Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

04 жовтня 2016 року позивач [PERSON]звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про виділення частки в спільному майні. В обґрунтування позову зазначив, що 26.04.2014 року помер спадкодавець [PERSON] , батько позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на частину домоволодіння будинку № 7 по вул. Обнорського в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та на частину земельної ділянки за цією адресою. Позивач як син померлого звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки частки у праві спільної сумісної власності подружжя за життя спадкодавця не були виділені. Відповідач по справі є титульним власником домоволодіння , відповідно до договору купівлі-продажу від 13.12.2004 року , посвідченого приватним нотаріусом за реєстровим номером 14768. Земельна ділянка на якій розташоване домоволодіння, також належить матері позивача, відповідачеві по справі [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 13.12.2004 року, також посвідченого приватним нотаріусом за реєстровим номером 17697 та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 052405. Усе спадкове майно було набуте батьками позивача в шлюбі. Вищевказане майно, домоволодіння та земельна ділянка, на якій воно розташоване , було спільною сумісною власністю подружжя батьків позивача. При оформленні права власності , договору купівлі-продажу, покупцем була вказана мати позивача відповідач по справі, але купувалося воно в період шлюбу , при цьому частки виділені не були, а тому позивач не може прийняти спадщину після батька, що порушує його права . Позивач звертається до суду та просить: визначити частку померлого 26.04.2014 року [PERSON] в розмірі 1/2 частини в спільному сумісному майні домоволодінні № 7 розташованому по вулиці Обнорського в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та в розмірі 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0615 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою м. Кривий Ріг вул. Обнорського, 7. А також просить суд визначити частку [PERSON] в розмірі 1/2 частини в спільному сумісному майні домоволодінні № 7 розташованому по вулиці Обнорського в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та в розмірі 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0615 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою м. Кривий ріг вул. Обнорського, 7. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з»явилася , надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 26.04.2014 року помер спадкодавець [PERSON] , батько позивача. (а.с. 5 свідоцтво про смерть, 7 свідоцтво про народження). Після його смерті відкрилася спадщина на частину домоволодіння будинку № 7 по вул. Обнорського в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та на частину земельної ділянки за цією адресою. Позивач як син померлого звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки частки у праві спільної сумісної власності подружжя за життя спадкодавця не були виділені. (а.с. 3 постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій). Відповідач по справі є титульним власником домоволодіння , відповідно до договору купівлі-продажу від 13.12.2004 року , посвідченого приватним нотаріусом за реєстровим номером 14768. (а.с. 11 договір купівлі-продажу домоволодіння). Земельна ділянка на якій розташоване домоволодіння, також належить матері позивача, відповідачеві по справі [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 13.12.2004 року, також посвідченого приватним нотаріусом за реєстровим номером 17697 та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 052405. (а.с. 13 договір купівлі-продажу земельної ділянки, 12 державний акт на земельну ділянку). Усе спадкове майно було набуте батьками позивача в шлюбі, який було зареєстровано 20.02.1993 року . (а.с. 8 - свідоцтво про шлюб). Вищевказане майно, домоволодіння та земельна ділянка, на якій воно розташоване , було спільною сумісною власністю подружжя батьків позивача. При оформленні права власності , договору купівлі-продажу покупцем була вказана мати позивача відповідач по справі, але купувалося воно в період шлюбу , при цьому частки виділені не були, а тому позивач не може прийняти спадщину після батька. У відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб»єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 368 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного прибутку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності і подружжя не зобов»язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до ст. 60 СК України воно вважається таким, що належить подружжю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже домоволодіння № 7 розташоване по вулиці Обнорського в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та земельна ділянка площею 0,0615 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою м. Кривий Ріг вул. Обнорського, 7 відноситься до спільної сумісної власності відповідача по справі [PERSON] та померлого [PERSON] як подружжя, відповідно їх частки в праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином суд приходить до висновку про те, що кожному із співвласників підлягає виділенню по 1/2 частці цого майна. Також, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON]та після його смерті відкрилась спадщина у виді частки домоволодіння № 7 розташованого по вулиці Обнорського в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та земельної ділянки площею 0,0615 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою м. Кривий Ріг вул. Обнорського, 7. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із матеріалів спадкової справи померлого [PERSON], спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця є його син [PERSON]який у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подав заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином 1/2 частка у спадковому майні підлягає спадкуванню за законом після смерті батька [PERSON] саме сином позивачем [PERSON], а тому вимоги про визначення часток у спадковому майні є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно до положень ст. ст. 368, 372, 1218, 1226, 1261, 1270, 1278 ЦК України,

Outcome: approved