Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

03.04.2014 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 26.10.2012 року між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов банк надав відповідачу кредит у розмірі 8030,72 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання відповідача погашати кредит шляхом надання банку щомісячних платежів, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Своїм підписом відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір. При укладенні зазначеного Кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою дано визначення договору приєднання. У порушення умов вищевказаного кредитного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач покладених на неї зобов'язань по погашенню кредиту належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 09.02.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 12 506,95 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 7836,78 грн. - заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 1832,59 грн. - штрафу відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - 1765,82 грн. а також штрафів відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: - фіксована частина - 500,00 грн. та процентна складова - 571,76 грн. Дану заборгованість представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, згідно письмового клопотання Лихограй Ю.В. просила справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 62,63). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 30.10.2014 року № 84 (1577) (а.с.64), в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у відповідності зі ст. 1048 цього ж Кодексу. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Судом встановлено, що 26.10.2012 року з метою створення сприятливих умов для виконання Позичальником - [PERSON] зобов'язань за кредитними договорами, укладеними між нею та позивачем 10.01.2011 року (далі, - Договір 1), 11.11.2011 року (далі, - Договір 2) та 17.06.2011 року (далі, - Договір 3), а також приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт, між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.10.2012 року (далі, - Генеральна угода) (а.с. 6). Своїм підписом у Генеральній угоді [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що дана Угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами і Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір (а.с.6 зворот). При укладанні даного договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.7. Генеральної угоди підписання даної Угоди не є рішенням банку про анулювання заборгованості позичальника. За змістом п. 1. зазначеної Угоди сторони дійшли згоди щодо зменшення розміру заборгованості, виниклої у [PERSON] в період з дати надання їй кредиту за кожним договором окремо, а саме: за Договором 1 - зменшення процентів на 29,69 грн., комісії на 60,00 грн. та штрафу на 456,77 грн.; за Договором 2 - пені на 194,03 грн. та за Договором 3 - пені на 1025,33 грн. Відповідно до п. 2.1. Генеральної угоди позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 8030,72 грн., строком на 36 місяців, з 26.10.2012 року по 31.10.2015 року, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (18,0 % на рік) в зазначені в Заяві, Умовах і Правилах строки. Згідно Заяви погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку щомісячний платіж в сумі 291,35 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів та інших витрат, передбачених Умовами і Правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.10.2015 року. Підпунктом 2.2. пункту 2 Генеральної угоди сторони погодили, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Генеральній угоді більш ніж на 31 день, останній має сплатити банку штраф у розмірі 1765,82 грн. Крім того, підпунктом 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг (далі, - Умови) на відповідача покладено обов'язок по сплаті штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій, у разі порушення ним строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів (а.с.16 зворот). Усупереч умовам Генеральної угоди відповідач свого обов'язку по поверненню кредитних коштів зі сплатою відсотків та інших передбачених договором платежів, належним чином не виконала, у зв'язку з чим, виникла кредитна заборгованість. Згідно наявного у справі розрахунку заборгованості (а.с.4), станом на 09.02.2014 року позивачем нараховано заборгованість у загальному розмірі 12 506,95 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом - 7836,78 грн. - заборгованості по процентам за користуванням кредитом - 1832,59 грн. - штрафу відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - 1765,82 грн. а також штрафів відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг: фіксованої частини - 500,00 грн. та процентної складової - 571,76 грн. Однак, проаналізувавши наявні у справі докази, умови спірного кредитного договору, суд вважає, що позивачем неправомірно включено до розрахунку заборгованості штрафи, передбачені п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 571,76 грн. (процентна складова), виходячи з наступного. Як вже зазначалося вище, підпунктом 2.2. пункту 2 Генеральної угоди сторони визначили обов'язок відповідача по сплаті штрафу у розмірі 1765,82 грн., у разі порушення нею строків погашення заборгованості, зазначених в Генеральній угоді більш ніж на 31 день. В ході судового розгляду знайшов підтвердження той факт, що відповідачем допущено порушення строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, у зв'язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф передбачений, пп. 2.2. Генеральної угоди, у сумі 1765,82 грн. Однак, що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафів, визначених п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500,00 грн. (фіксованої частини) та 571,76 грн. (процентної складової), то їх суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки фактично в даному випадку матиме місце накладення на відповідача подвійної відповідальності одного виду - штрафу, за одне й те саме правопорушення - порушення строків погашення заборгованості, тоді як статтею 61 Конституції України імперативно встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.10.2012 року, у зв'язку з чим, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню заборгованість за вищевказаною Угодою, станом на 09.02.2014 року у розмірі 11435,19 грн., що включає в себе: заборгованість за кредитом - 7836,78 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 1832,59 грн. та штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди - 1765,82 грн.. В задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] штрафів у розмірі - 500,00 грн. (фіксованої частини) та 571,76 грн. (процентної складової) слід відмовити. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позивачу частково задоволено позовні вимоги у розмірі 11 435,19 грн. замість 12 506,95 грн., що становить 91% позовних вимог (11 435,19 грн. х 100% / 12 506,95 грн. = 91%), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 221,68 грн. (243,60 грн. х 91% / 100% = 221,68 грн.). На підставі викладеного і

Outcome: partial