Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

03.04.2019 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня) Коваленко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі положень Закону України «Про психіатричну допомогу». В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] була госпіталізована до Лікарні 02.04.2019 року о 12-50 год. Направлення на госпіталізацію було видане 02.04.2019 року лікарем МШД-204 Сагайдачним, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від лікаря психіатра МЩД-204 Сагайдачного та чоловіка [PERSON] - [PERSON] На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром Байбіковою О.А. у прийомному відділенні о 12-50 год. 02.04.2019 року, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 03.04.2019 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, внаслідок якого становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих (агресія на адресу персоналу (штовхає, кидається битися), не спить, відмовляється від прийому їжі) та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія дійшла висновку, що обстеження і лікування [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 03.04.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 04.04.2019 року на 11 годин 00 хвилин, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Носкова А.В. підтримала заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про госпіталізацію [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] в судовому засіданні на звернення до неї суду не реагувала. Лікар пояснив, що вказана поведінка [PERSON] обумовлена її психічним станом. Чоловік [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт наявності у [PERSON] психічного захворювання та зазначив на необхідності її лікування лікарями-психіатрами. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається із супровідного листка № 1032/204, [PERSON] 02.04.2019 року була доставлена до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з квартири [ADDRESS], з попереднім діагнозом - гостре поліморфне захворювання. Лікарем приймального відділення Лікарні зроблений запис про наявність у [PERSON] діагнозу у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії та необхідність примусової госпіталізації у зв'язку з її небезпекою для оточуючих. Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 16/2427 від 03.04.2019 року, складеного комісією лікарів Лікарні, [PERSON] страждає на важкий психічний розлад у формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, внаслідок чого становить небезпеку для себе та оточуючих (агресія на адресу персоналу (штовхає, кидається битися), не спить, відмовляється від прийому їжі), потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що зі слів чоловіка, вперше зміни в психічному стані [PERSON] виникли 8 років тому, коли вона стала роздратованою, імпульсивною, говорила навмання, порушився сон та апетит. Приватно була консультована психіатром, від госпіталізації категорично відмовилась, було назначено розчин «Риспетрилу», який родичі таємно підливали в їжу, після стабілізації стану припинили прийом препарату. Дане погіршення стану відбулось на протязі місяця, коли стала з підозрою ставитись до чоловіка, вимагала від нього направляти їй фотографії з місця, де він знаходиться, звинувачувала останнього в зрадах, з'явились конфлікти в колективі. Стан продовжував погіршуватись, нарощувався негативізм та роздратованість на адресу родичів, порушились сон та апетит, на протязі трьох днів не спить, не приймає їжу, невпорядкована у поведінці та висловлюваннях, перекладає речі в шафах, говорить обривками фраз, постійно розмовляє сама з собою. У зв'язку з цим чоловіком було викликано МСП. Госпіталізована до ОКПЛ № 3 вперше, в порядку примусової госпіталізації, у зв'язку з неадекватною, небезпечною для себе та оточуючих поведінкою. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв'язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання, яке обумовлює її безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації [PERSON] до Лікарні у примусовому порядку.

Outcome: approved