Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

03 квітня 2020 року Моторне транспортне страхове бюро України (далі по тексту - МТСБУ) звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 7875 грн. 03 коп. та судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. Вимоги обґрунтовано тим, що 27 лютого 2018 року в м. Києві по вул. Харківське шосе, 29 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Geely, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Geely, д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою Бориспілького міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2018 року визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності. На момент настання вказаного ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи ( [PERSON] ), страхове відшкодування в розмірі 7175 грн. 03 коп. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 991996 від 02 серпня 2018 року. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складає 700 грн. 00 коп. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 903542 від 06 квітня 2018 року. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, складає 7875 грн. 03 коп.. 02 травня 2019 року позивач направив [PERSON] претензію за вих. № СУ / 48627 / 4, вимоги за якою відповідачем у добровільному порядку не виконано. Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача МТСБУ в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Проте, подав до суду заяву, якою просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань чи відзиву на позов на адресу суду не направив. Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року за № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 27 лютого 2018 року в м. Києві по вул. Харківське шосе, 29 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Geely, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Geely, д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень (а.с. 8-10). Постановою Бориспілького міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2018 року винним в настанні вищевказаної ДТП, визнано [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 11). Згідно централізованої бази даних МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 22). Згідно ст. 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБ України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. 31 травня 2018 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 12). Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У ст. 25 Закону України «Про страхування» вказано, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Так, МТСБУ доручило Незалежній авто експертизі «Дикий та партнери» на виконання завдання з проведенням огляду ТЗ із фотографічною фіксацією; складення протоколу огляду; надання фотографій на електронному носії; визначення ринкової вартості ТЗ на момент ДТП, вартості відновлювального ремонту ТЗ із зазначенням включення або не включення в розраховану суму податку на додану вартість, коефіцієнту фізичного зносу складників, вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, за наслідком чого 06 березня 2018 року складено Звіт № 1165 про оцінку вартості (розміру) відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу (а.с. 14-19). Звітом встановлено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власнику КТЗ Geely, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 7175 грн. 03 коп. За надані послуги з вказаної вище оцінки МТСБУ 04 квітня 2018 року складено Акт, згідно якого вартість послуг Незалежній авто експертизі «Дикий та партнери» становить 700 грн. 00 коп., які сплачено позивачем виконавцю робіт 06 квітня 2018 року на підставі рахунку № 40 від 06 березня 2018 року. Наведене підтверджується рахунком № 40 від 06 березня 2018 року та платіжним дорученням № 903542 від 06 квітня 2018 року (а.с. 20 (на звороті), 23). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вимогами ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Разом з тим, вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБ України на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБ України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБ України на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналізуючи наведені норми законів та надані докази у справі, суд приходить висновку, що МТСБУ набуло право звернутись за вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, до [PERSON] як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 7875 грн. 03 коп. (7175 грн. 03 коп. регламентна виплата та 700 грн. 00 коп. - збір документів та визначення розміру заподіяної шкоди). При цьому судом враховано, що сторонами не надано доказів виконання грошового зобов`язання [PERSON] . При зверненні до суду з даним позовом МТСБ України понесло витрати на оплату судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп.. Наведене підтверджується платіжним дорученням № 9796449 від 16 березня 2020 року (а.с. 7). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 133 та 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved