Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

04.09.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» (далі ТОВ «Дата [PERSON]») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором факторингу. Свої вимоги мотивує тим, що 13.12.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500329172 (далі договір) про надання кредиту у розмірі 19944грн. зі строком повернення 14.12.2015 року. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до Додаткової угоди № 1 та Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Згідно п.п. 1.1., 1.3. Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «[PERSON] Банк») за плату, клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за текстом позивач, за договором № 500329172 від 13.12.2012 року позичальником згідно якого є [PERSON] Позивач умови договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 14.07.2015 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 41344,50 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У звязку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 41344,50 грн. та судовий збір у розмірі 413,44 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до Додаткової угоди № 1 та Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Згідно п.п. 1.1., 1.3. Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «АльфаБанк») за плату, клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 500329172 від 13.12.2012 року, позичальником згідно якого є [PERSON] 13.12.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500329172 про надання кредиту у розмірі 19944,00 грн. зі строком повернення 14.12.2015 року. Пунктами 2.1., 2.2., 2.3. договору визначено, що банк надає відповідачу грошові кошти у розмірі 19944,00 грн. з номінальною процентною ставкою за користування кредитом 0,1 % річних, тип процентної ставки фіксована, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісії 14.12.2015 р. Згідно п. 2.4. кредитного договору цільове використання та порядок надання кредиту кредит надається для власних потреб, шляхом безготівкового перерахування. Пунктом 2.6. кредитного договору передбачений порядок повернення кредиту та сплати процентів, а саме, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до договору та його невідємною частиною. Згідно п. 4 кредитного договору в разі невиконання чи несвоєчасного виконання позичальником своїх зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісії, якщо сплата таких комісій передбачена Розділом №1 кредитного договору та/або інших платежів за цим договором, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі якщо сума кредиту становить суму грошових коштів у розмірі до 20 000,00 грн. 150,00 грн. за перший прострочений платіж, та 350,00 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повернути банку кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію, у випадку якщо сплата комісій передбачена умовами Розділу №1 кредитного договору та інші платежі, що визначені цим договором частинами у терміни, що визначені сторонами відповідно до Договору, також належним чином виконати інші зобовязання, викладені в Договорі. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно вимог ст.. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 500329172 від 13.12.2012 року у загальному розмірі 41344,50 грн., який станом на 14.07.2015 року складається з: заборгованості за кредитом 18566,00 грн.; по відсотках - 3,60 грн.; по комісії 20324,90 грн.; штраф 2450,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved