Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

03.05.2018 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про визначення частки квартири в спільній сумісній власності. Позов мотивовано тим, що позивач є власником разом з [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло посвідченого Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області від 18 грудня 1998 року. Вказує, що на даний момент позивач бажає свою частку в квартирі подарувати своїй племінниці, але не має можливості так, як в свідоцтві про право власності на житло від 18 грудня 1998 року посвідченогоадміністрацією Вінницької області допущена помилка , а саме замість [PERSON] вказано [PERSON]. Зазначає, що також в свідоцтві про право власності на житло не зроблено відміток розміру часток кожного співвласника. Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючого документу, свідоцтва про право власності на житло посвідченого Вінницькою державною адміністрацією Вінницької області на квартиру [ADDRESS] виданого від 18 грудня 1998 року на ім'я [PERSON] належить [PERSON]. Визначити, що розмір частки [PERSON] в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/3 частка квартири. В судове засідання позивач з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідачі також в судове засідання не з'явилися, однак через канцелярію суду подали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.6) квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], що також підтверджується копією технічного паспорту на вищезазначену квартиру (а.с.7-8). З довідки про склад сім'ї, виданої [PERSON] виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницької області від 19.02.2018 № 603 вбачається, що до складу сім'ї входять: [PERSON], [PERSON] - мати, [PERSON] - вітчим, [PERSON] - сестра, [PERSON] - брат (а.с.12). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності позивачу [PERSON] свідоцтва про право власності на житло посвідченого Вінницькою державною адміністрацією Вінницької області на квартиру [ADDRESS] виданого від 18 грудня 1998 року, встановлення даного факту має юридичне значення для позивача - з метою реалізації свого права на володіння, користування та розпорядження власністю, тому суд дійшов висновку, що дана вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частинами 1, 2 ст. 357 ЦК визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК , спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. ст. 370, 372 ЦК частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю або законом. Проаналізував та оцінив зібрані у справі докази, суд вважає, що позовна вимога позивача в частині визначення частки квартири в спільній сумісній власності також підлягає до задоволення, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні доведено, що позивач [PERSON], та відповідача [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], оскільки квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому їх частки у праві власності на дану квартиру є рівними і мають дорівнювати по 1/3 частці на кожного.

Outcome: approved