Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

03 липня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] з наступними вимогами: розірвати шлюб, укладений із відповідачем, залишивши їй на виховання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення дітьми повнолітнього віку; стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - синів: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп. щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Згідно з доводами позивачки сімейне життя з відповідачем не склалося. Останнім часом, як вказано в позовній заяві, між сторонами відсутнє взаєморозуміння через протилежність поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки, а також щодо ведення спільного господарства та виховання дітей. [PERSON] зазначила, що [PERSON] в сім'ї влаштовує постійні скандали, в тому числі у присутності дітей, сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь та гідність. При цьому, як стверджує позивачка, відповідач постійно пред'являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, ганьбить, ображає і принижує її честь та гідність. [PERSON] вказала, що внаслідок постійних суперечок та скандалів із [PERSON] вона перебуває в стані постійного стресу, у неї погіршилося самопочуття, сон і працездатність. За таких обставин, позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя із відповідачем суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення подружжя. Окрім того, в позовній заяві [PERSON] зазначила про невиконання [PERSON] батьківських обов'язків щодо добровільного і належного утримання своїх малолітніх дітей та про неспроможність самостійного забезпечення повноцінного та гармонійного розвитку дітей без участі в цьому їх батька. При визначенні розміру аліментів позивачка просила врахувати, що відповідач працює на ринку і фактично отримує дохід, розмір якого дозволяє йому надавати малолітнім синам щомісячну матеріальну допомогу в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп. У судовому засіданні [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, заявлені до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Згідно з доводами позивачки причиною розірвання шлюбу є протиправна поведінка відповідача в сім'ї, яка продовжується і на теперішній час, не зважаючи на пред'явлення нею зазначеного позову та здійснення судового розгляду даної справи. З пояснень, наданих суду [PERSON], слідує, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, в присутності малолітніх дітей принижує її, ображає нецензурними словами, погрожує розправою та застосовує до неї фізичне насильство. За таких обставин, враховуючи, що після першої спроби розірвати шлюб та відкликання аналогічного позову в 2012 році відповідач змінив свою поведінку в гіршу сторону, позивачка вважає неможливим і недопустимим примирення подружжя. [PERSON] вказала, що вона боїться за своє здоров'я та психологічне здоров'я малолітніх дітей, тому категорично заперечує проти надання терміну для примирення сторін. В разі розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй на виховання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Також [PERSON] просить стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - синів: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дітьми повнолітнього віку. Вимоги в цій частині [PERSON] аргументує ненаданням відповідачем матеріальної допомоги своїм малолітнім дітям з липня 2014 року. При цьому позивачка зазначила, що вона заплатила кошти за кредит, одержаний для придбання побутової техніки, оплатила житлово-комунальні послуги і самостійно забезпечує малолітніх дітей всім необхідним в межах свого доходу. З цих мотивів [PERSON] просила суд задоволити її позов, заявлений до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. У письмових запереченнях проти вказаного позову [PERSON], поданих в суд 29 липня 2014 року, відповідач зазначив про спільне проживання з позивачкою і малолітніми дітьми та здійснення ним матеріального забезпечення малолітніх дітей. Окрім цього, письмові заперечення [PERSON] ґрунтуються на його намірах зберегти шлюб, укладений із [PERSON], з метою надання повноцінного виховання малолітнім дітям: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у повній сім'ї. В подальшому під час судового розгляду справи [PERSON] змінив свою позицію, відмовився від письмових заперечень та повністю визнав позовні вимоги [PERSON] При цьому [PERSON] зазначив, що примирення подружжя та збереження шлюбу із [PERSON] є неможливим, тому він не заперечує проти розірвання шлюбу та погоджується сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання малолітніх дітей - синів: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп. щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Відповідач підтвердив, що одержує нерегулярний, мінливий дохід і спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у вказаному розмірі. Визнання відповідачем позову [PERSON] в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягає задоволенню в повному обсязі. Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах. 04 серпня 2006 року [PERSON] і [PERSON] уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 04 серпня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №189. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 04 серпня 2006 року. В період цього шлюбу [INFO] у сторін народилися сини: [PERSON] і [PERSON], які на момент вирішення спору є малолітніми дітьми. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 12 лютого 2007 року (актовий запис за №74 від 12 лютого 2007 року) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 12 лютого 2007 року (актовий запис за №75 від 12 лютого 2007 року). Зі змісту позову [PERSON] та пояснень сторін, наданих ними в судовому засіданні, слідує, що між [PERSON] і [PERSON] відсутнє взаєморозуміння, сторони мають протилежні погляди на права та обов'язки подружжя, через що між ними у присутності малолітніх дітей виникають часті сварки та бійки. На теперішній час примирення сторін не наступило. Проживати однією сім'єю [PERSON] і [PERSON] обопільно не бажають. Наведені обставини свідчать, що подальше шлюбне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін та їх малолітніх дітей. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім'єю сторони не бажають, тому за таких обставин шлюб не може бути збереженим. Отже, зазначені фактичні обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. При вирішенні в цій частині спору сторін суд застосував наступні правові норми. Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], оскільки вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін та їх малолітніх дітей. Судом також встановлено, що на теперішній час малолітні діти сторін: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], спільно проживають зі своїми батьками - сторонами по справі: [PERSON] і [PERSON] у кімнатах [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖЕД №1 Кузнецовського міського комунального підприємства №1522 від 24 червня 2014 року. З пояснень позивачки, наданих у судовому засіданні, слідує, що [PERSON] з липня 2014 року не виконує своїх батьківських обов'язків щодо утримання малолітніх дітей. Доказів, які б свідчили про надання відповідачем добровільної матеріальної допомоги на утримання малолітніх синів: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], матеріали справи не містять. Таких даних відповідач суду не надав і обставин, наведених [PERSON] в обґрунтування позову, не спростував. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, визнання [PERSON] позову [PERSON] в частині вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей свідчить про визнання відповідачем обставин щодо невиконання ним батьківських обов'язків по матеріальному забезпеченню своїх синів: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Отже, слідуючи вимогам ч.4 ст.174 ЦПК України, в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З наведених підстав, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, підтвердження ним наявності нерегулярного, мінливого доходу та фінансової спроможності щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі, визначеному позивачкою, та відсутність доказів, які б спростовували доводи [PERSON] про невиконання [PERSON] в добровільному порядку батьківських обов'язків по утриманню малолітніх дітей, суд вирішив стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей - синів: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одної тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 03 липня 2014 року, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи викладені обставини, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 184, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved