Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

03.12.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 04.08.2012 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області було зроблено відповідний актовий запис за №773 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що вона з відповідачем має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та вже тривалий час практично не спілкуються як подружжя. Ведення між ними господарства припинено. Кожен із них фактично живе своїм життям. Збереження сім`ї є неможливим. Просила шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили шлюб розірвати. Відповідач заперечував щодо задоволення позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як вбачається\~з свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] , 04.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 773. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 14). \~ \~ \~ \~ Від шлюбу\~у сторін\~народились діти\~ \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвами про\~народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а.с. 15-16). Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільно господарство, кожен з них живе своїм окремим життям, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. \~ \~ \~ \~ Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася, а збереження сім`ї є неможливим. Виходячи з викладеного, давши оцінку обставинам справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до\~ ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved