overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

04 березня 2014 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 21 вересня 2012 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Кулиничівській селищній раді Харківського району Харківської області. Cпільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, що призвело до повного відчуження, почуття любові та поваги втрачені. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 14). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2012 року, який зареєстрували у Кулиничівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 29 (а.с.5). Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Однак сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, в наслідок чого ставлення один до одного склалося, як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. І подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій зазначив, що досяг пенсійного віку, звернувся до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі (далі - УПФ) із заявою про призначення пенсії за віком, але в УПФ відмовлено в призначенні пенсії, тому що в архівній довідці про роботу і зарплату неправильно вказано його прізвище як «[PERSON]». Просить встановити факт належності йому вказаної довідки. В суд представник заявника [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, доводи заяви підтримує. Представник УПФУ у письмовій заяві просить розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що прізвище заявника в архівних довідках було записано як «[PERSON]». Місце проживання заявника, його ім'я та по батькові співпадають з місцем праці та ім'ям і по батькові в паспорті та трудовій книжці. Дані про роботу [PERSON], зазначені в його трудовій книжці колгоспника співпадають з даними архівних довідок. Дані обставини встановлені з письмових доказів - паспорта, трудової книжки, архівних довідок. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявникові [PERSON] належить довідка про роботу і зарплату, в якій неправильно вказане його прізвище як «[PERSON]». Тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначив, що з відповідачкою по справі перебуває в шлюбі 18 лютого 2003 року, який зареєстровано Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 01. Мають малолітню [PERSON],[INFO]. Шлюбне життя в сторін не склалося із-за подружньої зради відповідачки. Після припинення шлюбних стосунків донька залишилася проживати з відповідачкою. Позивач вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 18 лютого 2003 року, який зареєстровано Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 01, що вбачається із копії запису акта про одруження № 1 від 18 лютого 2003 року, зробленого Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що вбачається із копії запису акту про народження № 5 від 08.04.2003 року зробленого Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області. (а.с.12,13). Із-за подружньої зради відповідачки, сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що він з 26 січня 2008 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції, актовий запис за № 2. Від спільного подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказуючи, що на примирення не згідний, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить його інтересам, просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просив справу розглядати у його відсутності, судові витрати залишити за ним. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю, згідна на розірвання шлюбу, і просила справу розглядати без її участі. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 26 січня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції, актовий запис за № 2 (а.с. 6). Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 23 листопада 2010 року позивач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 7). Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем у зв'язку з відповідним його клопотанням. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1999 року. Шлюб зареєстрований Виконкомом Никанорівської ради, Добропільського району Донецької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач не працює , як батько не виконує свої обов'язки. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання до суду не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з 23 грудня 2000 року вона перебуває у шлюбі зі [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина проживає з позивачкою, а відповідач з вересня 2008 року проживає окремо і ухиляється від надання коштів на утримання дитини, вона просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши відповідача, який частково визнав позовні вимоги та пояснив, що ніде не працює і згоден сплачувати аліменти в сумі 300 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Линівською сільською радою Путивльського району Сумської області, актовий запис № 3 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від добровільного надання коштів на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи. Відповідач суду надав довідки, відповідно до яких він в Путивльському центрі зайнятості як шукаючий роботу не зареєстрований (а.с.19), на даний час проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON], котра за станом здоров'я не здатна до самообслуговування та потребує постійного нагляду (а.с.20-21). Разом з тим, відповідач є працездатною особою, його мати отримує пенсію, має присадибну ділянку. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний мінливий доход, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі. Зважаючи на майновий стан позивачки та на те, що прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років з 01 січня 2014 року становить 1286 грн., суд, враховуючи вимоги ч.2 ст.182 СК України, дійшов висновку, що розмір аліментів слід визначити в сумі 400 грн. щомісячно. Крім того, підлягає вирішенню питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 01 жовтня 1994 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, та перебувають на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4), який не заперечує свого батьківства. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.5), який не заперечує свого батьківства. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 04 березня 2014 року. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 05 червня 1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем, та перебувають на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.3), який не заперечує свого батьківства. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4), який не заперечує свого батьківства. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 04 березня 2014 року. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 12 березня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №51. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 березня 2011 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через безвідповідальне ставлення останнього до сімейних обов'язків. Після чергової сварки відповідач залишив сім'ю та переїхав проживати до своїх батьків. Вважає, що сім'я розпалася і існує лише формально. За таких обставин збереження сім'ї неможливе, тому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] в судовому порядку та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у справі в сумі 730,80 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача судові витрати у справі. Прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає (а.с.18). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачем [PERSON] та стягнення з нього понесених позивачем судових витрат (а.с.19). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 243,60 грн. судового збору, сплаченого останньою при подачі позову до суду та 487,20 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.1,9-11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

04 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 19 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №33. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, особливо з травня 2010 року, відтоді як проживання однією сім'єю було фактично припинено і тому подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та й стало не можливим. Примирення між позивачем та відповідачем також не можливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Шлюб позивач розриває вперше. При вирішенні даного спору [PERSON] просила суд залишити дитину з нею та на її вихованні. Матеріального спору між сторонами на даний час не має. Просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 19 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №33. До початку судового засідання сторони подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав(а.с.10-11). На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №33 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину-доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві якої відповідач записаний батьком (а.с. 6). На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.115 ЦПК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved