Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

02 листопада 2016 р. Банк звернувся до суду з вказаними вимогами до відповідача, які в подальшому уточнили. Вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2008 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № NKXRRX11960158, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 4\~222,81 грн, зі сплатою 12,00 % річних. Зазначили, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує, а тому станом на 20 жовтня 2016 р. виникла заборгованість у сумі 80\~159,93 грн, від якої необхідно відрахувати 51\~847,95 грн, що стягнута з відповідача за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року, отже борг складає 30\~227,58 грн. З посиланням на статті 526, 527, 530 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання чотирижди, 28.11.2016 р., 14.12.2016 р., 28.12.2016 р. і 24.01.2017 р. без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача у своїй заяві погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 25 червня 2008 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № NKXRRX11960158, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 4\~222,81 грн, зі сплатою 12,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяці, тобто з терміном повернення до 25 червня 2010 року. [PERSON] зобовязаний був погашати кредит ануїтентними платежами по 249,70 грн у період з «20» по «25» число кожного місяця. В день укладення договору боржником була отримана платіжна картка, на якій знаходились кредитні кошти. Судом встановлено, що 19 грудня 2013 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська задоволено вимоги ПриватБанку і стягнуто з [PERSON] борг за вказаним кредитним договором у сумі 41\~847,95 грн, що складається з: заборгованості за кредитом 4\~222,83; заборгованості по процентам за користування кредитом 517,39 грн; заборгованості по комісії за користування кредитом 912,06 грн; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 33\~250,53 грн; штрафу (фіксована частина) 500 грн; штрафу (процентна складова) 445,14 грн. Вказане рішення суду першої інстанції відповідачем не оскаржувалось. До цього часу рішення суду не виконано, борг відповідачем не погашено, а тому утворилась заборгованість в сумі 30\~227,58 грн, яка складається з: - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 28\~311,98 грн; - штрафу (фіксована частина) 500 грн; - штрафу (процентна складова) 1\~415,60 грн. Виходячи з того, що відповідач не зявився до судового засідання, а отже ухилився від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним, а відтак, то наявні правові підстави щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved