Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

03.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 10.11.2000 року між ним та [PERSON], актовий запис № 572, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міської ради. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки під сторонами фактично припинені понад рік, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що [INFO] від шлюбу у сторін народився син - [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву [PERSON] про надання згоди на розірвання шлюбу, розгляд справи просить провести за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 10.11.2000 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 572, вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] /а.с. 4/. [INFO] народився [PERSON], актовий запис № 498, що слідує із свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Третім Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 10/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються понад рік, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання сина, його утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву відповідача про надання згоди на розірвання шлюбу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved