Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

04.07.2017 року [PERSON]Д.(надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]про визнання за ним права власності на земельні ділянки загальною площею 0,5115 га., що належали його дружині [PERSON], яка померла 10 вересня 2015 року. Вказав, що після смерті останньої відкрилася спадщина на спадкове майно,. до складу якої входять вказані земельні ділянки. Він звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте не може оформити спадкові права, оскільки Державні акти на право власності на земельні ділянки, які підтверджували право [PERSON] на земельні ділянки були втрачені, що стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, В поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином і своєчасно повідомлені про дату розгляду справи, в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви в яких просили справу розглянути без їх участі, позов [PERSON] визнали. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із доводами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON], яка померла 10 вересня 2015 року, мала право на земельні ділянки, площею 0,1500га. (кадастровий номер 6820355100:01:003:0117) та 0,3615га. (кадастровий номер 6820355100:01:003:0118), розташовані на території Білогірської селищної ради Хмельницької області, на підставі Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, серія ЯБ №№ 594423, 594424, виданих на підставі рішення 19 сесії Білогірської селищної ради Хмельницької області №29 від 25 жовтня 2005 року, зареєстровані 02 листопада 2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №№010577800112, 010577800113, відповідно. Вказані Державні акти були втрачені, про що свідчить оголошення в газеті «Життя і слово» №33-34 (11242-11243) від 05 травня 2017 року (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ №256564, виданого 15 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] померла 10 вересня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №62 (а.с.9). Після смерті [PERSON] прийняв спадщину [PERSON]. Позивач по справі, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформивши право на частину спадкового майна, що вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом , виданим 31.08.2016 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу в Хмельницькій області [PERSON], реєстровий №962 (а.с.11) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру виданою тим же нотаріусом 17.08.2017 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №59436249, видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.34). Незважаючи на прийняття спадщини позивач не може оформити право на спадщину на земельні ділянки, оскільки Державні акти на право власності на земельні ділянки, які належали [PERSON], втрачені, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] №475/01-16 від 27 червня 2017 року (а.с.15). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із-за втрати державних актів на право власності на земельні ділянки, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що земельні ділянки, визначені Державними актами на право приватної власності на земельні ділянки серія ЯБ №№ 594423, 594424 належать позивачу, як спадкоємцю [PERSON]. Згідно ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved