overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

03 червня 2015 року позивач звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 31 грудня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1072. Від шлюбу дітей не мають. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем припинено 16.02.2013 року, у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Позивач до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені з 16.02.2013 року, у звязку із відсутністю взаєморозуміння. Позов підтримала, та просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що шлюбні стосунки припинені з 16.02.2013 року, у звязку із відсутністю взаєморозуміння. Згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

03 червня 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 10 липня 2015 року ухвалою судді сторонам було надано строк для примирення три місяці. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 21 січня 2005 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. Відповідач не приймав участі у матеріальному забезпеченні родини, не хотів працювати, знаходився на її утриманні з 20.10.2011р. З квітня 2014 року мешкають окремо. Сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові та просила задовольнити. Пояснила, що примирення не відбулося. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, просив суд розірвати шлюб. Пояснив, що примирення не відбулося. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21 січня 2005 року позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 12 жовтня 2006 року, актовий запис 8 (а.с.4). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2006 року, актовий запис 589 (а.с.5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

03 червня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 28.07.2001 року в Орджонікідзенській сільській раді Поліського району Київської області. Від шлюбу народилося двоє спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на вихованні позивача. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на протязі спільного життя між нею та відповідачем склалися неприязні взаємовідносини, що викликані негідною поведінкою відповідача, який зловживає спиртними напоями, вчиняє вдома сварки та скандали, матеріально відповідач не допомагає утримувати спільну сімю обговорення спільних сімейних проблем не дало ніякого результату. Тому на підставі вищевикладених обставин та висновків, зроблених позивачем за час спільного життя, вона прийшла до твердого висновку, що колись спільна сімя розпалась,її неможливо зберегти у подальшому. Спори по спільно нажитому майну будуть вирішувати в окремому порядку. Позивач просить суд розірвати їх шлюб з відповідачем, прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає, судові витрати згодна понести самостійно. В судове засідання позивач не зявилася; подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.07.2001 року, (свідоцтво про шлюб серія І-ОК №173738). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-ББ №249774) та [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серія І-ОК №035567) на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. Питання судових витрат вирішується на підставі ст. 88 ЦПК України. Судовий збір було сплачено позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

03 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області 22 серпня 2009 року за актовим записом № 245. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матірю. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 22 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 245 (а.с. 3). З вересня 2014 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину Анастасію, [INFO] (а.с. 4), яка проживає разом із матірю (а.с. 5). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

03 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 13.09.2013 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1607. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей немає. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати та змінити прізвище на дівоче. Позивачка у судове засідання не зявилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечення проти позову суду не надав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 13.09.2013 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1607. У сторін від спільного життя неповнолітніх дітей немає. За час спільного проживання позивач з відповідачкою не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

03 червня 2015 року позивач пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 13 червня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1024. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В звязку з цим вона звернулася до суду. В судове засідання представник позивач не зявився, однак подав суду заяву в якій справу просив слухати без його участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

03 червня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 14 січня 1995 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у виконкомі Сєвєрної сільської ради м. Сніжне Донецької області (далі виконком Сєвєрної сільської ради), актовий запис № 01. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. З квітня 2014 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 14 січня 1995 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Сєвєрної сільської ради, актовий запис № 01, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО № 284339, виданим 14 січня 1995 року виконкомом Сєвєрної сільської ради (а.с. 6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю, між сторонами не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання щодо розподілу судових витрат у сторін не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

03 червня 2016 року [PERSON] звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що вони з відповідачкою 08 грудня 2012 року уклали шлюб, який зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №804. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою фактично припинено, разом вони не проживають. [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та погодився на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованим листом з повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 грудня 2012 року, який зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №804, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 02 червня 2016 року (а.с.3). Шлюбні стосунки сторін фактично припинено, разом вони не проживають. У відповідності з ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує характер спірних правовідносин та вважає, що судові витрати сторони мають нести в рівних частках, а тому з відповідачки стягується половина сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

03 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 23 лютого 2002 року. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до квітня 2016 року. З цього часу сімя фактично розпалася внаслідок постійних сварок. Посилаючись на те, що подальше спільне проживання не можливе, суперечить його інтересам та інтересам дітей, позивач просить розірвати шлюб із відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 18). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна (а. с. 19). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 23 лютого 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції у Сумської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №9. Після укладення шлюбу відповідачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 6). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5). Як вбачається зі змісту позовної заяви, причиною розпаду сімї стали часті сварки між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та їхніх малолітніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви відповідачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні, [PERSON]. Від стягнення з відповідачки судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом, у розмірі 551 грн. 20 коп. позивач відмовився, про що подав відповідну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

03 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі який розірвано 03 березня 2004 року. Від спільного подружнього життя мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що донька з 01 версеня 2015 року навчається на першому курсі денного відділення Одеського національного університету ім.. [PERSON] на геолого-географічному факультеті тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає, що ставить її та їх доньку у скрутне матеріальне становище. Просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від його доходу. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 18). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 03 березня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФП № 101181 за актовим записом №18 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Буштинською селищною радою Тячивського району Закарпатської області серії І-ФМ №037112 за актовим записом №17 (а.с. 5). Згідно довідки №54-16 від 20.05.2016 року [PERSON] є студенткою Одеського національного університету ім.. [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи дохід позивачки, суд приходе до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved