Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

03 червня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачки суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 841425,58 грн., посилаючись на те, що 03.10.2007 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Хрещатик», відповідно правонаступником якого є ВАТ «КБ «Хрещатик» був укладений кредитний договір № 121-ФК/07 від 03 жовтня 2007 року про надання кредиту в розмірі 499000,00 грн., строком користування до 01.10.2010 року, зі сплатою процентної ставки 17% річних. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору було укладено договір іпотеки із майновим поручителем [PERSON] де предметом іпотеки є земельна ділянка із садовим будинком з господарчими будівлями загальною площею 75,50 кв.м., що знаходиться в Одеській області, м.Білгород-Дністровський, Затоківська селищна рада, СК «Дружба», діл. [NUMBER], заставна вартість якої складає 639 859,00 грн.. На виконання умов вказаного кредитного договору [PERSON] було надано кредит у вказаному розмірі, тобто позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за договором. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору та не здійснював погашення належних до сплати щомісячних платежів як це передбачено кредитним договором. Загальна сума заборгованості за вказаним договором станом на 22.05.2013 року становить 841 425,58 грн., яку позивач просить стягнути та судові витрати. Представник ПАТ «КБ «Хрещатик» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов визнали частково в частині нарахованих відсотків, та заперечили проти суми нарахованої пені та просили її зменшити відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 04.02.2014 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], ПАТ «КБ «Хрещатик» про визнання кредитного договору удаваним та переведення боргу на іншу особу залишено - без розгляду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.10.2007 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Хрещатик», відповідно правонаступником якого є ВАТ «КБ «Хрещатик» був укладений кредитний договір № 121-ФК/07 від 03 жовтня 2007 року про надання кредиту в розмірі 499000,00 грн., строком користування до 01.10.2010 року, зі сплатою процентної ставки 17% річних (а.с.6-9). Згідно п.1.1 Кредитного договору банк надає позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, кредит в сумі 499000,00 грн. строком на 36 місяців терміном повернення 01.10.2010 року зі сплатою за користування кредитними коштами 17% річних. Відповідно до п.4.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 17% річних. Відповідно до п.п. 4.4. погашення кредиту позичальником здійснюється однією сумою, в кінці строку. Кінцевий термін погашення кредиту 01.10.2010 року. Відповідно до п.п. 5.2.2. у випадку недотримання позичальником умов цього договору - достроково розірвати договір і вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та відсотків за користування ним. Відповідно до п.п. 5.2.4. у випадку прострочення терміну повернення кредиту або його частини та сплати відсотків за користування ним, виносити несплачені суми на відповідні рахунки прострочених кредитів та прострочених доходів і нараховувати на прострочені проценти пеню, а на прострочену суму основного боргу проценти, пеню та індекс інфляції в порядку та у розмірах, передбачених п. 6.2.1.. Відповідно до п.п. 6.2.1. у випадку прострочення повернення кредиту або його частини, позичальник зобов'язаний повернути банку суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції, який мав місце у період прострочення, сплати 20% річних за весь період прострочення повернення кредиту або його частини, та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобов'язань за кожен день прострочення. У випадку прострочення терміну сплати відсотків за користування кредитом, комісії та інших платежів, передбачених даним договором, позичальник зобов'язаний сплатити прострочені відсотки, комісії, інші платежі та пеню за їх прострочку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних зобов'язань за кожен день прострочення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, надав [PERSON] кредит в розмірі 499 000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №27 (а.с.12). Однак, відповідачем було порушено умови виконання зобов'язань по кредитному договору, в зв'язку з чим позивач неодноразово направляв відповідачу вимоги від 04.10.2010, 11.11.2010, 11.12.2012 року про погашення заборгованості, однак вказану вимогу відповідач отримала, проте наявну заборгованість не погасила. Виходячи із вищевказаного, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач умови Кредитного договору не виконувала належним чином. Відповідачем не було надано належних і допустимих доказів щодо виконання нею умов кредитного договору належним чином. В результаті чого станом на 22.05.2013 року виникла заборгованість в розмірі 841425,58 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом 493972,33 грн.; відсотків в розмірі 243869,63 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 74 095,85 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 29 487,77 грн. (а.с.56). Відповідно до п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Позивачем надані виписки по кредитним та процентним рахункам Відповідача, з яких вбачається, що Відповідач сплатив відсотків за користування кредитними коштами на загальну суму 263 979,05 грн. та погасив тіло кредиту на загальну суму 5 027,67грн. Вказане свідчить про те, що на час розгляду даної справи відповідач сплатив більше 50% суми кредиту наданого кредиту. А всього сума по нарахованим відсоткам становить 507 848,68грн., що перевищує суму отриманих кредитних коштів. Вказані обставини мають істотне значення для вирішення питання щодо визначення розміру пені. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вимоги ч.3 ст.551 ЦК України, суд вважає за потрібне зменшити суму пені за несвоєчасне погашення кредиту 74095,85 грн. до суми 40 000,00 грн. та зменшити суму пені за несвоєчасне погашення відсотків 29 487,77 грн. до суми 9820,00 грн.. Таким чином, оскільки відповідач прострочив сплату платежів за договором, то розмір заборгованості за розрахунками проведеними судом становить 787661,96 грн. = сума заборгованості за кредитом 493972,33 грн. + сума заборгованості по відсоткам 243869,63 грн. + сума зменшеної пені за несвоєчасне погашення кредиту 40 000,00 грн. + сума зменшеної пені за несвоєчасне погашення відсотків 9820,00 грн.. Таким чином, суд вважає доведеним суму боргу, яка утворилась за відповідачем станом на 22.05.2013 року, в розмірі 787661,96 грн., та складається з суми заборгованості за кредитом 493972,33 грн., суми заборгованості по відсоткам 243869,63 грн., суми зменшеної пені за несвоєчасне погашення кредиту 40 000,00 грн., суми зменшеної пені за несвоєчасне погашення відсотків 9820,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по вказаному договору, а позов - задоволенню частково. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Беручи до уваги наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість за кредитом в загальному розмірі 787661,96 грн.. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial