Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

03.12.2019 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», просить стягнути 6 789 000,00 грнпені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 03.12.2018 р. по 03.12.2019 р. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.12.2013 р. між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» було укладено договір № SAMDNWFD0070030930900, яким передав банку 620 000,00 грн, звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору і видачу належних коштів (депозитного договору), нарахованих процентів, що зроблено не було, рішенням Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/19683/18-ц від 19.07.2019 р. на його користь було стягнуто 620 000,00 грн вкладу; 235 600, 08 грн відсотків за період з 26.01.2016 р. по 14.11.2017 р., 25,85 грн відсотків за період з 15.11.2017 р. по 18.04.2018 р., відповідно до статті 625 ЦК України - 3% річних за період з 15.11.2017 р. по 18.04.2018 р., 33 976,00 грн інфляційних витрат, Київськи апеляційний суд постановою від 14.11.2019 р. рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру відсотків за період з 26.01.2016 р. по 14.11.2017 р. у сумі 235 073,43 грн, втім банк не повертає належні йому кошти. Ухвалою суду від 06.12.2019 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10.01.2020 р. задоволено клопотання відповідача, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» подано відзив на позовну заяву. Позивачем [PERSON] подано відповідь на поданий відзив відповідача. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що протягом квітня 2018 р. - листопада 2019 р. у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 757/19683/18-ц за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за депозитним вкладом; рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2019 р., позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на його користь за договором № SAMDNWFD0070030930900 від 09.12.2013 р. вклад 620 000,00 грн, 235 600,08 грн відсотки за період з 26.01.2016 р. по 14.11.2017 р., 25,85 грн відсотки за період з 15.11.2017 р. по 18.04.2018 р., відповідно до статті 625 УК України 7 898,63 грн 3% річних за період з 15.11.2017 р. по 18.04.2018 р., інфляційні втрати за період з 15.11.2017 р. по 18.04.2018 р., пеня 0,78 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 14.11.2019 р. рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2019 р. змінено в частині розміру відсотків за період з 26.01.2016 р. по 14.11.2017 р., визначивши до стягнення їх розмір у сумі 235 073,43 грн, в іншій частині рішення залишено без змін. При прийнятті рішення суд вважав встановленим, що 09.12.2013 р. між позивачем і відповідачем укладено договір банківського вкладу № SAMDNWFD0070030930900, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 620 000,00 грн на строк та умовах, передбачених договором; додатковою угодою № 1305151500439424290 від 09.12.2013 р. процентна ставка збільшена, 10.11.2017 р. позивач подав до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заяву про розірвання договору і повернення належних йому коштів (депозитного вкладу) та нарахованих процентів, отже судовим рішенням від 19.07.2019 р., що набрало законної сили, у справі № 757/19683/18-ц за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за депозитним вкладом встановлено, що [PERSON] скористався своїм правом, наданим пунктами 9, 10 укладеного договору, згідно з яким вкладник має право достроково розірвати договір, повідомивши про це банк за два банківські дні до дати розірвання договору. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Вимоги [PERSON] про стягнення 3% пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» були заявлені станом на 03.12.2019 р. і стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду і починається з дня (місяця), коли вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою (статті 258, 266 ЦК України), тому нарахування і стягнення пені може бути здійснено за період з 03.12.2018 р. по 03.12.2019 р. Пеня має обчислюватися та стягуватися за судовим рішення виключно у національній валюті Україні (постанова Верховного суду України від 16.08.2017 р. у справі № 6-2667цс17), Верховний Суд, розглядаючи цивільну справу № 757/13827/15, предметом вимог якої є стягнення банківського вкладу, 21.02.2018 р. в постанові навів формулу розрахунку вартості фінансової послуги та розрахунку пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», отже з урахуванням правової позиції Верховного Суду від 21.02.2018 р., визначаючи пеню в розмірі 3% вартості фінансової послуги з 03.12.2018 р. по 03.12.2019 р., суд виходить з такого розрахунку: процентна ставка по договору № SAMDNWFDо070030930900 від 09.12.2013 р. становить 19,0% річних, відповідно до угоди від 09.12.2013 р. процентна ставка збільшена на 2% та становить 21,0% річних, вартість послуг за один день складає: 21,0 : 365 = 0,05753424%, сума грошового зобов`язання за договором становить 620 000,00 грн, тому 3% вартості послуг за 365 днів, або за період з 03.12.2018 р. по 03.12.2019 р. за договором банківського вкладу становить: 0,05753424% х 3% х 620 000,00 грн х 365 днів = 3 905,99 грн, отже сума пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 03.12.2018 р. по 03.12.2019 р. по вкладу складає суму 3 095,99 грн. Суд вбачає, що позивачем [PERSON] у відповіді на поданий відзив відповідача не викладено своїх міркувань і аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві розрахунку і мотиви його відхилення, тому суд приймає до уваги наданий відповідачем розрахунок, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживача» у розмірі 3 905,99 грн. Відповідач просить при прийнятті судом рішення врахувати положення податкового законодавства и суд приймає до уваги, що порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, урегульовано Розділом ІV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (статті 164), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (статті 165). Перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначено статтею 164 Податкового кодексу України. Згідно підпункту 164.2.8. пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб (далі - «ПДФО») включаються, зокрема, пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.4. пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України). До пасивних доходів, які оподатковуються ПДФО, належать, зокрема, проценти на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок і проценти на вклад (депозит) у кредитних спілках. Доходи у виді процентів, нараховані на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків, ощадних (депозитних) сертифікатів, вкладів (депозитів) членів кредитної спілки у кредитній спілці оподатковуються відповідно до норм пункту 170.4 статті 170 Податкового кодексу України. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14. пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у виді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю; б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання. Згідно підпункту 174.4.1. пункту 170.4 статті 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника ПДФО під час нарахування на його користь доходів у виді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування, тобто банківська установа, отже податковий агент згідно підпункту 14.1.180. Податкового кодексу України зобов`язаний нарахувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений Розділом ІV Податкового кодексу України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються їй, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм у порядку, передбаченому статтею 18 та Розділом ІV Податкового кодексу України, при цьому згідно підпункту 168.1.1. пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у статті 167 Податкового кодексу України, відповідно до абзацу «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до Податкового кодексу України мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується, до або під час такої виплати за її рахунок, отже чинним податковим законодавством передбачено, що суми нарахованих банком відсотків на депозитні кошти та неустойка (пеня, штрафи), стягнути на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку та, відповідно, підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними Податковим кодексом України. Враховуючи, що при зверненні до суду за захистом своїх прав позивач був звільнений від оплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial