Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

02.09.2020 позивачка звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 03.12.1994 між нею та відповідачем був укладений шлюб. Її дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] та повнолітню дочку [PERSON] . Причиною розпаду сім`ї стали непорозуміння між подружжям щодо вирішення сімейно-побутових проблем та виховання дітей, у зв`язку з чим позивачка втратила почуття любові та поваги до свого чоловіка. Вважає, що примирення та збереження сім`ї між сторонами не можливе. Просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука суду від 05.10.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву від 05.11.2020, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що з 03.12.1994 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 03.12.1994, виданим Палацом шлюбів м. Кременчука, серія [NUMBER] , актовий запис № 1681. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 27.11.2006 , серія [NUMBER] , виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного Кременчуцького міського управління юстиції в Полтавській області, актовий запис 1259, та [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям не можливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати позивачки на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн., понесені нею у справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved