Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

02 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що квітня 2014 року вона проживала однією сімєю з відповідачем, який з того саму мешкає окремо. На даний час вони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брусилівського районного управління юстиції у Житомирській області. Від шлюбу, 06 січня 2014 року в них народилась дитина [PERSON]. Дитина проживає з нею. Відповідач участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не бере. Їй відомо, що відповідач працює, його дохід має нерегулярний, мінливий характер. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1200 гривень. У судовому засіданні позивачка на своїх вимогах наполягала, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Додатково зазначила, що сума аліментів, яку вона вимагає стягувати з відповідача обумовлена високою вартістю дитячого одягу та дитячого харчування, послуг дитячого садочку та абсолютною відсутністю участі відповідача у забезпеченні цих витрат. Щомісяця вона витрачає для забезпечення дитини: близько 500 гривень на харчування вдома, 100 гривень на харчування в дитячому садочку, близько 1000-1500 гривень на одяг, 400 гривень на оплату житлових витрат, близько 200 гривень на розвиток дитини, а загалом близько 2700 гривень. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду відповідач не повідомив, заперечень на позов не надав.\~\~\~\~ За згодою позивачки, після повторної нявки відповідача, з метою забезпечення вирішення справи у розумні строки, з огляду на привалювання інтересів дитини, про захист яких просить позивачка, судом вирішено справу розглядати за відсутності відповідача, у заочному порядку, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних фактичних обставин та відповідних їм правовідносин. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ТП №208278, виданого 16 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції у Житомирській області, [PERSON] народився 06 січня 2014 року від батьків [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 42 від 28 січня 2016 року виданої виконавчим комітетом Осівецької сільської ради Брусилівського району, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Склад її сімї: вона та дитина [PERSON]. Отже судом зі слів позивачки встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] і мешкає окремо від дитини, працює неофіційно та має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням досліджених обставин, положень ст.182 Сімейного кодексу України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 гривень. На підставі викладеного, ст.\~180,\~181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved