Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

03.10.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24.05.2008 року уклала з відповідачем шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний запис № 22. Далі в позові зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них зовсім різні поняття про сімейні стосунки, які повинні бути між чоловіком та дружиною. Через систематичне зловживання алкоголем, відсутність взаємоповаги, любові та взаємодопомоги з боку відповідача, різні склади характерів та різні погляди на сімейні стосунки, в сімї постійно виникали непорозуміння та сварки, які і призвели до розпаду сімї. Шлюбні відносини фактично припинені, проживають вони з відповідачем окремо, спільного господарства не ведуть. Як зазначила далі в позові позивач, від шлюбу мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбних стосунків проживає разом із нею. Наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити, примирення вважає неможливим (а. с. 14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення, надання строку для примирення вважає недоцільним (а. с. 15). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 24.05.2008 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 22, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 052070 від 24.05.2008 року (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіює свідоцтва про народження серії І-ЖС № 212053, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 26.12.2012 року, про що складено відповідний актовий запис № 77 (а. с. 8). Сторони проживають окремо. Позивач зареєстрована за адресою: вул. Запорізька, б. 50, м. Гуляйполе Запорізької області, але фактично проживає за адресою: вул. Набережна, б. 77, м. Гуляйполе Запорізької області Донька після припинення шлюбних стосунків проживає разом з позивачем. Відповідач зареєстрований та фактично проживає за адресою: : вул. Запорізька, б. 50, м. Гуляйполе Запорізької області. З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] і [PERSON] фактично припинилися. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами та проживання спільної дитини на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В своїх письмових заявах сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання подружжю строку для примирення. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його для подальшого іменування. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про судові витрати позивачем не порушувалося.

Outcome: approved