Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

03 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON], його племінниця [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS]. Будинок знаходиться на балансі КП ЖЕП № 25 Дніпропетровської міської ради. Згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради № 1547 від 29.12.2005р. наймачем вищезазначеного житлового приміщення є [PERSON]. Відповідачі по справі, зареєстровані у спірній квартирі, але фактично проживають за адресою: [ADDRESS] з 2006 року по теперішній час. Комунальні платежі, які нараховується відповідно до кількості зареєстрованих осіб, [PERSON] та [PERSON] не сплачують, тому за комунальні послуги утворилася заборгованість. Вважає, що реєстрація в спірній квартирі відповідачів обмежує його право користування вищевказаною квартирою. На підставі вищевикладеного, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстрації за вказаною адресою; визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. 13 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із зустрічним позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Комунальне підприємство «Житсервіс-2» ДМР, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Також, 27 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з зустрічним позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Комунальне підприємство «Житсервіс-2» ДМР, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначили, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають у [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований в зазначеній квартирі, але не мешкає. Після одруження він переїхав мешкати до своєї жінки в пгт Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] вселено наприкінці жовтня 2017 року в спірне житлове приміщення. [PERSON] були надані ключі від приміщення, однак він не перевіз особисті речі та не виявив бажання надати допомогу в закінченні ремонту у спірному приміщені. [PERSON] не здійснював оплату за комунальні послуги, які передбачені договором найму житлового приміщення. Ремонт, оплату комунальних послуг, заміну каналізаційних та водопровідних труб, лічильник на гарячу та холодну воду, газовий лічильник купувала та оплачувала [PERSON] Обов'язки наймача житлового приміщення [PERSON] не виконує, комунальні послуги не сплачує, в приміщені не проживає, особисті речі та предмети меблів відсутні. На підставі вищевикладеного, просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за вказаною адресою Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] первісні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] первісні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від представника третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради [PERSON] надійшла заява з проханням розгляд справи провести у відсутність представника та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. В судове засідання представник третьої особи - Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської радине з'явився. Про день місце та час проведення судового засідання сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] 28 вересня 1997 року Виконавчим комітетом Ленінської Ради депутатів трудящих міста Дніпропетровськ видано ордер № 7/2 серія 1 на право зайняття однієї кімнати загальною площею 16,4 кв.м. в квартирі [ADDRESS] (а.с. 5) та ордер № 7/2 серія 1 на право зайняття однієї кімнати загальною площею 11,0 кв.м. в квартирі [ADDRESS] (а.с. 6). Рішення Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 29.12.2005р. № 1547 «Про зміну умов договору найму житлових приміщень по житлово-комунальному підприємству «Парус» змінено умови договору найму житлового приміщення, що складається із двох кімнат житловою площею 27,5 кв.м. за адресою [ADDRESS], з померлої бабусі [PERSON] на онуку [PERSON] з родиною у складі дядька [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). В квартирі [ADDRESS] у м. Дніпрі зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та місце реєстрації № 21836 від 26 жовтня 2017 року (а.с. 12). Між сторонами склалися неприязні стосунки з приводу користування спірною квартирою. Так, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради, про зміну договору найму, визначення порядку користування житловим приміщенням, зобов'язання поділити особові рахунки відмовлено повністю; у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], треті особи - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство № 25» Дніпропетровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовлено повністю (а.с. 10-11). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради, Виконавчий комітет Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, Дніпропетровська міська рада про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, зобов'язання вчинити певні дії, вселення задоволено. Суд вирішив усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON] та [PERSON] передати [PERSON] ключі від вказаної квартири та вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS] (а.с. 117-119). В судовому засіданні встановлено, що в квартирі ніхто не проживає з 2015 року. [PERSON] проживав в спірній квартирі з 1991 року по 2009 року, з 2009 року не проживає, оскільки з боку [PERSON] чинилися перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом заміни вхідних замків. В жовтні 2017 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року виконано державним виконавцем Новокодацького відділом державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Однак, в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає у зв'язку з виконанням [PERSON] ремонтних робіт в квартирі, оскільки квартира знаходиться в неприродному стані для проживання, комунікації відсутні, газ відключений, унітаз відсутній, що не заперечувалося сторонами, знайшло підтвердження в поясненнях свідків [PERSON] та [PERSON], а також підтверджується висновком будівельно-технічного експертного дослідження № 1202-11 від 07.11.2017, відповідно до якого технічний стан покриттів внутрішніх поверхонь та інженерних мереж водопостачання, водовідведення квартири за адресою: [ADDRESS], станом на 07.11.2017, визначений як незадовільний, експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту (а.с. 76-82). Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Враховуючи, що [PERSON] фактично вселено до спірної квартири в жовтні 2017 року, однак проживати в спірній квартирі останній не має можливості, оскільки на протязі тривалого часу тривають ремонтні роботи та житло перебуває в неприродному стані. За захистом порушеного права[PERSON] 13 квітня 2018 року та [PERSON] 27 серпня 2018 року звернулися з зустрічними позовними вимогами до [PERSON], після звернення [PERSON] з метою захисту своїх житлових прав та всупереч приписам ст. 72 Житлового кодексу Української РСР. Узв'язку з чим зустрічні позовні вимоги також не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд враховує, що позивачі від сплати судових витрат не звільнені, їх позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим відшкодуванню за рахунок відповідачів не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed