Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

03.08.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.07.1979 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис № 1608. На протязі останніх 5 років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко ставали їх рідні, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє йому та їм душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у нього та в родині, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в родині, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами родини на почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання не припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 27.07.1979 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 1608. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що за наданий судом строк для примирення сторони не примирились. Вважає не можливим збереження сімї, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, але в попередньому судовому засіданні позовні вимоги вони не визнавали. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК) установив наступне. Так, між сторонами було зареєстровано шлюб 27.07.1979 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1608. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення сімейних відносин є різні погляди на сімейне життя. На примирення позивач не згоден, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~\~судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved