Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

02.09.2014 р. [PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою, обґрунтовуючи вимоги тим, що 29.12.2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено його автомобіль [NUMBER], 2005 року випуску, власником якого він є. Постановою П'ятихатського районного суду від 07.02.2014 р. [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ 21013 державний номер [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння, визнано винним за вказаним фактом та притягнуто за ст. 124 КУпАП до адміністративної відповідальності. Про візуальні пошкодження автомобіля він одержав у відділені ДАІ довідку № 10. Автомобіль ВАЗ 21013 був застрахований Жовтоводською філією ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на строк з 25.02.2013 р. по 24.02.2014 р.. Експертною оцінкою транспортного засобу встановлено, що вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 147005,44 грн., а ринкова вартість - 66279,60 грн.. При цьому він сплатив 1200 грн. за розборку і дефектовку автомобіля. 27.06.2014 р. отримав страхове відшкодування у сумі 34296,59 грн., тому не відшкодовану суму 31983,01 грн. покладає на [PERSON]. Діями [PERSON] йому спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 50000 грн., адже переніс душевні страждання через пошкодження автомобіля, не може його використовувати до теперішнього часу, а винний не намагається хоч би частково відшкодувати шкоду, в результаті ДТП отримав легкі тілесні ушкодження, що свідчить про порушення нормальних життєвих зв'язків. Просить стягнути матеріальну і моральну шкоду, понесені судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився повторно, причини неявки суду не повідомив і заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. При цьому суд зазначає, що судова повістка з копією позовної заяви та додатками до неї вручені [PERSON] 26.09.2014 р. (а.с. 72), а судові повістки на 30.08.2014 р., 09.10.2014 р. і 05.11.2014 р., направлені за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою, повернулися з поштовим написом «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ст. 77 ч. 1 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Унжакова І.В. не заперечила проти позову і пояснила, що транспортний засіб ВАЗ 21013, яким керував [PERSON], був забезпечений за полісом від 25.02.2013 р., виданим ПрАТ «УПСК». Звітом оцінювача [PERSON] встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] у сумі 147005,44 грн.. Оскільки відновлювати цей автомобіль економічно недоцільно, то вартість матеріального збитку визначено у розмірі ринкової вартості - 66279,60 грн.. У звіті від 21.05.2014 р. встановлено, що утилізаційна вартість автомобіля складає 31810,67 грн.. Страхова компанія свої зобов'язання за страховим випадком виконала і виплатила [PERSON] 34468,93 грн.. Заслухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази, переглянувши відеозаписи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що постановою П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07.02.2014 р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. При цьому судом встановлено, що [PERSON] 29.12.2013 р., будучи в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] на 5 км а/ш П'ятихатки-Кривий Ріг-Широке Дніпропетровської області та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Факт вчинення правопорушення у суді визнав (а.с. 13). Статтею 61 ч.ч. 1, 4 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Судом встановлено, що протиправними діями [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується звітом № 49 від 25.03.2014 р., за підсумками якого сума матеріальної шкоди, спричиненої власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER], становить 66279,60 гривень (а.с. 23-36). На виконання вимог ст. 188 ЦПК України в судовому засіданні відтворено і досліджено відеозаписи, надані [PERSON] на 2-х дисках DVD+R, з яких видно настання дорожньо-транспортної пригоди, а фотознімки вказують на місце пригоди, розташування і загальний вигляд обох транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди. Договірні відносини по страхуванню цивільно-правової відповідальності між [PERSON] і ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Жовтоводської філії ПрАТ»УПСК», підтверджуються Полісом № АЕ/0247668 від 25.02.2013 р., яким забезпечено транспортний засіб ВАЗ 21013 реєстраційний номер [NUMBER] страховою сумою за заподіяну шкоду у розмірі 50000 грн. без франшизи (а.с. 14). Крім того, зі Звіту № 11933-зал. від 21.05.2014 р. слідує, що утилізаційна вартість автомобіля [NUMBER] складає 31810,67 грн.. В дослідницькій частині Звіту вказано, що проведення відновлювального ремонту недоцільне з економічної точки зору (а.с. 64-66). Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.07.2014 р. № 927551 ДОУ ПрАТ «АПСК» 27.06.2014 р. перерахувало [PERSON] на картковий рахунок за полісом АЕ247668 страхове відшкодування у сумі 34323,25 грн. (а.с. 10). Вирішуючи спір про відшкодування [PERSON] на користь позивача 31983,01 грн. як матеріальної шкоди суд приходить до висновку, що ці вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] доведено, підтверджено доказами у справі, що страховою компанією йому виплачено суму страхового відшкодування у сумі 34468,93 грн. і претензій до страховика він не висловив. Суд вважає, що страховик свої зобов'язання виконав у повному обсязі і виплатив страхове відшкодування з розрахунку: 66279,60 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) - 31810,67 грн. (вартість ТЗ після ДТП) = 34468,93 грн. (сума до виплати), як визначено ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-ІV (зі змінами). Цією нормою права передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 36.6 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Полісом № АЕ/0247668 від 25.02.2013 р. франшиза не передбачена. В частині вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно ст.. 23 цього Кодексу особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.. 1166 ЦК України визначено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду і передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, у тому числі якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в інших випадках, встановлених законом. Визначаючи розмір відшкодування суд, виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та інших обставин, які знайшли підтвердження у судовому засіданні та мають істотне значення, у тому числі, поведінку [PERSON] і його бездіяльність по відшкодуванню заподіяної шкоди, характер правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого [PERSON], дійсний стан його здоров'я на момент пригоди, адже він звертався за медичною допомогою з приводу забиття, саднень правої кисті, що підтверджується випискою з амбулаторної картки (а.с. 18), те, що здібності потерпілого суттєво погіршилися і він практично був позбавлений можливості їх реалізувати, у тому числі користуватися на власний розсуд транспортним засобом, дійшов висновку, що до стягнення підлягає 5000 грн.. Відповідно до ст.. 86 ЦПК України витрати, пов'язані із залученням спеціаліста для розбирання і дефектовки автомобіля, понесені [PERSON] у сумі 1200 грн., що підтверджується квитанцією від 12.04.2014 р., слід покласти на [PERSON] (а.с. 11). Крім того, на відповідача покладаються витрати по сплаті позивачем судового збору, однак не в запропонованому до стягнення розмірі 831,83 грн., а у сумі 575,43 грн., виходячи з того, що позовні вимоги задоволені частково, а статтею 88 ч. 1 ЦПК України визначено, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За ставками судового збору, передбаченими ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1 % ціни позову, але не менше 243,60 грн., за подання заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову до 5 розмірів мінімальної заробітної плати - 0,2 % її розміру, що становить 243,60 грн.. Оскільки судом стягується до виплати загальна сума матеріальної шкоди 33183,01 грн., то підлягає стягненню 331,83 грн.. На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України,

Outcome: partial