Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

02 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: факту належності свідоцтва про шлюб виданого повторно Управлінням записів актів цивільного стану Уряду Єврейської автономної області, РФ від 18 грудня 2015 року, серії [NUMBER], місце реєстрації Ленінська сільська Рада депутатів трудящих Ленінського району ЄАО Хабаровського краю. Вимоги заяви обґрунтовані тими обставинами, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Каховка Куйбишевського району, Амурської області. У віці 18 років вона зустріла свого майбутнього чоловіка [PERSON] та 02 березня 1944 року зареєструвала з ним шлюб, який посвідчено Ленінською сільською радою Ленінського району Дальносхідного краю ЄАО Росії, актовий запис про шлюб №11, про що видано свідоцтвом, у якому зазначено, що шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією первинного свідоцтва. В 2004 році її чоловік помер. Так як її чоловік був військовослужбовцем, учасником ВВВ, інвалідом війни ІІ групи, вона як член сім'ї померлого, має права на деякі пільги. При зверненні до відповідних установ для надання пільг, їй було відмовлено в зв'язку з тим, що первинне свідоцтво про шлюб втратило належний вигляд (зробилося непридатним). Тому, вона звернулась до відділу РАЦС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу з проханням видати дублікат свідоцтва про шлюб де їй було видано повторно свідоцтво про шлюб, надіслане на територію України Управлінням записів актів цивільного стану Уряду Єврейської автономної області від 18.12.2015 року, в якому її ім'я зазначено як «[PERSON]» (російською мовою). В зв'язку з цим, вона написала заяву до відділу РАЦС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу про внесення змін в актовий запис про шлюб, але отримала відмову через відсутність актового запису про народження. При народження їй батьками було надано ім'я [PERSON] і реєстрація народження проходила в одній з церков села. Однак в подальшому, в побуті, в школі її називали «[PERSON]» і тому всі документи складалися саме на це ім'я. Чому в первинному і у повторно виданому свідоцтві про шлюб маються розбіжності в імені вона пояснити не може. У судове засідання заявник, її представник та представник заінтересованої особи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.20-22). Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася [INFO] у селі Каховка, Куйбишевського району, Амурської області, що вбачається з паспорта серії [NUMBER] (а.с.7). Разом із тим, свідоцтвом про шлюб підтверджується, що [PERSON] (мовою оригіналу) і [PERSON] (мовою оригіналу) 02 березня 1944 року уклали шлюб, про що було складено відповідний актовий запис №11, (а.с.5), що також підтверджується штампом у паспорті заявника (а.с.8). Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Одночасно з цим, у матеріалах справи наявна копія трудової книжки на ім'я [PERSON], 1926 року народження (а.с.11). [INFO] [PERSON] помер, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.9). В зв'язку з смертю чоловіка заявниці, який був військовослужбовцем та інвалідом ВВВ, 01 серпня 2004 року [PERSON] призначено пенсію у разі втрати годувальника, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.10). З посвідчення, виданого 19 вересня 2008 року [PERSON] управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради вбачається, що остання має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни (а.с.7). Однак, як встановлено судом, при зверненні до установ щодо надання пільг, заявнику було відмовлено в зв'язку з тим, що свідоцтво про шлюб втратило належний вигляд, тобто зробилось непридатним. Одночасно з цим, з свідоцтва про укладення шлюбу, виданого повторно 18 грудня 2015 року вбачається, що [PERSON] (мовою оригіналу) і [PERSON] (мовою оригіналу) 02 березня 1944 року уклали шлюб у Ленінській сільській раді депутатів трудящих Ленінського району Єврейської автономної області Хабаровського краю, про що зроблено відповідний актовий запис №11. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.6). В зв'язку з тим, що у свідоцтві про укладення шлюбу, виданого повторно, ім'я нареченої зазначено як «[PERSON]», [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про внесення змін до актового запису про шлюб № 11 від 02 березня 1944 року, а саме виправити прізвище та ім'я нареченої з «[PERSON]» на «[PERSON]». Однак, Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заявнику надано висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану оскільки у первинному свідоцтві маються не застережливі виправлення в імені нареченої. Свідоцтва про її народження заявницею не надано, актовий запис про народження в архіві не зберігся (а.с.13). Вказані обставини стали підставою для звернення [PERSON] до суду з заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про шлюб, виданого повторно Управлінням записів актів цивільного стану Уряду Європейської автономної області Російської Федерації від 18 грудня 2015 року, серії [NUMBER]. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 6 ч.1 та ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З свідоцтва про шлюб, виданого 02 березня 1944 року та свідоцтва про укладення шлюбу, виданого повторно 18 грудня 2015 року вбачається, що шлюб було укладено з [PERSON] 02 березня 1944 року, актовий запис про укладення шлюбу №11, місце укладення шлюбу - Ленінська сільська Рада депутатів трудящих Ленінського району Єврейської автономної області Хабаровського краю. Разом із цим, паспортом заявниці також підтверджено, що шлюб було укладено із [PERSON] 02 березня 1944 року. Але, як було встановлено судом, ім'я заявника у свідоцтві про укладення шлюбу, виданого повторно 18 грудня 2015 року не збігається з ім'ям заявника, зазначеним в паспорті, в посвідченнях та в трудовій книжці, а тому, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу - [PERSON]. На підставі наведеного в суду не виникає сумнівів у тому, що свідоцтво про шлюб видане повторно Управлінням записів актів цивільного стану Уряду Єврейської автономної області Російської Федерації 18 грудня 2015 року, належить [PERSON] Тому, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved