overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

03 жовтня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 616 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 20 вересня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у них 17 листопада 2009 року народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з червня 2016 року. Причиною розпаду сім'ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Прізвище просила залишити їй [PERSON], судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 20 вересня 2008 року уклали шлюб (арк.с.5). Від шлюбу у них 17 листопада 2009 року народилась донька [PERSON]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з червня 2016 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

03 жовтня 2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку, тобто до [INFO] . В позовній заяві позивачка вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , має з ним неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює, потребує утримання від чоловіка - батька дитини, який є працездатним, може надавати їй утримання. Відповідач працює у приватного підприємця, займається зварювальними роботами, має добрий стабільний заробіток. Просить позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача в її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку, тобто до [INFO] . Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за його участю, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 17 червня 2016 року (а.с. 5). У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 грудня 2018 року (а.с.7). Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивачка не працює, не має джерела доходу у зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, окрім того, у позивачки на утриманні перебуває ще одна спільна з відповідачем дитина, син [PERSON] , [INFO] , відповідач не довів, що у нього відсутні кошти для виконання свого обов`язку по утриманню дружини, яка потребує утримання у зв`язку непрацездатністю на період догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, суд знаходить позовні вимоги законними, підставними та обгрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

03 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 грудня 2017 року Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 211. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] надав до суду заяву, де просив справу розглядати без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, 27 грудня 2017 року Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 211, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. (а.с.11) У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у 2019 році. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідачка побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

03 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між ним та [PERSON] шлюб, зареєстрований 15 червня 2018 року Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №157. В обґрунтування позову зазначив, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з липня 2019 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [INFO] , яка проживає з матір`ю. Ухвалою судді від 07 листопада 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Сторони повідомлені про дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ч.6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК Українита повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивач надав письмову заяву про підтримку позову і розгляд справи за його відсутності в порядку заочного провадження. Відповідачка, повідомлена належним чином про розгляд справи, до суду не з`явилася, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надала, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. 15 червня 2018 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №157, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). [INFO] у вказаному шлюбі народилась [PERSON] (а.с.9). Як вказує позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони фактично припинили шлюбні відносини з липня 2019 року і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання неповнолітньої [PERSON] з матір`ю та щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, позов є обґрунтованим і відповідно ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 СК України підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

03 жовтня 2019 року [PERSON] , звернулась до суду із заявою, вказуючи, що вона звернулась на консультацію до Оратівського відділу обслуговування громадян м.Погребище Головного управління Пенсійного фонду України із проханням оформлення пенсії та прийняття документів, проте їй було відмовлено, оскільки печатка не зчитується. Працівники Оратівського відділу обслуговування громадян Пенсійного фонду України радили їй звернутися до суду, щоб встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] від 19 листопада 1977 року. Не можливо врегулювати досудовий спір, оскільки підприємство ліквідовано. Належність їй даної трудової книжки підтверджується, а саме: її прізвищем, по батькові, датою народження, а також внесеними записами про її трудову діяльність. Тому вона вимушена звернутися до суду та просити суд встановити факт належності правовстановлюючого документа - трудової книжки [NUMBER] , що належить їй [PERSON] для реалізації свого пенсійного права в подальшому. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити заявлені вимоги (а.с. 18). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте представник за дорученням Головного Управління пенсійного фонду України у Вінницькій області - Гарник А.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа (а.с. 16-17). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена російською мовою на ім`я « [PERSON] », дійсно належать [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорта з карткою фізичної особи-платника податків [PERSON] (а.с. 5-6), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 7), копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 8) та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 9), то зазначений факт необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

03\~жовтня 2019\~року [PERSON] \~звернулась з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №165. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 11 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Сторони\~мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ Позивач [PERSON] \~в підготовче судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведену вимогу закону, справа може бути розглянута в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] \~зареєстрували шлюб 11 серпня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №165. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно /а.с. 8/. Сторони\~мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с. 9/. Шлюб сторін носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. Заперечень відповідачем не надано. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON] \~бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 384,20 грн. (768,40:2=384,20), а 384,20 грн. поверненню позивачу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

03 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 13 січня 2012 року у Виконавчому комітеті Жовтневої селищної ради міста Нововолинська Волинської області, актовий запис №01. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 січня 2012 року уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не розуміють один одного та не можуть дійти спільних рішень у питаннях ведення спільного господарства, розподілення і використання сімейного бюджету. На даний час проживають порізно, не спілкуються, не ведуть спільного господарства і оскільки шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 20). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб та його копії (а.с.5-6), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 768,40 грн. судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

03 жовтня 2019 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS], звернулася до суду із позовом до [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 листопада 2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2364, та відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, сімейне життя не склалося. З січня 2018 року сторони проживають окремо, у них роздільний сімейний бюджет, спільне господарство не ведуть. Сторони неодноразово протягом року намагалися порозумітися, поговорити про особисті сімейні проблеми, ніяких результатів це не дало. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Подати спільну заяву через органи ДРАЦС є неможливим, оскільки позивачу невідоме місце перебування чоловіка, у зв`язку з чим відсутня згода чоловіка на розірвання шлюбу в досудовому порядку. Позивач надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14 листопада 2017 року серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Що ж стосується вимоги позивача в частині відновлення їй дошлюбного прізвища ''[PERSON]'', то ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тобто це право позивача визначене законом та не потребує додаткового визнання вказаного права за позивачем.

Outcome: approved