Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

03 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.05.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами тривали до літа 2015 року. З того часу позивач із донькою проживає окремо від відповідача. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, уникає спілкування з позивачем та дитиною, участі у вихованні дитини не приймає. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. (а.с.1). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що офіційно не працює, платити аліменти в сумі 1500 грн. не має можливості, може платити 400-500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №488407, актовий запис 323 (а.с.4). Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. \~ Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітньої [PERSON], вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України». Позивач не надала в судовому засіданні обґрунтування зазначеного нею розміру аліментів, відповідач не погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00грн., а визнав позов частково на 400-500грн. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що обовязок утримання доньки покладається в рівній мірі на обох батьків, а тому, суд вважає за доцільне, стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісячно. Такий висновок суду заснований передусім на тому, що відповідач офіційно не працює, внаслідок чого його доходи мінливі. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. \~\~ Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial