Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

04.03.2015 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними в рівних частках, як спадкоємцями за законом першої черги право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що державним нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] на ім'я спадкодавця. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі запису у господарській книзі виконавчого комітету Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 73 житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської радою Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39164815 від 13.12.2014 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 16.11.1975 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим 09.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29.03.1981 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) - спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. На час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такими, які фактично прийняли спадщину. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] разом із спадкодавцем не мешкав, що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та з заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджено листом № 663/01-16 від 16.03.2014 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається таким, який фактично не прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановської С.М. від 13.12.2014 року за № 2929/2-15 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] на ім'я спадкодавця. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved