Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

04.08.2014 р. до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк») з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.12.2010 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за умовами договору зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Однак станом на 01.06.2014 р. відповідач не виконував належним чином умови договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 26188,65 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 18398,05 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5719,17 грн., заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 348,16 грн., а також штрафу (фіксована частина) - 500 грн., та штрафу (процентна складова) - 1223,27 грн. Тому позивач звернувся з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 26188,65 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути суму заборгованості та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення їй рекомендованого поштового відправлення від 22.08.2014 р., 02.09.2014 року. В зв'язку з цим суд вважає за можливе розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 169, 197 ЦПК України у відсутності сторін, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу та при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 13.12.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір, який складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому відповідач своїм підписом дала згоду на зміну Банком кредитного ліміту (збільшення або зменшення) в будь-який момент, передбаченого п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Із заяви анкети-заяви від 13.12.2010 р. вбачається, що [PERSON] ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді, а також, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Отже, виходячи з презумпції правомірності правочину згідно ст. 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, зазначений кредитний договір укладений з додержанням вимог до письмової форми правочину, передбачених ст. 207 ЦК України. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язком за Договором. Згідно п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленій Банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Так, відповідачка належним чином умови вказаного договору не виконувала, в зв'язку з чим станом на 01.06.2014 р. виникла заборгованість в розмірі 26188,65 грн., яка складається з такого: 18398,05 грн. - заборгованість за кредитом; 5719,17 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 348,16 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1223,27 грн. - штраф (процентна складова) - (а.с.9-12). За ст.ст. 526, 626, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, з матеріалів справи вбачається, що при укладенні спірного договору відповідач усвідомив і погодився з тим, що заява разом із запропонованими банком умовами надання кредиту і тарифами складає єдиний кредитний договір, засвідчивши це своїм підписом. Суд визнав достатніми в справі докази про права, обов'язки та правовідносини сторін, та знаходить вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, так як відповідач [PERSON] належним чином та в обумовлені строки не виконує свої зобов'язання щодо сплати кредиту і відсотків у розмірах, передбачених умовами Договору від 13.12.2010 р. І, таким чином, позовні вимоги банку є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 261,89 грн., сплаченого позивачем при подачі позову в суд. На підставі викладеного,

Outcome: approved