Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

02.10.2018 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , в якій просить визнати за нею право власності, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500\~га, що розташована за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням - обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 4625584600:01:002:0023. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що її батьки померли в один день, а саме 12.03.2018, але в різний час. Після їх смерті відкрилась спадщина. Батько залишив заповіт, яким розпорядився усім належним йому майном в рівних частках дружині та трьом дітям. До складу спадщини, що відкрилась після смерті матері, входить1/2 частка спадкового будинку та земельної ділянки, що є спільним майном подружжя її батьків. Спадщину вона прийняла, оскільки на день та час смерті матері проживала з нею, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, приватний нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Іншими спадкоємцями першої черги є її рідні брати [PERSON] та [PERSON] , які в установленому законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті матері, не прийняли. У зв`язку з неможливість оформити спадкові права в нотаріальному порядку, змушена звернутись до суду. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 10.08.2020 цивільна справа №458/1113/18 прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 15.02.2019 позивач [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] та [PERSON] , в якій просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] і в цей же день, на кілька годин пізніше, помер батько. Батько склав заповіт, яким заповів дружині та трьом дітям в рівних частках належне йому майно. Приймаючи спадщину після смерті батька, він вважав, що батькові належить усе спадкове майно. Однак у листопаді 2018 він дізнався про наявність у спадковому майні частки матері як спільного майна подружжя, і що 25.09.2018 за заявою [PERSON] нотаріусом відкрито спадкову справу після смерті їх матері. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері він пропустив через юридичну необізнаність, так як нотаріус не роз`яснив йому про те, що є частка матері у спільному майні подружжя. Крім того, у правовстановлюючих документах на спадкове майно власником вказано лише батька [PERSON] . 23.12.2019 [PERSON] подала відзив на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 10.08.2020 цивільна справа №458/121/19 прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою підготовчого засідання від 09.09.2020 цивільну справу №458/1113/18 за позовом [PERSON] до Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами та 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом та цивільну справу №458/121/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини об`єднано в одне провадження, присвоєно справі №458/1113/18. 05.10.2020 позивач [PERSON] подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, заміну відповідача, залучення третьої особи. Просить: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на 3/6 частки спірного спадкового житлового будинку та господарських споруд та на 3/6 частки спірної спадкової земельної ділянки площею 0,2500\~га; визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 2/6 частки спірного спадкового житлового будинку та господарських споруд та на 2/6 частки спірної спадкової земельної ділянки площею 0, 2500\~га. В обґрунтування заяви про збільшення позовних вимог зазначила, що її батько [PERSON] залишив заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майно, заповівши таке дружині та трьом дітям. До складу спадкового майна батька входить Ѕ частка житлового будинку та земельної ділянки, так як майно було спільною власністю подружжя. Після смерті батьків, які померли в один день, але в різний час, нотаріусом було заведено дві спадкові справи. ЇЇ брат [PERSON] від прийняття своєї частки спадщини після смерті батька відмовився в її користь. Оскільки протягом 2 років нотаріус не видає Свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, вона не в змозі оформити спадкові права, а тому змушена звернутись до суду. 06.10.2020 відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про визнання позову [PERSON] . Ухвалою суду від 08.10.2020 заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду, замінено неналежного відповідача Ластівківську сільську раду Турківського району Львівської області належними - [PERSON] , [PERSON] ,залучено до участі в справі Ластівківську сільську раду Турківського району Львівської області як третю особу та встановлено відповідачам строк для подання відзиву, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 15.10.2020 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог , в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Водночас [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] ; визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на 1/3 частку спірного спадкового будинку і господарських споруд та 1/3 частку спірної спадкової земельної ділянки; визнання права власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на 1/3 частку спірного спадкового будинку і господарських споруд та 1/3 частку спірної спадкової земельної ділянки. Ухвалою суду від 09.11.2020 заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] , з урахуванням збільшених позовних вимог, свої позовні вимоги підтримала, зустрічний позов заперечила. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що батьки сторін у справі померли в один день, а саме [INFO] , при цьому, їх матір померла о 09.00 год., а батько в 16.00 год. За життя батько сторін склав заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядився своїм майном, заповівши таке в рівних частках дружині та трьом дітям. Після смерті подружжя [PERSON] було заведено дві спадкові справи. [PERSON] постійно проживала з батьками, зокрема і на момент їх смерті, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Водночас, вона звернулась з заявами до нотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері, та за заповітом після смерті батька. ЇЇ брати [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини після смерті матері звернулись до нотаріуса поза межами шестимісячного строку для прийняття такої. В подальшому [PERSON] відмовився від прийняття спадщини батька на користь [PERSON] . Відтак, вимоги позивача [PERSON] є підставними і з урахуванням відмови її брата позивач обґрунтовано просить визнати за нею право власності на 3/6 частки спадкового майна матері та 2/6 частки спадкового майна батька, яке було їх спільної сумісною власністю подружжя. Щодо викладених у відзиві [PERSON] заперечень зазначив, що спадковий будинок був збудований подружжям [PERSON] в шлюбі, а саме 1973 року, свідоцтво про право власності на будинок на ім`я [PERSON] було видано у 2005, а відтак таке є їх спільною власністю подружжя. Зустрічний позов вважає безпідставним, оскільки [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини і поважних підстав для поновлення такого не вказав. Юридична необізнаність, не роз`яснення нотаріусом правового режиму спадкового майна не є поважними причинами пропуску, визначеного законом строку для прийняття спадщини. Окрім цього вважає, що заявлені [PERSON] вимоги у зустрічній позовній заяві з урахуванням їх збільшення є взаємовиключними. Відповідач [PERSON] за первісним та зустрічним позовами в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. 09.09.2020 подав до суду заяву про визнання позову [PERSON] . Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник - адвокат Буняк Д.М. позов [PERSON] не визнали. Вважають, що [PERSON] з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки нотаріусом йому не було роз`яснено про порядок спадкування після смерті матері, якій належала частка у спільному майні подружжя, що в свою чергу ними не заперечується. Відтак просили зустрічний позов задовольнити повністю. Представник третьої особи Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області Савчук М.І. в судовому засіданні підтримав позов [PERSON] , а позов [PERSON] заперечив. Просив суд прийняти законне рішення у справі. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Так, суд встановив, що в подружжя [PERSON] та [PERSON] народилось троє дітей: [PERSON] (свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.1973 року (арк. справи 5), [PERSON] (свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.04.1968 року (арк. справи 158), [PERSON] (свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.1972 року (арк. справи 159). [PERSON] 15.11.1997 уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] повторно виданим 11.03.2010 року (арк. справи 6). 17.10.2017 секретарем виконкому Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області було посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився зробив заповітне розпорядження, а саме, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право заповів своїй дружині [PERSON] , своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожному в однаковій частці (арк. справи 155). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 14.03.2018 (арк. справи 157). Цього ж дня, [INFO] , помер і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 07.06.2018 (арк. справи 156). До складу\~спадщини,\~що відкрилась\~після смерті\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~як вказують\~сторони по\~справі,\~входить право\~померлих на\~житловий будинок\~зі всіма\~допоміжними приміщеннями\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~та земельна\~ділянка площею\~0,2500\~га. з цільовим призначенням - обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно з довідкою виконавчого комітету Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області від 24.05.2018 № 410, [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом з сином [PERSON] та дочкою [PERSON] (арк.. справи 160). Згідно з довідкою виконавчого комітету Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області від 29.08.2018 № 669, з [PERSON] до дня смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] , син [PERSON] був зареєстрований, але не проживав та не проживає (арк. справи 53). Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданим Ластівківською сільською радою Турківського району Львівської області від 03.03.2005 та зареєстрованим Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації, номер запису 26, реєстраційний номер 10036374 від 03.03.2005 (номер витягу 6656454). [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] (арк. справи 14, 15). За життя [PERSON] також належала на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,2500 га., кадастровий номер земельної ділянки 4625584600:01:002:0023, що підтверджується копією Державного акту серії ЯК №865642 від 25.10.2010 (а.с.16). 14.06.2018 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом після смерті батька [PERSON] , звернулись в Турківську державну нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини. 14.06.2018 заведена спадкова справа № 57/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] 23.08.2018 [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] також подала до Турківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як видно з копії матеріалів спадкової справи № 57/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , свідоцтв про право на спадщину за заповітом нотаріус не видавав. 30.08.2018 [PERSON] звернулась з заявою до приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М. про прийняття спадщини за законом після смерті її матері [PERSON] 30.08.2018 заведена спадкова справа № 61/2018 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з якої видно, що 25.09.2018 [PERSON] нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлої [PERSON] на житловий будинок з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , як частку в спільному майні подружжя відповідно ст.60 СК України після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (арк. справи 67). У свою чергу, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом після смерті їх матері [PERSON] , 05.11.2018 також звернулися до приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М. з метою оформлення спадкових прав. 05.11.2018 приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М. їх повідомлено про те, що ними пропущений зазначений законом термін для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] (арк. справи 72,78). Зокрема, як видно зі спадкової справи № 61/2018, постановою приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М. від 12.12.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на належну йому частку спадкового майна, а саме: житлового будинку за адресою [ADDRESS] ; на підставі п.3 ст.1272 ЦК України. Рекомендовано звернутись до суду з позовом про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері (арк. справи 85). Відтак суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо права на спадкування, які регулюються нормами глав 84-87 Книги 6 Спадкове право Цивільного кодексу України. Вирішуючи цей спір суд виходить з наступних положень та норм закону. