Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

02 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15040,96 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що між сторонами існують договірні відносини, умови якого відповідачем не виконуються. Так, 12 квітня 2014 року між сторонами був укладений договір, за умовами якого відповідач одержав кредит в сумі 500,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на умовах платності даних послуг. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував умови Договору та не сплачував в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 31 грудня 2017 року за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 15040,96 коп., тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем проживання (а.с. 48, 52), та з урахуванням приписів ст. 223 ЦПК України, суд допустив розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 12 квітня 2014 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 8). Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту при укладенні договору на платіжну карту 500,00 грн. Також сторони визначили, що розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 2,5% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості. Однак, відповідно до наданого Банком розрахунку позивачем застосована інша відсоткова ставка, в той же час суду не надано доказів збільшення відсоткової ставки по кредитному договору, узгодженої з відповідачем. Згідно з заявою позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які діяли на час укладення договору, а саме станом на грудень квітень 2014 року, а також Тарифами банку (а.с.8). Також Тарифами визначена сума пені за порушення умов кредитування. Визначена сума комісії за відповідними операціями. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 вказаних Умов та Правил, клієнт погодився зі зміною банком в односторонньому порядку тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту. Так, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, що передбачені Договором, позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням прострочених процентів та комісій. Відповідно до п. п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартості послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виконанні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі Мінімального обов'язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законом порядку. На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування Кредитом відповідач здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів. Згідно з розрахунком заборгованості, скориставшись кредитними коштами, відповідач вчасно не сплачувала кредитну заборгованість, допустив систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів, у звязку з чим станом на 31 грудня 2017 року за [PERSON] рахується заборгованість за тілом кредиту в сумі 396,29 грн. (а.с.7). Також Банком нараховано проценти. Втім, стосовно зміни розміру відсотків, то відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. В той же час, заява не містить способи надання виписки Банком про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. При укладенні договору сторонами була узгоджена відсоткова ставка за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в той же час, як вбачається з наданого розрахунку з 01.04.2014 року відсоткова ставка збільшена до 34,80 %, а з 01.04.2015 року 43,20 %. Крім цього, в матеріалах справи не містяться докази зміни процентної ставки по кредитній карті. Не надано Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт, а тому, суд вважає за необхідне застосувати процентну ставку узгоджену між сторонами при укладенні договору, а саме 2,5%. За вказаного, Банк не довів обґрунтованість свого розрахунку, який здійснювався ним за цей період (з 01.09.2014 року) за підвищеними відсотковими ставками. За вище вказаного, розмір процентів становить: за період з 01.09.2014 року по 06.10.2014 року: 500,00 грн х 36 днів х 2,5%х12/360= 15 грн. За період з07.10.2014 року по 14 10.2014 року: 480,00 х 8 днів х 2.5% х 12/360= 3,20 грн. За період з 15 жовтня 2014 року по 09.11.2014 року: 500,00 х 26 днів х 2,5% х 12/360 = 10,83 грн. За період з 10.10.2014 року по 15.11.2014 року: 470,00 х 5 днів х 2,5% х 12/360 = 1,95 грн. За період з 15.11.2014 року по 23.11.2014 року: 480,00 х 9 днів х 2,5% х12/360 = 3,60 грн. За період з 24.11.2014 року по 07.12.2014 року: 500,00 грн. х 14 днів х 2,5%х 12/360 = 5,83 грн. За період з 07.12.2014 року по 11.12.2014 року: 470,00 х 4 дні х 2,5 % х 12/360 = 1,56 грн. За період з 12.12.2014 року по 31.12.2014 року: 500,00 грн х 50 днів х 2,5 % х 12/360 = 20,83 грн. За період 31.01.2015 року по 20.03.2015 року: 500,00 грн. х 49 днів х 2,5 % х12/360 = 20,41 грн. За період з 21.03.2015 року по 27.03.2015 року: 469,10 грн. х 7 днів х 2,5 % х 12/360 = 2,37 грн. За період з 28.03.2015 року по 30.03.2015 року: 429,10 грн. х 3 дні х 2,5 % х 12/360 = 1,07 грн. За період з 31.03.2015 року по 03.04.2015 року: 429,10 х 4 х 2,5 % х 12/360 = 1,43 грн. За період з 04.04.2015 року по 10.04.2015 року : 406,87 грн. х 7 днів х 2,5 % х 12/360 = 2,37 грн. За період з 11.04.2015 року по 31.12.2017 року: 396,29 грн. х 997 днів х 2,5 % х 12/360 = 329,25 грн. Всього: 12,85 грн. заборгованість по відсоткам станом на 29.08.2014 року + 419,70 грн. за період з 01.09.2014 року по 31.12.2017 року = 432,55 грн. Щодо суми боргу з пені та комісії в розмірі 3131,56 грн., то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки пеня та комісія мають різну правову природу, так як пеня - це неустойка, яка передається кредитору у разі порушення боржником зобовязання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а комісія це грошова винагорода Банку за надання банківських послуг, в свою чергу позивачем в розрахунку та позовній заяві не розмежована та необґрунтована зазначена сума. До того ж, Банком як неустойка нараховано суми штрафу також за порушення щодо строків виконання договірних зобовязань. Тобто, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені. Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірних зобовязань (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України. Вказана правова позиція висловлена в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 р., від 6 листопада 2013 року (№6-116цс13). За такого, суд вважає можливим стягнути неустойку у виді штрафу, що визначається як 5% від суми заборгованості (396,29 грн. тіло кредиту+432,55 відсотки) х5% = 41,44 грн. та 500 грн. фіксовану частину штрафу. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача на користь Банка підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 1370,28 грн., з яких: заборгованість по кредиту 396,29 грн., проценти 432,55 грн., штраф 500 грн. (фіксований), штраф (процентна складова 5%) 41,44 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також з урахуванням розяснень, що містяться у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом\~№ 3674-VI), тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 688 грн. (1370,28 грн. х 100 / 15040,96 грн. = 9%, 1762,00 х 9% = 158,58).

Outcome: partial