Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

02.12.2014 р. позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з вiдповiдача на користь позивача: заборгованість в розмiрi 12088,52 грн. за кредитним договором № б/н вiд 30.01.2012 р., яка складається з заборгованостi за кредитом 6925,00 грн., заборгованостi по процентам за користування кредитом 3477,44 грн., заборгованостi по комісії за користування кредитом 634,25 грн., штрафiв: фіксованої частини 500 грн., процентної складової 551,83 грн.; судовi витрати в розмiрi 243,60 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вiдповiдно до укладеного договору № б/н вiд 30.01.2012 р., [PERSON] 30.01.2012 р. отримав кредит в виглядi встановленого кредитного лiмiту на платiжну картку в розмiрi 6700,00 грн. зi сплатою вiдсоткiв за користування кредитом в розмiрi 20,40% на рiк на суму залишку заборгованостi за кредитом. Вiдповiдно до умов договору, погашення заборгованостi повинно здiйснюватися щомiсяця в перiод сплати. Взятi на себе зобов'язання по зазначеному договору банк виконав своєчасно i повнiстю, надавши [PERSON] вищевказанi грошовi кошти. Вiдповiдач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, загальна сума якої станом на 31.10.2014 р. становить 12088,52 грн. В судове засідання представник позивача не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю згiдно наданих матерiалiв i згiдно дiючого законодавства, на позовних вимогах наполягала, протии заочного рішення не заперечувала, запис слухання справи технiчними засобами просила не проводити. Відповідач [PERSON] в судове засiдання не з'явився, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідача, повернулись без вручення адресату, що свідчить про його відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяву про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідач суду не надавав, тому, в силу ч. 1 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банкiвських послуг у ПриватБанку № б/н вiд 30.01.2012 р., [PERSON] вказав бажану суму кредитного лiмiту в розмiрi 5000 грн. З довiдки про умови кредитування з використанням кредитки «Унiверсальна, 55 днiв пiльгового перiоду» вбачається, що базова процентна ставка за кредитом булла встановлена в розмiрi 1,7% на мiсяць на залишок заборгованостi. Встановлено, що розмiр щомiсячних платежiв (включаючи плату за використання кредитних коштiв в звiтному перiодi) складає 7% вiд суми заборгованостi, але не менше 50 грн. i не бiльше залишку заборгованостi. Строк внесення щомiсячних платежiв визначений до 25 числа мiсяця, наступного за звiтним. Вказаною довiдкою передбачено пеню за несвоєчасне погашення заборгованостi, яка розраховується по формулi: Пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) (базова процентна ставка по договору)/30 нараховується за кожний день прострочки кредиту; пеня (2) 1% вiд заборгованостi, але не менше 10 грн. в мiсяць нараховується 1 раз в мiсяць, при наявностi прострочки по кредиту або процентам 5 i бiльше днiв при виникненнi прострочки на суму бiльше 50 грн.. Також вказаним договором встановлено, що в разi порушення позичальником термiнiв платежiв за будь-яким iз грошових зобов'язань, передбачених договором, бiльше нiж на 120 днiв, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмiрi 250 грн. + 5% вiд суми позову. Вiдповiдно до п. 2.1.1.2.3 Умов i правил надання банкiвських послуг, пiсля отримання банком вiд клієнта необхiдних документiв, а також заяви, банк проводить перевiрку наданих документiв i приймає рiшення про можливiсть встановлення кредитного лiмiту на кредитну карту. Клiєнт дає свою згоду на те, що кредитний лiмiт встановлюється за рiшенням банку, i клієнт дає право банку в будь-який час змiнити (зменшити, збiльшити або анулювати) кредитний лiмiт. Вiдповiдно до п. 2.1.1.2.4 Умов i правил надання банкiвських послуг, пiдписання цього договору є прямою i безумовною згодою клiєнта вiдносно прийняття будь-якого розмiру кредитного лiмiту, встановленого банком. З витягу з особистого рахунку [PERSON], наданого позивачем, вбачається, що 30.01.2012 р. було встановлено кредитний лiмiт в розмiрi 300,00 грн. i в той же день збiльшено його до 2500 грн. З витягу з особистого рахунку [PERSON], а також з розрахунку заборгованостi, наданих позивачем, вбачається, що станом на 31.10.2014 р. сума кредитного лiмiта становила 6700 грн., а заборгованiсть за кредитом 6925,00 грн. Згідно умов вказаного кредитного договору, відповідач зобовязався здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобовязання і сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Позивачем прийняті на себе зобовязання за кредитним договором було виконано в повному обсязі, надано відповідачу кредит. Однак, відповідачем прийняті на себе зобовязання за кредитним договором не виконано, систематично не проводилось повернення належних до сплати частин кредиту та нарахованих процентів за його користування. Невиконання відповідачем своїх зобовязань призвело до виникнення заборгованості, загальна сума якої станом на 30.01.2012 р., на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості, становить 12088,52 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 6925,00 грн., заборгованості за процентами 3477,44 грн., нарахованої комісії 100,00 грн., простроченої комісії 534,25 грн., заборгованостi по судовим штрафам 1051,83 грн. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлені договором. Ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення чи неналежного виконання зобовязань, встановлених укладеним договором. П. 2.1.1.7.6 Умов i правил надання банкiвських послуг передбачено, що при порушеннi позичальником строкiв платежiв за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором бiльш нiж на 30 днiв, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмiрi 500 грн. + 5% вiд суми заборгованостi за кредитним лiмiтом, з урахуванням нарахованих i прострочених процентiв i комiсiй. Відповідач не надав суду доказів, які спростовують виниклі у нього зобовязання за укладеним договором та розмір заборгованості перед позивачем по передбачених договором платежах. Тому суд вважає ці обставини доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] повинно бути стягнуто суму заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами, нарахованої комісії, простроченої комісії, заборгованостi по судовим штрафам, а всього становить 12088,52 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ч. 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підтвердження понесених судових витрат позивачем та його представником було надано квитанцію про сплату судового збору на суму 243,60 грн. Таким чином, стягненню з вiдповiдача підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved