Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

03.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року її сестри [PERSON] на ? частки земельної ділянки, площею 4,5291 га, розташовану на території Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ? частка якої належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.08.2012р. після смерті її чоловіка [PERSON], якому земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балаклійської райдержадміністрації № 29 від 23.01.2007 року. Після смерті її сестри, відкрилась спадщина на ? частки вищевказаної земельної ділянки та житлового будинку. Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець другої черги, і їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки вказаної земельної ділянки, оскільки сестра позивача після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом не оформила за нею права власності, а саме не встигла здійснити державну реєстрацію права на спадщину як того вимагало чинне на той час законодавство України. Тому позивач звернулась з даним позовом до суду. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Представник позивача просила розглянути справу за їх відсутності. Відповідач надав заяву про визнання позову, просив розглянути справу за відсутності його представника. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року, чоловік якої [PERSON] помер 17.03.2010р. (а.с. 5, 10-15). 01.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по ? частки земельної ділянки кожній площею 4.5291 га, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на землю серії [NUMBER] від 20.08.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010768300091, згідно якого [PERSON] на підставі розпорядження Балаклійської райдержадміністрації № 29 від 23.01.2007 року є власником земельної ділянки площею 4.5291 га, розташованої на території Вербівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 8, 9). 16.09.2015 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Як убачається з постанови державного нотаріуса Балаклійської державної нотаріальної контори Носової М.В. від 26.01.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оформлення права спадщини на ? частку земельної ділянки площею 4.5291 га, розташованої на території Вербівської сільської ради, належної померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.08.2012р. після смерті її чоловіка [PERSON], суперечить закону, оскільки право власності на вищевказане майно з цього свідоцтва не зареєстровано (а.с. 16), що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельні ділянки НВ-6303535452016 від 10.12.2016р., виданого відділом Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області (а.с. 19, 20). За інформацією Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 11.04.2017 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 16.09.2014р. звернулась сестра померлої [PERSON], заведена спадкова справа. 16.09.2015р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з ? частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] - на ім'я сестри померлої [PERSON] (а.с. 34-36). Згідно до правил статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області відмовлено позивачу в оформлені права на спадщину внаслідок того, що право власності на майно з свідоцтва про право власності за законом, а саме ? частку земельної ділянки не зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 16). Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з положень ст. 1261 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємиці другої черги за законом, на спадщину, що залишилась після смерті [INFO] року [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Оскільки [PERSON], на яку було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частку земельної ділянки, померла, то позивач позбавлена можливості зареєструвати у встановленому законом порядку право власності від імені [PERSON] і з цієї причини не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Викладене вище дає підстави вважати, що спірна земельна ділянка може бути предметом спадкування і визнання за позивачем права власності на неї не порушуватиме права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved