Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

02 жовтня 2020 року акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - Банк) звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.04.2016р. по 29.08.2019р. в розмірі 5031,06 доларів США, що станом на 29.08.2019р. (день проведення розрахунку) еквівалентно 126883 грн 33 к. Свої вимоги обгрунтовує доводами про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № SUGWGA00000009 від 30.07.2007р. (далі - Договір), укладеним між сторонами. У судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, відзив не подала. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 23 квітня 2020 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, встановив наступне. 30.07.2007р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] (Позичальник) уклали кредитний договір № SUGWGA00000009, у відповідності до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 6740 доларів США (6000 доларів США на споживчі цілі та 740 доларів США на сплату страхових платежів) та зобов`язалася повернути тіло кредиту, сплатити проценти за користування кредитними коштами та винагороду щомісячними платежами у строк до 26.07.2017р. 04.09.2009р. заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі № 2-1242/2009р. /а.с.42-43/ з [PERSON] на користь Банка стягнута заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 5863 доларів США. В подальшому 29.11.2013р. заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі № 589/3912/13-ц /а.с. 39-41/ з [PERSON] знову стягнута заборгованість за цим же кредитним договором, розрахована вже станом на 05.03.2013р. у розмірі 16731,14 доларів США, що еквівалентно 133681 грн 81 к. Цим рішенням задоволені вимоги Банку про дострокове повернення кредиту, а присуджена до стягнення на користь Банку грошова сума складалася з заборгованості за кредитом - 5773,90 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 4191,82 доларів США; заборгованості по комісії - 636,00 доларів США; пені - 5302,90 доларів США; штрафу (фіксована частина) - 31,29 доларів США та штрафу (процентна складова) - 795,23 доларів США. За доводами позивача, незважаючи на ці судові рішення, відповідач належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого відповідно до розрахунку Банку у відповідача перед Банком утворилась заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.04.2016р. по 29.08.2019р. в розмірі 5031,06 доларів США, що еквівалентно 126883 грн 33 к. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, за змістом 7.1 Договору сторони погодили щомісячну сплату процентів за користування кредитом в розмірі 0,92 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Повернення кредиту та сплату процентів і винагороди відповідач мала здійснювати щомісячними платежами, перераховуючи позивачу з 25 до 30 числа кожного місяця щомісячний платіж в розмірі 95,31 доларів США упродовж строку кредитування до 26.07.2017р. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання (стаття 611 ЦК України). За наведеними вище приписами частини 2 статті 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Право Банку змінити умови договору та зажадати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та процентів за користування ним у разі порушення відповідачем зобов`язань за Договором узгоджено сторонами і в п. 2.3.3 цієї угоди. Таким правом позивач скористався, звернувшись ще 11.11.2013р. до суду з відповідними позовними (зміненими) вимогами (справа 589/3912/13-ц) про дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих процентів та неустойки, який, як було зазначено вище, був задоволений 29.11.2013р. заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі № 589/3912/13-ц /а.с. 39-41/. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за користування ним та неустойки, Банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та наведених вище умов Договору змінив строк виконання відповідних зобов`язань. Між тим припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось в момент пред`явлення Банком до Позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Твердження про правомірність нарахування кредитором, передбачених договором процентів, до повного погашення заборгованості за кредитним договором є помилковим. У спірних правовідносинах права та інтереси позивача можуть бути забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 р. та інших. Вказане дозволяє суду дійти висновку, що позивачем у даному випадку обраний неправильний спосіб захисту своїх порушених прав відповідно до статті 16 ЦК України. Таким чином, вимоги позивача у даній справі про стягнення процентів після закінчення строку кредитування не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому в задоволенні позову слід відмовити. З огляду на прийняте рішення суд вважає правомірним судові витрати залишити за позивачем відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed