Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

\~02 листопада 2017\~ року [PERSON]\~ звернулась\~ до суду з\~ уточненим в ході судового розгляду позовом до [PERSON] «Концерн Стирол» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. Мотивувала\~ свої вимоги тим, що вона\~ з 22 лютого 2011 року працює у відповідача на різних посадах. Починаючи з січня 2017 року відповідач не виплачує їй заробітну плату посилаючись на відсутність коштів. Станом на 01 жовтня 2017 року заборгованість по заробітній платі становить 20\~618,72 грн. Вважає такі дії відповідача незаконними та просить суд стягнути на її користь суму нарахованої але не виплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2017 року по 22 січня 2018 року в розмірі 20\~618,72 грн. Крім того, вважає, що належна їй заробітна плата підлягає компенсації, та просить суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 1320,72 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України слідує, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Зазначила, що в даному випадку порушення відповідачем її права на отримання заробітної плати призвело до моральних страждань та до застосування додаткових зусиль для організації її життя. Позивачка проживає на непідконтрольній Українській владі території. Без заробітної плати їй важко вести нормальний побут, виховувати дитину яка відвідує учбовий заклад. Для харчування, організації учбового процесу, придбання одягу, канцелярських приладів, та для організації дозвілля дитини, позивачка постійно несе грошові витрати. Несплата коштів за виконану роботу позбавила її можливості повноцінно харчуватись, купувати необхідні предмети одягу, ліки собі та дитині, сплачувати регулярно комунальні послуги, та спричинило матеріальні незручності, поставивши її в скрутне матеріальне становище. В короткий проміжок часу знайти додаткові кошти для життя, та підробіток важко. Позивачка відчула справжній стрес, та її досі не полишає почуття приниження і дискомфорту, повязане з неповагою та байдужістю відповідача до її гарантованого Конституцією України і передбаченого трудовим законодавством права на отримання оплати її праці. У звязку із чим вважає також, що з відповідача на її користь має бути стягнута моральна шкода розмір якої вона оцінює в 5000,00 грн. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду численні заяви в яких просила розгляд справи проводити у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача [PERSON] «Концерн Стирол» будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача. В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, та зазначив, що місцезнаходженням [PERSON] «Концерн Стирол» (що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), як офісних приміщень, так і виробничих потужностей, є місто Горлівка Донецької області, вул. Горлівської дивізії, 10. З квітня 2014 року в Донецькій та Луганській областях почалися масові заворушення і заколоти, які супроводжувалися захватом адміністративних та приватних будівель, збройними сутичками, що призвели до загрози загибелі мирного населення та загальної дестабілізації ситуації. Внаслідок цього, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення [PERSON] національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» розпочато проведення антитерористичної операції на сході України. У проведенні антитерористичної операції, в установленому законодавством України порядку, задіяні сили (особливий склад, спеціалісти) і засоби (зброя, транспортні, спеціальні та інші матеріально-технічні засоби) субєктів боротьби з тероризмом. У ході проведення антитерористичної операції уповноваженими правоохоронними органами виявляються та розслідуються чисельні кримінальні справи, які мають ознаки терористичних актів, диверсій, умисних вбивств, захоплень будівель і споруд, незаконного заволодіння транспортними засобами, незаконного позбавлення волі, захоплення заручників, пошкодження обєктів транспортної системи тощо. Зазначені правопорушення, вчинені озброєними організованими злочинними угрупованнями та окремими фізичними особами, створюють загрозу життю і здоров'ю людей, збереженню їх майна, обмежують свободу пересування територією зазначених областей. Приймаючи до уваги початок проведення активної фази бойових дій за місцем розташування Концерну, існуючу загрозу обстрілів і потрапляння засобів ураження по інфраструктурі підприємства та неможливість забезпечення безпеки технологічних процесів, повязаних з використанням особливо небезпечних речовин, а також з метою збереження життя і здоровя як працівників концерну, так і мешканців міста, відповідно до наказу № 1341/1 від 15 квітня 2015 року, керівництвом [PERSON] «Концерн Стирол» було прийняте рішення про повну зупинку виробництва, завершенню розпочатих технологічних процесів за умови зменшення до мінімуму виходів на роботу співробітників підприємства. Внаслідок дії вищезазначених негативних факторів та обставин, на які [PERSON] «Концерн Стирол» не може вплинути, має місце неспроможність підприємства виконувати поточні (договірні) та інші вже існуючі зобов'язання, здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток. Робітники підприємства не мають постійного доступу до своєї документації та обліку, що безпосередньо впливає на виконання підприємством його зобов'язань, щодо справляння та сплати податків, зборів і інших обов'язкових платежів, а також здійснення платежів за існуючими зобов'язаннями. Враховуючи те, що на окремих територіях Донецької та Луганської областей склалася ситуація, яка унеможливила роботу банківської системи, постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року № 435 «Про затвердження Інструкції щодо організації роботи банківської системи у надзвичайному режимі», постановою Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 «Про створення робочої групи Національного банку України», починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи в Донецькій та Луганській областях. Відповідно до рішення [PERSON] національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», припинена діяльність державних підприємств, установ та організацій. їх філій (відділень), представництв на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій області. Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», акти тероризму є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), які е надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними, що обєктивно унеможливлюють виконання обовязків, передбачених умовами договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є обставинами, що носять винятковий характер і знаходяться за межами впливу особи, яка є носієм обов'язків, передбачених умовами договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами. Настання цих обставин, а також їх наслідки неможливо передбачити чи уникнути за звичайних обставин при всій обачливості та турботливості такої зобовязальної особи. Ці обставини та їх наслідки є неминучими для зобов'язальної особи, тому через такі обставини, вона не відповідає за своїми зобов'язаннями. Отже, терористична загроза та загроза територіальної цілісності України, у тому числі території міста Горлівка Донецької області, що супроводжується актами тероризму, на подолання яких у 2014 році направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції та станом на поточну дату заходи її проведення тривають, є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об'єктивно унеможливлюють виконання обов'язків, передбачених умовами договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами. На господарську діяльність Відповідача обєктивно впливає дія форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Його виробничі потужності знаходяться на території міста Горлівка Донецької області, яка перебуває під контролем незаконних збройних формувань. Згідно з положенням статті 153 КЗпП України, забезпечення безпечних умов праці покладається на роботодавця. Відповідачі в умовах надзвичайних обставин, за які він не відповідає та не може впливати на них, чи уникнути їх дії, не може не лише забезпечити відповідні умови праці працівникам і гарантувати при цьому безпеку їх життя та здоровя, але й не має права вчиняти дії щодо здійснення господарської діяльності під контролем незаконних збройних формувань, що перебувають на території міста Горлівка Донецької області. З іншого боку, відповідач не може допустити при таких надзвичайних обставинах збереження трудових відносин з його працівниками на виробничих потужностях [PERSON] «Концерн Стирол» які залишаються та не можуть бути переміщенні з території міста Горлівка Донецької області, внаслідок присутності на території заводу незаконних збройних формувань, він не може обєктивно забезпечити їм виконання умов трудового договору і нести відповідальність перед ними. Застосування таких визначених трудовим законодавством заходів як оголошення простою або надання відпусток без збереження заробітної плати відповідно до п.18 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відпустки» не матиме належного правового обґрунтування, оскільки подальша господарська діяльність підприємства буде здійснюватися під контролем незаконних збройних формувань. Більш того, [PERSON] «Концерн Стирол» внесено до Державного реєстру об'єктів підвищеної небезпеки, про що видане відповідне свідоцтво територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Донецькій області (запис у журналі обліку реєстрації обєктів підвищеної небезпеки № 14.19 від 17 листопада 2003 року зі змінами від 16 жовтня 2013 року). Тому, оскільки з квітня 2014 року і по цей час місто Горлівка Донецької області знаходиться в зоні антитерористичної операції, загроза виникненню техногенної та екологічної катастрофи триває щоденно. Саме ці обставини в першу чергу і зумовили зупинення виробництва Відповідачем і як наслідок - неможливість виконання ним зобов'язань щодо виплати заробітної плати. Згідно з положенням статті 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отож. непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, шо повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Вказані норми Цивільного кодексу України за визначеністю обставин, якими унеможливлюється виконання особою своїх зобовязань, є повністю узгодженими із положенням наведеної вище норми статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», якою встановлюється поняття обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Із змісту наведеної вище норми статті 617 Цивільного кодексу України вбачається, що можливості звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання передує обовязок останнього відносно доведення того, що вказане порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, з метою належного виконання положення ст. 617 ЦК України та доведення належним чином обставин, на які Відповідач посилається у цьому відзиві на позовну заяву, ним було здійснено звернення до Торгово-промислової палати України. В свою чергу, Торгово-промисловою палатою України було надано науково-правовий висновок № 3799/2/21-10.2 від 28 листопада 2017 року щодо унеможливлення виконання обовязків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), в якому Торгово-промислова палата України, провівши системний аналіз наданих документів та загальновідомих фактів та

Outcome: dismissed