Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

03.04.2017 року [PERSON], [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачі не зявилися, надали до суду заяву, просили слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, 19.05.2000 року у м. Миколаєві помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири № 154 за адресою: м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 91, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.03.1995 року, видано ДП СЗ ім. 61 Комунара, зареєстровано у КП ММБТІ - 06.04.1995р., реєстр. № 16490. Спадщину після його смерті у порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийняв його батько [PERSON], який постійно мешкав та був зареєстрованим за адресою спадкового майна та за місцем проживання спадкодавця. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не звертався. Інші спадкоємці відсутні. Мати спадкодавця [PERSON] померла раніше, а саме 22.06.1984 року. 15.12.2015 року [PERSON] склав заповіт, в якому зробив таке розпорядження: «все рухоме та нерухоме майно, яке буде належати мені за законом на день моєї смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповідаю в рівних частках [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]». Заповіт посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, реєстр. № 5-888. 27.10.2016 року у м. Миколаєві помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді цілої квартири № 154 за адресою: м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 91. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до [PERSON] приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Нотаріусом була заведена спадкова справа. У березні 2017 року позивачі звернулися до [PERSON] приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але їм було відмовлено, у звязку з тим, що нотаріусом у ході дослідження документів було виявлено, що у наданому правовстановлювальному документі на нерухоме майно - свідоцтво про право власності на житло, виданому ДП СЗ ім. 61 Комунара від 14.03.1995 року, прізвище спадкодавця [PERSON] зазначено: «Дубровін Віктор Васильович». Проте, в свідоцтві про смерть, серії І-ФП №115053, виданому Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Миколаївської міської ради Миколаївської області від 20.05.2000 року, актовий запис №2763, прізвище спадкодавця зазначено: «Дубравін Віктор Васильович». Таким чином, згідно вищевикладеного, нотаріус не має можливості встановити належність зазначеного у документі майна зазначеній у свідоцтві особі. Крім того, у свідоцтві про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON]. Але у свідоцтві про смерть виданим Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 27.10.2016р. актовий запис № 113, прізвище батька спадкодавця [PERSON] зазначено як [PERSON]. Таким чином, нотаріус не має можливості встановити факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] 07.03.2017 року нотаріусом видана постанова № 67/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved