Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

04.07.2018 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] дійсно є онуком, [PERSON], померлої [INFO] (актовий запис про смерть № 12165 від 29 листопада 2017 року). В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0916 га. Зазначає, що при житті бабуся залишила на його ім'я та ім'я [PERSON] заповіт, однак, нотаріус повідомила про неможливість оформити спадкові права, оскільки в документах, наданих для підтвердження родинних відносин з спадкодавцем, були виявлені розбіжності в написанні прізвищ. Згідно автоматизованого розподілу справу передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 05.07.2018 року прийняла справу до свого провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судове засідання з`явився заявник [PERSON], який заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Зацікавлена особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293, п. 1) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено актовий запис № 12165 від 29 листопада 2017 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS], та земельну ділянку, площею 0,0916га, за адресою: [ADDRESS]. Так, житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS], належав [PERSON] на праві приватної власності, на підставі Договору купівлі-продажу від 13 березня 1987 року, реєстр № 1-3900, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А. Право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» під №644 на стр. 126 книга 21доп 12554 кв 42а від 17 вересня 1987 року. А земельна ділянка, площею 0,0916га, за адресою: [ADDRESS], належала [PERSON] на праві приватної власності, номер запису про право власності 20125532 від 21.04.2017 року; кадастровий номер [NUMBER] (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 85756492 від 25.04.2017року; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 31.08.2016 року). За життя, а саме 29 липня 2013 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожному. Зазначений правочин посвідчений державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори. Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом строк, а саме 26 квітня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горлач Т.Г. з письмовими заявами про прийняття спадщини до майна [PERSON], померлої [INFO]. 26 квітня 2018 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горлач Т.Г. була відкрита спадкова справа під № 2/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON], про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.04.2018р №51721542. Проте, 15 червня 2018 року за № 24/01-16 нотаріус повідомила про неможливість оформити спадкові права після смерті бабусі, так як в документах, наданих заявником для підтвердження родинних відносин з спадкодавцем, були виявлені розбіжності в написанні прізвищ, а саме в: свідоцтві про смерть серія [NUMBER] від 29.11.2017р., виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, прізвище спадкодавця українською мовою вказано, як «[PERSON]»; паспорті громадянина України [NUMBER], прізвище вказано, як «[PERSON]»; свідоцтві про народження [NUMBER] від 08.01.1977р., запис № 61, місце реєстрації Київський відділ РАЦС м. Одеси, та в свідоцтві про народження батька [PERSON], [NUMBER] від 10.08.1949р.. запис № 2 від 18.01.1949р., місце реєстрації Бюро РАЦС с. Пасицелі, Балтського району Одеської області сина [PERSON] прізвище вказано російською мовою, як «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня і 995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Факт того що, [PERSON], яка померла [INFO] є бабусею заявника, підтверджується свідоцтвами про народження: [NUMBER] від 10.08.1949р., запис № 2 від 18.01.1949р., місце реєстрації Бюро РАЦС с. Пасицелі, Балтського району Одеської області, [NUMBER] від 08.01.1977р., запис № 61, місце реєстрації Київський відділ РАЦС м. Одеси; свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 09.03.1950р. запис № 21, місце реєстрації м. Балта, РАЦС Одеської області; повторним свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 07.04.1966р., запис №17 від 14.11.1955р. місце реєстрації м. Балта, Райбюро РАЦС Одеської області; свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 18.06.2008р.. актовий запис №5145, місце реєстрації Перший відділ реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси; свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29.11.2017р., актовий запис № 12165, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; Довідкою про склад сім'ї № 399 від 20.06.2018р. виданою Органом СОН комітет мікрорайону «Золотий Берег»; Заповітом від 29.07.2013р., реєстр № 3-780; Договором купівлі-продажу від 13.03.1987р., реєстр 1-3900; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 85756492 від 25.04.2017року; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 31.08.2016 року; Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.07.2013р., 26.04.2018р., посвідченнями: серія [NUMBER], серія [NUMBER], № [NUMBER]; сімейними фотокартками. Крім того, приймаючи рішення по справі, суд бере до уваги, що інший спадкоємець [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала та підтвердила, що заявник є онуком померлої [PERSON]. Ст. 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок) Крім того, згідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст.76, 77, 78,80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial