Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

04.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], 1997 року народження, та неповнолітнього сина [PERSON], 2002 року народження, починаючи від дня пред'явлення позову. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від утримання повнолітньої сина [PERSON], який навчається в технікумі та, в зв'язку з цим, потребує матеріальної допомоги з боку батьків, а також малолітнього сина [PERSON]. Ухвалою судді від 14.08.2015 року залучено до участі в справі в якості третьої особи повнолітнього сина сторін - [PERSON], оскільки вирішення заявлених вимог впливає на його права. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов визнав. Третя особа не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі і мають двох спільних синів: [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітньою особою, та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, при цьому сини залишилися проживати з позивачем і знаходяться на її утриманні. З вересня 2012 року повнолітній син сторін навчається в Чернігівському радіомехічному технікумі (денна форма навчання, контракт), який закінчує 30.06.2016 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків (а. с. 5). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із статтею 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, матеріальний стан сторін і третьої особи, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, без визначення мінімального розміру аліментів, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення сином навчання в технікумі, та аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved