Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

03 серпня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Дорожинець Н.Г. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу, яку остання мотивує тим, що в провадженні Білопільського районного суду Сумської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. 03 серпня 2020 року в справі було ухвалено рішення. До ухвалення рішення нею було подано заяву про ухвалення додаткового рішення з метою розподілу судових витрат. Посилаючись на викладене вище, просила стягнути з відповідача на користь позивачки 6149 грн. витрат на правову допомогу. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Дорожинець Н.Г. не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 68, 69). Остання подала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 71). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 70). Про причини неявки суд не повідомив. 24 липня 2020 року відповідач вже подавав суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 26 червня 2020 року між [PERSON] і адвокатом Дорожинець Н.Г. було укладено договір №10/ц про надання правової допомоги адвокатом, відповідно до п.п. 3.1 якого гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Гонорар обчислюється погодинно, година праці адвоката становить 1000 грн. Після укладення договору клієнт протягом трьох днів вносить на банківський картковий рахунок адвоката або готівкою перший авансовий внесок у розмірі 5000 грн., які списуються в подальшому поетапно відповідно до попереднього розрахунку судових витрат. Сплата відбувається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок № [NUMBER] адвоката Дорожинець Н.Г. у відділенні Приватбанку за номером карти [NUMBER] або готівкою, про що клієнту видається квитанція до прибуткового касового ордеру (а. с. 10-13). 06 липня 2020 року до суду було подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , до якої долучено попередній розрахунок розміру судових витрат (а. с. 14-16). 03 серпня 2020 року до закінчення судових дебатів адвокат подала заяву, що докази понесених судових витрат будуть надані у встановлений законом строк після ухвалення судом рішення. Рішенням Білопільського районного суду сумської області від 03 серпня 2020 року позов було задоволено частково та стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1800 грн. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 06 липня 2020 року. Позов задоволено на 77,65%. 03 серпня 2020 року адвокат надала суду акт прийому наданої правової допомоги, відповідно до якого остання витратила 6 годин 09 хвилин, фактична сума витрат становить 6149 грн. (а. с. 55). Також суду був наданий остаточний розрахунок розміру судових витрат, згідно з яким на консультацію та роз`яснення з правових питань Дорожинець Н.Г. витратила 30 хвилин, на складання позовної заяви - 3 години, відповідь на відзив та опрацювання матеріалів відзиву - 2 години, участь адвоката в судових засіданнях - 36 хвилин (а. с. 56). На підтвердження сплати за надані правові послуги суду були надані квитанція до прибуткового касового ордеру №54 від 06 липня 2020 року на суму 3000 грн., квитанції №61 №62 від 03 серпня 2020 року на суму 2500 грн. і 649 грн. відповідно, а також прибуткові касові ордери №61 і №62 від 03 серпня 2020 року на суму 2500 грн. і 649 грн. відповідно (а. с. 17, 58-61). Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 16 квітня 2020 року в справі №727/4597/19, зазначено, що аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. З огляду на викладене, позивачем доведено, що вона понесла витрати на правничу допомогу в сумі 6149 грн. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 24 липня 2020 року відповідач подав суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з урахуванням складності справи, виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого на роботи, обсягом і якістю наданих послуг, ціною позовом тощо (а. с. 34-36), що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі №910/4881/18. З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 6149 грн. є неспівмірними зі складністю даної справи, наданим адвокатами обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим нею часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а тому дійшов висновку, що реальні витрати позивача на правничу допомогу становлять 2500 грн. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки пропорційно задоволеним вимогам (77,65%) 1941 грн. 25 коп. понесених і документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу адвокату Дорожинець Н.Г. при розгляді справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial