Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

02 червня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 вересня 2003 року уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 269. Від спільного життя з відповідачем народила сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя не склалося. В сімї немає взаємопорозуміння, виникають сварки. Відповідач ображав та принижував її. Понад чотирьох років вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Тому вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував, оскільки дійсно понад чотири роки він з позивачкою не проживають, подружні стосунки між ними припинені, він утворив нову сімю. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.3), 20 вересня 2003 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 269. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 4) сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до Ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 Ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 4\~ст. 56 СК України\~ примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до Ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року суд не може примушувати жити подружжя однією сім'єю, якщо хоч одна із сторін цього не бажає. Судом встановлено, що разом сторони не проживають понад чотири роки, спільне господарство сторони не ведуть, подружні стосунки між ними припинені, відновлювати їх сторони не бажають. Відповідач створив нову сімю. Від надання судом строку на примирення відмовилися. Сторони наполягали на розірванні шлюбу. Фактично сімя більш не існує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін у справі. На підставі вищеозначеного та

Outcome: approved