Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

03.01.2017 р. ПАТ «Альфа-Банк» (засобами поштового зв'язку) звернулось до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] з вимогами стягнення заборгованості у розмірі 28234,79 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 10.09.2013 р. між сторонами укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн., а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі та на умовах, що передбачені законом, однак останнім у порушення умов договору зобов'язання належним чином не були виконанні, в результаті чого утворилася заборгованість. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2017 відкрито по справі спрощене позовне провадження. Відповідно до розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду міста Києва від 07.09.2017 року № 1560 у справі призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з відстороненням судді [PERSON] Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 12.09.2017 р. справу прийнято в провадженя судді Миколаєць І.Ю. 15.12.2017 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2018 р. визначено подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було направлено ухвалу суду та встановлено строки для подання відзиву на позов. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення - «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідкою Укрпошти, форма 20. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач ознайомившись із умовами про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідач, 10.09.2013 р. заповнив анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 4-24, 25, 26). 10.09.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування відповідачем на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн., відкривши картковий рахунок № [NUMBER] та випустив міжнародну платіжну картку строком на два роки з моменту її випуску, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі та на умовах, що передбачені законом. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного зобов'язання станом на 09.12.2016 у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 28234,79 грн., яка складається із: тіло кредиту 18283,97 грн.; прострочка по тілу у розмірі 8106,90 грн.; відсотки за кредитом у розмірі 383,75 грн.; неустойка - 1460,17 грн. (а.с. 31). 13.12.2016 р. відповідачу було направлене повідомлення про погашення простроченої заборгованості (а.с. 32, 33-34), проте вимоги його не виконані, заборгованість не погашена. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved