Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

02.09.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 16 червня 2006 року у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №4. В період шлюбу у сторін надились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про взаємоповагу один до одного та виховання дітей. На порушення вимог ст. 55 СК України, [PERSON] систематично влаштовував сварки, навіть застосовував фізичну силу до позивача, проявляв неповагу до сім`ї та дітей, ухилявся від виконання сімейних і батьківських обов`язків. У травні 2020 року між подружжям фактично припинено шлюбні відносини. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16 червня 2006 року виконкомом Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №4. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 16 червня 2006 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданим цієї ж дати виконкомом Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів за 16 червня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №4 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved