Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

02.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що відповідач є його рідним батьком. В теперішній час він є студентом І курсу навчально-наукового інституту нафти і газу Полтавського національного технічного університету імені [PERSON] денної форми навчання. Плановий строк навчання до 30.06.2020 року. У звязку з навчанням позивач несе постійні витрати, повязані з навчанням, а саме оплата за навчання, витрати на проїзд, придбання сезонного одягу та взуття, продуктів харчування. Відповідач в теперішній час добровільно матеріальної допомоги на навчання не надає. Просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю (а.с. 18). Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 026987, виданим 30.04.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної ради м. Полтави (а.с. 4). Згідно з довідкою № 121-33 від 19.09.2018 року [PERSON] є студентом І курсу навчально-наукового інституту нафти і газу Полтавського національного технічного університету імені [PERSON] денної форми навчання. Плановий строк навчання до 30.06.2020 року (а.с. 5). Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обовязок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обовязок) настає за обовязкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] навчається в Полтавському національному технічному університеті імені [PERSON], форма навчання денна (а.с. 5). Згідно довідки про склад сім?ї [PERSON], виданої Малокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області за № 02-22/539 від 26.09.2018 року, позивач зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 6). Таким чином, враховуючи, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання [PERSON], форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, він потребує матеріальних витрат на оплату навчання, проїзду до місця мешкання на вихідні дні, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо його потреби в матеріальній допомозі батьків. Обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітнього окремо не звільняє від виконання цього обовязку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання повязане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Відповідач позов\~визнав,\~надав відповідну\~письмову заяву,\~в якій\~не заперечував\~проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів. Таким чином, суд, аналізуючи зібрані\~по справі\~докази у\~їх сукупності,\~з урахуванням матеріального\~становища сторін, потребу\~в матеріальній\~допомозі повнолітнього\~сина,\~що продовжує\~навчання на денній формі, можливість надання\~такої допомоги\~відповідачем, визнання позову відповідачем, вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно на весь період його навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років, що буде належним захистом прав повнолітнього та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Згідно ст.\~133\~ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 450 від 01.10.2018 року, наданої адвокатом [PERSON] (а.с. 8), позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 600 грн., які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: approved