Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

04.06.2019 року до суду звернувся позивач [PERSON] , представник позивача - адвокат Солод Р.Г., з позовом про стягнення заборгованості за договором найму квартири до відповідача [PERSON] 30.08.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2019 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 06.11.2019 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості 13871 грн. 47 коп., з яких: 13466.38 грн., - основний борг; 405 грн., 09 коп. - пеня. А також стягнути понесені судові витрати по платі судового збору В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 02.05.2018 року між ним та відповідачкою було укладено договір найму квартири. Предметом договору згідно п. 1.1 договору є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , яку відповідач прийняла в строкове платне користування. Відповідно до п. 4.1 укладеного договору за користування квартири відповідач щомісячно сплачує позивачеві плату в наступних сумах: до настання опалювального сезону щомісячно - 1000 грн; з моменту настання опалювального сезону та до його закінчення повну вартість комунальних послуг згідно рахунків, виставлених підприємством, надавачем послуг зазначеної в п.1.1.Договору найму квартири. Відповідач порушила умови договору які полягають у систематичній несплаті комунальних платежів внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 13466 грн. 38 коп. Розпискою від 13 березня 2019 відповідач зобов`язалась виплатити борг, який утворився за січень і лютий місяць 2019 року. Відповідачкою був допущений борг за такі послуги: вивіз сміття -33.92 грн.; електроенергія - 371.52 грн. (покази лічильника 23234); газопостачання -1516.72 грн. (показання лічильника 2176); опалення 9515.00 грн.; холодна вода - 400 грн.; ЖКК- 1388.15 грн. Згідно розписки строк сплати заборгованості відповідачем мав здійснитись до 13 квітня 2019 року. В зв`язку з тим, що штрафні санкції були встановлені (п.6.3 на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України) позивач має право вимагати стягнення їх з відповідача на свою користь. Відповідно до наведеного позивачем розрахунку пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за періоди: з 13.04.2019 року по 25.04.2019 року склала 172.66 грн.; з 26.04.2019 року по 13.05.2019 року - 232.43 грн., а всього 405 грн. 09 коп. Після спливу строку повернення боргу відповідач почала уникати зустрічей з ним, на телефонні дзвінки не реагує, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами виникли відносини з надання послуг по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. Так за доводами позивача, 02.05.2018 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір найму квартири. Предметом договору згідно п. 1.1 договору є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , яку відповідач прийняла в строкове платне користування, що підтверджується копією договору найму квартири від 02.05.2018 року.. Відповідно до п. 4.1 укладеного договору за користування квартирою відповідач щомісячно сплачує позивачеві плату в наступних сумах: до настання опалювального сезону щомісячно - 1000 грн.; з моменту настання опалювального сезону та до його закінчення повну вартість комунальних послуг згідно рахунків, виставлених підприємством, надавачем послуг зазначеної в п.1.11 Договору найму квартири. Відповідач порушила умови договору які полягають у систематичній несплаті комунальних платежів внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 13466 грн. 38 коп. Розпискою від 13 березня 2019 відповідач зобов`язалась виплатити борг, який утворився за січень і лютий місяць 2019 року. Відповідачкою був допущений борг за такі послуги: вивіз сміття -33.92 грн.; електроенергія - 371.52 грн. (покази лічильника 23234); газопостачання -1516.72 грн. (показання лічильника 2176); опалення 9515.00 грн.; холодна вода - 400 грн.; ЖКК- 1388.15 грн. Згідно розписки строк сплати заборгованості відповідачем мав здійснитись до 13 квітня 2019 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наданих суду доказів встановлено, що відповідач, яка уклала з позивачем договір найму квартири не здійснювала оплату за користування квартирою у відповідності до умов укладеного договору, в зв`язку з чим має заборгованість з оплати за користування нею. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Судом також встановлено, що відповідач визнала наявність у неї заборгованості за укладеним договором найму квартири про що написала розписку, відповідно до якої зобов`язувалась погасити заборгованість по квартплаті в сумі 13466 грн. 38 коп.. в строк з 13.03.2019 року по 13.04.2019 року. Тобто визнала наявність у неї заборгованості з оплати за користування квартирою позивача в зазначеній вище сумі. Доказів про сплату позивачеві боргу в зазначеній вище сумі за користування квартирою відповідач суду не надала. За даних обставин суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за користування квартирою у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України, та в межах заявлених позовних вимог. А саме, суд вважає що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за користування квартирою в сумі 13466 грн. 38 коп., підлягають задоволенню в повному обсязі. Також судом встановлено, що в укладеному договорі сторони передбачили відповідальність за неналежне виконання та/або невиконання умов укладеного договору найму квартири. Так, відповідно до п. 6.3 укладеного договору сторони погодили, що у разі несвоєчасного здійснення оплати за користування квартирою наймач сплачує на користь наймодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення. Так як сторони погодили таку відповідальність відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача пені за несвоєчасне здійснення оплати за користування квартирою також підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в загальній сумі 405 грн. 09 коп., за період з 13 квітня 2019 року по 13 травня 2019 року, відповідно до розрахунку наведеного позивачем у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40 грн.

Outcome: approved