Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

02 квітня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом. В обґрунтування позову зазначено, що 02 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 15000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Узяті на себе зобов'язання за договором [PERSON] належним чином не виконувалися у зв'язку з чим станом на 31 січня 2015 рік утворилася заборгованість у розмірі 29 708,25 гривень яка складається з: заборгованості за кредитом - у сумі 17 288,32 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - у сумі 9 805,92 гривень, заборгованості за пенею та комісією - 723,14 гривень, а також нараховані штрафи у сумі 500 гривень (фіксована частина) та у сумі 1 390,87 гривень (процентна складова). З урахуванням викладеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості - 29 708,25 гривень та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Шпиляєвої Н.В., яка діє на підставі довіреності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі. Пояснила суду, що дійсно 02 серпня 2011 року вона уклала з Банком кредитний договір, за яким отримала кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 15 000 гривень. Строк дії картки закінчується у 2015 році. У 2014 році вона була звільнена з роботи та з цього часу перестала погашати кредит та сплачувати відсотки за його повернення. Визнала, що кредитний ліміт банком неодноразово збільшувався, та вона повністю використовувала його (знімала ці кредитні кошти). Зазначила, що через фінансові труднощі вона не може погасити виниклу заборгованість перед банком. Пред'явлену банком суму заборгованості за кредитним договором визнала, не оспорювала правильність її обчислення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. На підставі статті 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Так, як встановлено у судовому засідання 02 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, за яким остання отримала кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та на умовах і правилах надання банківських послуг. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику відповідні кредитні кошти. Втім позичальник [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, своєчасно не погашала кредитну заборгованість, не сплачувала проценти за користування кредитними коштами. Згідно з розрахунків заборгованості за кредитним договором б/н від 02 серпня 2011 року, [PERSON] станом на 31 січня 2015 рік має заборгованість у розмірі 29 708,25 гривень яка складається з: заборгованості за кредитом - у сумі 17 288,32 гривень, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - у сумі 9 805,92 гривень, заборгованості за пенею та комісією - 723,14 гривень, а також нараховані штрафи у сумі 500 гривень (фіксована частина) та у сумі 1 390,87 гривень (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконувала умови вищевказаного кредитного договору, а саме несвоєчасно погашала кредит, проценти та комісію за його користування, за що їй були нараховані штрафи, які передбачені п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного Кредитного договору від 02 серпня 2011 року. Приймаючи до уваги те, що відповідачем [PERSON], як позичальником, не виконувались умови, встановлені кредитним договором, то вимоги позивача про стягнення з неї суми кредиту, нарахованих процентів, комісій за його користування, штрафів, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача проте, що вона не виконувала умови кредитного договору через фінансові труднощі суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 297,08 гривень, які були понесені позивачем і підтверджені квитанціями, підлягають стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». На підставі викладеного,

Outcome: approved