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною ч.3 статті 1220 ЦК України встановлено, що якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч.1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] померли протягом однієї доби 12.03.2018. Оскільки вони, будучи подружжям, могли б спадкувати один після одного, тому в силу положень ч.3 статті 1220 ЦК України після їх смерті відкрилась спадщина одночасно і окремо щодо кожного з них. Спірний житловий будинок та спірна земельна ділянка, хоч і зареєстровані на ім`я покійного [PERSON] , однак такі набуто у власність на підставі свідоцтва про право власності від 03.03.2005 та державного акту від 25.10.2010, під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] , що не заперечується і сторонами у справі, а тому таке майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до ст. 60 СК України належить їм у рівних частинах, тобто по 1/2. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відтак, з урахуванням наведених вище положень закону, суд встановив, що після смерті [PERSON] та [PERSON] щодо кожного з них одночасно відкрилась спадщина на належну їм по Ѕ частці у спільному майні подружжя. Спадкування Ѕ частки майна померлого [PERSON] здійснюється за заповітом, де спадкоємцями є його троє дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Водночас [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1274 ЦК України відмовився від прийняття спадщини за заповітом батька в користь іншого спадкоємця за заповітом [PERSON] , та визнав її позов. Відтак, спадкоємцями за заповітом майна померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , і з урахуванням відмови від спадщини [PERSON] в користь [PERSON] , її частка у спадщині батька за заповітом становить 2/6, а частка [PERSON] відповідно становить 1/6. Щодо спадщини [PERSON] , то суд встановив, що [PERSON] як спадкоємець за законом звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Оскільки вона на момент смерті була зареєстрована і проживала з матір`ю, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області від 29.08.2018 № 669 (арк. справи 53), тому є такою, що прийняла спадщину у визначений законом строк. Водночас, як видно зі спадкової справи № 61/2018 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] та [PERSON] пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері, так як звернулись до нотаріуса з заявами лише 05.11.2018 (арк.. справи 68, 73), і на відміну від [PERSON] не можуть вважатися такими, що прийняли спадщину, оскільки на момент смерті [PERSON] разом з нею не проживали. Так, [PERSON] , хоча й був зареєстрований за місцем проживання [PERSON] , однак фактично не проживав з нею, що підтверджено довідкою Ластівківської сільської ради Турківського району Львівської області від 29.08.2018 № 669 (арк. справи 53). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, визначальним для констатації факту прийняття спадщини на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК є саме факт спільного проживання, а не реєстрації місця проживання. Такий правовий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 10.01.2019 №484/747/17. З обставин справи беззаперечно встановлено та не заперечується учасниками справи, що [PERSON] фактично не проживав разом з батьками за адресою їх проживання у с. Ластівка. Тому, [PERSON] не прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON] , ані шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, ані шляхом спільного проживання з спадкодавцем. За таких\~обставин приватний\~нотаріусТурківського районного нотаріального округу Федаш М.М. листом роз`яснив [PERSON] та [PERSON] про те, що ними пропущений зазначений законом термін для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та їм рекомендовано звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (арк. справи 72,78). У позовній заяві [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, вказуючи що такий пропущений ним з поважних причин. Зокрема, вказує на необізнаність та не роз`яснення йому нотаріусом порядку спадкування майна, яке є спільною сумісною власністю його батьків як подружжя, невеликий термін пропущеного строку. Оцінюючи такі доводи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до судової практики Верховного Суду, яка висловлена у ряді постанов, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таких обставин, в межах даної справи судом не встановлено і на існування таких позивач [PERSON] не посилався. Щодо його твердження про необізнаність та не роз`яснення йому нотаріусом порядку спадкування майна, яке є спільною сумісною власністю його батьків як подружжя, то суд оцінює такі як не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що унеможливили подачу заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк. Крім того,\~суд вважає\~за необхідне\~відзначити,\~що юридична\~необізнаність позивача\~щодо строку\~та порядку\~прийняття спадщини\~не є\~поважними такі\~причини пропуску\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~що неодноразово\~вказує Верховний\~Суд у\~своїх постановах\~(від\~11.06.2018\~№ 479/713/17,\~від 22.05.2019\~№ 351/2403/17,\~від 24.01.2020\~№ 192/1663/17). За таких обставин суд не знаходить підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Відтак, беручи до уваги те, що [PERSON] та [PERSON] пропустили строк для прийняття спадщини, [PERSON] в свою чергу визнав позов [PERSON] , а отже не має намірів звертатись до суду з вимогами про визначення йому такого строку, суд дійшов висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, до спадкового майна якої входить право спадкодавця на 3/6 частку спірного спадкового будинку та 3/6 частки спірної земельної ділянки. Водночас суд встановив, що постановою приватного нотаріуса Турківського нотаріального округу Федаш М.М. від 25.092018 № 312/02-31 спадкова справа № 61/2018, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Окрім цього, державний нотаріус Турківської державної нотаріальної контори також не видає Свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Отже, [PERSON] та [PERSON] позбавлені в позасудовому порядку права на оформлення своїх спадкових прав, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Беручи до уваги те, що інший правовий механізм оформлення таких прав відсутній, тому суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] підставно просять суд визнати за ними право власності на відповідні частки у спадковому майні. Водночас суд зазначає, що сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна, що має місце в даному випаду. За таких обставин суд дійшов переконання, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист її прав та інтересів як спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому її позов підлягає до задоволення повністю. Позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом батька на 1/6 частку належного спадкодавцю [PERSON] спадкового майна У задоволенні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на 1/3 частку спірного спадкового будинку і господарських споруд та 1/3 частку спірної спадкової земельної ділянки відмовити. На підставі ст.\~1216-1218,\~1220, 1261, 1268,1272\~\~ЦК України,\~ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: partial