Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

04 жовтня 2016 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 17.03.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит урозмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 21.08.2016 року має заборгованість у розмірі 14567,81 грн., з яких: 4137,05 грн тіло кредиту; 1183,11 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 6727,75 грн.- нараховано пені за прострочене зобовязання; 1350,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована складова); 669,90 грн. штраф (процентна складова). Тому просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 14567,81 грн. за кредитним договором та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Також зазначив, що у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в кій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги ПАТ КБ « Приват Банк» визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17 березня 2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за договором виконав та надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як встановив суд, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобовязань, відповідач [PERSON] належним чином свої кредитні зобовязання не виконував, внаслідок чого, станом на 21.08.2016 року має заборгованість у розмірі 14567,81 грн., з яких: 4137,05 грн тіло кредиту; 1183,11 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 6727,75 грн.- нараховано пені за прострочене зобовязання; 1350,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована складова); 669,90 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором № б/н від 17.03.2011 року. На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Станом на день розгляду справи судом, [PERSON] не погасив наявну станом на 21.08.2016 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.03.2011 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору № б/н від 17.03.2011 року. \~\~Як з`ясував суд, вказаний вище кредитний договір, не був визнаний судом незаконним чи таким, що порушує будь-чиї інтереси та є дійним на сьогодні і ніким не був оскаржений. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеним між сторонами договором та нормами чинного законодавства України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі, в сумі 14567,81 грн., з яких: 4137,05 грн тіло кредиту; 1183,11 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 6727,75 грн.- нараховано пені за прострочене зобовязання; 1350,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн., а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована складова); 669,90 грн. штраф (процентна складова). Крім того, відповідно \~до ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved