Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

03 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог зазначив, що є чоловіком [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в м. Харцизьк, Донецької області. Факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій органи державної влади не виконують свої повноваження. При цьому зазначає, що для отримання свідоцтва про смерть дружини він звернувся до Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, однак 03.11.2017 року отримав відмову, оскільки для підтвердження факту смерті ним було пред'явлено документ виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] у м. Харцизьк, Донецької області, Україна. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на підстави викладені у заяві. Представник Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до суду не прибув, направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши заявника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявник [PERSON] є чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Згідно довідки № 1210001893 від 18.04.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], зареєстроване фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Обґрунтовуючи свою заяву, [PERSON] посилається на те, що його дружина [PERSON] померла у м. Харцизьк, Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, він отримав свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає йому скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті, оскільки воно посвідчене та видане Харцизьким міським відділом записів акту цивільного стану Державної реєстрації Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи (а.с. 7). Суд, погоджується з доводами заявника, що дане свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, яке не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження факту смерті [PERSON], оскільки є недійсним та не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної актів цивільного стану факту смерті. У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 (Інструкція). У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону). Відповідно до вимог п. 3 Розділу 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 р. № 52/5, у зв'язку із неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану АРК та м. Севастополя на тимчасово окупованій території проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Із наведеного вище вбачається, що державна реєстрація смерті у позасудовому порядку проводиться при наявності документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Так, заявником на підтвердження факту смерті [PERSON], померлої [INFO], надано лікарське свідоцтво про смерть за № 118 від 24.05.2017 року (а.с. 15), відповідно до якого причиною смерті [PERSON] зазначено хронічний гепатит. Згідно листа Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за № 90/14.11-144 від 03.11.2017 року, [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 3). Згідно до положень ч. 3,4 ст. 49 ЦК України Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті [PERSON] документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приймає до відома відомості щодо смерті дружини заявника видані на тимчасово окупованій території, а також з урахуванням лікарського свідоцтва про смерть та вважає, що факт смерті [PERSON], [INFO] у м. Харцизьк Донецької області від хронічного гепатиту, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви та встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved