Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

02 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] її батько, шлюб між її батьком розірвано, вона мешкає з матір'ю, батько жодної матеріальної допомоги не надає. На теперішній час вона студентка другого курсу Маріупольського технікуму Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського на денній формі навчання, строк навчання до 30.06.2015 року, у зв'язку з чим, у неї не має можливості додатково працювати, та забезпечувати себе засобами на навчання та існування. У зв'язку з чим просить стягнути на своє утримання аліменти з [PERSON] у розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно на період навчання, оскільки відповідач має таку можливість. Позивачка [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання даного позову до суду та до закінчення навчання, але не більше, чим до досягнення нею 23-х років. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 25% з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2015 року. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 лютого 1996 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області , актовий запис №117, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] року, в графі «батько» зазначено - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 29 вересня 1995 року міським відділом РАЦС міста Маріуполя, актовий запис №1227. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «[PERSON]». Згідно довідки № 98 від 24.04.2014 року, виданої директором Маріупольського технікуму Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання, строк закінчення навчання 30.06.2015 року. Згідно ст.198 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Проаналізувавши норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що у відповідача є можливість надавати повнолітній доньці матеріальну допомогу, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на навчання доньки у розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення донькою навчання, але не більше, чим до досягнення нею 23-річного віку. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як встановлено ст.79 ЦПК України судові витрати складається з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати встановлюється законом. Як вбачається зі ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями) за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (що у грошовому еквіваленті складає 243,60 грн.) та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати, що таким чином суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за подання до суду даної позовної заяви у розмірі 243 гривень 60 копійок. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved