Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

03.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], що мала місце 15.04.2013 року, просив ухвалити судове рішення про встановлення факту його постійного проживання разом із матірю по вул. Колгоспна, 12 в м. Новий Буг Миколаївській області на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] на попередньому судовому засіданні вказав, що його мати була зареєстрована у м. Миколаєві, однак насправді постійно проживала саме в м. Новий Буг по вул. Колгоспна, 12 разом з ним та її чоловіком [PERSON] У звязку з захворюванням, на початку 2013 року мати поїхала лікуватися до м. Миколаєва, де невдовзі там і померла. Звернувшись в травні 2015 року до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, йому у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив і доказів зареєстрованого спільного постійного місця проживання він не надав, оскільки сам був зареєстрований у [INFO], тоді як мати у м. Миколаєві. Різна реєстрація постійного місця проживання його та його матері перешкоджає прийняти у нотаріальній конторі спадщину після смерті останньої згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що і змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, надав письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Залучений за ухвалою суду від 14.07.2015 року в якості заінтересованої особи чоловік спадкодавця, батько заявника [PERSON], в судове засідання не зявився, проте також направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі. За змістом поданої заяви, останній на спадкове майно своєї дружини не претендує і не заперечує проти прийняття спадщини саме його сином, заявником у справі - [PERSON] Представник заінтересованої особи Новобузької міської ради Миколаївської області [PERSON], в судове засідання на виклик суду не зявився, проте надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, не має заперечень проти задоволення заяви [PERSON] Допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Згідно положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 5-7, 10) заявник [PERSON] дійсно являється сином [PERSON] 14 квітня 2003 року у м. Миколаєві [PERSON] помела (а.с. 13), після її смерті відкрилася спадщина на належу їй земельну ділянку, площею 5,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новобузької міської ради Миколаївської області (а.с. 14). Спадкова справа після смерті вказаного спадкодавця не заводилася (а.с. 30) Прийняти у спадок вищевказане спадкове майно ні заявник, ні заінтересована особа [PERSON], який доводився чоловіком померлої (а.с. 12), у нотаріальному порядку не змогли, оскільки звернулися до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини вже за спливом встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України 6-ти місячного строку після смерті [PERSON] Жоден зі згаданих спадкоємців не міг прийняти цю спадщину також і з застосування положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки зареєстроване місце постійного проживання спадкодавця [PERSON] значилося м. Миколаїв вул. Садовий проїзд, 3, а спадкоємця [PERSON] - Миколаївська область, м. Новий Буг, вул. Куйбишева, 143. Так, згідно приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] з тим, як свідчать показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що проживають з заявником по сусідству, [PERSON] насправді проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] саме у будинку № 12, що по вул. Колгоспна в м. Новий Буг і лише останні 2-3 тижні свого життя [PERSON] провела у м. Миколаєві у звязку з лікуванням, де і померла. Обставини постійного спільного проживання заявника та спадкодавця за вищевказаною адресою, також підтверджується актом депутата Новобузької міської ради [PERSON] від 05.03.2015 року (а.с. 8) Таким чином, сукупність досліджених доказів при судовому розгляд справи, достеменно вказує на наявність факту постійного проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] з 1990 року у будинку № 12 по вул. Колгоспна в м. Новий Буг і до дня смерті останньої. Встановлення вищевказаного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить йому при зверненні до нотаріуса отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] за приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Жодних дій які свідчать про відмову від прийняття спадщини після смерті вказаного спадкодавця заявником вчинено не було.

Outcome: approved