Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

03 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 16 лютого 1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, за актовим записом № 127, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них дітей немає. Зазначила, що з серпня 2007 року по даний час вони з відповідачем вже не проживають однією сімєю. Причиною розпаду сімї є те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на життя. Між нею та відповідачем немає взаєморозуміння щодо багатьох принципових життєвих позицій. В результаті цього між ними втрачено кохання та взаємоповагу. Фактично вже багато часу вони не проживають як одна сімя, кожен з них веде життя, ніяким чином не повязане з сімейними відносинами. Таким чином, їхній шлюб набув лише формального змісту. Тому вважає, що за таких обставин їхнє спільне подружнє проживання неможливе, сімї фактично немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 16 лютого 1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, за актовим записом № 127. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне Кушнір. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у її відсутності, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 16 лютого 1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, за актовим записом № 127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 134688 від 27.09.2017 року. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і позивачка не бажає зберегти сімю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім'я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved