Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

02.06.2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 17474,00 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 02.11.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №РО-18/106. За змістом п. 1.1. предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у житловому будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS] , що включає в себе охорону прилежної прибудинкової території, яка огороджена та має шлагбаум для в`їзду та виїзду. Також 02.11.2015 року між сторонами у справі був укладений договір про надання послуг №РО-18/К-106. Відповідно до п. 1.1. договору відповідач зобов`язався цілодобово 7 днів на тиждень надавати позивачу послуги з консьєрж-сервісу у житловому будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS] . 06.03.2020 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , на прибудинковій території, яка знаходиться під охороною, вчинила крадіжку майна з автомобіля «RANGE ROVER», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, тим самим завдала останньому матеріальної шкоди. По факту крадіжки відкрито кримінальне провадження №12020100040001841. Згідно акту виконаних робіт №1268 від 18.03.2020 року та квитанції до прибуткового касового ордеру №814 від 18.03.2020 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 2280,00 грн., а вартість матеріалів використаних для ремонту - 15194,00 грн. Всього позивачем витрачено на ремонт автомобіля 17474,00 грн., які фактично є реальними збитками. Відповідно до п. 3.1.4. Договору №РО-18/106 від 02.11.2015 року споживач має право на відшкодування збитків, заподіяних його майну та (або) приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. Відповідно до п. 3.4.8. договору №РО-18/106 від 02.11.2015 року виконавець зобов`язаний відшкодувати споживачеві збитки, завдані його майну та (або) приміщенню, шкоду заподіяну його життю чи здоров`ю споживача внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. Відповідно до п. 4.2.1. Договору №РО-18/106 від 02.11.2015 року виконавець несе відповідальність згідно із законом за неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров`ю, шляхом відшкодування збитків. Позивач вказує, що відповідачем неналежно виконано умови договору, що призвело до викрадення деталей з транспортного засобу, тому позивач звертається з відповідним позовом до суду для відшкодування суми відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Посилаючись на положення ст.ст. 22, 901 ЦК України позивач зазначає, що відповідно до предмету укладених договорів під терміном «Послуги» необхідно розуміти послуги, що надаються управляючою організацією власникам власними силами та/або із залученням третіх осіб у сфері житлово-комунальних послуг, в тому числі надання власнику послуги щодо забезпечення охорони прибудинкової території. Відповідачем організовано цілодобову охорону прибудинкової території, встановлено пункти в`їзду та виїзду, відеоспостереження та інше. Відповідачем порушене зобов`язання, яке виникло на підставі укладених договорів, в частині забезпечення безпеки на території житлового будинку та збереження майна, яке знаходилось на його території, що призвело до викрадення частини належного позивачу майна. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач також посилається на положення ст.ст. 3, 902, 906 ЦК України та практику Верховного Суду щодо застосування положень ст.ст. 213, 629, 637 ЦК України. Ухвалою суду від 04.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 07.07.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позову заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених до нього позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що укладені між сторонами договори передбачають надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, послуги з консьєрж-сервісу. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з консьєрж-сервісу включає в себе зустріч та, в разі необхідності, супровід мешканців та їх гостей до ліфту, регулярний огляд холів та коридорів з метою виявлення потенційно небезпечних предметів та, в разі їх виявлення, вжиття відповідних заходів, координація дій персоналу, що займається прибиранням холів, сходових клітин та переходів, прилеглої території, контроль за загальним порядком на території житлового комплексу тощо. Відповідач вказує, що враховуючи предмет укладених договорів, товариство не надає мешканцям житлового комплексу охоронних послуг, послуг зі зберігання особистих речей, в тому числі й транспортних засобів, а тому відповідач не несе відповідальність за схоронність особистих речей мешканців житлового комплексу. Більш того, позивач не передавав та не ввіряв товариству свій транспортний засіб під охорону на зберігання. Факт того, що позивач залишив автомобіль на парковці біля житлового комплексу не є підставою для відшкодування товариством завданих позивачу збитків третіми особами, оскільки товариство не несе відповідальність за схоронність особистих речей мешканців, а забезпечує загальний порядок на території житлового комплексу. Посилаючись на положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України відповідач вказує, що матеріальна шкода, яка була завдана майну позивача, повинна відшкодовуватись особами, які її безпосередньо завдали. За умовами укладених з позивачем договорів, відповідач не несе відповідальність за завдану шкоду третіми особами особистим речам позивача (майно не було ввірене відповідачу на схоронність, жодних документів, що це підтверджують суду не надано). За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить автомобіль «RANGE ROVER», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 07.03.2020 року зареєстровано кримінальне провадження №12020100040001841 у зв`язку із тим, що 06.03.2020 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Окіпної, 18, вчинила крадіжку майна з автомобіля «RANGE ROVER», д.н.з. [NUMBER] , чим завдано матеріальної шкоди. За змістом акту виконаних робіт №1268 від 18.03.2020 року та квитанції до прибуткового касового ордеру №814 від 18.03.2020 року, позивачем сплачено за товари та послуги по ремонту транспортного засобу 17474,00 грн. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ст. 6 ЦК України). Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 02.11.2015 року між позивачем, як споживачем, та відповідачем, як виконавцем, був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до Розділу 1, предметом вказаного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у житловому будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до цього договору (Додаток 1). Отже, предмет зазначеного договору у частині переліку послуг, що за ним надаються конкретизується у Додатку 1 до договору. За змістом Додатку 1 до договору, до структури тарифу входять наступні послуги: - прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження, та захоронення); прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування системи диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем; дератизація; дезінфекція; обслуговування димовентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт системи протипожежної автоматики й димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності; поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження; поливання дворів, клумб і газонів; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; експлуатація номерних знаків будинків; освітлення місць загального користування, підвалів, підкачування води; енергопостачання для ліфтів; прибуток, врахований в складових тарифу (р.6 - р.22). Таким чином, зазначеним договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не передбачено надання відповідачем позивачу послуг з охорони та/або зберігання належного останньому транспортного засобу, тож в межах цього договору відсутні підстави для покладення на відповідача матеріальної відповідальності за спричинені позивачу збитки, що виникли у зв`язку із крадіжкою деталей автомобіля. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2015 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, був укладений договір про надання послуг №РО-18/К-106. Згідно п. 1.1. цього договору, його предметом є обов`язок виконавця цілодобово 7 днів на тиждень надавати замовнику послуги з консьєрж-сервісу у житловому будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS] , а замовник зобов`язується прийняти та оплатити зазначені послуги у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Вказаний договір не містить конкретного переліку послуг консьєрж-сервісу, однак відсутні підстави для правового висновку про те, що за цим договором відповідач мав надавати позивачу послугу з охорони та/або зберігання належного останньому автомобіля, поскільки відсутні будь-які згадки про автомобіль у змісті договору, відсутні його ідентифікуючі дані, відсутні умови хорони та зберігання транспортного засобу. Крім того, відповідно до ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. До спеціальних видів зберігання належить зберігання автотранспортних засобів та договір охорони, що передбачено положеннями ст.ст. 977, 978 ЦК України. Будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між позивачем та відповідачем відповідного договору щодо надання послуг зі зберігання/охорони автомобіля позивача матеріали справи не містять, а умови договору про надання послуг з консьєрж-сервісу не можуть бути підставою для покладення на відповідача матеріальної відповідальності за завдані позивачу збитки у зв`язку з пошкодженням його майна, оскільки цей договір не містить будь-яких умов, які б свідчили про укладення між сторонами у тому числі договору зберігання транспортного засобу, адже автомобіль є річчю визначеною індивідуальними ознаками, а договір про надання послуг не містить ідентифікуючих даних авто та загалом не передбачає жодних умов щодо зберігання або охорони особистого майна позивача. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, поскільки, а ні в межах договірних правовідносин на підставі укладених між сторонами договорів, а ні у межах позадоговірних (деліктних) відносин, у відповідача не виникло обов`язку перед позивачем по відшкодування завданих останньому збитків у зв`язку із вчиненням невстановленою особою крадіжки деталей належного позивачу транспортного засобу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed