Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

04.08.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 23.02.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Під час даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося і з 02.01.2015 року вони мешкають окремо один від одного. З того часу відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не бере ніякої участі у його вихованні. Позивачка зазначає, що відповідач має у власності вантажний автомобіль «Камаз» і займається перевезенням вантажів та зернових, внаслідок чого він отримує достатній доход, а саме від 30000,00 грн. до 40000,00 грн. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, а також на своє утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення сином трьох років. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, просить стягнути аліменти у розмірі 1/6 усіх видів його доходів (а.с.19). Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 23.02.2013 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марїнського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №11 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає разом з позивачкою по справі, знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини (а.с.7). Між сторонами угоди в добровільному порядку щодо утримання неповнолітньої дитини не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181, 183 СК України передбачено, що одним із способів виконання батьками обов'язку з утримання дитини є сплата аліментів, розмір яких визначається судом у виді частки від заробітку (доходу) матері чи батька, яка буде стягуватися. Крім того, згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, при цьому право на таке утримання, дружина має незалежно від її матеріального становища та незалежно від того чи працює вона. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом не встановлена наявність істотних обставин, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та позивачки. Разом з цим, в наданій суду позовні заяві позивач прохає стягнути аліменти на утримання дитини та її у твердій грошовій сумі, а відповідач у наданій суду заяві заперечував щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, просив стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від його доходу. Суд приходить до висновку, що позивачка не довела можливість сплати відповідачем аліментів на утримання дитини та її у визначеному нею розмірі, а тому заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial