Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Вимоги мотивує тим, що 22.09.2001 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, від якого у них є син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти стали проживати разом із відповідачем та його колишньою тещею, яка чинить тиск та має негативний вплив не тільки на його колишню дружину, а й на його дітей. Зазначає, що фактично з самого моменту розлучення, у нього з колишньою дружиною настали непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей, їх відвідуванні, почалися створюватися перешкоди зі сторони відповідача, стосовно неможливості його належного спілкування із сином та донькою. З моменту розлучення, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки мати його дітей створює такі обставини через які, зустрічатися з дітьми неможливо. Позивач намагається налагодити зв'язок із дочкою та сином, приймати участь у їх вихованні, утриманні, розвитку їх здібностей та забезпечувати їх всім необхідним для належного проживання. Вважає, що його права, як батька сьогодні є порушеними. Після неможливості домовленості з відповідачем про можливість спілкування з дітьми, позивач звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини Нововолинської міської державної адміністрації. 20.02.2014 року даною комісією було прийняте рішення № 85 у відповідності до якого йому було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з дочкою [PERSON] і сином [PERSON] та у їх вихованні згідно наступного порядку: щотижня з 16 години п'ятниці до 18 години неділі. З моменту прийняття даного рішення, відповідач ігнорує таке рішення, продовжує чинити перешкоди його спілкуванню з дітьми та взяття участі у їх вихованні. Просить заборонити, [PERSON], перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON], [INFO], визначити наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні дітей: щотижня-з 16.00 годин п'ятниці до 18.00 годин неділі; необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування. Зобов'язати [PERSON], за день до дня його зустрічі з дітьми, надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомляти про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. Просять їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково з підстав наведених у запереченні та пояснила, що вона не створює перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми. Вказує, що позивач сам не дотримувався виконання рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 20.02.2014 року №85 щодо визначення [PERSON] способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми. Так, якщо рішенням встановлено участь у вихованні та спілкуванні з дітьми з 16.00 год. п'ятниці до 18.00 год. неділі, то відповідач забирав сина у п'ятницю відразу зі школи (орієнтовно 13 год.) завозив до себе в село, на її зауваження, що дитині після школи треба змінити одяг, поїсти, залишити в дома підручники, позивач не реагував. Також зазначає, що син хоче проводити більше часу з батьком з огляду на те, що вона контролює його виконання домашнього завдання, обмежує в дозвіллі при необхідності, а в батька на вихідних (субота, неділя) дозвілля не обмежене та не приділяється увага навчанню. Не заперечує, що діти повинні спілкуватися з батьком. Вказує, що вона щодня працює, після роботи допомагає синові готовитися до навчання, готує їсти, займається пранням та прасуванням дитячих речей. Також, як мама, хоче мати більше часу на дозвілля з дітьми у вихідні дні. Не заперечує щодовизначення гр. [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON], [INFO], з 16.00. год. п'ятниці до 18.00. год. неділі через тиждень. Щодо дочки, просить врахувати, що дитині тільки 5 років, вона не заперечує, щоб відповідач проводив час з дочкою, однак без ночівлі дочки у батька. В решті позовних вимог просить відмовити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради Думич О.І. в судовому засіданні пояснила, що при винесенні рішення про встановлення порядку участі батька у вихованні малолітніх дітей, враховувалось, що [PERSON] приділяє достатньо уваги для виховання дітей, сприяє їх розвитку, як фізичного, так і психологічного. Тому були встановлені відповідні дні для зустрічей батька з дітьми виходячи із інтересів саме малолітніх дітей та за погодженням з батьками, які були присутні на засіданні органу опіки і піклування. Заслухавши пояснення сторін, висновок прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення в зв'язку з наступним. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON], який рішенням Нововолинського міського суду розірваний, є малолітні син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6). Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 85 від 20 лютого 2014 року було визначено [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щотижня з 16.00 год. п'ятниці до 18.00 години неділі. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 03.03.2014 року (а.с.8) [PERSON] проживає в [ADDRESS], в житловому будинку, який складається з трьох кімнат, будинок газифікований. Власником житлового будинку є його мати [PERSON] Як вбачається з довідки ВДВС Іваничівського районного управління юстиції від 19.03.2014 року (а.с.10) станом на 01.03.2014 року заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа №0312/3186 Нововолинського міського суду від 30.01.2013 року про стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей відсутня, аліменти сплачені по 01.03.2014 року. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. У відповідності до ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. ст. 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» № 2402 від 26.04.2001р. кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч Інтересам дитини. Вирішуючи даний спір суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров'я, тому з'ясувавши фактичні взаємини сторін, щодо виховання малолітніх сина та дочки, враховуючи думку малолітнього [PERSON], [INFO], отриману дирекцією Нововолинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3, яка свідчить про прихильність сина до батька, його бажання бачитись та спілкуватись з ним, що і не заперечила в судовому засіданні відповідач, а також думку малолітньої [PERSON], [INFO], викладену письмову завідувачем ДНЗ №7, про те, що дівчинка бажає, щоб тато приходив до неї у гості частіше, бажає спілкуватися з ним, ґрунтуючись на доказах по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та зобов'язує [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні з малолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і визначає [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO], щотижня з 16 години п'ятниці до 18 години неділі, з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], другу і останню п'ятницю, суботу і неділю кожного місяця з 16 години п'ятниці до 18 години неділі. При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача в частині заборони ночівлі дівчини у батька, оскільки на даний час не вбачає в цьому ніяких негативних наслідків для дитини.

Outcome: partial