Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

03 грудня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП «Предпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 07 грудня 2011 року працювала підсобним робітником на ДП «Предпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська», а з 07 лютого 2012 на посаді машиніста котельних установок. 24 жовтня 2018 року була звільнена з підприємства за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавця про працю, умов колективного договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. У день звільнення роботодавець не виплатив їй заробітну плату належну при звільненні і на даний час заборгованість складає 17769,71 грн. Також зазначила, що її середньоденний заробіток становив 261,19 грн., а оскільки з 25 жовтня 2018 року по 29 листопада 2018 року минуло 25 робочих днів, тому просить суд стягнути з відповідача в свою користь 17769,71 грн. заборгованої заробітної плати та 6529,75 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача ДП «Предпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» Малюк К.В. у визначений судом строк подала до суду відзив, у якому зазначила, що сума середньоденного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] вирахувана невірно. Норма тривалості робочої зміни для професії машиніст котельних установок складає 12 год., а розрахунок наданий позивачем зроблений з урахуванням тривалості робочої зміни 8 годин. Виходячи з вищевказаного, вважає, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 25 жовтня 2018 року по 29 листопада 2018 року складає 4353,17 грн., а не 6529,75 грн., як це зазначає позивач (а.с. 12-13). Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до вищезазначеної норми процесуального права, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки позивача (а.с.5), [PERSON] була звільнена з ДП «Предпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України (у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавця про працю, умов колективного договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку). Відповідно до довідки ДП «Предпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» №7.3.1/750 від 21 листопада 2018 року заборгованість підприємства по заробітній платі [PERSON] складає 17 769,71 грн., а її середньоденний заробіток 261,19 грн. (а.с.6). У відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представник відповідача на обґрунтування заперечень викладених у відзиві не надала до суду жодних належних доказів того, що норма тривалості робочої зміни машиніста котельної установки 3 розряду складає саме 8 год., а не 12 год., як це зазначено в довідці підприємства, а тому суд до уваги такі заперечення не бере. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд беручи до уваги те, що, з вини підприємства належні звільненому працівникові суми у строки зазначені в ст.116 КЗпП України не були виплачені, позов задоволює та стягує з відповідача ДП «Предпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» в користь позивача [PERSON] 17769,71 грн. заборгованої заробітної плати, а також 6529,75 грн. середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, а саме з 25 жовтня 2018 року по 29 листопада 2018 року, з наступного розрахунку: 25 (робочі дні за вищевказаний період) х 261,19 грн. (середній заробіток [PERSON].). Також, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved