Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

03 вересня 2021 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. У позовній заяві [PERSON] вказала, що вона із відповідачем з 24 жовтня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Через взаємні непорозуміння у сім`ї сторони віддалились один від одного, в суді розглядається справа про розірвання шлюбу. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом із матір`ю, та знаходиться на її повному утримані та виховані. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позивач працює оператором котельні в ПТМ «Ковельтепло», отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає для забезпечення усіх потреб сина. В свою чергу, відповідач офіційно не працевлаштований, однак має постійне джерело доходу від виконання ремонтно-будівельних робіт, розмір середньомісячного доходу становить близько 16000 грн, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання спільної дитини. А тому,з метою захисту прав та законних інтересів дитини просить у судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. 2. Рух справи у суді. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 28 вересня 2021 року. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечив проти задоволення позову та стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання їх спільного сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку щомісячно. 4. Фактичні обставини справи. Шлюб між позивачкою і відповідачем зареєстровано 24 жовтня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області; актовий запис №507, про що повторно 15.05.2019 видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , копія якого знаходиться у справі (арк. спр. 4). Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження видане Ковельським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (арк. спр. 5). На даний час дитина продовжує проживати разом із позивачем, що підтверджується копією будинкової книги серії [NUMBER] будинковолодіння [ADDRESS] .Дана обставина не заперечується сторонами і підтверджується відповідними доказами. Позивач [PERSON] працевлаштована, працює оператором котельні ПТМ «Ковельтепло», має сталий дохід, що підтверджено довідкою про доходи №24 від 31.08.2021 виданою ПТМ «Ковельтепло». Відповідач офіційно не працевлаштований, однак має постійне джерело доходу від виконання ремонтно-будівельних робіт, розмір середньомісячного доходу становить близько 16000 грн. Дана обставина не заперечується відповідачем і не спростовують відповідними доказами. 5. Норми права, які застосував суд. Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства. Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 182 СК мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свого малолітнього сина. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Тому, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України, беручи до уваги вік дитини, стан її здоров`я, матеріальне становище сторін, позицію відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на отримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 03 вересня 2021 року. В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. 7. Розподіл судових витрат. Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved