Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

02 квітня 2018 року [PERSON] предявив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 08 листопада 1975 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Він як батько, виконував батьківські обовязки щодо виховання та утриманні дочки до її повноліття. Вказаний шлюб розірвано на під- ставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.01.2000 р. У 2006 році він отримав інвалідність другої групи довічно (інвалід з фізичними вадами без однієї ноги), свого житла не має, з метою проживання шукає притулку у знайомих та близьких. Крім того, потребує інтенсивної інфузійної терапії, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 23.03.2018 р. З урахуванням інвалідності він отримує пенсію в розмірі 1491 грн.57 коп., що на теперішній час не вистачає для утримання та лікування. Його дочка офі- ційно працевлаштована, отримує фіксовану щомісячну заробітну плату, утриманців не має, аліме- нти нікому не сплачує. За таких обставин просив стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обся- зі. Відповідач позовні вимоги визнала частково, надала відзив, у якому вказала, що її батько про- живав протягом 13 років біля неї, перебував на її утриманні, крім того він має сертифікат на зем- лю, тобто додатковий дохід до пенсії, та неофіційно підробляє у місцевого фермера. Заслухавши пояснення та доводи сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], 24.09.1976 р. на- родження, з моменту її народження виконував батьківські обовязки, за період з 02.01.1976 р. по 2004 р. був працездатним, працював у колгоспі «Правда», отримував заробітну плату, тобто утри- мував дочку до її повноліття (а.с.6,8-9). Згідно копії паспорту серії КМ 676291 та пенсійного посвідчення серії АЗ № 028316 (а.с.2,5), позивач народився 14.12.1954 р. в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, є інвалі- дом 2-ої групи з 01.10.2006 р. довічно. Довідкою виконавчого комітету Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одесь- кої області № 257 від 26.03.2018 р. (а.с.3) підтверджується, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], але не проживає на території Струмківської сільської ради Татарбунарсь- кого району Одеської області. З довідки №74/07 від 26.01.2018 р. (а.с.4) вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку у Саратському обєднаному управлінні ПФУ і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загаль- ного захворювання інвалідам 2-ої групи щомісячно в розмірі 1491,57 грн. Як слідує з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, наданої КЗ «Та- тарбунарська центральна районна лікарня» 23.03.2018 р. (а.с.7) [PERSON], 1954 р. народжен- ня, потребує інтенсивної інфузійної терапії. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз'яснено у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 Сімейного Кодексу України), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 Сімейного кодексу України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, не ухилялись від виконання своїх обо- в'язків щодо них. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалі- дом I, II чи III групи. Згідно з ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утри- мання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як зазначено у п.п.16 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 р. за № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. За загальним правилом (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, повинна довести ті обставини, на які вона посилає- ться як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.3 ст.83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Посилання відповідача на те, що її батько підробляє, та має інший дохід крім пенсії, вона не пі- дтвердила доказами. В судовому засіданні встановлено, що позивач є пенсіонером та інвалідом 2-ої групи довічно, тобто є непрацездатним, не має постійного житла, потребує витрат на лікування, з дружиною він не проживає, шлюб між ними розірвано, інших дітей у нього не має. Його дочка є працездатною, працевлаштована, отримує заробітну плату, утриманців не має, аліменти нікому не сплачує, не допомагає йому матеріально. Крім того, відповідач пояснила у судовому засіданні, що вона є влас- ником двох земельних ділянок загальною площею більше 6 га. які перебувають в оренді і за які во- на отримує орендну плату. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягувати з [PERSON] на утримання позивача алі- менти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліме- нтів у межах суми платежу за один місяць, у відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved