141\~397,52 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Розрахунок суми заборгованості додано до позовної заяви на а.с.5, 6. Але заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2013, яке набрало чинності 11.07.2013 (а.с.4), були задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № CSKASE00000019 від 07.12.2006 в сумі 114\~602,05 грн., що складалась з наступного: 10\~268,16 грн. заборгованість за кредитом; 43\~430,24 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 4\~050,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 56\~853,65 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Тому, позивач просить стягнути з відповідача різницю між загальною заборгованістю відповідача перед позивачем за Договором (219\~251,11 грн.) та сумою заборгованості, щодо стягнення якої прийнято рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська (114\~602,05 грн.), яка становить 104\~649,06 грн. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості та враховуючи заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2013, яким задоволено вимоги позивача в сумі 114\~602,05 грн., позивач просить стягнути заборгованість відповідача, яка складається з: -20\~105,19 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -84\~543,87 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобовязання за Договором відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови Договору. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до норм ст. 257 ЦК України (загальна позовна давність) стягнення боргу обмежується останніми трьома роками перед зверненням кредитора до суду, тобто до 02.10.2015. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, суми заборгованості відповідача за кредитом нараховувались з 01.03.2007 по 21.09.2015, за процентами нараховувались з 21.01.2007 по 21.09.2015, за комісією нараховувалась з 21.02.2008 по 21.09.2015, тобто протягом більш ніж три роки. Згідно ч.2 ст.258 ЦК України (спеціальна позовна давність) до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік . Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, пеня за несвоєчасність виконання відповідачем зобовязань за Договором нараховувалась з 21.03.2007 по 21.09.2015, тобто протягом більш ніж рік. Відповідно до ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається із заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2013, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось із позовом до [PERSON] у квітні 2013 року, а із позовом до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області позивач звернувся 02.10.2015, тобто із вимогою про стягнення процентів за користування кредитом позивач звернувся в межах строку позовної давності. Що стосується вимоги про стягнення пені, то оскільки від відповідача не надійшла до суду заява про застосування строків позовної давності, то сума пені підлягає стягненню у повному обсязі. Однак, ч.3 ст.551 ЦК України надано можливість суду зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так, сума коштів, яку відповідач отримала від позивача, становить 15\~000 грн. Сума пені, яку просить стягнути позивач, становить 84\~543,87 грн., що майже в шість раз перевищує суму основного боргу за кредитом. Тобто, розмір пені (відповідальності відповідача) значно перевищує розмір завданих позивачу збитків. Упостанові ВСУ у справі № 6-100цс14 від 03.09.2014, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами загальної юрисдикції, вказано, що ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Тому,

Outcome: partial