Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

04 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що його батькові, [PERSON], як голові колгоспного двору належала частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - колишній колгоспний двір, що складається з трьох членів: [PERSON] (голова двору), [PERSON], (член двору), [PERSON] (член двору), кожному із яких належить по 1/3 частці зазначеного будинку з відповідною частиною надвірних будівель. [INFO] помер [PERSON], заповіту не залишив. На час його смерті з ним постійно проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] Маючи намір оформити спадщину, позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на колгоспний двір не відповідає вимогам чинного законодавства, а частки у майні колишнього колгоспного двору можуть спадкуватися виключно у судовому порядку. Посилаючись на викладені обставини позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку (А), загальною площею 126,1 кв.м., житловою площею 71,9 кв.м., 1/3 частку сараю (Б) площею 20,7 кв.м., 1/3 частку літньої кухні (В) площею 24,1 кв.м. 1/3 частку сараю (Г) площею 23,4 кв.м., 1/3 частку сараю (Д) площею 25,9 кв.м., 1/3 частку сараю (Е) площею 22,6 кв.м., 1/3 частку сараю (Є) площею 25,7 кв.м., 1/3 частку огорожі №1, 1/3 частку воріт металевих №2 та 1/3 частку воріт металевих №3, які знаходяться по [ADDRESS] Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2018 року відкрито провадження в указаній справі. В підготовче засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання від 13.11.2018 року, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та справу слухати у його відсутності. Представник відповідача - Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області у підготовче засідання не з'явився, подав до суду клопотання від 12.11.2018 року, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року колгоспний двір, належав [PERSON], (голова двору), [PERSON] (член двору), [PERSON] (член двору) по 1/3 частки кожному, що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданою Кривенською сільською радою Козівського району Тернопільської області за № 47/02-14 від 23.01.2018 року, копією свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 14.08.1990 року та довідкою за № 34 від 26.06.2018 року, виданою Козівським районним БТІ. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до технічної характеристики, наданої Козівським районним БТІ від 26.06.2018 року, складається з житлового будинку (А), загальною площею 126,1 кв.м., житловою площею 71,9 кв.м., сараю (Б) площею 20,7 кв.м., літньої кухні (В) площею 24,1 кв.м. сараю (Г) площею 23,4 кв.м., сараю (Д) площею 25,9 кв.м., сараю (Е) площею 22,6 кв.м., сараю (Є) площею 25,7 кв.м., огорожі № 1, воріт металевих № 2 та воріт металевих № 3. Також судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 31.07.2071 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] Кривенською сільською радою Козівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщиназа законом, до якої серед іншого входила 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Згідно довідки, виданої Кривенською сільською радою Козівського району Тернопільської області № 156/02-19 від 12.03.2018 року, [PERSON] - спадкодавець, який помер [INFO], постійно проживав та був зареєстрований у будинку за адресою: с. Йосипівка, Козівського району Тернопільської області. На день його смерті постійно з ним проживали та були зареєстровані дружина [PERSON], син [PERSON], невістка [PERSON] та внук [PERSON]. Після смерті [PERSON], на підставі заяви його дружини [PERSON] від 14 листопада 2017 року, заведена спадкова справа № 121/2017 року. Згідон цієї ж заяви [PERSON] відмовилася від обов'язкової частки у спадщині на користь сина [PERSON] Позивач [PERSON] спадщину прийняв своєчасно, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 121/2017. Відомості про прийняття спадщини за законом іншими особами відсутні. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON], позивач звернувся до Козівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], позивачу відмовлено, оскільки такий об'єкт приватної власності як колгоспний двір не визначений діючим законодавством, а тому частки у майні колишнього колгоспного двору можуть спадкуватися виключно у судовому порядку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 70/02-31 від 24.01.2018 року. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/3 частку житлового будинку (А), загальною площею 126,1 кв.м., житловою площею 71,9 кв.м., 1/3 частку сараю (Б) площею 20,7 кв.м., 1/3 частку літньої кухні (В) площею 24,1 кв.м. 1/3 частку сараю (Г) площею 23,4 кв.м., 1/3 частку сараю (Д) площею 25,9 кв.м., 1/3 частку сараю (Е) площею 22,6 кв.м., 1/3 частку сараю (Є) площею 25,7 кв.м., 1/3 частку огорожі № 1, 1/3 частку воріт металевих № 2 та 1/3 частку воріт металевих № 3, які знаходяться по [ADDRESS]

Outcome: approved