Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

02.09. 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила щона підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1994 року їй належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] який не мешкає в квартирі з 2012 року однак на нього нараховуються суми для сплати комунальних платежів що завдає позивачці додаткові матеріальних витрат. На підставі зазначеного просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судових засіданнях приймав участь представник позивачки [PERSON] за довіреністю - [PERSON] , в судове засідання , яке було призначено на 01.02.2017 року не з'явився надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю. На позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення про виклик до суду через друковане видання «Вісті Придніпров'я» № 2 (1801) від 17.01.2017 року. Про причини неявки відповідач суду не повідомив тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі - продажу від 22.04.1997 року [PERSON] купувала квартиру [ADDRESS] та право приватної власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] в Криворізькому БТІ 24.04.1997 року . Згідно довідки (відомостями) № 12867/16 від 17.11.2016 року , виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради видно, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наступні особи : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Факт реєстрації відповідача в квартирі [ADDRESS] також доведено довідкою, виданою за відомостями адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 29.11.2016 року. Згідно акту, складеного26.09. 2016 року мешканцями будинку [ADDRESS] підписи яких затверджені уповноваженою особою ТОВ «КК ДОМ КОМ» видно, що відповідач по справі [PERSON] за місцем реєстраціїв квартирі [ADDRESS] не мешкає з 2012 року . Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved