Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

04.01.2016 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24.01.2009 року уклала з відповідачем шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 03. Як зазначила далі в позові позивач, від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Далі в позові зазначила, що на початку грудня 2015 року вони з відповідачем припинили ведення спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують. Через різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сім'ї виникали непорозуміння та сварки, що призвели до розпаду сім'ї. Вона не має бажання зберігати сім'ю через стійкий розлад подружніх стосунків. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя їх з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а також інтересам її дітей. Вжиття заходів для примирення вважає недоцільним. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 24.01.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 03. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності у зв'язку з сімейними обставинами, позовні вимоги підтримує, так як примирення між нею та відповідачем не відбулося, прохає їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 17, 25, 29). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення (а. с. 21, 22, 28), заяв, клопотань суду не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти чого не заперечує позивач в своїй заяві, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Заперечень проти позову від відповідача до суду не надійшло. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 24.01.2009 року та зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.01.2009 року (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданим 12.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, (а.с.6), та серії [NUMBER], виданим 07.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 5). Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] і [PERSON] фактично припинилися на початку грудня 2015 року. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10.02.2016 року сторонам було надано строк для примирення в межах двох місяців та зупинено провадження по справі. 13.04.2016 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області провадження по справі відновлено, так як протягом вказаного строку відомостей про примирення між сторонами до суду не надійшло. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами та проживання спільної дитини на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В своїй письмовій заяві позивач не виявила бажання зберегти подружні відносини. Відповідач зі свого боку взагалі ніяким чином не виказав свого ставлення до позову. Його поведінка визнається судом такою, що свідчить про втрату ним інтересу до подружніх стосунків з позивачем та збереження сім'ї. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, про що зазначила в позові. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, який був сплачений позивачем при звернені до суду (а.с.2) підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved