Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

04 квітня 2016 року, заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області [PERSON], звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом в інтересах держави, в особі фінансового управління Шишацької районної державної адміністрації та Полтавської обласної клінічної лікарні імені [PERSON], до [PERSON], про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON], в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач [PERSON], 12.11.2015 року, в 03 години 50 хвилин, керуючи власним автомобілем FORD PROBE 2.2, реєстраційний номер ВІ 0227АР, рухаючись зі швидкістю 70 км/годину по вулиці Якубовського в смт. Шишаки Полтавської області, з пасажиром на передньому боковому сидінні - потерпілим [PERSON], діючи з необережності, порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України при виборі в установлених межах безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля і здійснив виїзд на ліве по ходу руху узбіччя автодороги, де в подальшому допустив зіткнення з деревом. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля, потерпілий [PERSON], отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. 12.11.2015 року, Шишацьким ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області було відкрито кримінальне провадження № 12015170360000514 по факту спричинення в наслідок ДТП потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вироком Шишацького районного суду від 26.01.2016 року, було затверджено угоду про примирення від 18 січня 2016 року між підозрюваним [PERSON] та потерпілим [PERSON], відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Шишацької ЦРЛ з 12 по 17 листопада 2015 року ( 5 ліжко/днів) і вартість його лікування склала 1374,72 гривень, що підтверджується довідкою Шишацької ЦРЛ № 123 від 03.02.2016 року. Крім того, у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями в наслідок ДТП, потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім.. [PERSON] з 17.11.2015 року по 27.11.2015 року ( 10 ліжко/днів) і вартість його лікування склала 3675,05 гривень, що підтверджується довідкою вказаного лікувального закладу № 04-03/139 від 22.01.2016 року. Так як витрати державного бюджету на лікування потерпілого від злочину [PERSON] залишились не відшкодованими, заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області [PERSON], посилаючись на вимоги ст. 1206 ЦК України, просив стягнути їх з відповідача на користь фінансового управління Шишацької РДА, як органу через який відбувається фінансування Шишацької ЦРЛ та на користь Полтавської обласної клінічної лікарні імені [PERSON]. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Полтавської обласної клінічної лікарні ім.. [PERSON] в судове засідання не зявився, від головного лікаря вказаного лікувального закладу надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги прокурора підтримують в повному обсязі. Представник фінансового управління Шишацької районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, просила суд стягнути з відповідача на користь фінансового управління Шишацької РДА кошти, витрачені Шишацькою ЦРЛ на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] згідно наданого розрахунку. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовних вимог позивача не визнав, суду пояснив, що він не погоджується з сумами витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON]А вказаними лікувальними закладами. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], 12.11.2015 року, в 03 години 50 хвилин, керуючи власним автомобілем FORD PROBE 2.2, реєстраційний номер ВІ 0227АР, рухаючись зі швидкістю 70 км/годину по вулиці Якубовського в смт. Шишаки Полтавської області, з пасажиром на передньому боковому сидінні - потерпілим [PERSON], діючи з необережності, порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України при виборі в установлених межах безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля і здійснив виїзд на ліве по ходу руху узбіччя автодороги, де в подальшому допустив зіткнення з деревом. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля, потерпілий [PERSON], отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. 12.11.2015 року, Шишацьким ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області було відкрито кримінальне провадження № 12015170360000514 по факту спричинення в наслідок ДТП потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вироком Шишацького районного суду від 26.01.2016 року, було затверджено угоду про примирення від 18 січня 2016 року між підозрюваним [PERSON] та потерпілим [PERSON], відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.. Після отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Шишацької ЦРЛ з 12 по 17 листопада 2015 року ( 5 ліжко/днів) і вартість його лікування склала 1374,72 гривень, що підтверджується довідкою Шишацької ЦРЛ № 123 від 03.02.2016 року ( а.с.7-8). Крім того, у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями в наслідок ДТП, потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім.. [PERSON] з 17.11.2015 року по 27.11.2015 року ( 10 ліжко/днів) і вартість його лікування склала 3675,05 гривень, що підтверджується довідкою вказаного лікувального закладу № 04-03/139 від 22.01.2016 року ( а.с.9-10). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства (п. 7 ст.128 КПК України). Згідно п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Згідно п. 3 вказаного Порядку у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. З матеріалів справи встановлено, що Шишацька ЦРЛ є комунальним закладом та фінансується за рахунок коштів районного бюджету, а отже витрати на лікування потерпілого повинні зараховуватись до районного бюджету через фінансове управління Шишацької РДА. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги прокурора є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи те, що при подачі позову прокурор був звільнений від сплати судового збору, а позов подано юридичною собою, судовій збір у розмірі 1378,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved