Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

02 грудня 2014 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, треті особи: Дунаєвецька районна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] і в серпні 2014 року, маючи намір розпорядитися своїм майном, звернулася до нотаріальної контори, де зіткнулася з неможливістю відчужити майно, в зв'язку із зареєстрованим обтяженням на належне майно - забороною відчуження, про що отримала витяг є Єдиного реєстру заборон. З витягу дізналася, що об'єктом обтяження є невизначене майно, яке належить [PERSON] і яке накладено на підставі повідомлення б/н від 10.07.1986 року суконної фабрики. Архівною довідкою № 04-06/176 від 08.10.2014 року підтверджується, що в справі № 657 «Накази з основної діяльності Дунаєвецької суконної фабрики ім.Леніна за 1986 рік» наказ на арешт майна [PERSON] не значиться. Нотаріус по питанню зняття заборони рекомендував звернутися в Реєстраційну службу Дунаєвецького РУЮ Хмельницької області. З відповіді начальника Реєстраційної служби Дунаєвецького РУЮ вбачається, що із поданих нею копій документів не вбачається, що заборона відчуження нерухомого майна відноситься до неї. Оскільки на даний час ВАТ «Дунаєвецька суконна фабрика» ліквідована, тому скасувати зазначене обтяження не має можливості, правонаступники відсутні, а тому змушена звернутися з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявність заборони на нерухоме майно позивачки, зареєстрованої в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 12.06.2007 року за № 5118317 приватним нотаріусом [PERSON] на підставі повідомлення б/н від 10.07.1986 р. суконної фабрики, обмежує право власності позивачки. Оскільки доказів, що накладена заборона на майно стосується позивачки немає, а тому просив скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження належного позивачці майна. Представник відповідача Дунаєвецької міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позов визнає і просить справу розглядати у його відсутності. Представники третьої особи: Дунаєвецької районної нотаріальної контори [PERSON], реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області [PERSON] заявлений позов підтримали, зазначивши, що без рішення суду позивачка іншим шляхом не зможе розпорядитися своїм майном. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача, третіх осіб, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено,що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на домоволодіння від 15.09.1993 року, видане Дунаєвецькою міською радою та копією технічного паспорта від 18.12.1991 року. Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №5118317, об'єктом обтяження є невизначене майно, яке належить [PERSON] і яке накладено на підставі повідомлення б/н від 10.07.1986 року суконної фабрики. Дане обтяження зареєстровано 12.06.2007 реєстратором: приватний нотаріус [PERSON] Дунаєвецький район. Згідно повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 18.08.2014р № 1387/01-21 видно, що відповідно даних архівного фонду № 6 Дунаєвецька державна нотаріальна контора , в «Алфавіті до реєстру заборон Дунаєвецької державної нотаріальної контори» за 1986 рік, за р.№ 11 внесено запис про накладення заборони на майно [PERSON]. Згідно повідомлень приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 09.09.2014р № 175/01-16, нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори від 24.09.2014р № 144/01-16 видно, що нотаріус при вчиненні нотаріальних дій з нерухомим майном має доступ та користується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, згідно якого видно, що обтяження на майно [PERSON] накладено 10.07.1986 року і з приводу зняття даної заборони позивачці слід звернутися в Реєстраційну службу Дунаєвецького РУЮ. Згідно відповіді начальника Реєстраційної служби Дунаєвецького РУЮ від 13.10.2014 року № К-630/5.2/10-18/1841 вбачається, що із поданих копій документів та відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна неможливо ідентифікувати особу, майно якої було обтяжено, оскільки у відомостях Єдиного реєстру окрім як прізвище, ім'я, по-батькові, відсутні будь-які інші записи, тому заборону відчуження об'єктів нерухомого майна рекомендовано припинити в судовому порядку. Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22 грудня 2006 року за заявою управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі ВАТ «Дунаєвецька суконна фабрика» м.Дунаївці ліквідовано, що підтверджується копією ухвали та архівною довідкою від 18.09.2014 року. Згідно ст.609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншим нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданих каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Відповідно до вимог ст. ст. 316, 386 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 3 ч.2 ст.16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Враховуючи, що на даний час ВАТ «Дунаєвецька суконна фабрика», повідомленням якого 10.07.1986 року накладено обтяження на майно [PERSON], ліквідовано, а тому позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку скасувати зазначене обтяження . Судом встановлено, що позивачка [PERSON] в 1986 році в Дунаєвецькій суконній фабриці ім. Леніна не працювала і наказ по суконній фабриці на арешт майна за 1986 рік [PERSON] не значиться, відомості про заборгованість по кредитах за позивачкою відсутні, до кримінальної відповідальності позивачка не притягувалася, арешт на майно судом не накладався, що підтверджується доданими довідками Дунаєвецької міської ради, Дунаєвецького райсуду, Державного Ощадного банку України та архівною довідкою архівного відділу Дунаєвецької РДА від 08.10.2014 року № 04-06/176. Враховуючи дані обставини і те, що в витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна , реєстраційний номер обтяження 5118317 зазначено тільки прізвище, ім'я, по-батькові фізичної особи - [PERSON], інші відомості відсутні і відсутні відомості про майно та адресу його знаходження, а тому суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved