Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

04.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно, мотивуючи вимоги звернення до суду тим, що він купив у відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] їх частки нежитлової будівлі (майстерні для ремонту сільськогосподарської техніки), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що оформити договори купівлі-продажу часток нежитлової будівлі він не може, так як відповідачі відмовляються від їх нотаріального посвідчення. В даний час позивачу потрібний правовстановлюючий документ на нежитлову будівлю, що змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З технічного паспорта на виробничий будинок, виданого ФОП [PERSON] від 19.05.2020 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходиться нежитлова будівля, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с. 23-25). Адреса нежитлової будівлі\~у виді\~механізаторської майстерні зазначена у довідці Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-22/108 від 19.05.2020 року (а.с. 30). Вищевказане нерухоме майно передано групі співвласників майна, колишнім членам КСП «Україна» у встановленому порядку були видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати). Так, [PERSON] є власником майнового сертифікату серії [NUMBER] , [PERSON] є власником майнового сертифікату серії [NUMBER] , [PERSON] є власником майнового сертифікату серії [NUMBER] , [PERSON] є власником майнового сертифікату серії [NUMBER] (а.с. 13-16). З протоколу зборів членів ПАФ «Україна» № 1 від 15.09.2003 року вбачається, що на розпаювання майна між членами ПАФ згідно майнових сертифікатів було вирішено виділити, в тому числі, і ангар для сільськогосподарської техніки, розташований по [ADDRESS] (а.с. 17, 18). Відповідно до списку до протоколу № 7 засідання комісії по врегулюванню майнових відносин ПАФ «Україна» від 11.09.2003 року сума майнового паю [PERSON] становить 12985,00 грн., [PERSON] 14875,00 грн., [PERSON] 13337,00 грн., [PERSON] 1417,00 грн., всього 46614,00 грн., в рахунок яких виділено майно на зазначену суму, в тому числі і механізована майстерня вартістю 13051,00 грн. (а.с. 19-22). Оскільки співвласники не бажали володіти вищевказаним майном, нести витрати на його утримання та ремонт, прийняли рішення передати нежитлову будівлю, а саме механізовану майстерню, позивачу [PERSON] . На підтвердження намірів про розпорядження майном співвласники уклали договора купівлі-продажу майнових сертифікатів у вигляді розписок, об`єктом яких були майнові паї, які рахуються за їхніми сертифікатами. Дані договори купівлі-продажу майнового паю кожний із співвласників підписав власноручно, але нотаріального посвідчення та державної реєстрації договорів не відбулося (а.с. 26-29). Наказом Міністерства аграрної політики України від 09.04.2001 року за № 97 затверджено Рекомендації щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності, п. 9 яких визначено, що кожен із співвласників має право продати свою частку майна, яка знаходиться у спільній частковій власності, згідно з договором купівлі-продажу майнового паю, засвідченого Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми, є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім цього, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що дані договори вже повністю виконані, є підстави вважати їх такими, що відбулися. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договорів купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved