Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

02.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року та заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.03.2013 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітнього сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року та заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.03.2013 року шлюб розірвано, що підтверджується копією заочного рішення суду. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 79, п. 3 ч. 1 ст. 80, ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. у звязку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved