Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

03 січня 2018 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки-студентки. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідач по справі є її батьком. Її батьки - [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі, який впродовж було розірвано. В період її неповноліття з батька на її утримання стягувалися аліменти. 13.11.2017 року вона досягла повноліття і стягнення аліментів з відповідача припинилось. З 01.09.2017 року вона навчається у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на юридичному факультеті, денної форми навчання, на контрактній основі. Через навчання вона не має змоги працювати, інших доходів також не отримує. ЇЇ мати в силу своїх можливостей надає їй матеріальну допомогу, однак її не вистачає. Відповідач після досягнення нею повноліття матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає. Однак у зв'язку з навчанням, вона потребує матеріальної допомоги свого батька, який є працездатним. Вважає, що батько має можливість сплачувати аліменти на її утримання до закінчення нею навчання. У зв'язку з даними обставинами вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривен щомісячно, до досягнення нею 23-х річного віку, на термін навчання до 13.11.2022 року. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 24 січня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 09.02.2018 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги він визнає частково і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки на час її навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 881 грн. щомісяця, з підстав та мотивів викладених у відзиву. 20.02.2018 року представником позивача - [PERSON] подано відповідь на відзив, в якій він наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON] , надав пояснення по суті справи, позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, оскільки позивачу необхідні кошти на період навчання, які вона витрачає на харчування, проживання у гуртожитку, одняг та інше. Присутній у судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник -[PERSON] також надали пояснення по суті справи, позовні вимоги визнали частково, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки на час її навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 881 грн. щомісяця посилаючись на те, що з 03.02.2002 року він перебуває у шлюбі з іншою жінкою, від шлюбу з якою мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на його утриманні. На теперішній час він не працює. Мати дитини - [PERSON] є працездатною особою і також має можливість надавати доньці грошову допомогу на період її навчання так, як батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Крім того Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 01.01.2018 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в сумі 1762 грн., з цих підстав кожен із батьків повинен надавати дитині допомогу в рівних частках, а саме - по 881 гривні. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Нормами ч. 1 ст. 199 СК України визначено, що у разі якщо повнолітні дочка, син проджовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 08 грудня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 370 (а. с.4). Шлюб між ними розірвано. Донька залишилася проживати разом з матір'ю, і на даний час знаходиться на її утриманні та матеріальному забезпеченні, оскільки у зв'язку з навчанням не має змоги працювати. Згідно довідки про навчання від 07.09.2017 року за № 1133, [PERSON] навчається на денному відділенні у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на юридичному факультеті, навчання здійснюється на контрактній,стипендією вона не забезпечується. Очікуваний термін навчання - до 30.06.2021 року (а.с.6). Обов'язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст. 199 СК України несуть обоє із батьків. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України. За положеннями ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Разом з тим [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, проте їй немає 23-х років, вона навчається у вищезазначеному учбовому закладі, на денній формі навчання, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи. Проживає вона у гуртожитку та знаходиться на утриманні і матеріальному забезпеченні своєї матері. За таких підстав слід вважати встановленим, що позивач потребує допомоги батька у зв'язку з навчанням. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дочку,у в зв'язку з її навчанням. Посилання відповідача на те, що він на даний час не працює, не звільняє його від обов'язку утримувати дитину, яка продовжує навчання. Однак , беручи до уваги, що на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу , а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд вважає, що він може надавати допомогу своїй доньці - [PERSON], однак у меншому розмірі ніж вона просить. Тож виходячи з критеріїв розумності та справедливості , враховуючи матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні інших дітей, що підтверджується матеріалами справи та те, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: partial