Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

03 лютого 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 06 жовтня 2010 року Виконкомом Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області, за актовим записом № 9. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось. Просила розірвати шлюб, укладений 03 лютого 2017 року. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду не звертався. Згідно вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до вимог\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, згідно з поданою преджставнико заявою, не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 жовтня 2010 року Виконкомом Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області, за актовим записом № 9. (а.с.5). Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сімя сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові, довіри та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору суду не надходило, відтак за відсутності клопотань від позивача та відповідача, суд вважає за недоцільне надавати строк на примирення. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, врахувавши, що одна із основних засад шлюбу є його добровільність, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved