Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.01.2020 року [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, із змісту якого вбачається, що з 24.09.2005 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07.03.2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до вимог ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, не потребують повторного доказування. Згідно рішенню Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2013 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вона зазначає про те, що не має статусу матері-одиначки, оскільки не підпадає до даної категорії після позбавлення батьківських прав відповідача. Жодної державної допомоги в зв`язку з цим на утримання дитини вона не має. В зв`язку зі вступом в шлюб прізвище позивачки було змінено на [PERSON] . Вона зазначила про те, що на сьогоднішній день її матеріальне становище погіршилося, тому що на даний час вона не працює, а тому не може в повній мірі забезпечити дитину. Також вона наголошує на тому, що їхній син має статус дитини-інваліда (діагноз: ДЦП) , посвідчення серії [NUMBER] від 04.08.2008 року. Відповідач офіційно не працює, інших дітей не має, являється фізично здоровим для того, щоб працювати (фізичних вад не має) , йому ніщо не перешкоджає знайти офіційну роботу, оскільки на сьогоднішній день в оголошеннях її безліч. Він працює неофіційно, без оформлення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А розмір аліментів повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На сьогодні їхній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в лікуванні, навчанні, розвитку та іншому, ніж це було 8 років тому. З моменту розлучення на більше відповідач коштів не дає і всі витрати вона несе самостійно, окрім призначених 400 грн. , які він став сплачувати тільки після розгляду судової справи по ухиленню від аліментів, яку розглядав Ковпаківський районний суд м. Суми, де відповідачу було призначено громадські роботи. Звісно після цього відповідач став сплачувати аліменти, і то, не дивлячись на смішну суму призначених 400 грн. 00 коп. сплачує кожного місяця 396 грн. , що вона вважає знущанням. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Підставами звернення до суду є законодавчі зміни, внесені до ст. 182 СК України, у зв`язку з чим вона має право на більший розмір аліментів, ніж визначений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2012 року. Крім того, їхня спільна дитина виросла, у зв`язку з чим для гармонійного розвитку та для забезпечення його необхідного життєвого рівня необхідно більше коштів. Оскільки їхня дитина має статус дитини-інваліда, вона повинна постійно лікуватися та підтримувати свій стан здоров`я, що теж призводить до великих фінансових затрат, які б вона могла витратити на її виховання та забезпечення, дитина повинна найчастіше отримувати реабілітаційні послуги (масажі, санаторне лікування, яке за державні кошти отримувала останній раз в 2011 році, кожного року вона намагається забезпечити лікування за свій кошт, а це на сьогоднішній день приблизно 10000 грн. на тиждень тільки перебування дитини, басейн, фізичний реабілітолог тощо) , оскільки йде період формування росту та фізичного розвитку дитини. Також в зв`язку зі станом здоров`я дитина потребує репетиторів, а це додаткові кошти, оскільки вона навчається в звичайній школі, що дуже позитивно відображається на дитині, але нарівні з однокласниками в навчанні значно відстає, але вона намагається досягти того, щоб дитина отримувала повний всебічний розвиток. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) . Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Ст. 141 СК України встановлено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2003 року зазначено про те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів та додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial