overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 21 січня 2011 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 33. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з листопада 2013 року не проживають спільно, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із сварками, відсутністю взаєморозуміння, що привело до втрати почуття любові та поваги до чоловіка, чоловік з лютого 2014 року мешкає на території Автономної Республіки Крим, не має наміру повертатися в сім'ю, тому, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 21 січня 2011 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 33, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з листопада 2013 року, не проживають спільно, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 23 червня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 111. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з липня 2011 року не проживають спільно, підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, оскільки чоловік зловживає спиртними напоями, в стані сп'яніння вчиняє сварки, скандали, погрожував фізичним насильством, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 23 червня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 111, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають спільно, не підтримують шлюбні відносини з липня 2011 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 25 листопада 1994 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 516. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначила, що вона та відповідач з липня 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку з тим, що чоловік на протязі останніх років зловживає спиртними напоями, в зв'язку з чим в них виникають непорозуміння, сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 25 листопада 1994 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 516, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Судом встановлено, що сторони не мають від шлюбу неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з липня 2014 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2009 році, мають одного малолітнього сина, [INFO]. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому з серпня 2013 року спільно не проживають. В суді позивачка доводи позову підтримує. Відповідач погоджується на розірвання шлюбу. Сторони не бажають, щоб суд надавав строк на примирення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та народження сина. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2007 року по 08 липня 2014 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, хоч є працездатним, і може її надавати. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги, підтримала. Відповідач позов визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.. 184 СК України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цих стосунків у них народилися двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується даними свідоцтв про народження від 03 липня 2008 року, актовий запис № 414 та від 14 жовтня 2010 року, актовий запис № 600 виданих відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області. Відповідно до довідки № 1916 від 27.08.2014 року виданої ТОВ «Комунтехбудсервіс» неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачкою Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає, хоча має можливість, є працездатним. Ці обставини відповідач підтвердив в суді. За таких обставин суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не порушує його права інших осіб, і може бути прийнято судом. Позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню Відповідно до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 18 червня 2011 року в відділі державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського МУЮ. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, протилежні поняття щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розприділення і використання сімейного бюджету. На даний час не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС реєстраційної служби Нововолинського МУЮ, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернулася у суд з заявою, у якій зазначає, що народилася [INFO]. Близько одного року тому познайомилася з [PERSON], [INFO]. Вони люблять одне одного і мають намір створити сім'ю та жити разом. Звернувшись до відділу реєстрації актів громадянського стану Камінь-Каширського районного управління юстиції отримала відмову у реєстрації шлюбу, оскільки не досягла шлюбного віку. Вважає, що шлюб з [PERSON] відповідає її інтересам, а тому просить постановити рішення, яким надати їй право на шлюб з ним. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала у повному об'ємі з викладених у ній підстав та просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності, у яких зазначили, що вони не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував і просив надати [PERSON] право на укладення з ним шлюбу, пояснивши, що вони уже більше року зустрічаються, кохають один одного і бажають зареєструвати шлюб. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити, зважаючи на таке. Згідно з положеннями ст. 22 СК України, шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Частиною 2 статті 23 СК України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 6) і шлюбного віку не досягла. Більше одного року вона зустрічається з [PERSON], відносини між ними побудовані на спільній згоді і вони бажають створити сім'ю. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили вказані обставини. Окрім того, свідок [PERSON] пояснила, що батьки неповнолітньої заявниці не заперечують щодо надання їхній дочці [PERSON] права на шлюб з [PERSON] Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, а тому заяву слід задовольнити і надати останній право на шлюб з [PERSON] Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

02 вересня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-4). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено договір №б/н від 19.02.2008 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1700.00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 30.06.2014 року відповідач має заборгованість - 3717,41 доларів США, яка складається з наступного: - 1032,73 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1844,45 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 622,92 доларів США - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; - 42,30 доларів США - штраф (фіксована частина); - 175,01 доларів США - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи, (а.с.27). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 23,25,30). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.02.2008 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 1700,00 доларів США під 19,2% річних (а.с.9-15). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 3717,41 (а.с.5-8). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - 439,40 (а.с.20).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

02 вересня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом (а.с.3) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що в неї з чоловіком подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить її інтересам, спільне господарство не ведеться, сім'я існує лише формально. Від шлюбу дітей не мають. Просить суд, шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 14 липня 2009 року під актовим записом №571 між нею і відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності позивачки (а.с.8). Відповідач у судове засідання не прибув, позовні вимоги визнав повністю, надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача (а.с.9). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.4) виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 14 липня 2009 року під актовим записом №571 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

02 вересня 2014 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра Комунального закладу Першої ОСЛ Бобик О. О. про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS], без її згоди у зв'язку із наявністю у неї ознак тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Необхідність примусової госпіталізації підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів Першої обласної спеціалізованої лікарні, що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр Комунального закладу Першої ОСЛ Бобик О. О. заяву підтримала, просила її задовольнити. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу із наростаючим дефектом по змішаному типу, загострення у вигляді параноїчного приступу з агресивною поведінкою. F.20.00» (МКХ-10). На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, через що не в змозі дати дозвіл на госпіталізацію в добровільному порядку (а.с.3-4). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. З таким висновком погоджується прокурор. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви. Суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до лікувального закладу в примусовому порядку згідно вимог ст.ст. 14, 16, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу», так як вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. На основі викладеного,

Outcome: approved