Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

02 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивували тим, що 06 червня 2006 року померла [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Вони є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] Спадщину прийняли, як такі, що постійно проживали за однією адресою зі спадкодавцем. Крім них інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), вони не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі і тому змушені звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просять суд визнати за ними право по 1/2 на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання [PERSON] та [PERSON] не зявилися, просили справу розглянути у їх відсутність, про що зазначили у позовній заяві (а.с. 6). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовнв вимоги визнає (а.с.25). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 06 червня 2006 року в смт. Муровані Курилівці Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у користуванні КСП «Нива» [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ВН № 0074726. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 58885,06 грн. Межі земельної ділянки в натурі не визначалися (а.с. 15-16). Згідно свідоцтва про народження (а.с.11), свідоцтва про шлюб (а.с. 12), довідки [PERSON] сільської ради № 434 від 25.05.2016 року (а.с.14) позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняла як така, що проживала та була зареєстрована на день смерті зі спадкодавицею. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10), довідки [PERSON] сільської ради № 434 від 25.05.2016 року (а.с.14) вбачається, що позивач [PERSON] є іншим спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який також спадщину прийняв як такий, що проживав та був зареєстрований на день смерті зі спадкодавицею. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 44685368 та № 44685364 від 05.08.2016 року слідує, що спадкова справа на імя померлої 06 червня 2006 року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.26-27). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином позивачі є єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], які прийняли спадщину. 23 червня 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа необхідного для її вчинення (а.с. 17). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 10 червня 2016 року, слідує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0074726, виданий на імя [PERSON] втрачено (а.с. 13), а тому позивачі не можуть оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємців іншим чином, окрім як через суд, вони також не можуть. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачами слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON]

Outcome: approved