Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

02 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилалася на те, що 26 липня 2003 року помер її дід [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому жилий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гастелло, 27. Спадкоємцями першої черги за законом після [PERSON], померлого 26 липня 2003 року були: її батько (син спадкодавця) [PERSON] та дружина померлого [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Син спадкодавця [PERSON], помер 20 серпня 1998 року. В звязку з наведеним, вона є спадкоємцем першої черги за правом представлення [PERSON], померлого 26 липня 2003 року, у відповідності до вимог ст. 1266 ЦК України. Позивач зазначила, що на момент смерті її діда вона була неповнолітньою, їй виповнилося тільки 12 років, тому за законом вона вважається такою, що прийняла спадщину. 06 липня 2016 року вона звернулася до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 26 липня 2003 року, але, постановою нотаріуса від 07 липня 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гастелло, 27, оскільки згідно довідки виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 27-03 від 07.07.2016 року встановлено, що на момент смерті [PERSON] за місцем проживання з ним була зареєстрована дружина [PERSON], яка померла 12 листопада 2004 року. 28 жовтня 2008 року [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок по вул. Гастелло, 27, м. Новомосковськ без урахування спадкоємця першої черги за правом представлення [PERSON]. В звязку з наведеним. в позовній заяві [PERSON] просила суд: -визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 28 жовтня 2008 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р.№ 2-6024 [PERSON], відповідно до якого [PERSON] став власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гастелло, буд. 27; -визнати за нею, [PERSON] право власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гастелло, буд. 27, в порядку спадкування за законом за правом представлення після діда [PERSON], померлого 26 липня 2003 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засідання позов не визнали, посилалися на те, що позивачем [PERSON] пропущений строк звернення для прийняття спадщини, нею не порушувалося питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини Представник третьої особи Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши сторони, представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 25 квітня 1991 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.5) У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON], її батьком є [PERSON]. (а.с.7) Встановлено, що [PERSON] помер 20 серпня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.9) Згідно до свідоцтва про народження [PERSON], його батьком є [PERSON]. (а.с.80) Судом встановлено, що [PERSON] помер 26 липня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10) Оскільки [PERSON] помер 26 липня 2003 року, до правовідносин суд застосовує норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який діяв на зазначений період часу. У відповідності до вимог ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. На підставі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом [PERSON], померлого 26 липня 2003 року була дружина спадкодавця [PERSON], та онука [PERSON], оскільки її батько та син спадкодавця [PERSON] помер 20 серпня 1998 року, в звязку з чим, частка кожного із спадкоємців повинна становити по 1/2 частці спадкового майна. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON], померлого 26 липня 2003 року, позивач [PERSON] була неповнолітньою, їй виповнилося тільки 12 років. У відповідності до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином оскільки [PERSON] помер 26 липня 2003 року, у відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), його спадкоємці повинні були протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подати державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а саме в строк з 26.07.2003 року по 26.01.2004 року. В той же час, з 01.01.2004 року, тобто, в період шестимісячного строку для прийняття спадкоємцями [PERSON] спадщини, набув чинності Цивільний кодекс України в редакції 2003 року. У відповідності до ч.4 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), малолітня, неповнолітня недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються таким. що прийняли спадщину. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року) визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] була неповнолітньою на час відкриття спадщини після [PERSON] помер 26 липня 2003 року, у відповідності до ч.4 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року) вона вважається такою, що прийняла спадщину, та зазначена спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємці [PERSON], померлого 26 липня 2003 року, не зверталися у встановлений шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини, тільки 06.07.2016 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.42) Встановлено, що постановою нотаріуса від 07 липня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гастелло, 27, оскільки згідно довідки виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 27-03 від 07.07.2016 року встановлено, що на момент смерті [PERSON] за місцем проживання з ним була зареєстрована дружина [PERSON], яка померла 12 листопада 2004 року. 28 жовтня 2008 року [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом після матері - [PERSON], яка померла 12 листопада 2004 року, на жилий будинок по вул. Гастелло, 27, м. Новомосковськ, який належав померлому [PERSON], спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Свідоцтво видане без урахування спадкоємця першої черги за правом представлення [PERSON]. (а.с.12, 37) Оскільки з наведених вище підстав позивач вважається такою, що прийняла спадщину, свідоцтво про право на спадщину від 28 жовтня 2008 року, яке видане [PERSON], було видане без урахування частки спадкового майна, належного позивачу, порушує її права в звязку з чим, зазначене свідоцтво належить визнати частково недійсним. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення, вважається такою, що прийняла спадщину, за позивачем належить визнати право власності на 1/2 частину спадкового майна в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved