Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

03 серпня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбних фактичних відносинах. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В теперішній час сторони однією сім'єю не проживають, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина та на її утримання, що ставить її у скрутне матеріальне становище, адже вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, в якій просила стягнути аліменти з відповідача на своє утримання до досягнення дитиною повноліття. Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданий Іллічівським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25 червня 2016 року, актовий запис №139. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 29 серпня 2017 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. З довідки, видної Головою КСН «Мирний-І» вбачається, що [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO]. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). Згідно статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені, а її при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved