Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

03.01.2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та факту прийняття спадщини, в якій просить суд: 1. Встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за однією адресою у [ADDRESS] з 2010 року по день смерті, а саме [INFO] ; 2. Встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , що відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , що постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а єдиним спадкоємцем є її донька [PERSON] . З 2010 по 2012 рік заявник постійно проживала разом зі своєю матір`ю за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою №5811 від 11.10.2018 року виданою ГУ НП в Миколаївській області Братського ВП Арбузинського відділення та довідкою №6534 від 27.10.2017 року виданою Арбузинською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області. Після смерті матері [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області за консультацією щодо прийняття спадщини. 24.09.2018 року нотаріусом їй було надано роз`яснення, згідно якого [PERSON] рекомендовано звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та факту прийняття спадщини, оскільки на момент смерті матері, [PERSON] була зареєстрована за іншою адресою. Таким чином, з метою подальшого оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та встановити факт прийняття спадщини. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримувала в повному обсязі, просила суд заяву задовольнити. Представник Арбузинської селищної ради до судового засідання не з`явився, суду надав лист, яким заявлені [PERSON] вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення заяви. Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК УКраїни). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Арбузинською селищною радою 25.04.1966 року, де в графі «мати» записана [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області 22.06.2011 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно з відповіддю Арбузинської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області № 484/01-06 від 12.06.2019 на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним штампом реєстрації в її паспорті. Після смерті матері, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю доказів прийняття нею спадщини та постійного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті останньої. Відповідно до п. 3.22 глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Пленум), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно з п. 23 постанови Пленуму, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як вбачається з довідки №5811 від 11.10.2018 року, виданої Арбузинським відділенням Братського ВП ГУНП в Миколаївській області та довідки №6534 від 27.10.2017 року, виданої Арбузинською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області Коган [PERSON] Вільямівна з 2010 по 2012 рік проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , надали аналогічні пояснення, підтвердивши факт спільного проживання померлої [PERSON] та її доньки [PERSON] з 2009 року до моменту смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з ними також періодично проживав чоловік заявниці [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно з п. 4.10 глави 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Таким чином, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спільного проживання [PERSON] разом з її матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та факт прийняття заявником спадщини після смерті матері, у зв`язку з чим заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved