overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

04.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбних відносинах з 09.12.2005 року по 18.03.2013 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], - а.с.2. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, - а.с.6. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 79, 81, 84, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

04.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до закінчення нею навчання. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є її батьком.В даний час вона повнолітня, продовжує навчання в Криворізькому коледжі економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», строк навчання по 30.06.2016 року. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та має постійний заробіток. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 , 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

04.11.2015 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи її тим, що відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], [INFO] не надає, а тому просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживаючого за адресою [INFO], зареєстрованого за адресою [INFO], не працюючого, на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.11.2015 року до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити посилаючись на обставини зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, заперечень проти позову не має і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФП №055836 виданого 05.12.2009 року видно, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 05.12.2009 року, про що зроблено актовий запис за №60. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП №113660 виданого 23.12.2009 року видно, що [PERSON] народився 12.12.2009 року, про зроблено відповідний актовий запис за №104, в графі батько записано [PERSON], в графі мати - [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Казанківської селищної ради від 07.10.2015 року видно, що до складу сімї [PERSON] входять чоловік - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Казанківської селищної ради від 07.10.2015 року видно, що дійсно на утриманні [PERSON], яка зареєстрована в [INFO], фактично проживає [INFO], перебуває її син [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Договір про утримання дітей не укладено, сторони проживають окремо. Враховуючи наведене, частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачу, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.11.2015 року і до досягнення нею повноліття. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 487 гривень 20 копійок. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

04.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №697, згідно до свідоцтва про шлюб Серія 1-НО №264561. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надала суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №697 від 03.12.2011 року, згідно до свідоцтва про шлюб Серія 1-НО № 264561 (а.с. 18). Згідно матеріалів справи, позивач з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що при реєстрації шлюбу жоден з подружжя прізвище не змінював. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

04.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області від 22.08.2008 року, актовий запис №165, згідно до свідоцтва про шлюб Серія 1-НО №149836. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надала суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Дудник». Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області від 22.08.2008 року, актовий запис №165, згідно до свідоцтва про шлюб Серія 1-НО №149836 (а.с. 4). Згідно матеріалів справи, позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просив суд залишити прізвище «Дудник». Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

04.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в листопаді 2013 року внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згодний. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

04.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги. В попередньому судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи \~вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що був чинним на час укладення вказаного спірного договору,оскільки визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

04.11.2015 року [PERSON] подала в суд позов, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до повноліття дитини. В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що у них з відповідачем є спільна дитина - [PERSON]. Матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає. Оскільки відповідач офіційно працює та не має інших дітей на своєму утриманні просить стягнути аліменти в судовому порядку. В судове засідання позивач не явилась. Надала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи. Надав до суду заперечення на позов, в яких вказав, що позовні вимоги не визнає повністю. Вказав, що він мешкає в одній квартирі з позивачем та їх дитиною. Не зважаючи на те, що вони з позивачем спільне господарство не ведуть, дитина знаходиться на його утриманні, а саме він сплачує її тренування, репетитора, купує продукти харчування та інше необхідні речі для розвитку дитини. Тому просить в позові позивачу відмовити. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбних стосунків мають дитину - [PERSON], [INFO]. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я відповідача, який не є інвалідом і є працездатною особою, офіційно працює, також суд враховує, що у відповідача відсутні інші аліментні зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Та обставина, що відповідач в добровільному порядку утримує дитину, не впливає на право [PERSON] подачі в суд позову про стягнення з батька дитини аліментів, оскільки приймаючи рішення про розмір та періодичність участі у матеріальному забезпеченні дитини, відповідач виходив лише з власного розсуду, що ставило інтереси дитину в залежність від волі батька. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

04.11.2015 року в суд звернувся [PERSON] з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, яку мотивував тим, що він є сином [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] не може себе самостійно доглядати та обслуговувати. Останнім часом постійно лікується в Полтавському обласному психоневролігчному диспансері. Просив суд визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності представника зацікавленої особи Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради. Суд, заслухавши заявника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали даної цивільної справи, прийшов до висновку, що вимоги заявника необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно частини 3 статті 237 ЦПК України встановлено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органами опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від [INFO], актовий запис № 331 (а.с.3). Відповідно до вищевказаного свідоцтва [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту судово-психіатричного експерта №629 від 09.12.2015 року, [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді судинної деменції. На даний час [PERSON] має стійкий хронічний психічний розлад, який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.25-29). Частиною 1 статті 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Частиною 1 статті 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. Так, згідно рішення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 22.12.2015 року №372 «Про затвердження подання опікунської ради щодо [PERSON].» затверджено подання про призначення [PERSON] опікуном над своєю матір»ю [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у разі визнання її в судовому порядку недієздатною особою (а.с.32-33). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

04.11.2015 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що між нею та [PERSON], 25.01.2014 року було укладено шлюб. Перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, в Севастопольському міському пологовому будинку заявниця народила сина, [INFO], про що отримала медичне свідоцтво про народження, видане 09.09.2015 року пологовим будинком № 2 м. Севастополь АРК, однак до цього часу свідоцтво про народження дитини не отримано, оскільки донька народжена на тимчасово окупованій території, яка вважається територією Російської Федерації. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо видачі свідоцтва про народження дитини, заявниця отримала відмову, яка мотивувалась тим, що дитина є громадянкою [PERSON], оскільки народжена на території Російської Федерації. Крім того, заявниці було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на території України з метою подальшого отримання свідоцтва про народження згідно чинного законодавства України. Заявниця до судового засідання не зявилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомлено. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню згідно ст. ст.\~234,\~256,\~258 ЦПК України. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. В судовому засіданні встановлено, що між заявницею та [PERSON] 25.01.2014 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.01.2014 року, виданим виконкомом Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, в Севастопольському міському пологовому будинку заявниця народила сина [INFO], про що отримала медичне свідоцтво про народження, видане 09.09.2015 року, пологовим будинком №2 м. Севастополь АРК (а.с.8). На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що заявниця 01.09.2015 року народила дитину чоловічої статті, в звязку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

04.11.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину . Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з вересня 2015 року вони припинили шлюбні відносини, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на даний час відповідач мешкає окремо, шлюб між ними не розірваний, дитина знаходиться на утриманні позивачки та мешкає з нею, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Представник позивачки також підтримала позов та просила його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, та пояснив, що позивачка веде аморальний спосіб життя курить, зловживає алкогольними напоями. Взагалі відповідач не заперечує сплачувати аліменти але тільки після того, як буде вирішено питання про встановлення місця мешкання дитини. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.04.2015 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), дитина не зареєстрована та не мешкає з відповідачем (а.с. 2). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження дитини, про укладення шлюбу, довідкою з місця мешкання. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачкою в судовому засіданні доведено, що дитина потребує допомоги і тому її вимоги законні і обґрунтовані.

Outcome: approved