Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

04.11.2015 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого за всіма правами та обовязками є [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № [NUMBER]. Згідно вищевказаного договору відповідач отримала кредит в розмірі 24976,00 грн. на термін до 15.12.2016 року. Позивач стверджує, що відповідач не здійснив належного погашення кредиту та не виконує власних зобовязань, передбачених умовами кредитного договору. Позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем власних зобовязань за вищевказаним договором, станом на 25.08.2015 року виникла заборгованість, загальний розмір якої склав 29748,52 грн., у тому числі: -24263,24 грн. - заборгованість за кредитом; -2,27 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; -5483,01 грн. - заборгованість за комісією. В обґрунтування підстав для нарахування вищевказаних сум заборгованості позивачем надано відповідний розрахунок заборгованості за кредитним договором від 15.12.2013 року № [NUMBER] (а. с. 16). На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в грошовій сумі 29748,52 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву від 14.01.2016 року, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить суд задовольнити їх у повному обсязі та провести розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 35). Відповідач по справі в судове засідання не зявився, хоча належним чином був викликаний за зареєстрованим місцем проживання визначеним згідно відповіді РС УДМС в Черкаській області, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 09.01.2016 року № 2050500230066 (а. с. 38) та від 09.02.2016 року № 2050500231119 (а. с. 40), з яких вбачається, що повідомлення вручено відповідачу особисто, тобто про час і місце судового засідання по справі відповідача повідомлено належним чином. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З договору про надання споживчого кредиту від 15.12.2013 року № [NUMBER] вбачається, що відповідачу [PERSON] було розяснено умови кредитування та між ним і Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було досягнуто згоди про укладення вищезазначеного кредитного договору відповідно до обумовленої форми (а. с.4-8). Згідно даного договору вбачається, що предметом вищевказаного договору є кредит в розмірі 24976,00 грн. з кінцевим строком повернення до 15.12.2016 року. З розрахунку заборгованості за договором від 15.12.2013 року № [NUMBER] (а. с. 16) вбачається, що станом на 25.08.2015 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 29748,52 грн., у тому числі: -24263,24 грн. - заборгованість за кредитом; -2,27 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; -5483,01 грн. - заборгованість за комісією. З Статуту [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (стаття 1 загальних положень), зареєстрованого Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією 15.10.2015 року № 10681050026076337 вбачається, що засновником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», Угорщина, м. Будапешт (а. с. 22). З договору факторингу від 22 грудня 2014 року № 22/12/14/1-1 вбачається, що [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» приймає право грошової вимоги, що належить Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а. с. 11-14). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав законних вимог позивача щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд визнає, що відповідач [PERSON], допустила істотні порушення умов кредитного договору від 15.12.2013 року № [NUMBER] та вимог ст.ст. 526, 610, 611, 1050 ч. 2, 1054 ч. 1 ЦК України, тому присуджує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі - 29748,52 грн., у тому числі: -24263,24 грн. - заборгованість за кредитом; -2,27 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; -5483,01 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, з урахуванням встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» мінімуму - 1218 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved