overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 01.07.1999 року Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис за №241. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що у шлюбі прожили до липня 2015 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що за весь час спільного проживання вони з відповідачем так і не змогли порозуміти один одного. Кожен з них жив своїм життям та згодом вони втратили почуття поваги та любові один до одного та припинили шлюбні стосунки. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час їх шлюб носить формальний характер. Строк на примирення просить не надавати, оскільки наміру зберегти сім'ю вони не мають, тому збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спору про поділ майна і про місце проживання дітей між ними не має, дочка проживає разом з нею, а син разом з батьком. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі. Відповідач позов визнав та просив його задовольнити. Також вважає, що збереження їх сім'ї на сьогодні вже не можливе, тому строку на примирення просить не надавати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 01.07.1999 року Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за №241. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /а.с.11/. Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.13, 14/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні з липня 2015 року, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається, за таких обстави, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 18 червня 2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис за №393. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з листопада 2014 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що за весь час спільного проживання вони з відповідачем так і не змогли порозуміти один одного. Кожен з них жив своїм життям та згодом вони втратили почуття поваги та любові один до одного. На теперішній час їх шлюб носить формальний характер. Строк на примирення просить не надавати, оскільки наміру зберегти сімю вони не мають, тому збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Спору про місце проживання дитини не мають, дочка залишається проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище. Відповідач позов визнав і просив його задовольнити, пояснивши, що збереження їх шлюбу не можливо по підставам, зазначеним позивачем. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 18 червня 2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис за №393. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №136843 /а.с.12/. Від шлюбу подружжя [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №022067, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис за №1562 /а.с.14/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні з листопада 2014 року, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається та збереження шлюбу суперечило б як інтересам подружжя, так і дитини. На підставі ст. ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу), починаючи від дня пред'явлення позову суду та до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі з 2014 року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, у телефонному режимі повідомив суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 2014 року перебували у цивільному шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с.3). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги дружині не надає, є пенсіонером, щомісячно отримує пенсію. Позивачу коштів не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати їй допомогу ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. У відповідності до ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання в розмірі 1\\4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02.07.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 718, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2011 року, про що є актовий запис № 718, зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 15.08.2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, про що є актовий запис № 854, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Зубова». В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з літа 2000 р. з відповідачем знаходилися у фактичних шлюбних відносинах, винаймали квартиру, разом займалися підприємницькою діяльністю, вели спільне господарство. Коли дізналися про майбутне народження дитини, уклали шлюб. Від спільного життя з відповідачем мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Матеріальну допомогу на дітей чоловік не надає. На цей час між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що призвело до відчуження між ними. Чоловік її ображає, принижує честь та гідність, безпідставно ревнує. Між ними втрачено почуття кохання, довіри, поваги. На цей час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб, відповідач позов не визнав, надав заперечення та просив прийняти рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.08.2003 року, про що є актовий запис № 854, зареєстрований в відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом зі сторонами по справі та місце мешкання їх буде вирішено в іншому провадженні. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 20.09.2002 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, про що є актовий запис № 1715, та просить стягнути заборгованість по виплатам аліментів, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Відповідач у вихованні дітей участі не приймає, за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.12.2012 року по справі №2027/19013/12 про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідач аліменти не сплачує. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала лише в частині розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2002 року, про що є актовий запис № 1715, зареєстрований в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам суд відмовляє, оскільки позивачка не підтримала свої позовні вимоги в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

03.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 22.07.2000 р. вони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровське Донецької області, актовий запис №70, від шлюбу мають малолітніх дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне господарство не ведеться. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Питання щодо місця проживання дітей вирішено. Діти проживатимуть разом із матір'ю. У судове засідання від позивача надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провадити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також подав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить провадити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 22.07.2000 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровське Донецької області,, актовий запис №70. Після реєстрації шлюбу подружжя обирало спільного прізвище «[PERSON]»(а.с.3) [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER](а.с.10) [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER](а.с.11) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї на думку сторін стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

03.03.2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2000 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати за його її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2000 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, де батьком вказаний - «[PERSON]» (а.с.3,4). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. В силу положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

03.03.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2006 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №02. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження вказано відповідача. Однак, подружні стосунки з відповідачем припинені, з причин розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, виховання дітей, сварки та непорозуміння. Позивачка, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №02 (а.с.8). Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Позивачка не скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд не вирішує це питання. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

03.03.2016 року представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], та просить розірвати шлюб з [PERSON], від якого мають сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені у 2010 році, внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем спиртними напоями. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07.03.1997 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 154 (а.с. 4). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем спиртними напоями. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved