Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

02 грудня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 1994 по 1995 роки він працював в КСП «ім. Фрунзе» та був його членом. До вересня 2016 року [PERSON] не було відомо про наявність у нього права на земельну частку (пай), однак після юридичної консультації він дізнався зворотне. 25 квітня 2016 року позивач на його звернення до відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Дніпропетровської області дізнався, що він значиться під №97 у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП МЖ №003, виданого 08 грудня 1994 року КСП «ім.Фрунзе». В звязку з відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) відповідач не має можливості видати його [PERSON] та рекомендував звернутись до суду для вирішення цього питання. Строк позовної давності позивач не пропустив, оскільки його право більше 20 років ніхто не порушував та на оспорював, а вперше було не визнане 10 жовтня 2016 року після звернення до відповідача, який відмовив у видачі сертифікату. Позивач, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 5,32 умовних кадастрових гектар на території [PERSON] селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, яка встановлена для члена колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Фрунзе» смт Межова Межівського району Дніпропетровської області. У судове засідання позивач зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та заперечення, в якому посилається на те, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки мав можливість дізнатись у керівництва підприємства про його право на земельну частку (пай) та не довів факт того, що він був членом зазначеного КСП «ім.Фрунзе». Просять відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку. Згідно відомостей трудової книжки колгоспника, виданої на імя [PERSON] в грудні 1963 року останнього прийнято в члени колгоспу ім. Фрунзе Межівського району Дніпропетровської області, на підставі протоколу №4 від 04 квітня 1994 року. Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області №К-16/0/6-16 від 25 квітня 2016 року, в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДП МЖ №003, виданого 08 грудня 1994 року КСП «ім.Фрунзе», [PERSON] значиться під номером 97. Заявою, датованою 23 вересня 2016 року, яка адресована [PERSON] районній державній адміністрації Дніпропетровської області підтверджується, що [PERSON] звертався до відповідача з вимогою видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай), як члену КСП «ім.Фрунзе», у розміру, встановленому для членів зазначеного підприємства. Згідно відповіді [PERSON] РДА №42-784/0/312-16 від 10 жовтня 2016 року, в звязку з відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай), відповідач не має можливості видати його [PERSON], а також надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та рекомендував звернутись до суду. Довідкою відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області №1227 від 25 листопада 2016 року підтверджується, що вартість земельної частки (паю) по колишньому КСП «ім.Фрунзе» станом на 2016 рік становить 191504,48 гривень. Середній розмір паю по колишньому КСП «ім.Фрунзе» 5,32 ум.кад.га. П.2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З огляду на вищевикладене з урахуванням того, що документально підтверджено включення [PERSON] до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП МЖ №003, виданого 08 грудня 1994 року КСП «ім.Фрунзе», а також трудовою книжкою колгоспника на його імя, суд вважає доведеним факт членства позивача та наявність права на земельну частку (пай), яке він набув згідно Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», а тому є всі підстави задовольнити вимоги позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved