Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

03.07.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 15.07.2014 року проживає в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] , який між ними укладено у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 119. Однак, на даний час в провадженні Надвірнянського районного суду знаходиться цивільна справа за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та фактично знаходиться на її утриманні і вихованні. Вона не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці, де отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1032 грн., однак зазначених коштів їй не вистачає на належне утримання неповнолітньої дитини. Відповідач на даний час має постійне місце роботи, оскільки працює у ФОП [PERSON] в магазині «[INFO]», з чого отримує стабільну заробітну плату, а тому на її думку взмозі сплачувати аліменти. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягувати з [PERSON] , на її користь кошти (аліменти) на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення неповнолітньою дочкою - [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, а також судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Капак В.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю, просить їх задоволити. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю і не заперечує проти його задоволення. Обставини, на які посилається позивач, відповідач не спростував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80,81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15.07.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 119 ( а.с.3). У шлюбі у сторін по справі [INFO] року народилася дочка [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження записані сторони по справі і про свідчить його копія ( а.с.4). На даний час неповнолітня дитина проживає з позивачем [PERSON] , що стверджується довідкою № 1540 від 25.06.2019 року, виданою КП «Надвіряннський житловик» та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання № 1055 від 26.06.2019 року, виданим депутатом Надвірнянської міської ради, Івано-Франківської області ( а.с.9, 10). Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1032 грн. на місяць, що підтверджується довідкою № 1707 від 26.06.2019 року, виданою управлінням соцзахисту населення Надвірнянської РДА (а.с.8). Іншої будь-якої допомоги вона не отримує. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Також відповідач ухиляється від утримання позивача. Доведено також ту обставину, що відповідач по справі має стабільний заробіток, оскільки працює у ФОП [PERSON] в магазині «[INFO]» де отримує заробітну плату. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який має регулярний, стабільний заробіток, не має інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] щомісячно до досягнення нею повноліття, а також до задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення коштів (аліментів) на утримання позивача в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення неповнолітньою дочкою, трьохрічного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Частиною 3 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту витрат на оплату послуг за надання правової допомоги адвокатом подано квитанцію №15/2019 від 31.10.2019 року на суму 1450 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1536 грн. 80 коп. грн. та на користь позивача 1450 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги згідно квитанції №15/2019 від 31.10.2019 року. На підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved