Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

03.11.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON]з позовом до державного підприємства (далі ДП) «Артемвугілля», яке діє в інтересах структурного підрозділу (далі СП) «Шахта ім. М.І. Калініна», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він працював на підприємстві відповідача ДП «Артемвугілля» СП «Шахта ім. М.І. Калініна» на посаді заступника директора з виробництва. Наказом № 88/к від 18.03.2014 року він був звільнений за п. 2 ст. 40 КЗпП України у звязку зі станом здоровя. При розрахунку в день звільнення позивачу, в порушення приписів ст. 116 КЗпП України, не виплатили усі належні суми. Розрахунок з позивачем було проведено 30.04.2014 року. 18.03.2014 року [PERSON] був присутній на підприємстві, був ознайомлений з наказом про звільнення, але на його вимогу провести повний розрахунок йому відповідачем було відмовлено, відповідач посилався на відсутність коштів. Позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до витребуваних у відповідача даних середньоденна заробітна плата позивача складає 732,89 грн., період затримки складає 43 дні (з 18.03.2014 року по 29.04.2014 року включно). Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 31514,27 грн. (732,89 грн. х 43 дні). В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається вимоги ст. ст. 115-117 КЗпП України та просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 31514,27 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача ДП «Артемвугілля», яке діє в інтересах СП «Шахта ім. М.І. Калініна», [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, заперечував проти заявлених позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до трудової книжки позивача [PERSON] серії АС № 454955 (а. с. 4-7), останні тривалий час працював у відповідача ДП «Артемвугілля» на різних посадах, та з 26.10.2009 року [PERSON] працював за переводом у СП ДП «Артемвугілля» «Шахта ім. М.І. Калініна», у період з 01.12.2012 року по 18.03.2014 року позивач працював у СП «Шахта ім. М.І. Калініна» на посаді заступника директора, звільнений наказом № 88/к від 18.03.2014 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоровя. Згідно з наказом № 88/к від 18.03.2014 року «Про звільнення» (а. с. 8), заступника директора по виробництву СП «Шахта ім. М.І. Калініна» [PERSON] звільнено 18.03.2014 року за п. 2 ст. 40 КЗпП України у звязку з виявленими невідповідностями працівника посаді, яку він займає, внаслідок стану здоровя. Відповідно до довідки № 1/9-566 від 17.09.2015 року, виданої в. о. директора СП «Шахта ім. М.І. Калініна», що розташований по вул. Празькій, 101 м. Горлівка Донецької області, середньоденна заробітна плата [PERSON], звільненого 18.03.2014 року, за фактично відпрацьований час з урахуванням ПДФО 15 %, ЄСВ 3,6 %, складає 732,89 грн. Остаточний розрахунок з виплати заробітної плати за березень 2014 року проведений 30.04.2014 року. (а. с. 9) У відповідності до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21383987 від 04.11.2015 року, місцезнаходження юридичної особи ДП «Артемвугілля» - Донецька область, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 66. (а. с. 15-16) Згідно з листом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 22.04.2015 року № 2/12-1487, «Шахта ім. М.І. Калініна» є структурним підрозділом ДП «Артемвугілля» та не має статусу юридичної особи. Згідно з наказом Міністерства від 22.12.2002 року № 769 «Про реорганізацію ВО «Артемвугілля», зокрема реорганізовано ДП «Шахта ім. М.І. Калініна» та створено ДП «Артемвугілля». (а. с. 17) 16.11.2015 року за вх. № ЕП-6690/15 на адресу суду надійшли заперечення від представника відповідача ДП «Артемвугілля» [PERSON] від 15.11.2015 року (а. с. 21-23), з яких вбачається, що відповідач заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнає повністю та просить відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Відповідач звертає увагу суду на ту обставину, що позивач [PERSON] співпрацює з незаконним озброєним формуванням терористичної організації «ДНР», з 05.05.2014 року, одразу ж після викрадення нещодавно призначеного на посаду в. о. генерального директора ДП «Артемвугілля» [PERSON], [PERSON] самостійно, без наявності відповідного розпорядження та за підтримки незаконних озброєних формувань проголосив себе генеральним директором ДП «Артемвугілля» та розпочав вчинення дій, спрямованих на захоплення всіх виробничих та адміністративних приміщень підприємства, заволодіння та розкрадання майна та грошових коштів, викрав та реалізував камяне вугілля у кількості 50000 тон, яке знаходилось у складських приміщеннях підприємства. [PERSON] ніколи не займав посаду генерального директора ДП «Артемвугілля», хоча продовжує себе таким зазначати. В березні 2014 року [PERSON] був звільнений з підприємства за станом здоровя. Відповідач заперечує проти наявності заборгованості перед позивачем станом на день його звільнення, а також заперечує проти позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки з 28.11.2014 року ДП «Артемвугілля» припинило виробничу та фінансово-господарську діяльність як власну, так і діяльність структурних підрозділів на території м. Горлівки Донецької області, з 28.11.2014 року всім працівникам підприємства було надано відпустки без збереження заробітної плати, у тому числі й особам, які підписали довідку про розмір заборгованості перед позивачем. Працівникам було запропоновано евакуюватися до регіону, який контролюється українською владою, а також вирішено питання щодо розміщення тимчасово переміщених працівників у ДОЦ «Вогник» у м. Святогірську Донецької області, що належить ДП «Артемвугілля». Окрім того, з 08.12.2014 року ДП «Артемвугілля» змінило своє місцезнаходження з м. Горлівка, пр. Леніна, 13, на м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 66, а також було виготовлено нову печатку підприємства з новими реквізитами. 06.01.2015 року ДП «Артемвугілля» проводило інвентаризацію документів підприємства, під час якої було встановлено відсутність первинних документів, документів фінансово-господарської звітності, документів про трудові правовідносини, у тому числі про умови та періоди роботи, оплату праці, проведення розрахунків, документів, які були підставою для здійснення бухгалтерського та податкового обліку, а також відсутність печаток, штампів, бланків, які використовувалися у період часу з дати реєстрації підприємства 19.02.2003 року, та до моменту зміни місцезнаходження підприємства, тобто до 10.12.2014 року, а також відсутні інші документи підприємства. Вказані документи знаходилися на зберіганні та у роботі у приміщеннях ДП «Артемвугілля» за адресою: м. Горлівка, пр. Леніна, 13. На теперішній час доступ до приміщень неможливий у звязку з проведенням на території міста антитерористичної операції. Відповідно до п. 1 наказу ДП «Артемвугілля» № 1 від 28.11.2014 року «Про припинення виробничої та фінансово-господарської діяльності», з 28.11.2014 року припинено виробничу та фінансово-господарську діяльність ДП «Артемвугілля» та всіх його структурних підрозділів, які знаходяться у м. Горлівці. Будь-які документи, видані (складені, підписані, скріплені печаткою тощо) від імені ДП «Артемвугілля» або його структурних підрозділів у м. Горлівці Донецької області на час дії цього наказу вважаються недійсними та такими, що не спричиняють правових наслідків для підприємства. На теперішній час у м. Горлівка Донецької області немає жодної особи, яка на законних підставах представляє ДП «Артемвугілля». Отже, подання позивачем в якості доказів довідки від 17.09.2015 року про несвоєчасну виплату заробітної плати відповідач розглядає не інакше як використання документів, які виготовлені за сприянням терористичної організації «ДНР», а тому подібна довідка не може вважатися доказом, середньоденний заробіток позивача, наведений у довідці, не може бути перевірений відповідачем або судом. 06.01.2015 року комісією, створеною на підставі наказу генерального директора ДП «Артемвугілля» № 1 від 06.01.2015 року «Про проведення інвентаризації первинних документів та документів фінансово-господарської звітності», був складений акт інвентаризації (а. с. 26-27), відповідно до якого встановлено відсутність первинних документів підприємства, документів фінансово-господарської звітності, документів про трудові правовідносини, у тому числі про умови та періоди роботи, оплату праці, проведення розрахунків, про встановлення тимчасової або стійкої втрати працездатності, та інших документів, а також печаток, штампів, бланків, які використовувалися у період з дати державної реєстрації підприємства 19.02.2003 року, до дати зміни його місцезнаходження 10.12.2014 року. Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 року № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» вирішено припинити з 28.11.2014 року виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та обєднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції, в тому числі ДП «Артемвугілля». (а. с. 28) Відповідно до листа начальника Словянського МВ (з обслуговування м. Словянськ та Словянського району) ГУМВС України в Донецькій області № 4/3769 від 30.03.2015 року (а. с. 30), у ході проведення досудового розслідування було встановлено, що у жовтні 2014 року невстановленими озброєними особами були незаконно захоплені адміністративні приміщення ДП «Артемвугілля», розташованого за адресою: м. Горлівка, Центрально-Міський район, пр. Леніна, 13, внаслідок чого була повністю блокована діяльність підприємства. Наказом в. о. генерального директора ДП «Артемвугілля» від 28.11.2014 року № 1 (а. с. 30, зв. бік) вирішено: припинити з 28.11.2014 року виробничу та фінансово-господарську діяльність ДП «Артемвугілля» та всіх його структурних підрозділів, які знаходяться у м. Горлівці Донецької області; поновити виробничу та фінансово-господарську діяльність підприємства та структурних підрозділів підприємства у м. Горлівці Донецької області після видання відповідного наказу Уповноваженим органом управління Міністерством енергетики та вугільної промисловості України або після усунення причини, які стали підставою для припинення такої діяльності; будь-які документи, видані (складені, підписані, скріплені печаткою тощо) від імені ДП «Артемвугілля» або його структурних підрозділів у м. Горлівці Донецької області під час дії цього наказу вважати недійсними та такими, що не спричиняють правових наслідків для підприємства. Згідно з відповіддю начальника слідчого відділу Управління СБУ в Донецькій області від 25.11.2015 року № 56/13-6558нт, слідчим відділом УСБУ в Донецькій області не здійснювалось та не здійснюється досудове розслідування кримінальних проваджень відносно громадянина [PERSON] (а. с. 53) Відповідно до наданих представником позивача відомостей з Пенсійного фонду України (а. с. 59), жодних розрахунків з позивачем з боку ДП «Артемвугілля» ані у квітні 2014 року, ані у травні 2014 року проведено не було. Згідно з довідкою № 1/9-1156-1 від 12.05.2014 року, середньоденна заробітна плата позивача за фактично відпрацьований ним час становить 733,40 грн., з урахуванням ПДФО 15 %, ЄСВ 3,6 %. Остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати за березень 2014 року проведений 30.04.2014 року. (а. с. 60) 08.12.2015 року за вх. № ЕП-7171/15 від [PERSON] на електронну адресу суду надійшов пакет документів, в тому числі пояснення щодо ситуації, яка склалася у ДП «Артемвугілля» в результаті діяльності [PERSON] (а. с. 62-63) Відповідно до наданих пояснень [PERSON] був призначений на посаду в о. генерального директора ДП «Артемвугілля» 29.04.2014 року, Наказ Міністерства вугільної промисловості та енергетики України № 76-К/К та пропрацював не більше пяти днів до початку проведення АТО. З 04.09.2014 року та до теперішнього часу [PERSON] так і не зявився на підприємстві, не розпочав виконувати свої прямі посадові обовязки. В грудні 2014 року [PERSON] самовільно перереєстрував підприємство на підконтрольній території Україні за місцем розташування ДОЦ «Вогник», який належить підприємству, у м. Святогірську, вул. Куйбишева, 66. Також [PERSON] за завідомо неправдивою інформацією про втрату печатки, наданої в органи, виготовив нову печатку та штам підприємства, при тому, що печатка та штамп ДП «Артемвугілля» біли діючими. Окрім того, [PERSON] затвердив новий статут підприємства, який не був узгоджений з профспілками, що є обовязковою умовою. Також [PERSON] вчиняв перепони з надання підприємством звітності відносно сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України, чим порушив права працівників підприємства, оскільки ненадання роботодавцем або надання ним завідомо неправдивих даних відносно працівників підприємства в звітності стосовно сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України тягне за собою не включення періоду роботи працівників до страхового стажу за вказаний період та, як наслідок, позбавлення в майбутньому працівників підприємства права на оформлення та отримання ними належних сум пенсійних виплат. Блокуванням в банку електронних підписів спеціалістів підприємства [PERSON] позбавив можливості провести оплату працівникам підприємства за листами непрацездатності, хоча Фондом соціального страхування грошові кошти вже були перераховані на соціальний рахунок. У відповідності до договору постачання вугільної продукції № 04-14/1-КС/151-14 від 26.03.2014 року, укладеному між ДП «Вугілля України» та ДП «Артемвугілля», сума заборгованості складає 20398295,84 грн., здійснювались розрахунки за отриману від ДП «Артемвугілля» вугільну продукцію. Однак, вищевказані грошові кошти не були направлені на виплату заробітної плати працівникам підприємства. Заборгованість по заробітній платі за 2014 рік складає 130135 тис. грн. Є підстави вважати, що [PERSON] вищезазначені кошти могли бути витрачені не за призначенням. [PERSON] стверджує, що всім працівникам ДП «Артемвугілля» з 28.11.2014 року було надано відпустку без збереження заробітної плати, однак, заяви на надання таких відпусток працівники підприємства не писали, з наказом їх на знайомили, хоча звязок з підлеглими у [PERSON] був, оскільки він по грудень 2014 року підписував накази підприємства. Окрім того, на території ДОЦ «Вогник», до якого, зі слів [PERSON], було запропоновано працівникам підприємства евакуюватися, мешкають невстановлені особи, та окрім цього, даний заклад не пристосований для функціонування цілий рік та не може вмістити всіх 6500 осіб, які працюють на підприємстві. Також, незважаючи на те, що ДП «Артемвугілля» нібито припинило свою виробничу та фінансово-господарську діяльність, в ДП «Артемвугілля» м. Словянська та м. Святогірська невстановлені особи беруть постійну участь у робочому процесі з видобутку вугілля в м. Святогірську та отримують за це заробітну плату, витоки якої невідомі. Всіх осіб, які бажають звільнитися, примушують писати заяви встановленого зразку, відповідно до якого працівник самостійно просить виплати, які належать при звільненні, виплатити після завершення АТО. З листами, в яких було викладено вищенаведені проблеми та ситуацію, яка склалася на ДП «Артемвугілля», [PERSON] та помічники генерального директора з правових питань зверталися до Генерального прокурора України (лист від 12.03.2015 року № 1-12/15-2, а. с. 64-65, лист від 17.10.2014 року № 12-12/15-3, а. с. 67-68), до Президента України [PERSON] (лист від 17.10.2014 року № 12-12/15-1, а. с. 65-66), до Премєр-міністра України [PERSON] (лист від 17.10.2014 року № 12-12/15-2, а. с. 66-67), до Голови Служби безпеки України [PERSON] (лист від 17.10.2014 року № 12-12/15-4, а. с. 68-69, лист від 27.03.2015 року № 1-12/15-5, а. с. 69-70) Наказом Мінстерства енергетики та вугільної промисловості України від 12.05.2014 року № 85-к/к (а. с. 70, зв. бік) покладено з 06.05.2014 року виконання обовязків генерального директора ДП «Артемвугілля» на директора по виробництву [PERSON] на час хвороби в. о. генерального директора цього підприємства [PERSON] Наказом в о. генерального директора ДП «Артемвугілля» [PERSON] від 10.06.2014 року № 195/к (а. с. 71) [PERSON] призначено в о. директора СП «Шахта ім. М.І. Калініна» на період тимчасової непрацездатності [PERSON] Наказом в. о. генерального директора ДП «Артемвугілля» [PERSON] від 14.08.2014 року № 267/к (а. с. 71, зв. бік) продовжено строк трудового договору [PERSON] на період щорічної відпустки [PERSON] з 15.08.2014 року по 03.10.2014 року. Наказом в. о. генерального директора ДП «Артемвугілля» [PERSON] від 03.10.2014 року № 284/к (а. с. 72) продовжено строк трудового договору [PERSON] на період тимчасової непрацездатності [PERSON] з 04.10.2014 року. Наказом в. о. генерального директора ДП «Артемвугілля» [PERSON] від 31.10.2014 року № 303/к (а. с. 72, зв. бік) продовжено строк трудового договору [PERSON] на період щорічної відпустки [PERSON] з 02.11.2014 року по 11.12.2014 року. Наказом в. о. генерального директора ДП «Артемвугілля» [PERSON] від 11.12.2014 року № 315/к (а. с. 73) продовжено строк трудового договору [PERSON] на період щорічної відпустки [PERSON] з 12.12.2014 року по 22.01.2015 року. Наказом в. о. генерального директора ДП «Артемвугілля» [PERSON] від 22.01.2015 року № 4/к (а. с. 73, зв. бік) продовжено строк трудового договору [PERSON] на період відпустки без збереження заробітної плати [PERSON] з 23.01.2015 року на весь період проведення антитерористичної операції в м. Горлівка Донецької області. Суд не приймає в якості доказів надані копії листів та наказів, видані після 18.03.2014 року, оскільки вони не мають відношення до предмету доказування в межах заявлених вимог позивача. Частина перша ст. 47 КЗпП України зазначає, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, статтею 117 КЗпП України передбачається відповідальність власника або уповноваженого ним органу за невиплату належних звільненому працівникові сум у строки, встановлені ст. 116 КЗпП, шляхом виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В даному випадку з наданих суду позивачем суду доказів вбачається, що [PERSON] тривалий час працював на ДП «Артемвугілля» на посаді заступника директора з виробництва, та наказом № 88/к від 18.03.2014 року з цього ж дня був звільнений за станом здоровя, за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Як зазначає позивач, в день звільнення розрахунок з ним проведений не був, заборгованість по заробітній платі йому виплатили 30.04.2014 року, що також зазначено у наданих позивачем довідках № 1/9-566 від 17.09.2015 року (а. с. 9) та № 1/9-1156 від 12.05.2014 року (а. с. 60). Однак, вищезазначені довідки № 1/9-566 від 17.09.2015 року (а. с. 9) та № 1/9-1156 від 12.05.2014 року (а. с. 60) викликають у суду значні сумніви щодо їх достовірності, оскільки як вбачається з наданих позивачем відомостей з Пенсійного фонду України (а. с. 59), жодних розрахунків з позивачем з боку ДП «Артемвугілля» ні у квітні 2014 року, ні у травні 2014 року не проводилось. Окрім того, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 року № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» вирішено припинити з 28.11.2014 року виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та обєднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції, в т. ч. ДП «Артемвугілля». Також, Наказом ДП «Артемвугілля» від 28.11.2014 року № 1 «Про припинення виробничої та фінансово-господарської діяльності» вирішено з 28.11.2014 року припинити виробничу та фінансово-господарську діяльність ДП «Артемвугілля» та всіх структурних підрозділів ДП «Артемвугілля», які знаходяться у м. Горлівці Донецької області, будь-які документи, видані (складені, підписані, скріплені печаткою тощо) від імені ДП «Артемвугілля» або його структурних підрозділів у м. Горлівці Донецької області під час дії цього наказу вважати недійсними та такими, що не спричиняють правових наслідків для підприємства. Надана позивачем довідка № 1/9-566 від 17.09.2015 року (а. с. 9), подана до суду разом з позовною заявою, містить печатку та реквізити підприємства у м. Горлівка Донецької області, на території якого на теперішній час проводиться антитерористична операція, та на підставі Наказу ДП «Артемвугілля» № 1 від 28.11.2014 року має бути визнана недійсною, оскільки була видана вже після його винесення. Подання [PERSON] в якості доказу другої довідки № 1/9-1156 від 12.05.2014 року (а. с. 60) може бути розглянуто судом як спроба ввести правосуддя в оману, оскільки дана довідка не була подана разом з позовною заявою при зверненні до суду, була надана позивачем вже після отримання ним заперечень відповідача, додатком до яких також був наданий позивачу для ознайомлення Наказ ДП «Артемвугілля» № 1 від 28.11.2014 року «Про припинення виробничої та фінансово-господарської діяльності». Окрім того, вищезгадані довідки суперечать одна одній щодо розміру середньоденної заробітної плати позивача [PERSON], не містять розрахунку середньої заробітної плати позивача, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Також суду не надано відомостей про фактичну виплату позивачу заборгованості по заробітній платі з боку відповідача з посиланням на відповідний фінансовий документ або документ, який містить інформацію щодо проведеної виплати. Позивач як на доказ необхідності стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні посилається лише на сумнівні довідки, які, в тому числі, складені неналежним чином, не містять відомостей щодо розміру заробітної плати позивача та кількості робочих днів за два останніх місяці роботи, які необхідні для належного вирахування середнього заробітку. Окрім того, як вбачається з наданих позивачем відомостей з Пенсійного фонду України, жодних розрахунків ДП «Артемвугілля» в квітні та травні 2014 року з ним не проводило, отже, надані позивачем докази суперечать один одному, а тому є неналежними та недопустимими. Роздруковану довідку, видану Пенсійним фондом України, яка була надана представником позивача (а. с. 59), суд вважає достовірним доказом, який виданий уповноваженою організацією та містить відомості щодо фінансовий операцій за обліковою карткою позивача. Відповідно до абзацу першого частини першої, ч. ч. 2-4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Згідно з ч. 1 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. В даному випадку суду не надано доказів того, що позивач [PERSON] звертався до відповідача після перереєстрації останнього 10.12.2014 року з метою отримання необхідних відомостей для звернення до суду з даним позовом, або що [PERSON] було відмовлено у наданні відповідних відомостей. Ухвалою суду від 16.11.2015 року було визнано обовязковою явку позивача в судове засідання з метою отримання особистих пояснень позивача з приводу обставин справи, розвязання суперечностей та обґрунтування належності поданих ним доказів, однак, позивачем вказану ухвалу було проігноровано, в судове засідання [PERSON] не зявився. Рішення суду не може ґрунтуватися на здогадках та припущеннях. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до ДП «Артемвугілля», яке діє в інтересах СП «Шахта ім. М.І. Калініна», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задоволенню не підлягають у звязку з недоведеністю. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed