Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

02 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що між ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» [PERSON] 06 березня 2013 року було укладено договір № ДН01-00157 про надання фінансового кредиту. Згідно вказаного договору кредиту Кредитодавець надав Відповідачу кредитні кошти, в національній валюті, на умовах строковості, платності та поворотності в розмірі 400 грн. 00 коп., строком по 20 березня 2013 року зі сплатою 1,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. 20 березня 2013 року між Кредитодавцем та Відповідачем було укладено Договір № 1 про внесення змін до договору № ДН01-00157 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 1,5% проценти за кожен день користування кредитними коштами та строк повернення кредитних коштів встановлено по 03 квітня 2013 р. 22 квітня 2013 року між Кредитодавцем та Відповідачем було укладено Договір № 2 про внесення змін до договору № ДН01-00157 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 1,5% проценти за кожен день користування кредитними коштами та строк повернення кредитних коштів встановлено по 06 травня 2013 р. 21 травня 2013 року між Кредитодавцем та Відповідачем було укладено Договір № 3 про внесення змін до договору № ДН01-00157 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 1,5 % проценти за кожен день користування кредитними коштами та строк повернення кредитних коштів встановлено по 04 червня 2013 р. Відповідач у порушення умов договору зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим за договором виникла заборгованість станом на 05.08.2013 року у сумі - 1477,76 грн., з яких: 400,00 грн. - заборгованість по кредиту, 426,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 551,76 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Просив стягнути із [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» (код платника податку 38162180) заборгованість по договору про надання фінансового кредиту № ДН01-00157 від 06 березня 2013 року в сумі 1477,76 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» (код платника податку 38162180) понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено в судовому засіданні, між ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» [PERSON] 06 березня 2013 року було укладено договір № ДН01-00157 про надання фінансового кредиту. Згідно вказаного договору кредиту Кредитодавець надав Відповідачу кредитні кошти, в національній валюті, на умовах строковості, платності та поворотності в розмірі 400 грн. 00 коп., строком по 20 березня 2013 року зі сплатою 1,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами (а.с. 6-7). Даний Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що сторони на момент підписання договору досягли згоди щодо всіх істотних умов укладеного між ними договору. 20 березня 2013 року між Кредитодавцем та Відповідачем було укладено Договір № 1 до договору № ДН01-00157 від 06.03.2013 року про надання фінансового кредиту, відповідно до якого за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 1,5% проценти за кожен день користування кредитними коштами та строк повернення кредитних коштів встановлено по 03 квітня 2013 р. (а.с. 9). 22 квітня 2013 року між Кредитодавцем та Відповідачем було укладено Договір № 2 до договору № ДН01-00157 від 06.03.2013 року про надання фінансового кредиту, відповідно до якого за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 1,5% проценти за кожен день користування кредитними коштами та строк повернення кредитних коштів встановлено по 06 травня 2013 р. (а.с. 10). 21 травня 2013 року між Кредитодавцем та Відповідачем було укладено Договір № 3 до договору № ДН01-00157 від 06.03.2013 року про надання фінансового кредиту, відповідно до якого за користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 1,5 % проценти за кожен день користування кредитними коштами та строк повернення кредитних коштів встановлено по 04 червня 2013 р. (а.с. 11). Згідно п. 2.2. договору, кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, повертаються Позичальником у касу Кредитодавця 04 червня 2013 року, єдиним Платежем, що становить суму не менше 858 грн. 00 коп., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів за відповідний період користування. Пунктом 2.3.2 договору фінансового кредиту також чітко відмічено, що сплата кредиту та процентів є обов'язком Відповідача, здійснюється ним самостійно, в порядку та на умовах, визначених договором, без окремої письмової чи усної вимоги Кредитодавця. Згідно п. 3.3.1 договору про надання фінансового кредиту, Кредитодавець зобов'язаний на умовах та в порядку передбаченому цим Договором надати Позичальнику кредитні кошти. Таким чином, з моменту отримання грошових коштів, в якості фінансового кредиту, Відповідач має зобов'язання 04 червня 2013 року повернути однією сумою в розмірі 856 грн. 00 коп., яка включає в себе 400 грн. 00 коп. наданий фінансовий кредит та 456грн. 00 коп. нараховані проценти. Відповідно до п.3.4.2. договору фінансового кредиту Відповідач має зобов'язання своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов'язання за цим Договором і не пізніше терміну про який вказано в ньому, повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами, а також сплачувати штрафні санкції, якщо такі будуть мати місце. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Відповідач відповідно до п.4.1. договору про надання фінансового кредиту сплачує Кредитодавцю неустойку у вигляді пені у розмірі 2,00 (двох) процентів, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Відповідача від сплати процентів за користування кредитними коштами та інших платежів передбачених договором до моменту повного виконання зобов'язань за ним. Згідно п.3.3.3 Кредитного договору Відповідач взяв на себе обов'язок сплачувати витрати, пов'язані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також на вимогу Кредитодавця сплачувати можливі неустойку, штраф та пеню. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надав кредитні кошти, проте відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим за договором виникла заборгованість. Загальна сума заборгованості згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем за договором про надання фінансового кредиту № ДН01-00157 від 06.03.2013 року станом на 05.08.2013 року складає - 1477 грн. 76 коп., з яких: 400 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту, 426 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами, 551 грн. 76 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, 100 грн. 00 коп. - штраф. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем доведені обставини викладені у позовній заяві, натомість відповідачем викладені обставини не спростовані, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» та стягнути з [PERSON], [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» (код платника податку 38162180) заборгованість по договору про надання фінансового кредиту № ДН01-00157 від 06 березня 2013 року в сумі 1477 грн. 76 коп., з яких: 400 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту, 426 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами, 551 грн. 76 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, 100 грн. 00 коп. - штраф, а також на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп. сплачені останнім при пред'явленні позову до суду (а.с. 1), таким чином, всього стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 1707 грн. 16 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved