Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

04.11.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] [NUMBER] [ADDRESS] .( а.с. 1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить кімната 184, яка становить 296/1000часток у блоку гуртожитку по [ADDRESS] . Зазначає, що в кімнаті крім неї також зареєстрований відповідач, який не є членом її сім`ї, так як їхній шлюб було розірвано 03.02.2015 року, та який не проживає в кімнаті з 2017 року, тобто понад один рік. Вказує, що реєстрація відповідача створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Ухвалою судді від 20 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання(а.с.22). Ухвалою судді від 21 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті( а.с.33). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте, на електронну адресу суду 10.04.2020 року надійшло клопотання від представника позивача [PERSON] -адвоката Гарбузової Т.А. з проханням розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позовну заяву, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю до суду не направив. Відповідно до вимог ст.ст. 223,\~280,\~281 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд постановив\~ухвалу про\~заочний розгляд\~справи, проти такого вирішення справи позивач та представник позивача не заперечують. Суд, дослідивши клопотання та письмові матеріали справи, дійшов висновку,тщо позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст.4\~ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03 лютого 2015 року було розірвано та складено відповідний актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 03 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області( а.с. 14). Ухвалою Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 05 лютого 2018 року у справі № 359/1945/17, затверджена мирова угода, укладена між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якої: [PERSON] сплатила [PERSON] грошову компенсації в розмірі 141438 грн., еквівалентну 4900 доларів США; право власності [PERSON] на 1/2 частку в кімнаті № [NUMBER] , яка становить 296/1000 часток у блоку гуртожитку по [ADDRESS] , припинилось; [PERSON] набула право власності на цю частку та є власницею всієї кімнати № [NUMBER] , яка становить 296/1000 часток у блоку гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.9,10). Як встановлено, позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на кімнату [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу 116783738 від 13.03.2018 р.(а.с.12). За відомостями реєстраційної служби Бориспільської міської ради від 14.11.2019 за № 20-35-15227 (а.с.20), відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за вищевказаною адресою: [ADDRESS] , з 27.06.2014 р. З акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов, складеного депутатом Бориспільської міської ради Адамовським Ю.О. від 21.08.2019 р.(а.с.13), у присутності сусідів: [PERSON] , та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , 1987 р.н., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2017 року. Наведені встановлені судом фактичні обставини дають суду підстави дійти висновку, що відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання більше одного року та будь-якої участі в утриманні житла не приймає. Докази, які б спростовували вищенаведені висновки суду, відповідачем надано не було. Згідно ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд. За змістом ч.1 та ч.2 ст.321 Цивільного кодексу України,\~ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391\~Цивільного кодексу\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 156\~ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За змістом ч.2ст.405\~Цивільного кодексу\~України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом ч.2\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також\~\~відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Так, за змістом ст.\~7 Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд також враховує, що відповідно до ст.10 Закону Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~Постановою Кабінету міністрів України від 2 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в належному позивачу житловому приміщенні, тривалий час більше одного року, без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, втратив право користування житловим приміщенням в кімнаті [ADDRESS] . У зв`язку з цим, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.4). На підставі викладеного,

Outcome: approved