Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

03.02.2020 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі , в розмірі 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення повноліття дітьми. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2003р., в якому у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, і як зазначає позивач, діти від шлюбу залишились проживати з нею по [ADDRESS] . Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дітей, тому просить стягувати з нього аліменти в заявленому розмірі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги. Крім того зазначила, що з жовтня 2019 року не проживає з відповідачем, рішенням суду шлюб між ними розірвано. Між ними постійно виникають конфлікти з приводу того, з ким повинні проживати діти. Фактично з того ж періоду на її утриманні перебуває донька, а сини постійно проживають з відповідачем, проте вона з дітьми спілкується, цікавиться їх навчанням та розвитком. Батько всіляко перешкоджає їй у такому спілкуванні з дітьми. Відтак вказаний позов, на її думку, вирішить їх конфлікт і діти постійно зможуть проживати з нею. Просила вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив . Свою позицію мотивує тим, що двоє синів від шлюбу - [PERSON] та [PERSON] , постійно проживають з ним по [ADDRESS] і знаходяться на повному його матеріальному утриманні та не бажають спілкуватись з матір`ю. Дійсно з жовтня 2019 року позивач проживає окремо і з нею проживає їх спільна донька. Проте остання спілкується і з ним , і він теж приймає участь в її утриманні та вихованні. Відтак, вимоги позивача вважає безпідставними, оскільки він не ухиляється від утримання дітей. Він теж має намір звертатись до суду з позовом про стягнення з матері коштів на утримання двох синів, які постійно проживають з ним та перебувають на його повному матеріальному утриманні. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони , [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 2003 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.03.2020р. В даному шлюбі у подружжя народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження, які долучені до матеріалів справи (а.с. 6,7,8). В судовому засіданні сторони визналим, що проживають окремо. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В даному випадку позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох дітей. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте [PERSON] не надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що усі троє дітей від шлюбу з відповідачем проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Між тим, відповідачем [PERSON] долучено до матеріалів справи акт № 46, складений комісією ТзОВ УК «Збоїща» від 03.04.2020р., а також довідки про склад сім`ї і прописки від 02.06.2020р., з яких вбачається, що відповідач зареєстрований проживає у [ADDRESS] разом із дітьми [PERSON] і [PERSON] . Позивач [PERSON] з дочкою [PERSON] за вказаною адресою зареєстровані, проте не проживають з 05.10.2019р. Дана обставина визнана в судовому засіданні і позивачем. Відповідно до практики ЄСПЛ рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки , [PERSON] , яка проживає окремо від батька , разом з матір`ю, і знаходиться на її утриманні. Що ж стосується стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх синів, то у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити з огляду на те, що [PERSON] і [PERSON] проживають та перебувають на утриманні батька. Згідно ч.4 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Як визнано в ході судового розгляду сторонами, відповідач працює та отримує стабільний дохід. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача в користь позивачки на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Суд виходив з того, що відповідачем не представлено жодних доказів на підтвердження того, що він надає кошти на утримання дитини, яка з ним не проживає. Як не представлено позивачем і жодних доказів на підтвердження того, що позивач надає утримання двом синам, які постійно проживають з відповідачем. Відповідно дост.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Outcome: partial