Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

04.08.2015р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт каліцтва та зобов'язати провести медико-соціальну експертизу на предмет з'ясування ступеню втрати працездатності. Свої вимоги мотивує тим, що в грудні 1971р. вона, працюючи на Тростянецькому заводі «Електопобутприлад» пресувальницею, отримала травму верхньої кінцівки та по 02 серпня 1972р. проходила лікування в Тростянецькій центральній районній лікарні. Факт отримання травми 02.12.1971р. під час робочого часу підтверджується копією акту Н-1 № 11 від 13.12.1971р. та наказом заводу № 480 від 24.12.1971р. Лікарям вдалось зберегти руку, проте позивачка надовго втратила працездатність, спроможність продуктивно працювати та обслуговувати себе. Перебуваючи на лікарняному 8 місяців, вона не реалізувала своє право на блага передбачені чинними на той час законами через необізнаність. З роками стан здоров'я [PERSON] почав погіршуватися, що збільшило витрати на лікування. В червні 2015р. позивачка звернулася до Охтирської міжрайонної МСЕК на предмет з'ясування втрати працездатності та встановлення інвалідності з метою перегляду пенсії, проте працівником Відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області сам факт каліцтва поставлено під сумнів та фактично відмовлено у медико-соціальній експертизі, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник Фонду Бутко О.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що Фонд в порядку Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не мав змоги видати позивачці направлення на МСЕК, оскільки позивачкою не надано до Фонду оригінал акту форми № Н-1 за № 11 від 13.12.1971р., а надано копію, завірену архівом, та копію акту, завірену відділом кадрів заводу, яка була видана у 1993р. на бланку типографії від 1991р., що ставить під сумнів відповідність акту вимогам Положення про розслідування нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦРПС від 20.05.1966 р., яке діяло в 1971 році. Представник Сумського обласного Центру медико-соціальної експертизи Головань Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що [PERSON] зверталася до Охтирської міжрайонної МСЕК, надала направлення КЗ Тростянецька ЦРЛ та копію акта за формою Н1, однак даний пакет документів є не повним та не відповідає вимогам Наказу МОЗ № 420 від 05.06.2012р.. Якщо буде рішення суду про направлення позивачки на проходження МСЕК, то воно буде виконане. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Судом встановлено, що з 09.07.1968р. по 12.09.1980р. [PERSON] працювала на Тростянецькому електротехнічному заводі, що підтверджується копією архівного витягу з наказу № 47-К від 09.07.1968р. та копією трудової книжки. (а.с.4, 58-60) 23.12.1982р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.(а.с.5) Судом встановлено, що Тростянецький завод «Електропобутприлад» припинив діяльність за рішенням суду від 09.11.2006р., правонаступники відсутні, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 04.08.2015р. . (а.с. 16-17) Відповідно до листа № 445 від 22.07.2015р., наданого КУ «Тростянецький районний трудовий архів», у документах про нещасні випадки Тростянецького заводу «Електропобутприлад» за 1971р. значиться [PERSON](а.с.8) 02.12.1971р. о 23.15год. [PERSON] працюючи на Тростянецькому заводі «Електопобутприлад», на посаді пресувальниці пластмаси, в гальвано-пластмасовому цеху, травмувала кисть правої руки, а саме: працюючи на ливарній машині по пресовці світлофільтру, під час знімання деталей правою рукою, лівою рукою привела до руху рухому частину пресформи, внаслідок чого була травмована кисть правої руки, встановлено діагноз: перелом-вивих правої головчастої кістки руки, звільнена від роботи з 03.12.1971р. по 02.04.1972р., про що складено акт форми Н-1 № 11 від 13.12.1971р., що підтверджується копією акту. (а.с.9-10) Статтею 171 КЗпП України та ст.22 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. За результатами розслідування випадку травмування пресувальщиці цеху А-4 [PERSON] встановлено, що 02.12.1971р. в 23 год. 15хв. під час роботи на ливарній машині була травмована кисть правої руки пресувальщиці пластмасової дільниці [PERSON] на Тростянецькому заводі «Електопобутприлад», встановлені причини травмування, про що видано наказ № 480 від 24.12.1971р. про притягнення до відповідальності винних осіб..(а.с.11) Як зазначено у виписці із медичної карти амбулаторного хворого від 26.06.2015р. [PERSON] травмувалася на виробництві 02.12.1971р. Лікувалася в травматичному відділенні з 09.12.1971р. по 18.12.1971р.. Діагноз: відкритий основний перелом дистального правої променевої кістки, гнійна рана правої кістки. З 02.12.1971р. по 09.12.1971р. лікувалася амбулаторно діагноз вивих правої кисті і основного перелому променевої кістки із заміщенням. Амбулаторне лікування продовжувалось по серпень місяць 1972р..(а.с.7) Оригінал акту Форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві № 11 від 13.12.1971р. Тростянецького заводу «Електропобутприлад» на ім'я потерпілої [PERSON]. перебуває на зберіганні в трудовому архіві, але він не завірений печаткою підприємства, що підтверджується листом КУ «Тростянецький районний трудовий архів» № 577 від 14.09.2015р.(а.с.70) Згідно п.п. 15 п. 7 Типового положення про архівну установу сільської, селищної, міської ради для централізованого тимчасового зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових та інших правовідносин юридичних і фізичних осіб, що не належать до Національного архівного фонду, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 864/5 від 02.06.2014р., трудовий архів відповідно до покладених на нього завдань: видає архівні довідки, копії документів на запити фізичних і юридичних осіб. Позивачка в судовому засіданні повідомила, що вона разом з працівником архіву зверталася до нотаріуса для виготовлення нотаріальної копії акту, однак нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутності печатки підприємства на акті. Таким чином, судом встановлені причини неможливості отримання [PERSON] оригіналу акту форми Н1 №11 від 13.12.1971р. про нещасний випадок на виробництві та відновлення цього документу, що унеможливлює отримання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. З огляду на викладене, суд вважає, що факт каліцтва [PERSON] на виробництві, що мав місце 02.12.1971 року на Тростянецькому заводі «Електропобутприлад», знайшов своє підтвердження, тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимог заяви про зобов'язання провести медико-соціальну експертизу на предмет з'ясування ступеню втрати працездатності суд зазначає таке. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. Відповідно до ст. 38 цього Закону ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги. Огляд потерпілого, складання та корегування індивідуальної програми реабілітації інваліда, в якій визначаються види реабілітаційних заходів та строки їх виконання, проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду, суду чи прокуратури. Відповідно до п. 1.4. Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом МОЗ № 420 від 05.06.2012р. медико-соціальна експертиза потерпілого здійснюється МСЕК у складі комісії відповідно до пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, за наявності: акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н - 1, наведеною в додатку 4 до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок); акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П - 4, наведеною в додатку 17 до Порядку; медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання за формою, наведеною в додатку 16 до Порядку; направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд), суду чи прокуратури; направлення закладу охорони здоров'я, за формою № 088/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 . Таким чином, одним з органів, який має право надати направлення на здійснення медико-соціальної експертизи потерпілого для визначення у відсотках ступінь втрати його професійної працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві за відсутності направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, є суд. 12.06.2015р. КЗ «Тростянецька ЦРЛ» видано [PERSON] направлення на МСЕК № 158 за формою № 088/о у зв'язку з травмою, отриманою нею на виробництві 02.12.1971р., що підтверджується матеріалами справи. (а.с.6-6-а) Представник МСЕК в судовому засіданні пояснив, що комісія не мала можливості провести обстеження [PERSON], оскільки вона не надала оригінал акту форми Н1, чи його нотаріальну копію, та направлення роботодавця або Фонду, а надала лише копію акту, завірену КУ «Тростянецький районний трудовий архів» та направлення закладу охорони здоров'я. Згідно ст. 3. ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приймає визнання позову представником МСЕК, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов в частині зобов'язання провести медико-соціальну експертизу підлягає задоволенню. Позовні вимоги до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області задоволенню не підлягають, так як позивачем не надано доказів про належне звернення до Фонду з заявою про надання направлення на МСЕК, тому права позивача не були порушені зазначеним відповідачем.

Outcome: partial