Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

02.12.2014 р. суд поступила позовна заява [PERSON] про стягнення боргу, в якій позивачка вказує, що 15.05.2013 року позичила своїй знайомій [PERSON] гроші у сумі 6 600 грн., які вона обіцяла повернути до 01.11.2013 року. Окрім цього боржниця [PERSON] зобов»язалась платити 5% щомісячно від позиченої суми, тобто 330 грн. щомісячно, про що між сторонами написана розписка складена [PERSON] власноручно 15.05.2013 року. Боржниця умови розписки не виконала, борг у встановлений термін не повернула, а тому позивачка просить стягнути з [PERSON],[INFO] р. н., на її користь борг у сумі 6600 грн., 1980 грн не сплачених процентів та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. В суді представник позивачка [PERSON] наведене в позові підтримала та вказала, що відповідачко повернуто 800 дол. США, а тому просила позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] борг у сумі 6600 грн. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., без процентів. Відповідака будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, на виклики суду на 18.12.2013 р. та 20.01.2014 року, не з'явилась, причину неявки не повідомила, заперечення на позов не подала. А тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно за її відсутності, на підставі наявних у ній доказів. Поясненнями представника позивача та дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги частково підставні та підлягають до часткового задоволення. Згідно з вимогами ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ст.525 Цивільного Кодексу України . Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред»явлення вимог, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення позикодавцем вимог про це. Нормами ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з розписки від 15.05.2013 року написаною [PERSON] вона , як позичальник отримала від позивачки [PERSON] 6600 гривень строком до 01.11.2013 р. та вказала , що зобов»язується заплатити 5% щомісячно від позиченої суми, тобто 330 грн. щомісячно. Право укладати договора позики з встановленням % ставки каврається викючно фінансовими установами, які володіють відповідною ліцензією, а тому суд приходить до висновку, що позов підставний частково та підлягає до часткового задоволення, а в частці стягнення процентів задоволенню не підлягає.

Outcome: approved