Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що за життя, [PERSON] був власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Західна, 8. 01 лютого 2010 року [PERSON] помер. Він у визначений законодавством строк звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 01 лютого 2010 року. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року був встановлений факт, який має юридичне значення, а саме, що він, [PERSON] проживав однією сімєю з [PERSON] з квітня 2004 року по 01 лютого 2010 року (до часу смерті [PERSON]А.) Позивач зазначив, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 03.03.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Західна, 8, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 01 лютого 2010 року, оскільки ним не надано правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок, також, право власності спадкодавця не зареєстроване. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Західна, 8, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 01 лютого 2010 року. В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Спаська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01 лютого 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть.. Згідно до спадкової справи Новомосковської районної державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 01 лютого 2010 року, звернувся [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року був встановлений факт, який має юридичне значення, а саме, що [PERSON] проживав однією сімєю з [PERSON] з квітня 2004 року по 01 лютого 2010 року (до часу смерті [PERSON]А.) На підставі ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. В звязку з наведеним, позивач [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом після [PERSON], померлого 01 лютого 2010 року. Встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 03.03.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Західна, 8, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 01 лютого 2010 року, оскільки ним не надано правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок, також, право власності спадкодавця не зареєстроване. У відповідності до вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Згідно довідки Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 05.01.2017 року, в користуванні [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,60 га. за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Західна, 8. Згідно технічного паспорту, житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Західна, 8, складається з: жилого будинку літ.А жилою площею 21,0 кв.м., загальною площею 45,4 кв.м., який побудований у 1950 році; тамбуру літ.а; навісу літ. а1; сараю літ.Б; вбиральні літ.В; погрібу літ.Е; колодязя літ.К. Встановлено, що за життя, [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на жилий будинок та право власності на нерухоме майно не зареєстрував. В той же час, при визнанні права власності на нерухоме майно, збудоване до 5 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, відповідно якого, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом, прийняв спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавців встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved