Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

02 липня 2018 року до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 лютого 2002 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції Донецької області. Спільне життя між подружжям не склалося у звязку із відмінністю характерів та поглядів на сімю. Ведення спільного господарства між ними припинено. Спільно проживати сторони припинили в квітні 2018 року. Сторони мають спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Спору з приводу поділу спільного майна та місця проживання дітей немає. За наведених обставин, позивач просив суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб укладений нею із відповідачем 14 лютого 2002 року та зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 44. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи (а.с. 19), не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 лютого 2002 року. Шлюб між ними зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 44, що стверджується свідоцтвом про одруження серія: І-НО № 156328 (а.с. 6). Спільне життя між подружжям не склалося у звязку із відмінністю характерів та поглядів на сімю. Ведення спільного господарства між ними припинено. Спільно проживати сторони припинили в квітні 2018 року. Згідно із свідоцтвом про народження серія: 1-НО № 511947 та свідоцтвом про народження серія: 1-НО № 278022, сторони є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Спору з приводу поділу спільного майна та місця проживання дітей немає. Відповідно до п. п. 10,11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (\~ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. За приписами\~статті 89\~ЦПК України, суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень статті 51\~Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить\~ інтересам позивача. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає\~розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не вимагає компенсації понесених судових витрат, повязаних із зверненням до суду із даним позовом. На підставі наведеного,

Outcome: approved