Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

03 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися дві доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з цим, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 50% частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття першої дитини [PERSON], а потім у 25 % частини зарплати до повноліття [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилась, проте надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 16 вересня 2011 року виконавчим комітетом Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 2). Від цього шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 20.09.2012 року виконавчим комітетом Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 01 липня 2014 року виконавчим комітетом Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с. 4). В матеріалах справи відсутні відомості, які свідчать про те, що відповідач має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних чи недієздатних осіб; інших грошових стягнень; працевлаштований, тобто має стабільний заробіток. Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. 183 СК України з визначенням його розміру у частці заробітку батька. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем. В ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року зазначається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV (606-14) «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У зв'язку з наведеним вище, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], слід визначити у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial