Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

02.08.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивований тим, що вона із відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. На даний час дитина мешкає з нею, усі витрати по її утриманню вона несе сама, відповідач не працює, інших невонолітніх дітей на утриманні не має, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у її вихованні не приймає, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 05.08.2019 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 06.09.2019 закрито підготовче провадження та справу призначего до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи телефонограми (а.с. 24, 29). Заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.04.2019, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 06 від 29.01.2003, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). Як вбачається із довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області № 1907 від 01.08.2019, [PERSON] , 2002 року народження, разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , 1968 року народження, проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, судом встановлено, що відповідач хоча й не працевлаштований, але працездатний, а тому суд вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки, а позивач не може самостійно забезпечувати дитину всім необхідним для її повноцінного життя та розвитку. Доказів того, що відповідач не може надавати дитині матеріальну допомогу, суду надано не було. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не мешне 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до їх повноліття, задовольнивши позов у повному обсязі. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved