Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

03.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Тернівської районної в місті Кривому Розі ради про виключення зі складу службових приміщень квартиру. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її мати [PERSON] працювала в державній установі «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», у зв'язку із чим 26.07.1999 року отримала ордер №10 на службову квартиру [ADDRESS]. Ордер був виданий на сім'ю з трьох чоловік - [PERSON]- мати, [PERSON]-батько та на [PERSON]- донька. Батьки позивачки повмирали. На теперішній час позивач проживає у спірній квартирі та має намір квартиру приватизувати, з чим він і звернувся до Тернівського виконкому про виключення квартири з числа службових приміщень, але так, як державної установи «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» вже не існує, їй було запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання. Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, згідно поданої заяви просив суд справу розглянути за його відсутності, та не заперечує у задоволені позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та її сім'ї була надана службова квартира [ADDRESS], згідно ордеру №10 виконавчого комітету Тернівської районної ради , (а.с. 6,7). У вказаній квартирі зареєстрована та проживає [PERSON], (а.с.8). Згідно свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з метою виключення зазначеної квартири з числа службових, що слідує із змісту заявлених вимог та відповіді виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради № 6852/8 від 11.10.2016 (а.с.10), яка згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» може бути обєктом приватизації виключно після виведення її зі складу фонду службових приміщень. У звязку з цим суд приходить до висновку, що спірні правовідносини склались в сфері реалізації позивачем його житлових прав, тому регулюються нормами ЖК УРСР (зі змінами на даний час) та Положенням про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст.15 ЦПК України, ст.16 ЦК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизначених та оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із житлових відносин. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.6 Положенням про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого 10, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадку, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових здійснюється на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті ради. Як слідує з листа виконкому районної у місті ради від 20.09.2016 року Р-577, рішення про включення житлових приміщень до числа службових та виключення з числа таких, у разі наявності погодження заступника міського голови згідно з розподілом обовязків, ухвалюється виконавчими комітетами районних у місті рад, (а.с.-9) Так, згідно відповіді Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради за № 6852/8 (а.с.10) в погодженні виключення квартири зі службових приміщень [PERSON] відмовлено у зв'язку з відсутністю клопотання відповідного підприємства, установи, організації з цього приводу. Перевіряючи обґрунтованість та законність відмови відповідача, суд виходить з того, що ні нормами ЖК УРСР, ні Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, не передбачено підстав для відмови у виключенні житла зі службових приміщень в разі ліквідації підприємства чи установи, тому порушене права позивача підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про частвоку обгрунтованість позовних вимог та необхідність виключення спірної квартири з числа службових з передачею її до комунальної власності. Щодо вимоги по заміні ордера, суд вважає, що слід відмовити за недоведоності їх спірності.

Outcome: partial