Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

03.05.2018 року позивач звернувся з позовом до відповідачки в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] з 1/4 на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06 квітня 2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області був виданий судовий наказ у справі № 484/1366/18 про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.04.2018 року та до повноліття дитини. Відповідно до ч.ч. 7,8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Слід зазначити, що крім доньки [PERSON], позивач має ще двох дітей, Ростислава, [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких він вже сплачує аліменти на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2017 року у справі № 484/904/17, яке додається. Тобто, враховуючи те, що законодавець визначив частку, яка може бути стягнута на трьох дітей у розмірі 1/2 частини від доходу, а тому на утримання [PERSON], [INFO] слід стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу (заробітку) платника аліментів. Вважає, що заявниця безпідставно звернулася за видачею судового наказу, оскільки знала, що крім їх спільної доньки у [PERSON] є двоє дітей від першого шлюбу, а тому стягнення аліментів повинне було проводитися у позовному провадженні. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач вважає, що його право підлягає захисту шляхом зменшення розміру аліментів, на підставі ч. 2 абзацу 2 ст. 16 ЦК України. Його право підлягає захисту на підставі шляхом зміни правовідношення. В судове засідання позивач надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, заперечував проти задоволення позову, надав відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначила, що з вимогами позивача про зменшення розміру аліментів на утримання їх доньки [PERSON] не погоджується, так як вважає, що ним не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо зміни матеріального та сімейного стану, як те передбачено нормами цивільно-процесуального та сімейного законодавства. Обставини, які передбачені статтею 182 СК України, позивачем не зазначені та не доведені. Крім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання [PERSON] та Ростислава на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2017 року в Справі 484/904/17, встановлений у твердій грошовій сумі по 600 грн. на кожну дитину, а не в частці від заробітку. Крім того, стягнень по виконавчим документам з позивача не проводилося. Так, позивач не надав суду копії виконавчого листа, копії постанови ДВС про відкриття виконавчого провадження, довідки з відділу ДВС про наявність такого виконавчого провадження у даному відділі ДВС. Тобто, позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що з нього проводяться стягнення на підставі зазначеного рішення. Тому, просити зменшення частки від заробітку (доходу) з 1/4 на 1/6 [PERSON] не має ніяких правових підстав. До того ж розмір аліментів, які стягуються на дітей [PERSON] та Ростислава значно менший мінімального розміру сплати аліментів, який передбачений ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач цілком на законних підставах, передбачених ст. 161 ЦПК України, звернулася до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про стягнення аліментів на утримання їх доньки [PERSON] [INFO]. Заявлені вимоги про видачу судового наказу не повязані з встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. На теперішній час [PERSON] самостійно виховує доньку, яка проживає разом з нею і знаходиться повністю на її утриманні, що посвідчується довідкою житлового органу. Боржник не бере участі у виховані своєї доньки [PERSON], та матеріальної допомоги не надає, у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за не виконання та ухилення від виконання батьківських обовязків. Позивач займається лише своїм особистим життям (виїздить на відпочинок тощо), а донькою [PERSON] навіть не цікавиться. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України чітко регламентовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 06.04.2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області був виданий судовий наказ у справі № 484/1366/18 (2-н/484/166/18) про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.04.2018 року та до повноліття дитини. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2017 року у справі № 484/904/17 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. (тисяча двісті грн. 00 коп.) щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], починаючи з 23.03.2017 р. до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Враховуючи викладене, на утриманні позивача перебуває троє неповнолітніх дітей, на яких з нього стягнуто аліменти на їх утримання. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. При винесенні судового наказу суду не було відомо, а тому і не було враховано те, що на утриманні [PERSON] є ще двоє дітей, на яких з нього вже стягнуто аліменти рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2017 року в твердій грошовій сумі по 600 грн. на місяць кожному. За наведеного, суд вважає, що розмір аліментів стягнутих судовим наказом від 06 квітня 2018 року (1/4 всіх видів доходу) є явно несправедливим, а тому слід зменшити цей розмір до 1/6 частини всіх видів доходу відповідача.

Outcome: approved