overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

04.08.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 06.09.2011 року в сумі 15753 грн. 09 коп. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] було надано кредит в розмірі 15 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 30.05.2014 року складає 15753.09 грн. Представник позивача Лисак В.С. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день розгляду справи повідомлялася своєчасно, через об'яву в газеті «Подільські вісті». Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 06.09.2011 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в сумі 15000.00 грн. [PERSON] порушила зобов'язання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 30.05.2014 року складає 15753.09 грн., в тім числі заборгованість по кредиту - 13023.04 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1503.71 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 726.34 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

04.08.2014 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 17.11.2006 року у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 601. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 17.06.2006 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в січні 2014 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння. Відповідач зловживав спиртними напоями, після чого допускав фізичне насилля в присутності дитини до неї, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.11.2006 року - а.с.5. Шлюбні відносини припинені в січні 2014 року, з причини відсутності взаєморозуміння, зловживання спиртними напоями відповідачем, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

04.08.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що сторони 08.09.2006 року зареєстрували шлюб, від якого народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач є інвалідом третьої групи, тому отримує пенсійне забезпечення і має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, але добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Враховуючи, що позивач має тяжкий матеріальний стан, також є інвалідом третьої групи, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 650 грн. щомісячно і до повноліття дитини. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності, відповідно до договору дарування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач по справі, є його колишньою дружиною, шлюб з якою було розірвано 18.06.2014 року. А відтак колишня дружина перестала бути членом сім»ї власника житла і підлягає виселенню. Крім того, на даний час відповідач вже понад рік проживає окремо і місце її проживання позивачу невідоме. Наявність зареєстрованої колишньої дружини в будинку створює позивачу незручності і позбавляє його права на вільне користування і розпорядження квартирою. Позивач в судове засідання не з»явився, надав суду заяву в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить слухати справу у його відсутність. Відповідач за викликом суду не з явився, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, причини неявки не повідомив, листа про слухання справи в свою відсутність до суду не надав, представника не направив. Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Встановлено, що позивачу на підставі Договору дарування від 24.04.1999 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується відміткою про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18.06 2014 року, шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. Цим же рішенням суду встановлено, що відповідач по справі [PERSON] не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Згідно довідки Вишеньківської сільської ради за № 1126 від 30.07.2014 року, у вищезазначеному будинку зареєстровані позивач та відповідач по справі. Відповідач зареєстрований в спірному будинку, але фактично там не проживає і навіть не з являється на протязі більше одного року. У відповідності до ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав і обов»язків подружжя. Статтею 3 вказаного Кодексу передбачено, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки. Розірванням шлюбу були припинені взаємні права і обов»язки подружжя, а відтак відповідач перестала бути членом сім»ї власника квартири. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі доказів по справі, відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № [ADDRESS], належної позивачу, оскільки він перестав бути членом сім»ї позивача. З відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір, сплачений останнім при подачі позову. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаємного порозуміння, різні погляди на шлюб, сім»ю, несумісність характерів, сварки та як наслідок, втрати почуття любові та взаємоповаги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач двічі будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (повістка про виклик до суду на 16.09.2014 р., 25.09.2014 р.), на розгляд справи не з'явився, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав, про причини неявки не повідомив, суд, з врахуванням згоди позивача на ухвалення заочного рішення, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини: - шлюб між сторонами зареєстрований 17.08.2010 р., Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №28 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 17.08.2010 року); - від спільного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народженні якої батьком зазначений [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 29.06.2011 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №56); - майнового спору між сторонами немає, спору про місце проживання дитини немає - сторони дійшли згоди про його проживання з матір'ю (позивачем) (показання позивача [PERSON] в якості свідка); - за період спільного проживання між подружжям склалися неприязні відносини на ґрунті частих сварок, сторони не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо близько 2,5 років, спільного господарства не ведуть, не мають спільного побуту, позивач створила нову сім»ю (проживає однією сім'єю з іншим чоловіком без реєстрації шлюбу) (показання позивача в якості свідка, показання свідка [PERSON]). Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу. При прийнятті рішення суд, керується ст. 112 Сімейного кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 22 листопада 2002 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 1685. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Протягом останніх двох років між ними постійно виникали сварки, які призвели до розпаду сім'ї. вони ведуть окремо домашнє господарство, ніяких взаємних турбот один про одного не здійснюють. З січня 2014 року проживають за різними адресами. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спору про розподіл спільного нажитого майна немає. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 22.11.2002 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 1685. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо місця проживання дитини немає. Майновий спір між сторонами відсутній. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.11.2003 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягав на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22 листопада 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишись спадкоємне майно у вигляді земельної ділянки площею 4,2147га на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області. Спадкоємцем за законом першої черги є він, інших спадкоємців не має. Оформити спадщину через нотаріальну контору він не має можливості, оскільки втрачено оригінал державного акту на право власності на землю, тому змушений звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач, представник Новоандріївської сільської ради Волноваського району до судового засідання не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON] /а.с.8/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.4/ Після смерті [PERSON] залишись спадкоємне майно у вигляді земельної ділянки площею 4,2147га на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ДН № 050764, виданого Новоандріївською сільською радою Волноваського району Донецької області від 22.03.2002року. Спадкоємцем за законом першої черги є позивач, інших спадкоємців не має. Оформити спадщину через нотаріальну контору позивач не має можливості, оскільки втрачено оригінал державного акту на право власності на землю. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що варто визнати за позивачем право власності на земельну ділянку у розмірі 4,2147 га на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 17 листопада 2007 року відділом ДРАЦС по місту Кам'янець- Подільському реєстраційної служби Кам'янець- Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1240. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що мають діаметрально протилежні характери, внаслідок чого не можуть дійти згоди у вирішенні сімейних проблем. Сумісне життя стало нестерпним, тому в серпні 2012 року припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Кожен з них живе своїм життям. Миритися не бажають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, підтримав вимоги [PERSON] і пояснив, що сторони тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання жодних кроків для примирення ніхто з них не зробив. Позивач підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою і має намір їх узаконити. Сім'я розпалась повністю і зберегти її не можливо. Відповідач в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що на протязі сумісного проживання не могли знайти порозуміння у матеріальному забезпеченні сім'ї та вихованні дочки. На даний час впевнилися, що жити разом не зможуть. Крім того позивач фактично створив нову сім'ю. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши осіб. які беруть участь в судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 17 листопада 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що між подружжям не має порозуміння у вирішенні сімейних проблем та вихованні дитини, що привело до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. [PERSON] підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою і має намір їх узаконити. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. 18.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 9100 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову та до її повноліття. В судовому засідання позивач та її представник уточнили позовні вимоги, просили суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 2000 грн. щомісячно з врахуванням того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні представник відповідача та відповідач позовні вимоги визнали в повному обсязі. Пояснили, що дійсно [PERSON] має мінливий та не регулярний дохід, тому згоден сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. на утримання доньки. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ст. 184 СК України передбачає стягнення аліментів на утримання дитини, якщо платник аліментів має мінливий нерегулярний дохід. Судом встановлено, що сторони за справою перебували у шлюбі. Відповідно до актового запису про народження №1231, зробленого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 18.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, зазначена обставина сторонами не оспорюються та підтверджується довідкою №382, виданою виконавчим комітетом Комишанської селищної ради Комсомольського району м.Херсона 20.08.2014 року. Відповідач по справі не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, інших утриманців немає. Зазначені обставини відповідач не спростовував. З пояснень відповідача та наданих довідок (а.с.7,21-25,27) вбачається, що відповідач має паспорт моряка та отримує доходи від працевлаштування механіком на суднах іноземних компаній. Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 04.08.20014 року та до її повноліття. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави належить стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved