Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

04.09.2015 року ПАТ «Акціонерний банк «Укоопспілка» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.06.2003 року між ПАТ «Акціонерний банк «Укоопспілка» та [PERSON] укладено кредитний договір, зобовязання за яким [PERSON] не виконує, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 32176,59 Євро та 4544,47 грн., яку банк просить стягнути з позичальника. 28.10.2015 року позивач уточнив позовні вимоги, зазначивши, що заборгованість за кредитним договором становить 32176,59 доларів США та 4544,47 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобовязання за договором, а запропоновані ним грошові кошти, що є на депозитному рахунку, не можуть бути використані для погашення заборгованості за кредитним договором від 17.06.2003 року, оскільки виступають забезпеченням іншого кредитного договору. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду позову відповідач повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення судового засіданні від відповідача не надходило. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17.06.2003 року між Акціонерним банком «Укоопспілка», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір № 25. За умовами цього договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 60000 доларів США на умові сплати процентів за користування кредитом в розмірі 11 % річних на строк до 16.06.2006 року. Позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в строки, передбачені договором. 16.06.2006 року між сторонами укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким дію кредитного договору продовжено до 16.06.2008 року. Додатковим договором № 2 від 16.06.2008 року змінено розмір відсотків з 11% на 12,5% та дію кредитного договору продовжено до 17.06.2009 року. 17.06.2009 року між сторонами укладено додатковий договір № 3, яким дію кредитного договору продовжено до 16.06.2010 року. Додатковим договором № 4 від 16.06.2010 року дію кредитного договору продовжено до 15.06.2012 року, а додатковим договором № 5 від 15.06.2012 року дію кредитного договору продовжено до 13.06.2014 року. Додатковими договорами № 6 від 11.10.2013 року та № 7 від 14.02.2014 року змінено порядок нарахування відсотків за користування кредитом. 29.08.2014 року між сторонами укладено додатковий договір № 8, яким дію кредитного договору продовжено до 14.08.2015 року та встановлено графік повернення кредиту і сплати відсотків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Позивач вказує на те, що відповідачем умови договору не виконуються та заборгованість за кредитним договором станом на 17.08.2015 року складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32166,01 долар США, що підтверджується випискою з особового рахунку. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором. Пунктом 4.3 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту і відсотків позичальник зобовязується сплатити данку пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочення платежу, але не більше облікової ставки Національного Банку України, яка буде діяти у період, за який сплачується пеня. На підставі цього позивачем нарахована до сплати пеня на загальну суму 4544 грн. 47 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного позивачем нараховано три проценти річних від простроченої суми, які становлять 10,58 доларів США. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов кредитного договору не надав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та не вбачає підстав для відмови в їх задоволенні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 32166,01 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України на день ухвалення рішення еквівалентно 756029 грн. 90 коп. з розрахунку 23 грн. 50 коп. за 1 долар; пені в розмірі 4544 грн. 47 коп. та передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України 3% річних в розмірі 10,58 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України на день ухвалення рішення еквівалентно 248 грн. 67 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Під час звернення до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки з 23.04.2015 року розпочато процедуру ліквідації банку, запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved