Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

03 серпня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок, розташований під [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вказуючи, що вона як спадкоємець за законом позбавлена права оформити свої спадкові права, так як за життя спадкодавця не був виготовлений правовстановлюючий документ, а тому їй нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, вказує, що до складу спадкового майна, окрім житлового будинку, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6418 га (кадастровий № 6820388000:08:001:0248), яка на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 842278 належала [PERSON] , спадщину після смерті якої за життя прийняв, але не оформив син останньої - [PERSON] (помер [INFO] ), а після його смерті - дружина [PERSON] , яка була її, позивача, матір`ю. Зазначає, що вона не може оформити свої спадкові права, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на вищевказану земельну ділянку був втрачений. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Орендарчук В.О. про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просить підготовче засідання та розгляд справи проводити в їхній відсутності, вимоги своєї довірительки, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач - Білогірська селищна рада Білогірського району Хмельницької області про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлена належним чином, представник в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій вказується, що вимоги позивача слід задовольнити, а розгляд справи проводити у відсутності представника селищної ради. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] та померлого [PERSON] , які були подружжям, а останній сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження від 20 травня 1987 року [NUMBER] , свідоцтвом про народження [PERSON] від 27 березня 1979 року [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу від 17 травня 1981 року [NUMBER] . Із свідоцтва про смерть [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] слідує, що [PERSON] помер [INFO] , а із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідок Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 14 липня 2020 року № 438, № 436 та № 437 вбачається, що [PERSON] , як син, належним чином прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , дружина [PERSON] також належним чином прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а [PERSON] на день своєї смерті проживала одиноко. Відповідно довідок Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 14 липня 2020 року № 439 та № 440 за [PERSON] рахується неприватизована земельна ділянка в розмірі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , який був записаний на [PERSON] , права суміжних користувачів при будівництві житлового будинку не порушені. Відомості про наявність житлового будинку [ADDRESS] , його технічні характеристики підтверджується копією технічного паспорту, виданого Районним комунальним підприємством «Білогірське бюро технічної інвентаризації» від 09 липня 2020 року. Крім того, з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17 грудня 2019 року НВ-6810418872019 та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17 липня 2020 року встановлено, що [PERSON] був виданий державний акт Р1 № 842278 від 26 листопада 2002 року на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6418 га (кадастровий № 6820388000:08:001:0248). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07 вересня 2020 року № 61562248, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17 лютого 2020 року № 59454817, повідомлення приватного нотаріуса від 07 вересня 2020 року № 160/01-16 та повідомлення приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 65528267 (номер у нотаріуса 30/2020) і спадкоємцем, який прийняв спадщину є дочка [PERSON] , однак видати останній свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку. Оригінал державного акту серії Р1 № 842278 на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я [PERSON] загублено, про що зроблено відповідне повідомлення в районній газеті «Життя і слово» від 20 березня 2020 року № 21-22. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини - ст. 1219 ЦК України), а тому спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві [PERSON] належало право на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, а позивач [PERSON] належним чином прийняла спадщину померлої, суд вважає, що позов необхідно з цих підстав задовольнити. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача - Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, який згідно поданої заяви від 07 вересня 2020 року № 1286 позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved