overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

02 червня 2020 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 05 червня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд у судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 17 серпня 2020 року. Позивач [PERSON] вказував, що шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через різні погляди на життя та несумісність характерів, вони припинили проживати однією сім`єю, а отже він прохав суд шлюб між ними розірвати, зазначивши, що ними було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] в позові до суду прохав розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, прохала залишити їй після розлучення прізвище « [PERSON] ». Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.01.2003 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстраціїї актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції, Полтавська область, актовий запис 01. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено у листопаді 2019 року, в зв`язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 10.01.2003 у відділі реєстраціїї актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції, Полтавська область, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис 01, які мають неповнолітню дитину, потрібно розірвати. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

02 червня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити заявлені вимоги. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 22 жовтня 2016 року, який зареєстрований Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено актовий запис №484. Від шлюбу сторони дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

02 червня 2020 року позивач звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 125, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . 18 червня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 15 липня 2020 року. 15 липня 2020 року за клопотання відповідача провадження у справі зупинено, надано сторонам строк для примирення до 15 вересня 2020 року. 15 вересня 2020 року поновлено провадження у справі, призначено перше судове засідання на 01 жовтня 2020 року. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 09 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 125, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу\~подружжя має\~доньку \~ [PERSON] ,\~ [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~ судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

02 червня 2020 року позивач звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 червня 1989 року Токмакським міським РАЦС Киргизької РСР, актовий запис № 289, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~15 червня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 09 липня 2020 року. Позивач у судове засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений строк не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 червня 1989 року Токмакським міським РАЦС Киргизької РСР, актовий запис № 289, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, Серії 111-ГС [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу\~подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 26.12.2003 року (а.с.9). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати по справі розподілити між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

02 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28 липня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2007 року, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть примирення між подружжям є неможливим, оскільки і позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

02 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 липня 1993 року сторони перебувають у шлюбі, спільних неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось,через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З 2018 року проживають окремо. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явився. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1993 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

02 червня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилається на те, що 12 грудня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили з вересня 2020 року. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, та суперечить як її інтересам, інтересам відповідача, так і інтересам їх дитини, у зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 10 червня 2021 року позовну заяву позивача прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. 21 жовтня 2021 року позивач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, разом з тим зазначила, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2018 року, разом не проживають з червня 2021 року, спір про поділ спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини у сторін відсутній (а.с. 17). Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи зі встановлених таких обставин. Судом установлено, що 12 грудня 1998 року сторони зареєстрували шлюб, про що Виконкомом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області було зроблено в Книзі реєстрації актів про одруження відповідний актовий запис за № 23 та видане свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 12 грудня 1998 року (а.с. 6). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 7). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть, та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~02 червня 2021 року позивач [PERSON] , купив у відповідачки [PERSON] , житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] за 15000,00 гривень, що підтверджується розпискою від 02.06.2021 року. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , неодноразово звертався до відповідачки [PERSON] , з приводу оформлення договору через нотаріальну контору, однак відповідачка знаходила різні причини і до нотаріуса не з`являлась. \~ \~ \~ \~Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України може визнати такий договір дійсним. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. \~ \~ \~ \~ Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в її відсутність. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачка позов визнала та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими спорудами, є дійсним, підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 6 7 ), копією розписки [PERSON] , кошти отримала в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 8 ), копією Зведеного акту ( а.с. 9 12 ). Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. \~ \~ \~ \~В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

02 черевня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] вказавши, що відповідач на даний час з нею не проживає, добровільно матеріальної допомоги не надає, має тимчасові заробітки і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки(за зазначеною адресою не проживає). Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки та заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2011 року до 17.04.2015(а.с. 5). В сімї народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Батьками якого є сторони, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сімї № 1601 від 25.05.2015(а.с. 6), знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дітей на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що діти мають нормальний стан здоровя, позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоровя, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1032 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved