Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

03 квітня 2018 року лікар-нарколог-психіатр Степанченко А.В. звернувся до суду з заявою в якій просить вирішити питання про примусовий психіатричний огляд [PERSON], [INFO], зареєстрованого в [ADDRESS] жителя [ADDRESS] без його згоди. Заява мотивована тим, що по відомостям, які одержані відносно громадянина [PERSON] є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність в останнього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, спроможний завдати значну шкоду своєму здоров'ю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги. 02 квітня 2018 року [PERSON] було оглянуто лікарем-наркологом-психіатром Сквирської ЦРЛ Степанченком А.В., проте надати згоду на проведення психіатричного огляду в КЗ КОР «Київське обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання», [PERSON] відмовився. В судове засідання Степанченко А.В. не з'явився, проте подав до суду письмову заяву в якій просить розглядати справу без його участі, вимоги заяви підтримав повністю, посилаючись на обставини зазначені в ній. Заінтересована особа в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримала, вважала за доцільне її задовольнити в звязку з тим, що є всі необхідні підстави для пирмусового психіатричного огляду [PERSON] без його згоди, передбачені ЗУ «Про психіатричну допомогу». Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність призначення психіатричного огляду [PERSON] в примусовому порядку без його згоди з огляду на наступне. Розлади в психічному стані [PERSON], спостерігаються з 24.12.2017 року, з приводу чого він із зазначеного часу перебуває в полі зору психіатрів. Судом встановлено, що стан [PERSON], [INFO], зареєстрованого в [ADDRESS] жителя [ADDRESS] загострився, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а саме погрожує фізичною розправою рідним та близьким, спроможний завдати значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану, що підтверджується зверненням на адресу Головного лікаря Сквирської ЦРЛ Чижа А.Г. від 02.04.2018 року матері [PERSON] - [PERSON], висновком лікаря-нарколога-психіатра Сквирської ЦРЛ Степанченка А.В. від 02.04.2018 року. Законом України «Про психіатричну допомогу» № 1489-ІІІ від 22 лютого 2000 року визначено, що психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров'я осіб, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд і медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади. За змістом ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовляється від проходження психіатричного огляду. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, подається до суду за місцем проживання особи. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обгрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. Умисне подання заяви про психіатричний огляд особи, що містить завідомо неправдиві або неточні відомості щодо стану психічного здоров'я цієї особи, тягне за собою відповідальність, передбачену законом. У судовому засіданні встановлено, що стан [PERSON] погіршився, він є соціально небезпечний, виявляє загрозу рідним та близьким. Необхідність проведення такого огляду, доводять вказані факти, які, за висновком лікаря-нарколога-психіатра, можуть свідчити про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги. З огляду на зазначене, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви лікаря-нарколога-психіатра Скввирської центральної районної лікарні Степанченка Андрія Васильовича про призначення психіатричного огляду [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. На підставі викладеного та

Outcome: approved