Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

02 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 лютого 1992 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області згідно актового запису № 70 розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 08 лютого 1992 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені та з 2006 року вони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Строк на примирення не потрібен. Прізвище бажає залишити Вінер. Від представника сторін адвоката Семенової О.Г. також надійшла заява про розгляд справи без її участі. Зазначила також, що позивач та відповідач дійшли спільної згоди щодо розірвання шлюбу, тому просить задовольнити позов та розірвати шлюб. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 08 лютого 1992 року уклали шлюб (арк.с.4). Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] (арк.с.13). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2006 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved