Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

02.09.2015 року позивач [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи від дня предявлення позову і до 31.07.2019 року, тобто до закінчення навчання. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що знаходиться на утриманні матері, на даний час навчається на другому курсі денного відділення Одеського Національного морського Університету кораблебудівного факультету, відповідач надає недостатньо допомоги в на її утримання у добровільному порядку, тому вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково просив стягнути з нього аліменти на користь дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 730 гривень, або 30% прожиткового мінімуму або хоча 1/5 частину зарплати. Також просив звільнити його від сплати аліментів у вільний від навчання час на період літніх канікул, та відмовити у витратах, пов'язаних з наданням правової допомоги. Зазначив, що в нього важка праця, яка потребує посиленого харчування, прийому ліків, внаслідок загострення хронічних захворювань, оздоровчих заходів на які потрібні кошти, також зазначив, що на його утриманні знаходиться непрацююча дружина тощо. Вислухавши представника позивача та відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ Стаття 198 СК України визначає, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно з ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 29 листопада 2005 року було розірвано, актовий запис 332. Від спільного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Дочка сторін навчається на другому курсі денного відділення Одеського Національного морського Університету кораблебудівного факультету. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач працює в ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт» на посаді докера-механізатора, має регулярний дохід, його заробітна плата за період за лютий 2015-липень 2015 року склала 70615,15 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи відповідача. Відповідач працездатний, працює, має регулярний дохід. Докази, які б підтверджували, що він потребує посиленого харчування, прийому ліків, внаслідок загострення хронічних захворювань, оздоровчих заходів на які потрібні кошти, та в зв'язку з цим, несе матеріальні витрати та матеріально утримує непрацюючу дружину, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення дочкою навчанняабо не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Стаття 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, повязаних з розглядом справи, суд виходить з положень п.2 ч.2 ст.79, ст.ст.82, 88 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Приймаючи рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу, судом проведено повний розрахунок розміру витрат, а також з урахуванням представництва представника позивача - [PERSON] в останньому судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що правові витрати підлягають стягненню у розмірі 800 грн., згідно наданої квитанції.. Що стосується посилання відповідача, щодо того, що позивач повністю матеріально забезпечена, отримує підвищену стипендію, а також те, що на його утриманні знаходяться непрацююча дружина, суд не приймає їх до уваги, оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження зазначеного суду не надано. Згідно ст.88 ЦПК України та ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved