Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

04 березня 2020 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішенням Шевченківського районного суд м.Запоріжжя № 2/336/1675/2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.04.2016 року. Відповідачка не займається вихованням та культурним розвитком дитини. З 29.01.2020 року дитина [PERSON] проживає разом з позивачем. Крім того, позивач звернувся до суду із позовом про визначення місця проживання дитини разом з батьком. Відповідачка матеріально дитину не підтримує, однак продовжує отримувати аліменти згідно рішення суду та отримані кошти використовує на свій розсуд. Оскільки дитина проживає з позивачем, він повністю утримує та забезпечує сина, вважає, що існують підстави для припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача. Посилаючись на статті 180, 181, 197 Сімейного кодексу України, позивач просить припинити стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення суду. Ухвалою від 12.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 30.03.2020 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила призупини розгляд даної справи до розгляду справи про визначення місця проживання дитини. Ухвалою № 334/1162/20 від 07.04.2020 року розгляд даної справи зупинено до розгляду цивільної справи № 334/7458/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визначення місця проживання дитини. Ухвалою № 334/1162/20 від 25.03.2021 року відновлено провадження у даній справі. Представник позивача [PERSON] адвокат Базієва Є.С. в судове за сідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, надала судові рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/7458/19 від 28.10.2020 року та Запорізького апеляційного суду № 334/7458/19 від 03.03.2021 року про визначення місця проживання дитини. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій позов про припинення стягнення аліментів з [PERSON] визнала. Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, приймаючи до уваги позицію відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суд м.Запоріжжя № 2/336/1675/2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.04.2016 року. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/7458/20 від 28.10.2020 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визначення місця проживання сина разом з батьком позов задоволено. Місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] визначено разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Постановою Запорізького апеляційного суду № 334/7458/19 від 03.03.2021 року рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.10.2020 року залишено без змін. Судовими рішеннями встановлено, що з 29.01.2020 року малолітня дитина [PERSON] мешкає разом з батьком [PERSON] . Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 181 Сімейного Кодексу України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного Кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 Сімейного Кодексу України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Це також кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Стягнення на даний час аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки з 29.01.2019 року дитина проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. З огляду на викладене, враховуючи те, що з 29.01.2020 року дитина проживає разом з батьком, проте існує обов`язок позивача щодо сплати аліментів на підставі рішення суду, яким із позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина, суд робить висновок про те, що позов підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів.

Outcome: approved