overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 16 грудня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем протягом останніх п'яти років не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16 грудня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-СР №009957 від 16 грудня 2005 року. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Протягом останніх п'яти років позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на позивача, за його згодою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить: встановити факт належності їй правовстановлюючого документу свідоцтва про народження серії VII НО № 278164 від 27.02.1987 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті батька, з метою оформлення спадщини звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини. Під час перевірки документів встановлено, що с свідоцтві про народження зазначена дата народження 25 грудня 1951 року, тоді як згідно паспорту, свідоцтва про шлюб та інших документах зазначено 15 грудня 1951 року, просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про народження серії VII НО № 278164 від 27.02.1987 року. В судове засідання позивач не прибув, до суду було надано заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі. Заперечень про встановлення факту належності правовстановлюючого документа на мають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно п. 6 с. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно паспорту громадянина України [PERSON], [INFO], уродженка м. Добропілля. До одруження позивач мала прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 07.08.1973 року. Згідно вказаного свідоцтва [PERSON], [INFO] одружилась з [PERSON], [INFO]. Згідно даних домової книги буд.115 по вул. Хмельницькій м. Добропілля зазначено реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO], її батька [PERSON], [INFO]. Згідно атестату про середню освіту, від 19.08.1969 року його видано на імя [PERSON], [INFO]. Водночас, згідно свідоцтва про народження, виданого повторно на імя [PERSON] від 27.02.1987 року вбачається, що в графі народилась зазначено 25.12.1951 рік. Батьками записано: батько [PERSON], мати [PERSON]. З вказаного вбачається, що при повторній видачі свідоцтва про народження серії VII НО № 278164 від 27.02.1987 року допущено помилку при написанні дати народження позивача, зазначено 25 грудня 1951 року, тоді як вірною є 15 грудня 1951 року. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що розбіжності в написанні дати народження заявниці в різних документах суд вважає за можливе встановити фат приналежності свідоцтва про народження серії VII НО № 278164 від 27.02.1987 року позивачу. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати свої спадкові права на майно після смерті батька. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій зазначає, що 30 квітня 2005 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 573. Від шлюбу народились діти дочка - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія І-ВЛ № 120555 від 22.04.2008 року, актовий запис №1679; син [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія І-ВЛ № 212536 від 08.09.2010 року, актовий запис № 4260; дочка [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія І-ВЛ № 421177 від 18.09.2015 року, актовий запис № 1851. Відповідач матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Також позивачка на теперішній час не має можливості піти працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. 31.10.2018 року відповідач надав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому визнав частково позовні вимоги, у зв?язку з невірною інформацією, яка була викладена у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, на теперішній час працює обліковцем у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Українсько-словенське підприємство «Хлібопекарський комплекс «Кулиничівський» При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища відповідача, і вважає, що він у стані виплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів. \~ \~ \~ \~Відповідно до до ст.. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку /доходу/ другого з подружжя та /або/ у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Судом встановлено, що дитини проживає з позивачкою. При визначенні розміру аліментів судом враховується, що відповідач працює, а тому суд задовольняє позовні вимоги, стягуючи з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до 04.09.2018 року, тобто до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст..79 СК України, аліменти присуджуються з моменту предявлення позову. Згідно зі ст..430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 14 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], Софію, [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Сторони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Позивач зазначає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому зазначає, що з 19 травня 2007 року по 04 грудня 2015 року проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми. Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, постійного заробітку не має, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі, який визначить суд. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], сторони по справі. Дана обставина підтверджена свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4, 5). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копій паспортів сторін (а.с. 2, 13) та копії рішення Камінь-Каширського районного суду (а.с. 6-7), сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2007 року по 04 грудня 2015 року. Діти перебувають на повному утриманні матері, що встановлено з пояснень позивача та визнано відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дітей. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобовязаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. Зважаючи на відсутність у нього систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоровя відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, беручи до уваги те, що він ніде не працює, суд з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік, визначає аліменти в розмірі 1600 грн. щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 30 листопада 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 136. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, вони втратили почуття взаємної поваги та любові. Сімейні стосунки не підтримують понад 10 років, сумісне господарство не ведуть. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 листопада 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 136. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 010749. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені вже довгий час. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

03 липня 2017року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] з 18.12.2009 по 28.02.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час подружнього життя у них народилися діти : син [PERSON], 07 лютого 2012року народження, та син [PERSON], 13 грудня 2010року народження, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач - батько дітей - матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання синів не надає, хоча працює та має постійний заробіток, просить суд стягнути аліменти у розмірі 2000грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та згоден на сплату аліментів на утримання дітей у розмірі 2000грн. щомісяця. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 07 лютого 2012року народження, та [PERSON], 13 грудня 2010року народження, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.3). Відповідно до довідки за № 228 від 30.06.2017, виданої Кругляківською сільською радою Купянського району Харківської області, неповнолітні [PERSON], 07 лютого 2012року народження, та [PERSON], 13 грудня 2010року народження, проживають разом з матірю (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України із змінами, внесеними Законом України № 2037-VІІ від 17.05.2017року, який набрав чинності 08.07.2017року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини вказуючи, що вони з відповідачем 10 вересня 2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття, а також просила стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, не заперечуючи проти сплати аліментів на утримання сина (а.с. 23). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 10 вересня 2014 року зареєстрували шлюб (а.с.10), від якого сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11), який відповідно до довідки про склад родини КП «СЄЗ № 1» за вих. № 3651 від 26 червня 2017 р. (а.с.13) зареєстрований разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги, виданої УСЗН Костянтинівської міської ради 30 червня 2017 р. за вих. № 01-22-1610-11 [PERSON] в тому, що вона перебуває на обліку в управлінні з 01 березня 2016 року по теперішній час, якій призначено допомогу при народженні дитини на [PERSON], [INFO] (а.с.12). Як вбачається зі змісту позовної заяви - відповідач працездатний, працює та має постійний дохід, не має інших аліментних зобовязань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, що відповідачем не оспорювалося. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобовязань. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн., а також на користь позивачки [PERSON] витрати понесені нею на правову допомогу у розмірі 200 грн. (а.с.14-15).

Outcome: approved