overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

03 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Рибінська, 17. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.04.2017 р. о 19 год. 06 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.04.2017 р. о 19 год. 06 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий три ночі не спить, не їсть, вкусив доньку за ніс. Висловлює маячні ідеї інсценіровки. Стверджує, що «все окружающее специально подстроено и меня специально вынудили укусить дочь, чтоб все видели, что она моя». [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

03 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 79/32. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.05.2017р. о 21 год. 01 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.05.2017р. о 21 год. 01 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого контакт малопродуктивний, мова не по суті. Висловлює маячні ідеї отруєння на адресу матері. Відмовляється від прийому їжі. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

03 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл.., м. Павлоград, вул.. Ст.Фронта, 44/1/8. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.04.2017р. о 11 год. 41 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 28.04.2017р. о 11 год. 41 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Дубина лікарні КЗ „Павлоградської МЛ № 1 ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий відчуває слухові обмани сприйняття імперативного характеру. Висловлює маячні ідеї незвичайних можливостей, переслідування. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

03 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Наразі сімейні стосунки між подружжям припинені до чого призвели несхожість характерів та різні погляди на сімейне життя. Спір щодо поділу майна та місце проживання дітей відсутній. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згоден. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до відкритого судового засідання не з,явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Наполягає на задоволені позовних вимог. Відповідачка [PERSON] до відкритого судового засідання також не з,явилась, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі. На розірвання шлюбу згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 24 квітня 2007 року, актовий запис № 83. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 208834, видане 02 вересня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 431202, виданое 07 грудня 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Спір майнового характеру та про місце проживання дітей між сторонами на час вирішення справи по суті не виникав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

03 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 травня 2016 року Жовтневим районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №200. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з середини квітня 2017 року в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. 28 листопада 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №330978 (а.с.4). Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5) З\~ матеріалів справи вбачається, що подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили з середини квітня 2017 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також той факт, що у встановлений судом строк примирення не відбулось, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

03 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 14.08.1993 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янець-Подільського міськвиконкому. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Вказав, що спільне господарство з відповідачем не ведеться та просив строк для примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явилася , подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити, просила строк на примирення не надавати та вказала, що спільне господарство з позивачем не ведеться. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14.08.1993 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янець-Подільського міськвиконкому, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 14.08.1993 року, серія [NUMBER] Від шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2017 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном три місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач та відповідач вважають, що збереження сім'ї є неможливим. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому за таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

03 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтував тим, що подружні відносини з відповідачем не склались через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та сімейні обовязки. Подружжя має двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, а також правам та інтересам інших осіб, а отже позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище Писаренко) [PERSON] 26 вересня 1998 року у Яреськівській сільській раді Шишацького району Полтавської області уклали шлюб, актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-КЕ № 029616, виданим 26 вересня 1998 року (а.с.8). Сторони мають двох спільних неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10-11). Позивач в категоричній формі бажає розірвати шлюб, збереження сімї вважає неможливим. Незважаючи на надання судом двомісячного строку на примирення наполягає на розірванні шлюбу після спливу даного строку. Матеріальних претензій сторони один до одного не висловлюють, не мають спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них (позивача), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідач не виявила бажати змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

03 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2008 року, актовий запис № 37, від спільного проживання мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. З січня 2017 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, сварки, які вчиняє відповідач, що робить спільне життя нестерпним. Позивачка вимушена була залишити будинок і мешкати у орендованій квартирі. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати їх шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватись шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги (а.с. 12). Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою (а.с. 19). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 20 лютого 2008 року зареєстрували шлюб (а.с. 2), від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8), яка проживає з позивачкою, що не заперечувалось відповідачем. З січня 2017 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спору про спільне майно між сторонами не встановлено. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить їх інтересам, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В силу ст. 88 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позовних вимог немайнового характеру та відстроченням ухвалою суду сплату судового збору до вирішення справи з врахуванням майнового стану позивачки, з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

03 травня 2017 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що з 05 січня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Орджонікідзевським відділом Реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області зроблено актовий запис №02. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Подружні відносини між ними фактично припинились. Вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, спору про спільне майно немає. За таких обставин вважав, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач до судового засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд спраив за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved