Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

03.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є користувачем квартири за вищевказаною адресою на підставі ордера № 8434 від 07.06.1983 року. У вказаній квартирі вона проживає разом зі своїм неповнолітнім сином - [PERSON]. Раніше в цій квартирі проживав також її батько - [PERSON], але з 2000 року він за вказаною адресою не проживає. На прохання позивача знятися з реєстрації [PERSON] відповідає відмовою. Через реєстрацію у вказаній квартирі відповідача, позивач змушена проводити оплату комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих осіб. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином через ЗМІ, позивач просила про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається зі ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судовим розглядом встановлено, що позивач на підставі ордера № 8434, виданого 07.06.1983 року Чугуївською КЕЧ району, є користувачем квартири [ADDRESS] (а.с. 15). З довідки КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс» № 1709 від 24.06.2014 року вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], та має наступний склад сім'ї: син - [PERSON] та батько - [PERSON] (а.с. 16). На даний час позивач проживає у вказаній квартирі разом зі своїм неповнолітнім сином. [PERSON] (батько позивача) з 2000 року не проживає за вищевказаною адресою, що підтверджується актами обстеження квартири від 29.04.2011 року та від 26.06.2014 року, складеними депутатами Балаклійської міської ради Харківської області Поповим В.П. і Денисовою Н.В. в присутності свідків (а.с. 6, 7) Суд приходить до висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених [PERSON] в позовній заяві у підтвердження своєї правової позиції. Є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки встановлено, що відповідач дійсно не проживав за вказаною адресою більше ніж півроку. Реєстрація відповідача в зазначеній квартирі, безперечно, обмежує права позивача по користуванню нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved