Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом, в якому посилаючись на те, що спірне майно, а саме - житловий будинок № 4, що розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Севастопольська, перебуває у спільній сумісній власності сторін по справі, просила суд визначити частки власників спірного будинку та частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Миколаїв, вул. Севастопольська 4. На даний час між сторонами, як співвласниками спірного житлового будинку та земельної ділянки є домовленість про визначення часток, однак у зв'язку із смертю [PERSON], виділення в натурі часток із сумісного спільного володіння не можливе, що порушує права позивача, як власника частки спірного житлового будинку. В звязку з чим позивач просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 08 лютого 2016 року до участі у справі залучено Миколаївську міську раду в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору . У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає. Від відповідачів надійшли заяви, про розгляд справи у їх відсутність, вказали, що проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд, перевіривши письмові докази по справі, оглянувши спадкову справу № 442/2014 до майна померлого [PERSON], який помер 31.03.2014 року вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації від 01.07.2005 року, [PERSON] належить 4/25 частки житлового будинку, який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул. Севастопольська 4, на підставі договору купівлі-продажу Р№ 2-4417 від 26.10.1994 року /а.с.9/. Відповідно до договору дарування від 26.03.2004 року, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 9/50 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул. Севастопольська 4 /а.с.51/. Згідно свідоцтва про укладання шлюбу, 07.07.2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладання шлюбу [PERSON] отримала прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.53/. Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.07.1970 року [PERSON] придбала 20/100 частин житлового будинку з відповідною частиною підсобних приміщень, що розташовані за адресою: м.Миколаїв, вул. Севастопольська 4 /а.с.57-58/. Відповідно до договору купівлі-продажу № 668/1 від 23.10.1998 року, [PERSON] придбала 11/50 частин домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул. Севастопольська 4 /а.с.64/. Згідно договору купівлі-продажу від 05.09.1966 року, [PERSON] придбав 24/100 частини житлового будинку та надвірних споруд, розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул. Севастопільська 4 /а.с.44-45/. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 827187 від 02.02.2006р., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Севастопольська, буд. 4 м.Миколаїв, площею 1000 кв.м. /а.с. 15/. Відповідно до свідоцтва про смерть, 31.03.2014 року помер [PERSON] /а.с.16/, спадкоємцями після його смерті є [PERSON] та [PERSON], які у встановленому законом порядку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини /а.с.74/. В результаті забудови земельної ділянки, переобладнання та реконструкції існуючих приміщень, частки співвласників змінилися, та згідно висновку Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 23.11.2015 року про визначення ідеальних часток у спільній власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Севастопольській 4 в м.Миколаєві, ідеальні частки співвласників після розрахунку складають: [PERSON] - 25/100 частини; [PERSON] - 8/100 частини; [PERSON] - 45/100 частини; [PERSON] - 13/100 частини; [PERSON] - 9/100 частини. Відповідно до ч.1\~ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна (ч.1,3 ст. 357 ЦК України). Відповідно до ч.1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.377\~ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З переходом права власності на відповідні частки домоволодіння, до до позивача та відповідачів перейшло право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що і попередньому власнику будівлі, тобто 1000 кв.м. Як зазначили сторони, вони, як співвласники майна, досягли згоди про визначення часток, однак, у зв'язку із смертю [PERSON] не можуть виділити частки із спільного сумісного володіння. Згідно ч.1,2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При поділі спільної сумісної власності позивач просить виділити частку на земельну ділянку відповідно до частки, що належить їй на праві спільної часткової власності у домоволодінні, відповідачі погодились із вказаною вимогою. За викладених обставин суд приходить висновку про те, що вимога позивача є обґрунтованою, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, суд не вважає за доцільне вирішувати питання про їх відшкодування сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved