Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

03.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу страхової суми в розмірі 6767 грн 01 коп., виплаченої [PERSON] у звязку із дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася з вини відповідача. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 10.12.2011 року в м. Чернігові відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок чого пошкоджено автомобіль «ДЕУ», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.02.2012 року відповідача визнано винним в порушенні пункту 16.11 Правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП (а. с. 4). У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на той час була застрахована позивачем, останній виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 6767 грн 01 коп., яку просить стягнути з відповідача в порядку регресу. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, врегульовано Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до частини першої статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди); д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). В якості підстави позову позивач посилається на неповідомлення його як страховика відповідачем про виникнення страхового випадку (підпункт «ґ» пункту 38.1.1 частини першої статті 38 Закону). Оскільки заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на Законі, а фактична виплата ним потерпілій особі суми страхового відшкодування підтверджується письмовими доказами (а. с. 11), заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved