Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

04.09.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про захист прав споживачів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 01.03.2013 року між нею та відповідачем в Красноармійському відділені № 104 ПАТ «ВиЕйБі Банк» укладено договір банківського вкладу № 5444969/2013, згідно якого вона надала відповідачу належні їй гроші у національній валюті всього у розмірі 163160 грн. 88 коп. на умовах депозитного вкладу під 25% річних. Умовами договору було визначено строк депозиту до 01.12.2013 року, після цієї дати дія депозитного договору було продовжено. 20.05.2014 року між нею та відповідачем було укладено додатковий договір № 1, згідно якого було ліквідовано можливість автоматичної пролонгації депозитного договору № 5444969/2013 від 01.03.2013 року і дата вимоги депозиту визначалась як дата останнього дня розміщення вкладу. 09.08.2014 р. вона звернулась до відповідача із відповідною заявою, в якій просила видати їй належні суми депозиту та проценти за користування грошима, однак їй в її проханні було відмовлено. 31.07.2013 р. було укладено договір банківського вкладу «Швейцарський» № 626577/2013 на суму 2000 грн. із виплатою 22,5% річних на строк до 31.08.2014 року, згідно умов якого вона внесла в касу відповідача 2000 грн. 31.07.2013 р., що підтверджується квитанцією № 1965980. Автоматична пролонгація по цьому депозитному договору була ліквідована додатковою угодою № 1 до депозитного договору «Швейцарський» № 626577/2013 і дата вимоги депозиту визначалася як дата останнього дня розміщення вкладу. З проханням повернути 01.09.2014 р. гроші за цим депозитним договором і виплатити проценти вона звернулась до відповідача, що підтверджується заявою від 09.08.2014 р. , однак їй було відмовлено. Станом 01.09.2014 року відповідач повинен був сплатити їй 194101 грн. 45 коп., з яких 28940,57 грн .- проценти за депозитом, а 165160 грн. 88 коп. - належні їй гроші за депозитними договорами. 02.09.2014 р. відповідач видав їй 1000 грн., а 03.09.2014 р. видав їй ще 1000 грн., повинен повернути їй 192101,45 грн. оскільки відповідач відмовляється виконувати свої зобов'язання добровільно, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить стягнути з відповідача на її користь банківський вклад в сумі 163160,88 грн. за договором банківського вкладу « З любов»ю , VAB» № 5444969/2013 від 01.03.2013 р., проценти за користування коштами за період з 01.03.2013 р. до 01.09.2014 р. у сумі 26449,89 грн. за договором банківського вкладу « З любов»ю , VAB» № 5444969/2013 від 01.03.2013 р.; банківський вклад в сумі 2000 грн. за договором банківського вкладу «Швейцарський» № 626577/2013 від 31.07.2013р.; проценти за користування коштами за період з 31.07.2013 р. до 01.09.2014 р. у сумі 490,68 грн. за договором банківського вкладу « Швейцарський» № 626577/2013 від 31.07.2013 р. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила справу слухати у її відсутність, за участю свого представника. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд у відповідності ст.. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення, оскільки проти цього не заперечує представник позивача, а належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не повідомив про причини своєї неявки. Заслухавши представника позивача, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» укладено договір банківського вкладу « З любов'ю,VAB» № 5444969/2013, згідно якого позивачка надавала відповідачу грошові кошти на умовах депозитного вкладу під 25% : 01.03.2013 року - 20000 грн., що підтверджується квитанцією № 6678 від 01.03.2013 року ( а. с. 10); 26.07.2013 року - 130500 грн.( а. с. 11); 31.07.2013 року - 12660,88 грн. ( а.с.11). Пунктом 1.1 Договору визначено строк депозиту - до 01.12.2013 року, після 01.12.2013 року дія договору продовжено ( а. с. 8). 20.05.2014 року між позивачкою та відповідачем укладено додатковий договір № 1, згідно якого ліквідовано можливість автоматичної пролонгації депозитного договору № 544969/2013 від 01.03.2013 року і дата вимоги депозиту визначалася як дата останнього дня розміщення вкладу. Як вбачається з виписки з особового рахунку заборгованість банку перед позивачкою за договором № 544969/2013 року станом на 01.09.2014 року становить 163160,88 грн.- вклад, та 28449,89 грн. - нараховані відсотки ( а. с. 16). 31.07.2013 року між позивачкою та відповідачем укладено договір банківського вкладу « Швейцарський» № 626577/2013 на суму 2000 грн із виплатою 22,5% річних на строк до 31.08.2014 року та внесено позивачкою в касу відповідача 2000 грн., що підтверджується квитанцією № 1965980 ( а. с. 12). 09.08.2014 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про повернення депозитного вкладу та відсотків , однак будь - яких дій, які б підтверджували виконання зобов'язань з боку банку не отримав. Як вбачається з виписки з особового рахунку заборгованість банку перед позивачкою за договором № 544969/2013 року станом на 01.09.2014 року становить 194101,45 грн, з яких 28940 грн. 54 коп. - проценти за депозитом, а 165160 грн. 88 коп . належні позивачці гроші за депозитними договорами ( а. с. 16). 02.09.2014 року відповідач видав позивачці 1000 грн., а 03.09.2014 року - також 1000 грн., заборгованість станом на 04.09.2014 року становить 192101,45 грн.( а.с. 18-19). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу ( депозиту) одна сторона ( банк), що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму ( вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або інший дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором ( ст. 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті договору банківського вкладу. З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу,- банківський вклад( депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору ( ст. 2 Закону України « Про банки та банківську діяльність»). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми ( вкладу). Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Згідно вимог ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку ( строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У відповідності з вимогами ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу у розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Так, в період дії договору банком, як видно з виписки рахунку, за період з 01.03.2013 року по 01.09.2014 року були нараховані відсотки у сумі 26449,89 грн. за договором банківського вкладу « З любов'ю,VAB» № 5444969/2013, та проценти за користування коштами в період з 31.07.2013 року по 01.09.2014 р. у сумі 490,68 грн. за договором банківського вкладу «Швейцарський» № 626577/2013 Отже , сума вкладів та нарахованих відсотків згідно умов вказаних договір, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки становить : банківський вклад в сумі 163160,88 грн. за договором банківського вкладу « З любов'ю,VAB» № 5444969/2013, відсотки за користування коштами за період з 01.03.2013 р. по 01.09.2014 р. у сумі 26449,89 грн. за договором банківського вкладу « З любов'ю,VAB» № 5444969/2013; банківський вклад в сумі 2000 грн. за договором банківського вкладу «Швейцарський» № 626577/2013., нараховані відсотки за користування коштами за період з 31.07.2013 р. по 01.09.2014 р. у сумі 490,68 грн. за договором банківського вкладу «Швейцарський» № 626577/2013. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати - судовий збір у розмірі 1921,01 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved