Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

03.07.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони мають спільного сина [PERSON], 25.08.2011 р. н. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. У звязку з цим позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 30% всіх видів заробітку щомісячно, але не менше мінімального розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дня предявлення позову. У судовому засіданні представник позивача по довіреності [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх повністю з підстав, наведених у тексті позовної заяви. У судове засідання відповідач не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до матеріалів, складених Пушкінським міським судом Московської області Російської Федерації при виконанні доручення по даній цивільній справі, направленого відповідно до Конвенції про правову допомогу і правових відносинах по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22 січня 1993 року (м. Мінськ), відповідачеві [PERSON] 05.05.2015 р. вручено повідомлення про день слухання справи, копію позовної заяви з додатками та перекладами. Також, з протоколу судового засідання вищевказаного суду від 05.05.2015 вбачається, що відповідач [PERSON] на розгляд справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів, без його участі згоден, з позовними вимогами [PERSON] про стягнення аліментів в заявленому розмірі згоден. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні та відповідно до копії свідоцтва про народження ІV-ИК №557466, виданого 26 вересня 2011 року Івантєєвським відділом ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області, позивачка та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], 25.08.2011 р. н. Крім цього, 26.09.2011 відповідачем [PERSON] було встановлено факт батьківства, про що в книзі реєстрації встановлення батьківства складено відповідний актовий запис №73, що підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства І-ИК №620356, виданого повторно 25.01.2013 Івантєєвським відділом ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області. Дитина проживає з матірю [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою Виконавчим комітетом Голопристанської міської ради від 19.03.2014 вих. №446. Як вбачається з позову, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає з грудня 2013 року, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1,ч. 3 ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, правовідносини батьків і дітей визначаються зо законодавством Договірної сторони, на території якої постійно проживають діти. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини в розмірі 30% всіх видів заробітку щомісячно, але не менше мінімального розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви (03.07.2014 р.) і до повноліття дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved