overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

04 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 5-7). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просить справу розлянути без її участі в підготовчому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 13). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розлянути без його участі в підготовчому судовому засіданні (а.с. 35). На підставі ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку, відповідний актовий запис № 431 (а.с. 12). Від сумісного життя сторони дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини в червні 2016 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, відсутності між ними почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, спільного господарства не ведуть. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на примирення не згодні, позивач наполягає на розлученні, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

04 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2009 року, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характером люди з різними поглядами на життя, через відсутність взаєморозуміння між сторонами склались неприязні стосунки. Сімейні стосунки припинені та більше не поновлювались, а тому подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] , її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, звернулись до суду з письмовою заявою, у якій просили справу розглядати за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, на розірванні шлюбу наполягав, неможливість примирення сторін підтвердив. Згідно ч.\~3\~ст.\~200\~Цивільного процесуального\~кодексу України за\~результатами підготовчого\~провадження суд\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем. Допитавши відповідача, прийнявши до уваги позицію відповідача та визнання ним позову, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами був зареєстрований 25 серпня 2009 року Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області актовим записом № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, що підтверджується поясненнями відповідача. Подружні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, що підтверджується доводами, викладеними позивачкою, проти чого не заперечує відповідач. Шлюб сторін фактично розпався, сім`я існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін, що підтверджується доводами позивачки та що повністю визнає відповідач. Суд знаходить, що згідно вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

04 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи позов відсутністю взаєморозуміння між нею та чоловіком, розходженням поглядів на сімейні відносини, в зв`язку з чим спільне сімейне життя в них не склалося та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в заяві до суду просив справу розглядати без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 липня 2015 року між сторонами виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 11 (а.с. 5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості збереження сім`ї немає. Відповідач позов визнав повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачці відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України залишити прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків сплаченого судового збору. На підставі положень ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 17,18, 141, 142, 200, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

04 вересня 2019 року Іллінецьким районним судом Вінницької області ухвалено рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням. 10 жовтня 2019 року до Іллінецького районного суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, мотивована тим, що в резолютивній частині вказаного рішення не відображено питання розподілу судових витрат згідно норм ЦПК України. Сторони в судове засідання не викликалися, оскільки при вирішенні вказаного питання згідно вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх присутність не є обов`язковою. Дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить до слідуючого висновку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат. Як вбачається із тексту резолютивної частини вбачається, що питання про судові витрати не відображено, тому в цій частині слід ухвалити додаткове рішення, яким у відповідності до 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

04 вересня 2019 року Кам`янська сільська рада звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що після [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді\~права на\~земельну частку\~(пай)\~площею 7,13\~умовних кадастрових\~гектарів,\~щорозташована у межах території Кам`янської сільської ради Очаківської області Миколаївської області. Посилаючись на те, що протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звернувся, після смерті [PERSON] минуло більше року, просив визнати спадщину, що залишилася після смерті останньої, відумерлою, передавши її територіальній громаді Кам`янської сільської ради. Представник заявника у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що повністю підтримує заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається з довідки № 761/163-19 від 30 травня 2019 року, виданої Кам`янською сільською радою, за [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 7,13 умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а. с. 3). З наданого на запит суду актового запису про смерть від 16 жовтня 1996 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 24). З повідомлення\~Другої очаківської\~державної нотаріальної\~контори №1355/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58120980 від 30 жовтня 2019 року, вбачається що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а. с. 26-27). Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно зі ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Аналізуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскільки з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] сплив однорічний строк і вона залишається не прийнятою у встановленому законом порядку, вимоги Кам`янської сільської ради є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

04 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 10 грудня 2004 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, через що виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони припинили у січні 2019 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 10-11). У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 18, 19). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони одружились 10 грудня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 423 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 5). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 6). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з січня 2019 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне в зв`язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

04 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі даної позовної заяви щомісяця і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2011 року. На теперішній час шлюб не розірваний. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з початку 2015 року. Від цього шлюбу є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що син знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання. Позов просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.03.2002 року. На теперішній час шлюб не розірваний. Від цього шлюбу є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені з початку 2015 року. Дитина сторін залишається проживати з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 вересня 2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 768, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

04 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона проживала з відповідачем однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з 03.09.2007 року по 12.02.2019 року. Від цього шлюбу є неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що дочка знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позов просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з 03.09.2007 року по 12.02.2019 року. Від цього шлюбу є неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] . Дитина сторін залишається проживати з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 вересня 2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 768, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

04 вересня 2019 року позивач [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 29 квітня 2014 року виконкомом Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 02. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, строк на примирення просить не надавати, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, у відповідності до ст. 128 ч. 6 ЦПК України є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду та не направила суду заяви про розгляд справи без її участі. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, яка про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.04.2014, який зареєстровано виконкомом Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на його користь, позивачем не заявлялась.

Outcome: approved