Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

04 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання дітей. Свої позовні вимоги мотивував тим, що він з відповідачем по справі [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2002 року. Від цього шлюбу вони мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року син [PERSON], який є інвалідом ІІ групи, проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні і вихованні. Оскільки відповідачка вихованням сина [PERSON] не займається, позивач просив визначити місце проживання сина з ним за адресою: за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, с. Крута Балка, вул. Партизанська, 27, а сина [PERSON] з матірю за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, с. Крута Балка, вул. Тиха, 6. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали. Представник третьої особи органу опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Заслухавши сторони, їх представників, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-КЕ № 236692, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 7) та серії 1-КЕ № 128330, виданим Крутобалківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 8). [PERSON] проживає в [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO], який є інвалідом ІІ групи. Дружина [PERSON] з чоловіком не проживає з січня 2016 року, вихованням сина [PERSON] не займається. Дані факти підтверджуються актами обстеження житлових умов проживання [PERSON], [PERSON], довідками медичних установ (а.с. 11, 12, 34-39, 43, 45, 46). [PERSON] працює в ТОВ «Востокстройгаз» на посаді оператора сушильної установки, отримує заробітну плату, достатню для утримання сина (а.с. 9, 10, 14). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обовязків щодо неї. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Правило ч. 2 ст.157 СК України додатково підкреслює обовязок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст. 141 СК України. Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обовязок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно з ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх зясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Відповідно до висновку про визначення місця проживання дітей від 18.07.2016 року Новосанжарська районна державна адміністрація Полтавської області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне на даний час визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], та [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON] (а.с. 47). За місцем проживання позивача є можливість створити умови для відпочинку та розвитку сина [PERSON], згідно актів обстеження умов проживання [PERSON] (а.с. 11, 12, 43). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved