Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

02 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 31 жовтня 2009 року вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 21 травня 2019 року шлюб між нами було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №38 Ізюмським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області. Відповідач жодного разу не бачив доньку, не виявляє щодо неї батьківського піклування, не цікавиться її життям, здоров`ям, участі у її вихованні не приймає. Відповідач взагалі не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її розвитку, не опікується нею, свідомо фактично сам відсторонився від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. З огляду на викладене, просила задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 04 серпня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Краматорської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечувала. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1585 від 10 грудня 2019 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Зі свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 21 травня 2019 року Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12). З висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 01-49/4641 від 02 вересня 2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2009 по 2019 роки. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між батьками [PERSON] весь час проживає з матір`ю. [PERSON] з дитиною не спілкується, не виявляє бажання займатися її вихованням, не звертається до [PERSON] з приводу побачень з донькою. Вихованням дитини займається мати [PERSON] , яка турбується про здоров`я та побут своєї доньки, займається її вихованням та розвитком (а.с.33-34). Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки вказаний висновок підписаний уповноваженою особою, зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин матері із дитиною. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини, не цікавиться їх життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. Проаналізувавши обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків у своїй сукупності, беручи до уваги, що таке ухилення має тривалий характер, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відносно його дітей. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав [PERSON] якимось чином вплине на інтереси дитини, яка не отримуює від батька необхідної допомоги, уваги та догляду. Також, суд враховує, що відповідачем позов визнано, заперечень він не має. Крім того, суд зазначає, що, згідно із ст. 169 СК України, при зміні своєї поведінки та зміні обставин відповідач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved