overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

03.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 27.11.2008 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У них різні погляди на шлюб та сім'ю, любов та повага між ними відсутні та протягом останніх років вони не ведуть спільне господарство, проживають в різних країнах. Позивач вважає, що примирення між сторонами є неможливим, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої доньки. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явивсь, представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності надав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов визнає та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2008 року, вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2681. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Донька мешкає разом з матір'ю, питання матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

03.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що [INFO] помер його двоюрідний дядько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Сиваської селищної ради Новотроїцького районного суду Херсонської області. Він є єдиним законним спадкоємцем, інших осіб, які мають право на спадщину немає, але у зв'язку з тим, що позивач не мав документів, які би підтверджували родинні відносини з померлим, пропустив встановлений строк для прийняття спадщини за законом, у зв'язку з чим не може реалізувати право власності щодо залишеного спадку. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, наполягає на позовних вимогах. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 4, 35 га, котра розташована на території Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області. Рішенням Новотроїцького районного суду № 662/817/16-ц від 12.07.2016 року встановлено факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 10.01.2014 року [PERSON] помер [INFO]. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом та інших осіб, які мають право на спадщину - немає. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини - відсутність документів підтверджуючих родинні відносини з спадкодавцем. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

03.08.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Галіївської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті баби позивача [PERSON], яка померла 14.10.2003 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул.В.Ф.Мазуркевича, буд.24, с.Галіївка, Чуднівського району, Житомирської області, яку прийняла мати позивача [PERSON] вступивши у володіння спадковим майном згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, однак спадкових прав не оформила. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса, однак їй\~ було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач Галіївська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Галіївська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

03.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 18.04.2006 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 50874,97 гривень, так як відповідач добровільно сплати борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином шляхом оголошення у газеті «Донеччина» №32 від 09.09.2016 року. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 18.04.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит 7500,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 31.05.2016 року склався борг перед банком 50874,97 гривень, а саме борг за тілом кредиту 7498,70 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 40477,46 гривень, штраф 500,00 гривень, процентна складова 2398,81 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленнях договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

03.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] яким просить суд позбавити відповідача права користування квартирою № 182 будинком №87 по вул. Сергія Колачевського (23 Лютого) в м. Кривому Розі. Вказує що є власником зазначеної квартири відповідно до договору купівлі-продажу, відповідач є сином позивача, який ніколи не проживав у спірній квартирі, комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач не зявився, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи до суду не зявився, надав суду письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечуєю. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2003 року належить квартира [ADDRESS] (23 Лютого) в м. Кривому Розі, а.с. 6., на праві приватної власності, а.с. 7, Згідно довідки про склад сім'ї разом з позивачем у будинку зареєстрований її син [PERSON]Л, а.с. 8. Згідно\~ст.405 ч.2 ЦК України\~- члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,\~\~ яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житлом. На підставі ст. 405\~ч. 2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

03.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначив, що є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка померла 08.03.2015 року. За змістом позову 15.01.2007 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона розпорядилася усім своїм майном на користь позивача. На підставі заповіту позивач отримав свідоцтво на право власності на 1/2 частину спірної квартири, проте, інша частка не була зареєстрована за померлою, оскільки вона за життя, набувши права власності, не зареєструвала його. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання не повідомив та заяву про розгляд справи за відсутності представника до суду не подавав, у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, в заочному порядку. Треті особи, належним чином повідомлені, згідно письмових заяв просять розглядати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши докази, що наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.03.2015 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть І-ЖС №319024), 15.01.2007 року нею було складено заповіт на користь [PERSON] На підставі заповіту позивачеві було видане свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. У свідоцтво про право власності не увійшло право власності на 1/2 частину спірної квартири. Так, встановлено, що померлій [PERSON] перейшла на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.2001 року №4-1367, у приватну власність частка квартири [ADDRESS], після смерті чоловіка [PERSON], однак за життя вона не здійснила державної реєстрації. Позивач у відповідності до правил ст. 1269 ЦК України подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, що прийняла спадщину у відповідності до правил ст. 1268 ЦК України, набуває на неї право власності. Матеріалами справи підтверджується, що позивач фактично прийняв спадщину відповідно до вимог закону і право власності на спадкове майно належить йому з часу відкриття спадщини. 1/2 частка квартири належить обом спадкоємцям у рівних частках: позивачеві та третій особі [PERSON] Таким чином, на момент звернення до суду сторони є фактично власниками спадкового майна, вимоги позивача про визнання за ним права власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] ґрунтуються на законі та підтверджені перевіреними судом доказами, тому суд виносить рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

03.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії від 12.03.2014 в сумі 4627 грн 62 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1378 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи в разі відсутності відповідача; відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 12.03.2014 року сторони уклали Договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 8282088767 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 4000 грн, зі сплатою за користування кредитними коштами 40% річних (далі по тексту - Договір). Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 27.07.2016 року становить 4627 грн 62 коп., зокрема: - заборгованість по тілу кредиту - 1963 грн 05 коп., - заборгованість по сплаті відсотків - 558 грн 10 коп., - пеня - 2106 грн 47 коп., Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 11-16), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

03.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 вересня 2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 156, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сімї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

03.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 09.06.2007 року. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, приводом звернення до суду стало те, що протягом останніх років стосунки між ними погіршились, що призвело до припинення спільного проживання, ведення спільного домашнього господарства. Зазначає, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними часто виникали сварки. Збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Позивач, підтримавши позовні вимоги, вказала, на негідну поведінку відповідача у шлюбі. Відповідач зазначив, що на розірвання шлюбу не погоджується у звязку з релігійними переконаннями та сімейними цінностями. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 247991, виданого 26.03.2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського управління юстиції . Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про його народження. Сімейне життя в сторін не склалося, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач у позовній заяві вказує, що не має наміру надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За таких обставин суд доходить висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, а тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України . На підставі наведеного,

Outcome: approved