Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

02 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат, 3% річних та пені за борговою розпискою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 01 серпня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким він надав відповідачу у борг 5000 гривень на два місяці зі строком повернення до 01 жовтня 2012 року, за несвоєчасне повернення боргу відповідач зобовязався виплатити йому 1 % за кожен календарний день прострочки без обмеження у часі. Проте, відповідач суму боргу позивачеві не повернув, в звязку з чим рішенням Словянського міськрайонного суду від 06.11.2015 року з відповідача на користь позивача було стягнуто суму боргу за договором позики в розмірі 5000 грн., інфляційні втрати за період з 01.10.2012 року по 31.08.2015 року у розмірі 3730 грн., 3% річних за час прострочення неповерненої суми боргу за період з 01.10.2012 року по 01.10.2015 року в сумі 450 грн. та суму пені за період з 01.10.2012 року по 01.10.2013 року у розмірі 18300 грн. Оскільки на теперішній час сума боргу позивачеві не повернута, він просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати за період з 01.09.2015 року по лютий 2016 року в розмірі 210 грн., 3% річних за користування своїми коштами з 01.10.2015 року по 31.07.2016 року в сумі 124,70 грн., пеню 1% за кожний день прострочення за період з 01.10.2013 року по 31.07.2016 року в розмірі 51671,04 грн. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити його позов у повному обсязі і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів Дослідивши подані позивачами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням Словянського міськрайонного суду від 06.11.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу за договором позики в розмірі 5000 грн., інфляційні втрати за період з 01.10.2012 року по 31.08.2015 року у розмірі 3730 грн., 3% річних за час прострочення неповерненої суми боргу за період з 01.10.2012 року по 01.10.2015 року в сумі 450 грн. та суму пені за період з 01.10.2012 року по 01.10.2013 року у розмірі 18300 грн. Постановою ДВС Дружківського міського управління юстиції від 04.04.2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 5000 грн., інфляційних витрат в сумі 3730 грн., 3% річних в сумі 450 грн. та пені в розмірі 18300 грн. До теперішнього часу рішення Словянського міськрайонного суду від 06.11.2015 року не виконано, з приводу його виконання вживаються відповідні заходи, що підтверджується листом Управління ДВС у Донецькій області ГТУЮ у Донецькій області від 02.11.2016 року за №Р-314-2656. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За приписами статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що сторонами в розписці була встановлена домовленість про сплату відповідачем пені у розмірі 1% від суми боргу за кожний день прострочки повернення боргу або його неповернення взагалі. Тобто, сторони передбачили як вид забезпечення виконання грошового зобовязання - неустойку ( пеня) відповідно до вимог статті 549 ЦК України. Згідно з статтею 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, статтею 1050 ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником, в числі яких передбачено і зобовязання сплатити неустойку, у даному випадку у вигляді пені. Виходячи із заявлених позовних вимог та суми боргу 5000 гривень, яку відповідач не повернув позивачеві до теперішнього часу, інфляційні суми за період з 01.09.2015 року по 29.02.2016 року становлять 210,00 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку /5000,00 х 1,042 5000,00 = 210,00/, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Розрахунок 3% річних становить за час прострочення неповернення суми боргу у розмірі 5000 гривень за період з 01.10.2015 року по 31.07.2016 року дорівнює 124,70 гривень (5000,00х3%/365х92)+(5000,00х3%/366х212)=124,70, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи також, що відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, то розрахована позивачем сума пені за період з 01.10.2013 року по 31.07.2016 року за прострочення повергнення відповідачем боргу у розмірі 5000 гривень із розрахунку 1% за кожний день прострочення, що дорівнює 51671,04 гривень (5000,00 х 1% х 92)+(5000,00 х 1% х 365)+ +(5000,00 х 1% х 365)+(5000,00 х 1% х 212)=51671,04), також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 210 гривень, 3% річних у розмірі 124,70 гривень і неустойка - сума пені у розмірі 51671,04 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки ухвалою суду позивачеві було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення і позивач не поніс ці судові витрати, то сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 546-549,625, 1046-1050, 23 ,1167 ЦК України,

Outcome: approved