Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

02.10.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н 26.12.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 35155,30 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком умовами та правилами, тарифами, укладеними між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 18.09.2019 року, утворилася заборгованість у розмірі 89111,45 грн, з яких: 31693,49 грн - заборгованість за кредитом; 19069,86 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 34228,71 грн - заборгованість за пенею та комісією; 4119,39 грн - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Посилаючись на вказані обставини, а також те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 26.12.2016 року у сумі 89111,45 грн., та понесені судові витрати у розмірі 1921,00 гривень. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 11.10.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд 11 листопада 2019 року, о 10 годині 00 хвилин за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 11.11.2019 року, у зв`язку з неявкою сторін, слухання справи було відкладено на 10 годину 00 хвилин 26 листопада 2019 року. Представник позивача акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в відкрите судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] , 26.11.2019 року, в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 26.12.2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», яке 21 травня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] укладено Генеральну угоду (далі - Угода) про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, яка була укладена з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником обов`язків по кредитному договору №SAMDN50ОТС000868217 від 08.07.2008 року (далі - Договір 1), а також приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 6). Згідно п. 1.1.1 Угоди, сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на суму 3213,64 грн., комісію на суму 0,00 грн., пеню на суму 0,00 грн., штраф на суму 905,75 грн. Відповідно до п. 1.1.2 Угоди, заборгованість до Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 37111,06 грн. Дата кінцевого погашення заборгованості за Договором 1 - 31.12.2019 року (п. 1.1.3). Згідно п. 1.2 Угоди з метою забезпечення виконання обов`язків за Договором, позичальник зобов`язується в день підписання Генеральної угоди мати залишок на будь-якому відкритому банківському рахунку у розмірі 1955,75 грн. Відповідно до п. 2.1 Угоди банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 35155,31 грн. на строк 36 місяців, з 26.12.2016 року по 31.12.2019 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 35155,31 грн. в обмін на обов`язок позичальника повернути кредит, сплати процентів у розмірі 2,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, у вказані в заяві, умовах та правилах, строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по « 25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1379,24 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами та Правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2019 року. Згідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Своїм особистим підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода, разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами, тарифами, складають між ним та банком кредитний договір. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або тарифів банку позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за Генеральною угодою від 26.12.2016 року, станом на 18.09.2019 року, становить 89111 грн 45 коп., з яких: 31693 грн 49 коп. - заборгованість за кредитом; 19069 грн 86 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 34228 грн 71 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 4119 грн 39 коп. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди (а.с. 4). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені Генеральною угодою та Договором, а тому, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту, у розмірі 31693,49 грн., а також, заборгованість по процентам за користування кредитом, у розмірі 19069,86 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією, а також, штрафами, то суд виходить з такого. Відповідно до позовної заяви позивач, зокрема, просить стягнути з відповідача на його користь 34228,71 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 4119,39 грн. - штраф, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, село Шостаківка Олександрівського району Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач - [PERSON] , згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Олександрівським РВ УМВС України в Донецькій області 28.07.1999 року, та довідки Іверської сільської ради Олександрівського району Донецької області №01-24/510 від 10.10.2019 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 31, 43). З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнена, а тому, у задоволенні вимоги про стягнення пені за період з 26.12.2016 року 19.09.2019 року - необхідно відмовити. На підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не підлягають стягненню з відповідача штраф в розмірі 4119,39 гривень, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт № б/н від 26.12.2016 року, станом на 18.09.2019 року, у розмірі 50763,35 грн, з яких: 31693,49 грн - заборгованість за кредитом; 19069,86 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до платіжного доручення № PROM3ВD4W7 від 23.09.2019 року, при пред`явленні позову до суду, позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (ч.1 ст.141 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом №3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз`яснення Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1094,32 грн (50763,35 грн х1921,00 грн/89111,45грн). На підставі викладеного, та

Outcome: partial