Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

02 липня 2021 року представник АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил. В обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що відносини між позивачем та відповідачем регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕ від 14.03.2018 року №312. Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачів за адресою: [ADDRESS] , було виявлено розкрадання електричної енергії та складено акт про порушення №026000, яким зафіксовано самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки без наявності відповідних договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії до електромережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем 4*4 мм від опори №923 до навантаження, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. Надалі відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення та складено протокол №63/20 і прийнято рішення провести нарахування в сумі 184009,69 грн. Копії протоколу засідання комісії, акт про порушення, розрахунок розміру відшкодування збитків направлено відповідачам поштою. Наразі, сума збитків позивачу не відшкодована. Просить суд стягнути [PERSON] на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» 184009,69 грн. вартість не облікованої електричної енергії за актом про порушення № 02600 від 11.12.2020 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2761,00 грн. 15 липня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.35). 27 серпня 2021 від відповідач надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що акт про порушення складено не на уповноважену особу та з численними порушеннями. Відповідно до ч.13\~ст.7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок за адресою [ADDRESS] , було виявлено порушення, розкрадання електроенергії, що зафіксовано відповідним актом №02600 (а.с.5-6). Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення №63/20 прийнято рішення провести нарахування в сумі 184009,69 грн. (а.с.9-10) Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного. Так, відповідно до матеріалів справи акт про виявлене порушення складено за адресою [ADDRESS] , за участю споживача/уповноваженої особи [PERSON] (а.с. 5-6). Відповідач посилається на ті обставини, що він не є власником домоволодіння [ADDRESS] , вищезазначене домоволодіння належало його діду [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем першої черги після його смерті є його батько [PERSON] .. Відповідач [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою, [ADDRESS] , що підтверджується записом в паспорті громадянина України серії [NUMBER] ( а.с. 16). Так, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо того, що [PERSON] є належним суб`єктом відповідальності щодо вказаних правовідносин, як і відомості щодо власника домоволодіння. Виходячи із загальних підстав відповідальності за завдану шкоду, саме власник, як споживач електроенергії, зобов`язаний контролювати користування електроенергією у вказаному будинку, тобто вживати усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання за договором перед позивачем, в тому числі і не допускати безоблікового використання електричної енергії. Саме власник або наймач, що перебуває у договірних правовідносинах із енергопостачальником, несе відповідальність за порушення норм і правил що регулюють ринок електроенергії, і саме власник або наймач є відповідальною особою за збитки, завдані енергопостачальнику в результаті безоблікового використання електроенергії, що подається у належні йому на праві власності чи користування об`єкти споживача. \~ \~ \~ \~Жодних документів, що підтверджують будь-які правовідносини відповідача з позивачем не надані. \~ \~ \~ \~Твердження представника позивача про те, що відповідачі є користувачами електроенергії за вказаною в позові адресою є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо реєстрації права власності домоволодіння за [PERSON] , однак його місце проживання та місце реєстрації зазначені за іншою адресою. Жодних згадок про відповідача, або оплату ним послуг з електропостачання, в матеріалах справи не має. \~ \~ \~ \~Таким чином, позовні вимоги до [PERSON] не містять під собою достатнього правового обґрунтування. \~ \~ \~ \~Висновки суду узгоджуються з висновками викладеними в Постановах ВС №509/3536/15-ц від 11.09.2019 року, №473/3724/16-ц від 21.11.2018 року та №477/146/17 від 11.03.2019 року. \~ \~ \~ \~Правовою підставою позовних вимог, окрім існування договірних відносин, позивач зазначає ч.1 ст. 22, ч.1 ст.1166 ЦК України. \~ \~ \~ \~Так, ч.1 ст.22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. \~ \~ \~ \~Частина 1 ст.1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Однак суд звертає увагу, що відповідно до змісту ст.1166 ЦК України, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. \~ \~ \~ \~Обов`язок доведення обставин, що є підставою позову, відповідно до ст.12 ЦПК України, покладено на позивача. Жодних доказів того, що шкода завдана позивачу виникла внаслідок протиправних дій відповідача в матеріалах справи не міститься. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається к на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. \~ \~ \~ \~Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з положень ч.1\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи. \~ \~ \~ \~Так, всупереч вказаним вимогам закону позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог щодо відшкодування збитків. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене та аналізуючи матеріали справи в їх сукупності, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, як недоведених. Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed