Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

02 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 01.07.2008 року між Банком та [PERSON], яка померла 19.07.2009 р., в розмірі 5\~537,97 грн. та сплаченого судового збору у сумі 1\~378,00 грн., мотивуючи тим, що відповідач вищевказану заборгованість в добровільному порядку погасити відмовляється. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 01.07.2008 року між позивачем ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н про надання останній кредиту у розмірі 7\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору боржник зобовязалася погашати кредит та сплачувати відсотки у порядку та строки передбачені договором. 19.07.2009 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії І-ФП №105742, видане 22.07.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції). Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 01.07.2008 року становила 5\~537,97 грн. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч. 2 ст. 1282 ЦК України). З роз'яснень, які містяться в п. 32 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з огляду на положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Таким чином, обов'язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст. 1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов'язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов'язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини. Згідно відповіді Третьої державної нотаріальної контори Миколаївської області №01-16 від 31.10.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2009 року, не виявлена. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Матеріали справи не містять жодних підтверджень щодо обізнаності відповідача про майнові вимоги банку до нього, як до спадкоємця майна позичальника-спадкодавця. Законодавство України не містить положень щодо обовязку спадкоємців позичальника самостійно звертатися до кредитора за інформацією щодо моменту (дня) предявлення кредитором майнових вимог до спадкоємців. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків предявлення вимог, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Такий висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним судом України під час розгляду справи №6-33цс15. Отже, виходячи з положень статті 1281 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до спадкоємця повинно бути предявлено в судовому порядку протягом одного року від настання строку вимоги або ж протягом шести місяців від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. У відповідності до статті 1281 ЦК України, 10.03.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено претензію кредитора до Третьої державної нотаріальної контори Миколаївської області. 17.07.2016 року банк направив спадкоємцю лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано, що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. З урахуванням доказів наявних в справі суд дійшов висновку, що позивач дізнався про відкриття спадщини після смерті [PERSON] 10.03.2014 року, тобто кредитору слід було пред'явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом шести місяців. Кредитор предявив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, з порушенням строків встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємця. За таких обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed