overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

02.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON], 1999 року народження. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї дитини. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Будучи допитаним судом в якості свідка позивач показав, що орієнтовно з 2000 року він проживав однією сім'ю, проте без реєстрації шлюбу, із матір'ю неповнолітньої [PERSON] - [PERSON], яка померла в жовтні 2016 року; [PERSON] весь час проживала в їхній сім'ї. Виховання та матеріальне утримання дитини здійснював він разом із її матір'ю. Відповідач з дитиною не спілкувався, не брав участі в її вихованні та матеріальному утриманні. Неповнолітня [PERSON] підтвердила, що відповідач ніколи не брав участі в її вихованні та не надавав матеріальної допомоги. Останні три роки він взагалі припинив будь-яке спілкування з нею. Представник Служби у справах дітей Новозаводської районної у місті Чернігові ради, яка бере участь у справі в якості органу опіки та піклування, висловив позицію про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні до його неповнолітньої дочки [PERSON]. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, тому, за згодою позивача, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З 2000 року позивач проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], - [PERSON], яка померла [INFO] року. Зібраними по справі доказами, які в сукупності узгоджуються між собою та поясненнями неповнолітньої [PERSON], зокрема: показаннями свідка [PERSON], довідкою загальноосвітньої школи № 21, довідкою вуличкому № 27 (а. с. 11, 15), підтверджується, а тому вважається доведеним, що з 2000 року відповідач проживав окремо від своєї дитини та її матері, при цьому не брав участі у вихованні дитини та не здійснював її матеріальне утримання. Вказані батьківські обов'язки весь цей час фактично виконував позивач. З цих підстав, орган опіки та піклування надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дочки. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню неповнолітньої дочки [PERSON] є доведеним та враховуючи при цьому позицію органу опіки та піклування, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

02.12.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15557,07 грн. за кредитним договором № б/н від 19.12.2011 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 19.12.2011 року договору №б/н відповідач отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в зв'язку з чим на 31.10.2016 року має заборгованість у сумі 15557,07 грн., яка складається: 5082,23 грн. - заборгованість за кредитом, 8044,32 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1213,52 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 717 грн. - штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, а справу просить слухати у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 19.12.2011 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

02.12.2016 року позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому віділом ДРАЦС Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 123, шлюбі з відповідачем з 22.04.2003 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Позивач вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, крім того просить розглядати справу без участі відповідача по справі та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши докази по справі, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.3) згідно якого дійсно сторони зареєстрували шлюб 22.04.2003 році; суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню з наступних підстав:. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 06.10.2001 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

02.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що 15 червня 2013 року між нею та відповідачем був укладе\-ний шлюб, який зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільно\-го стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис № 202). Від шлюбу мають сина - [PERSON], 10 жовтня 2013 ро\-ку народження, який мешкає з позивачкою.Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливі, так як шлюбні відносини між ними припинилися з жовтня 2016 року, на даний мо\-мент з відповідачем не проживаємо однією сім'єю, не підтримують подружніх сто\-сунків і не ведуть спільного господарства.Враховуючи вищевикладені обставини, позивачка вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе в зв'язку з чим шлюб між ними повинен бути розірваний. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 15.06.2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 15.06.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 220, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). 10.10.2013 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.10.2013 року (а.с. 6). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.\~21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112 СК\~України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносини сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

02.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.05.2014 року, який складений на користь [PERSON], [INFO]. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 11 листопада 2014 року помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на ? частку квартири № 101, яка знаходиться в місті Одесі по вул. Академіка Вільямса, буд. 44 корпус № 1, а також грошових вкладів з належними відсотками, які зберігаються в банках м. Одеси. Позивач зазначає, що у встановлений законом строк вона звернулась до державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було повідомлено про наявність заповіту, складеного її батьком на імя сторонньої особи [PERSON]. Стверджує, що відповідачка своїми діями змусила батька скласти заповіт, оскільки він перебував у тяжкому та безпорадному стані і не розумів значення своїх дій. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом Ухвалою судді від 14.12.2016 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання. В ході судового засідання, яке відбулось 27 грудня 2017 року, представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, в якому просив призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання: В якому психічному стані знаходився [PERSON] під час складання та підписання заповіту на ім'я [PERSON]. який посвідчено 16.05.2014 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори, реєстровий № 1-444? Чи міг [PERSON] розуміти власні дії та керувати ними? В якому стані фізичного здоровя знаходився [PERSON] під час складання та підписання заповіту на ім'я [PERSON] який посвідчено 16.05.2014 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори, реєстровий № 1-444? Чи міг [PERSON] прочитати цей заповіт, або прослухати його та розуміти його зміст, чи підписати заповіт? Чи здатний був [PERSON], який помер 11.11.2014 року, усвідомлювати значення своїх дій надавати їм належну оцінку, керувати ними та прогнозувати наслідки власних дій під час складання та підписання 16.05.2014 року заповіту? Який загальний стан психіки був у померлого [PERSON] в період з 2012 року по листопад 2014 року? Проведення експертизи доручити експертам Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні №1 (Одеський обласний медичний центр психічного здоровя), що знаходиться за адресою: 65006, м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.12.2017 року клопотання представника позивача було задоволено, у справі призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, для проведення якоъ провадження у справі було зупинено. 24 квітня 2018 року до канцелярії суду надійшло клопотання, в якому комісія лікарів судово-психіатричних експертів, ознайомившись з матеріалами справи і представленою медичною документаціэю, вважала необхідним запросити додаткові матеріали. При цьому, комісія,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

02.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше розміру, встановленого діючим законодавством на дитину до його повноліття. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2004 року по 04.07.2016 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, про що зроблений актовий запис №5. 04.07.2016 року рішенням Марківського районного суду Луганської області шлюб було розірвано. З відповідачем вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач недостатньо допомагає матеріально утримувати дитину, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, до судового розгляду справи надала заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 04.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.3). У свідоцтві про народження дитини відповідач [PERSON] записаний як її батько (а.с.4). Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Суд покладає стягнення судового збору на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп. на відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

02.12.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 29 липня 2006 року, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], 21 жовтня 2007 р. н. Посилаючись на те, що відповідач надає матеріальну допомогу дитині в сумі 500 грн. щомісячно, але цих коштів не вистачає для її розвитку та забезпечення належного рівня життя, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у шлюбі з 29 липня 2006 р., який рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.06.2015 р. було розірвано. Від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач надає допомогу на утримання дитини, але цих коштів не вистачає для належного рівня життя малолітньої [PERSON], що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

02.12.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обгрунтовавши свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти повністю перебувають на її утриманні, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і має таку можливість. Відповідач сплачує аліменти на доньку від першого шлюбу. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 долі усіх доходів відповідача, кожного місяця до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася , надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином., клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружилися 22.04.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]., про що свідчать копії свідоцтв про народження Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 долі усіх видів заробітків (доходу) щомісяця до повноліття дітей. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

02.12.2016 р. служба у справах дітей Балтської районної державної адміністрації звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа КЗ «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІ ступенів», про позбавлення батьківських прав. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до його дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час навчаються та виховуються в КЗ «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІ ступенів». Мати дітей [PERSON] померла [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. За час перебування дітей в КЗ «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІ ступенів» батько життям та здоров'ям дітей не цікавився. Посилаючись на викладене, позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача служби у справах дітей Балтської райдержадміністрації позовну заяву підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи - КЗ «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІ ступенів» в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши доводи сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із свідоцтв про народження дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (а.с. 6,7) відповідач являється їх батьком. Мати дітей [PERSON] померла [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За час перебування дітей в КЗ «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІ ступенів» батько ними не цікавився, не відвідував та не приймав участі у їх вихованні, про що складено відповідний акт від 13.09.2016 року (а.с.- 9). Як видно з акту обстеження умов проживання (а.с. 11), в будинку, де проживає відповідач, немає необхідних умов для проживання дітей. У висновку органу опіки та піклування Балтської райдержадміністрації від 23.11.2016 р. зазначено, що доцільно позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його дітей. За таких обставин належить винести рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved