Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

04.07.2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини з якою проживає дитина-інвалід. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 08.11.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На даний час вона не працює, 22.04.2016 року звільнена за власним бажанням по догляду за дитиною до 14 років. У відповідача змінилося матеріальне становище, наразі він є працівником ПрАТ «Запорізький електроремонтний завод» та проходить військову службу у Збройних силах України за контрактом. Вона зверталася з заявою до Оріхівського ВДВС про приведення стягуваних аліментів у відповідності до чинного законодавствіа, але їй було рекомендовано звернутися до суду. Їхня дитина - [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом (діагноз: вроджена аномалія головного мозку (полімікрогірія, гіпоплазія мозолистого тіла, статичний тетрапарез) та їй рекомендовано: нагляд неврологом та ортопедом, масаж курсами 6-7 тижнів - постійно, ортопедична обув, ортези для ходьби, коректор осанки, санітарно-курортне лікування - кожні 8-10 місяців). Згідно витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації, виданого КЗ «ЗОПМПК» ЗОР - у дитини важкі порушення опорно-рухового апарату, пересувається з підтримкою, недостатній рівень сформованості пізнавальних процесів, концентрації та обсягу уваги, обмеженість навчальних знань та умінь, рівень самостійності низький, потребує постійної допомоги, виражене порушення зору та їй рекомендовано навчання в індивідуальній формі за програмою для дітей з порушенням опорно-рухового апарату. У зв'язку із зазначеним, позивач просить збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів з 400 гривень, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до ? всіх доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а також аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23.07.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26.09.2018 року. Судове засідання 26.09.2018 року було відкладене на 18.10.2018 року у зв'язку із неявкою відповідача. Судове засідання 18.10.2018 року було відкладене на 09.11.2018 року у зв'язку із неявкою відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заява про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Оріхівського районного суду Запорізької області). Відзив на позов не надано. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Щодо задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру стягнутих з відповідача аліментів суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], дитина проживає разом із матір'ю. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 08.11.2011 року з відповідача стягнуто аліменти користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України вказує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З роз'яснень, викладених у пункті 17 вищевказаної Постанови та частини першої статті 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON], [INFO], є дитиною інвалідом, що підтверджується корінцем медичного висновку № 2394 про дитину-інваліда віком до 18 років Комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області від 26.10.2018 року. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій «Хаджибей»» № 1826 від 23.12.2017 року [PERSON], [INFO], має діагноз: вроджена аномалія головного мозку (полімікрогірія, гіпоплазія мозолистого тіла, статичний тетрапарез) та їй рекомендовано: нагляд неврологом та ортопедом, масаж курсами 6-7 тижнів - постійно, ортопедична обув, ортези для ходьби, коректор осанки, санітарно-курортне лікування - кожні 8-10 місяців. Згідно з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації Комунального закладу «Запорізька обласна психолого-медико-педагогічна консультація» Запорізької обласної ради № 165/1057 від 02.06.2017 року у [PERSON], [INFO], важкі порушення опорно-рухового апарату, пересувається з підтримкою, недостатній рівень сформованості пізнавальних процесів, концентрації та обсягу уваги, обмеженість навчальних знань та умінь, рівень самостійності низький, потребує постійної допомоги, виражене порушення зору та їй рекомендовано навчання в індивідуальній формі за програмою для дітей з порушенням опорно-рухового апарату. Судом встановлено, що у відповідача на даний момент змінилося матеріальне становище по відношенню до його матеріального становища при винесенні рішення Оріхівським районним судом Запорізької області від 08.11.2011 року, коли з відповідача були стягнуті на користь позивача аліменти на утримання їхнього неповнолітньої доньки та наразі він є працівником ПрАТ «Запорізький електроремонтний завод», а також проходить військову службу у Збройних силах України за контрактом. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, враховуючи стан здоров'я дитини, зміну матеріального становища відповідача, а також обставини того, що обов'язком обох батьків є належне утримання своїх дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? всіх доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а тому позовна заява в цій частині позовних вимог підлягає задоволенню. Щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача, як матері з якою проживає дитина-інвалід суд виходить з наступного. Згідно ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. У своїй позовній заяві, позивач, окрім іншого, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як матері з якою проживає дитина-інвалід у сумі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до корінця медичного висновку № 2394 про дитину-інваліда віком до 18 років Комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області від 26.10.2018 року [PERSON] є дитиною-інвалідом та наступною датою переогляду є 04.11.2020 року. Отже, суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, те, що позивач наразі не працює у зв'язку з доглядом за дитиною-інвалідом, приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача як матері з якою проживає дитина-інвалід у сумі 1000 грн. щомісячно, але до 04.11.2020 року, тобто до дати наступного переогляду [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial