Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

02 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від шлюбу із відповідачем у них є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. На даний час за рішенням суду від 18.04.2013р. з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 400, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому, вказує, що відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної та фінансової допомоги не надає. Вважає, що сума аліментів, яка стягується з відповідача, є недостатньою для утримання доньки, так як збільшився розмір прожиткового мінімуму, зросли витрати на харчування доньки. Оскільки відповідач належної матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, хоча має нерегулярний дохід, просить суд збільшити розмір аліментів на дитину до 1500,00 гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 24.07.2018р., після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала в суд заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує та просить задоволити (а.с. 40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 35); правом на подання відзиву на позов не скористався; перед початком розгляду справи по суті заяв та клопотань не подав. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12.04.2010р. Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 5). Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Новоселицького районного суду від 15.04.2013р. по справі № 2-356 за 2013 рік (а.с. 6). На даний час за рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18.04.2013р. по справі № 2-369 за 2013 рік, на підставі виконавчого листа по справі № 2-369/2013р, виданого 23.04.2013р., з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання доньки в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 21 березня 2013 року до повноліття дитини (а.с. 7-8). При цьому, відповідач [PERSON] аліменти сплачує нерегулярно, зокрема, станом на 29.05.2018р. у нього наявна заборгованість в сумі 24800, 00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком про розмір нарахованих та сплачених аліментів № 6694 від 29.05.2018р. (а.с. 25-26). Донька сторін навчається у третьому класі Новодністровської ЗОШ І ступеня, що підтверджується довідкою № 41 від 12.06.2018р., виданою директором Новодністровської загальноосвітньої школи І ступеня [PERSON] (а.с. 11, 27). Також судом встановлено, що позивач працює в Буковинському ліцеї-інтернаті з посиленою військово-фізичною підготовкою м.Новодністровськ, Чернівецької області на посаді бухгалтера та отримує постійний дохід, що підтверджується довідкою № 273 від 07.06.2018р. (а.с. 11, 28). Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, але постійного офіційного доходу немає, що підтверджується відомостями №2579 від 01.08.2018р. з центральної бази даних фізичних осіб за період з 01.01.2018р. по 31.03.2018р.; не зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 37-38). Позивачем [PERSON] доказів про наявність у відповідача доходів та їх розмір суду не надано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно позиції Верховного Суду України, викладених у постанові від 05.02.2014р. по справі № 143цс13 при розгляді позовів, заявлених з підстав зміни аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, при визначенні розміру аліментів суд зобов'язаний у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018р. становить 1944 гривні. У ч. 2 ст. 184 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд погоджується із доводами позивача, що на даний час збільшились її витрати на утримання дитини в порівнянні із 2013р. та збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а відповідач достатньої матеріальної допомоги, необхідної для забезпечення нормального існування доньки, не надає, а тому вважає, що має місце зміна матеріального становища одержувача аліментів як підстава для зміни розміру аліментів. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, беручи до уваги значне збільшення законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язок обох батьків брати участь в утриманні дітей, наявність у позивача постійного стабільного доходу та відсутність такого доходу у відповідача, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їхньої доньки в розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи положення ст.ст. 141, 176 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 384, 44 грн., в іншій частині судовий збір в сумі 320, 36 грн. - покласти на рахунок держави На підставі ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved