Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

02 лютого 2017 року до Кремінського районного суду Луганської області звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину і який добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги в повному обсязі визнає. Враховуючи, що сторони не скористалися брати участь в судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі доказами. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, обєктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 23 липня 2011 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кремінського районного управління юстиції, що підтверджується записами про реєстрацію шлюбу у копіях паспортів сторін, що містяться в матеріаха справи (а.с. 4-6, 9-10). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 229411, батьком дитини в якому записаний відповідач [PERSON] (а.с. 8), а також відповідними записами у паспортах сторін. Згідно з довідкою Кремінської міської ради Луганської області № 926 від 02.02.2017, що є в матеріалах справи, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Із зазначеної довідки також вбачається, що разом з нею проживає і, відповідно, перебуває на її утриманні її син [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 цієї статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання їх дитини та офіційно не працює, а отже не має регулярного стабільного доходу, що було визнано самим відповідачем, який не оспорював викладені у позовній заяви обставини та у наданій ним заяві визнав позовні вимоги у повному обсязі, враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням необхідності належного забезпечення умов життя та розвитку дитини, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів у твердій грошові сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. В той же час, оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, зважаючи на положення ст.ст. 182, 184 СК України, суд вважає необгрунтованою вимогу позивачки щодо стягнення аліментів у розмірі, не меншому 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги позивачки в цій частині задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно на користь [PERSON] на малолітнього сина [PERSON], [INFO], з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позовна заява підлягає задоволенню, а при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial