Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

02 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за №30/110/020413, за умовами якого відповідач, як позичальник, отримав від позивача кредит на споживчі потреби у розмірі 110 277 грн. строком користування до 30.03.2018р. із встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 16,49% річних. При цьому, відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався погашати отриманий кредит щомісячно згідно графіку погашення до повного погашення кредиту, а також сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, передбачених договором. Крім того, того ж числа 02.04.2013р. між позивачем та відповідачем [PERSON], як поручителем, був укладений договір поруки №30/110/020413/1, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Позивач, посилаючись на вище зазначені обставини, в поданому позові також зазначає, що відповідачі ухилилися від виконання умов кредитного договору і станом на 23.07.2015р. заборгованість по кредитному договору складає 111 378 грн.78 коп., яку позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1113 грн.79 коп. До початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшла письмова заява, згідно змісту якої представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Справу просив розглянути без його участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися двічі без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи. При цьому від відповідачів не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутністю, у зв'язку з чим суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також, відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із наданих позивачем доказів (а.с.6-19) судом встановлено, що 02.04.2013р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за №30/110/020413, за умовами якого відповідач, як позичальник, отримав від позивача кредит на споживчі потреби у розмірі 110 277 грн. строком користування до 30.03.2018р. із встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 16,49% річних. При цьому, відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався погашати отриманий кредит щомісячно згідно графіку погашення до повного погашення кредиту, а також сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, передбачених договором. Разом з тим, відповідач [PERSON] ухилився від виконання узятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 23.07.2015р. заборгованість по кредитному договору складає 111 378 грн.78 коп., з яких: -строкова сума заборгованості по кредиту - 71 510,26 грн., -прострочена сума заборгованості по кредиту - 19 000,37 грн., -прострочена сума заборгованості по процентах - 1 184,69 грн., -донарахована сума процентів - 14 588,56 грн., -пеня - 5,094,90 грн. Також судом встановлено, що 02.04.2013р. між позивачем та відповідачем [PERSON], як поручителем, був укладений договір поруки №30/110/020413/1, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. При цьому відповідно до ст.554 ЦК України та умов Договору поруки у випадку порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентам. Разом з тим, щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідачів пені у розмірі 5,094,90 грн., суд в цієї частині вважає необхідним в задоволенні цієї частини позову відмовити з огляду на наступне. Так, згідно з положеннями ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно із ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що місце проживання відповідачів зареєстроване в зоні АТО, а згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.4) пеня нараховувалася у період з серпня 2014 року до липня 2015 року. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, складає: 71 510,26+19 000,37+1 184,69+ 14 588,56 = 106 283 грн.88 коп. Вирішуючи позов таким чином, суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1113 грн.79 коп. (а.с.5). У зв'язку з чим та відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним вищезазначені судові витрати стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних долях по 556 грн.90 коп. з кожного. На підставі викладеного, ст.ст.509,525-527,536,541-543,554,1054 ЦК України, умов кредитного договору №30/110/020413 від 02.04.2013р. та договору поруки №30/110/020413/1 від 02.04.2013р.,

Outcome: partial