Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 23 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції, актовий запис № 101; визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з ним, за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 23 жовтня 2010 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 101. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. За таких обставин подальше сумісне життя та збереження сімї неможливе. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 23 жовтня 2010 року. Також просить визначити місце проживання дитини разом з ним, за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що вказане рішення було прийнято сторонами спільно з урахуванням інтересів дитини, оскільки він має намір створити всі необхідні умови для нормального життя та розвитку їхньої дитини, його офіційне працевлаштування та наявність власного житла дає йому змогу забезпечувати дитину матеріально, піклуватися про неї, займатися її розвитком та вихованням. Ухвалою суду від 03 квітня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи було залучено Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі і проти його задоволення не заперечувала. Додатково пояснила, що фактично шлюбні відносини припинено і позивач має можливість створити всі необхідні для розвитку дитини. Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позову в частині вимоги про розірвання шлюбу поклався на розсуд суду, а в частині визначення місця проживання дитини з її батьком не заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання останньої. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 жовтня 2010 року, актовий запис № 101 (а.с. 5). Від сумісного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання\~дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку за необхідне визначити постійне місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з її батьком [PERSON], [INFO], оскільки з матеріалів справи та наданих сторонами в судовому засіданні пояснень вбачається, що наявна спільна згода сторін з приводу місця проживання дитини разом з позивачем; позивач має стабільний дохід, достатній для утримання та розвитку дитини (а.с. 7-8) і забезпечений власним житлом (а.с. 9-10, 11), що дозволяє дитині проживати разом з батьком. В частині вимоги про визначення місця проживання дитини з адресою: [ADDRESS], позов задоволенню не підлягає, оскільки визначення місця проживання за певною адресою є обмеженням права особи на вільний вибір місця проживання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial