Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

04.11.2015 заявник звернулася до суду із даною заявою в якій просить суд ухвалити рішення та встановити факт, що померлий 08 березня 2015 року [PERSON] проживав із заявником однією сімєю , як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу, до дня своєї смерті. Свою заяву [PERSON] мотивує тим, що 08.03.2015 помер [PERSON], з яким заявник проживала у зареєстрованому шлюбі з 1989 по 2000 рік, а з 2005 року по день смерті без реєстрації шлюбу, вела спільне господарство, мала спільне майно, права і обовязки, є спадкоємцем 4 черги, спадкоємців 1-3 черг немає, але не може одержати спадщину, яка відкрилася після смерті померлого, тому і подано до суду дану заяву. У судовому засіданні представник заявника, адвокат [PERSON] підтримала дану заяву і надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Від заінтересованої особи: Селищенської сільської ради, за підписом сільського голови, поступила заява з проханням слухати справу у відсутність представника сільської ради та відсутністю будь-яких заперечень по справі. Заінтересована особа: приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявилася , але належно і вчасно була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що не позбавляє суд права розглянути справу відсутність нотаріуса. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, показання свідків: [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт проживання заявника з померлим [PERSON] однією сімєю з 2005 року по час смерті, дослідивши матеріали справи, надані докази? вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті і прийшов до висновку про задоволення заяви. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу. У судовому засіданні встановлено, що 08 березня 2015 року помер [PERSON] у с. Селище Корсунь-Шевченківського району, де проживав до дня смерті та з яким заявник проживала у зареєстрованому шлюбі з 1989 року по 2000 рік, а з 2005 року і до дня його смерті однією сімєю проживала без реєстрації шлюбу, як чоловік і жінка. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина , місцем відкриття якої є останнє постійне місце проживання спадкодавця: с.Селище Корсунь-Шевченківського району, що підтверджується довідкою № 1116, виданою 29.10. 2015 виконкомом Селищенської сільської ради ( а.с. 14). Заповіту [PERSON] не залишив. 11.03.2015 приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу № 140/ 2015 після смерті [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39832730 ( а.с.16). Інших осіб, які претендують на спадщину після смерті [PERSON] немає, що підтверджується довідкою № 481/01-16, виданою 28.10.2015 приватним нотаріусом [PERSON] ( а.с. 17). 28.10.2015 приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на легковий автомобіль марки «DAEWOO», модель ТІ3110, випуску 2007 року, шасі (кузов, рама) якого має № Y6DT1311070348041, реєстраційний номер [NUMBER], який належав померлому [PERSON], у звязку із відсутністю документів, підтверджуючих сімейні стосунки ( а.с.17). Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно п.2 вказаної постанови справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Тобто, з урахуванням вимог закону, встановлених обставин, встановлення даного факту не повязане з вирішенням спору про право, а тому дана справа розглядається в порядку окремого провадження. Згідно п.21 вказаної постанови , при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Згідно п.5 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що заявник проживала із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 1989 року по 2000 рік, а з 2005 року і до дня його смерті однією сімєю без реєстрації шлюбу, як чоловік і жінка, тобто у фактичних шлюбних відносинах , що становить десять років, у належному заявнику будинку по вул. Молодіжній, 46, що в с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, де вели вдвох спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права і обовязки чоловіка і дружини, а після смерті [PERSON] заявник його поховала (а.с.22). На час проживання заявника з [PERSON], тобто з 2005 року по день смерті, заявник не перебувала у іншому зареєстрованому шлюбі, відповідно і [PERSON] в цей період часу у іншому зареєстрованому шлюбі не перебував. Це підтверджується довідкою № 1115, виданою 29 жовтня 2015 року виконкомом Селищенської сільської ради ( а.с. 14,15) та показаннями у судовому засіданні вказаних у рішенні свідків. Обставини проживання [PERSON] однією сімєю з 2005 року із заявником і до дня смерті підтверджуються довідками №№ 1115, 1116, виданими 29 жовтня 2015 року виконкомом Селищенської сільської ради ( а.с.14,15), показаннями свідків, допитаних у суді. Таким чином, заявник довела свої вимоги, а тому суд задовольняє дану заяву і встановлює факт проживання заявника однією сімєю з [PERSON], померлим 08.03.2015 з 2005 по день смерті, тбто по 08.03.2015. Судові витрати по даній справі суд покладає на заявника.

Outcome: approved