Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

03.12.2018 позивачка звернулась до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 26.01.2017 року. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 07.09.2015 з відповідача на її користь на утримання [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 02.07.2015 до повноліття. Також, 26.01.2017 року рішенням Тростянецького районного суду Сумської області з відповідача на її (позивачки) користь на утримання [PERSON] були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 08.12.2016 року і до повноліття. Позивачка у позові зазначає, що розмір аліментів призначений згідно з вказаними рішеннями суду є меншими ніж мінімальний розмір встановлений законом та не є достатніми для утримання дітей. У звязку із цим, позивачка просила суд змінити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішень Тростянецького районного суду Сумської області від 07.09.2015 та від 26.01.2017 з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановивши їх в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. Ухвалою суду від 12.12.2018 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, відбуває покарання у виді позбавлення волі, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 26.012017 справа №588/1491/16-ц, провадження №2/588/81/17 було розірвано. За час шлюбу у сторін народились спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 07.09.2015 у справі №588/1000/15-ц, провадження №2/588/375/15, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO], було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 02.07.2015. Відповідно до заочного рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 26.01.2017 року з [PERSON] на\~користь позивачки\~-\~[PERSON] було\~стягнуто аліменти\~на утримання\~доньки \~[PERSON],\~[INFO],\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~700\~грн.\~на місяць,\~починаючи стягнення\~з 08\~грудня\~2016\~року\~та до\~досягнення донькою\~повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з розясненнями пунктів 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з довідкою виданою Тростянецькою міською радою від 03.12.2018 року №11566 [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] разом з доньками [PERSON], [PERSON] та матірю [PERSON] (а.с.8). Відповідач відбуває покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 23.11.2015 у виді позбавлення волі та не має доходів, що підтверджується копією вироку суду та довідкою про доходи відповідача. Разом із тим, відсутність у відповідача доходу та перебування його у місцях позбавлення волі не є підставою для звільнення відповідача від обовязку по утриманню дітей та сплати аліментів у мінімальному розмірі, визначеному законом. Кім того, суд бере до уваги що засуджені до позбавлення волі можуть залучатися до суспільно корисної праці. Так,\~відповідно до\~статті 118\~Кримінально-виконавчого\~кодексу України\~(далі\~ КВК\~України)\~засуджені до\~позбавлення волі\~мають право\~працювати.\~Праця здійснюється\~на добровільній\~основі на\~підставі договору\~цивільно-правового\~характеру або\~трудового договору,\~який укладається\~між засудженим\~та фізичною\~особою -\~підприємцем або\~юридичною особою,\~для яких\~засуджені здійснюють\~виконання робіт\~чи надання\~послуг. Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобовязані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. Згідно статті 120 КВК України праця осіб, засуджених до позбавлення волі, оплачується відповідно до її кількості і якості. Форми і системи оплати праці, норми праці та розцінки встановлюються нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. За таких обставин, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, зміни мінімального\~розміру аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж\~50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наявності у відповідача можливості для сплати аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги підлягають задоволенню. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову судовий збір стягується з відповідача. Ураховуючи, що позивачка за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору за вимогою про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved