Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

02.09.2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та сплаченої суми судового збору. Позов обґрунтовували тим, що 06.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11247638000, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 40000,00 дол.США, на строк до 05.11.2035 року, зі сплатою 12,90% річних. Неналежне виконання відповідачем умов договору призвело до виникнення заборгованості перед Банком, яка станом на 25.08.2016 року становить 16072,75 дол.США, та пені у розмірі 5050,72 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого до нього позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1056 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні, 06.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11247638000. Відповідно до умов договору Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 40000,00 дол.США, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача. [PERSON] зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 05.11.2035 року, згідно з графіком погашення кредиту, та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 12,90 % річних. Позивач належним чином виконав свої обовязки за кредитним договором, надавши відповідачу кредит. Відповідач взятих на себе зобовязань по кредитному договору не виконав. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 25.08.2016 року становить 16072,75 дол.США, з яких : заборгованість за кредитом 14489,33 дол.США, заборгованість по процентам, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1422,47 дол.США за строк з 01.11.2015р по 31.07.2016р 1583,42 дол.США; та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12.12.2015 р по 25.08.2016р 5050,72 грн. Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором від 06.11.2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ПАТ «УкрСиббанк» та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 6176,70 гривень.

Outcome: approved