Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

03.07.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [INFO], інтереси якої представляє [PERSON], третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської області, в якому посилаючись на те, що власниками квартири №16 по вулиці Озерній ([PERSON]) 11-в є: чоловік позивачки [PERSON] ? частина та позивачка [PERSON] - ? частина. Квартира належала їм на праві спільної власності. 12.11.2017 року чоловік позивачки помер. На сьогоднішній день позивачка є єдиним власником. В обґрунтування\~позову зазначив,\~що 15.06.2007 року до приналежної позивачці на праві власності квартири зареєструвалася дочка позивачки [PERSON] та внучка [PERSON] З 2015 року в квартирі не проживають. Позивачка неодноразово зверталася та просила відповідачів виписатися (знятися з місця реєстрації) з квартири, відповідачі не реагують, на підставі чого просить визнати [PERSON] та [PERSON], [INFO] особами, що втратили право користування [ADDRESS]. Позивач [PERSON] про відкриття провадження була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] інтереси якої представляє [PERSON] про відкриття провадження були повідомлені належним чином, відзив суду не надали. Третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської області про відкриття провадження була повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе\~ ухвалити\~ рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням майном комунальної власності від 23.12.1999 року, власниками кв. 16 по вул. Озерної ([PERSON]), 11-в, є чоловік позивачки [PERSON], ? частини та позивачка [PERSON], ? частини. Квартира їм належала на праві спільної часткової власності. 12.11.2017 року чоловік позивачки [PERSON] помер. Актовий запис про смерть зареєстрований Миколаївським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за № 3772. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину свого чоловіка позивач прийняла у визначений законом строк, отримала на приналежну йому частину квартири свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним [PERSON] від 09.08.2018 року №2-373. 15.06.2007 року до приналежної позивачці на праві власності квартири зареєструвалась її дочка [PERSON] та внучка [PERSON] Відповідачі проживали за місцем реєстрації до 2015 року. В подальшому переїхали проживати до м. Києва, де проживають в [INFO]. Відповідно до копії довідки про склад сімї, виданої 18.01.2018 року за №170 Житлово-комунального підприємства «Бриз», квартира [ADDRESS] зареєстровані три особи, а саме: позивач (мати відповідачки) - [PERSON], відповідачка (донька позивачки) - [PERSON], онука - [PERSON] Актом про не проживання віл 19.06.2018 року, посвідченого начальником житлово-комунальним підприємством «Бриз» ЖЕК № 3 Миколаївської міської ради підтверджено той факт, що [PERSON]та [PERSON] не проживають за місцем реєстрації з 2015 року і її місце перебування не відомо. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкають в спірній квартирі більше року без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Окрім того, відповідно до ст. 141\~ ЦПК України, з відповідача на користь позивача\~ підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved