Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

02 серпня 2019 року позивачі звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою, в якому просять зобов`язати виконавчий комітет Покровської районної в місті ради Кривого Рогу Дніпропетровської області виключити зі службового житлового фонду житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 69,75 кв.м., житловою площею 41,55 кв.м. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони згідно з рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради № 196 від 31.07.1990 року отримали ордер на право заселення у квартиру за адресою : [ADDRESS] , на склад сім`ї з 4-ох чоловік, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Дана квартира являється службовою, ордер виданий Криворізькому підприємству теплових мереж, отримали її , на момент як [PERSON] працював на КПТМ « Кроворіжтепломережа». З моменту вселення в вищевказану квартиру, сім`я [PERSON] постійно в ній мешкає, після звільнення [PERSON] жодних претензій ніхто не пред`являв. При зверненні позивачів до КПТМ «Криворіжтепломережа» із заявою про виведення квартири зі службового житлового фонду , отримали відмову, оскільки облік службових жилих приміщень у будинках здійснюється у виконавчому комітеті райради. При звернені до Покровської районної у місті ради, вони також отримали відмову, у зв`язку із тим, що у них відсутній встановлений пакет документів. Також, при зверненні до Департаменту розвитку інфраструктури міста, отримали відмову, у зв`язку із тим, що жиле приміщення виключається з числа службових на підставі відповідного клопотання підприємства. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, [PERSON] , [PERSON] подали через канцелярію суду клопотання розглядати справу без їх участі. Позов підтримали просили задовольнити. Представник [PERSON] - [PERSON] подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Покровської районної у місті ради в особі виконкому Покровської районної у місті ради в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи в її відсутність, рішення просить прийняти згідно чинного законодавства. Представник третьої особи - Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи - Управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Відповідно до ордеру на житлове приміщення № [NUMBER] виданого від 31.01.1991 року КПТМ на квартиру [ADDRESS] сім`ї з 4 осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі рішення № 196 від 31.07.1990 року виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області (а.с.10,17). Сім`я складалася з чотирьох осіб [PERSON] (наймач), [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син (а.с.10), на теперішній час в спірній квартирі зареєстровано місце проживання двох осіб: [PERSON] , [PERSON] (а.с.16). Отже, особа, якій надавалось службове житло [PERSON] (наймач) у вищевказаній квартирі не зареєстрований. Згідно довідки від 01.11.2008 року Криворізьке підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» перейменовано в Комунальне підприємство теплових мереж « Криворіжтепломережа» наказ № 112 від 27.03.2001р. Відповідно до листа КПТМ « Криворіжтепломережа» [PERSON] відмовлено у виведені квартири зі службового житлового фонду, оскільки інформація та документи про виділення працівнику КПТМ « Криворіжтепломережа» квартири за адресою : [ADDRESS] , як службового житла на підприємстві відсутні. (а.с.13) [PERSON] , працював на Криворізькому підприємстві теплових мереж «Криворіжтепломережа» з 05 травня 1985 року по 08 жовтня 1993 року. Наказ про звільнення № 494-к від 08 жовтня 1993 року (а.с.11). Листом Виконкому Криворізької міської ради Департаменту розвитку інфраструктури міста [PERSON] було повідомлено, що повноваження щодо ухвалення рішення про виключення жилих приміщень до числа службових та виключення з числа таких, делеговано виконкомам районних у місті рад. ( а.с.14) Також, згідно листа Покровської районної в місті ради Виконавчого комітету [PERSON] повідомлено, що у зв`язку із відсутністю всіх необхідних документів , виконком покровської районної у місті ради не має законних підстав для винесення відповідного рішення . ( а.с.15) Підставами позовних вимог є виключення квартири [ADDRESS] із числа службових у зв`язку з неможливістю її приватизації позивачем у такому статусі. Частиною 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Україні затвердженого постановою Ради Міністрів України від 04.02.1988 року № 37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. При цьому, особливість права користування службовим житлом на підставі ордеру полягає, зокрема, у тому, що володільцем такого житла залишається його власник. Особа, яка користується службовим житлом, знає, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов`язана звільнити надане ним житлове приміщення. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Таким чином, жиле приміщення виключається з числа службових рішенням виконавчого комітету відповідної ради. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, у зв`язку з чим суд вважає, що про відсутність у суду повноважень, передбачених законом, щодо виключення спірної квартири з числа службових. На теперішній час Криворізьке підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» перейменовано в Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» наказ № 112 від 27.03.2001р., про те, що потреба у використанні спірної квартири, як службової, відпала позивачем доказів не надано. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.4 ст.9 ЖК УРСР). Поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких законно мешкають або законно створені. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (рішення у справі «Прокопович проти Росії», заява № 58255/00, пункт 36). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення від 13 травня 2008 року у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства», заява № 19009/04, пункт 50). Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла. Як вбачається, право позивачів на житло не порушено, оскільки ніхто не позбавляє їх можливості проживати у спірному житловому приміщенні та користуватися ним, не ставиться питання про виселення зі спірної квартири. Суд приходить до переконання, що оскільки в чинному законодавстві України відсутні правові норми, які зобов`язували б власника житлового приміщення, яке належить до службового житлового фонду, виключити його із цього фонду, а сам лише факт довгострокового проживання особи в службовому житловому приміщенні не є підставою для виключення його із числа службових, то позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed