Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

02.12.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд розірвати шлюб з відповідачем, укладений 22.02.1992 року. В обґрунтування позову зазначено, що шлюбні стосунки фактично припинені, понад 20 років спільно не проживають. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, подружні обов`язки. Спільних дітей вони не мають. Наявність шлюбу суперечить інтересам позивача. У добровільному порядку, через орган державної реєстрації актів цивільного стану, відповідач розірвати шлюб не погоджувалась, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. Сторони у справі у судове засідання 29.01.2020 року не з`явились, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності. 03.01.2020 року від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог. У зв`язку із визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе ухвали рішення суду на підготовчому провадженні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, та ухвали рішення у справі. Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб (видане повторно) серії [NUMBER] , що наявне в матеріалах справи, судом встановлено, що 22.02.1992 рокуміж [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб у Центрально-Міському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 85. Після державної реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище - чоловіку «[PERSON] », дружині - « [PERSON] ». Сторони спільних дітей не мають. Майновий спір між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Подружні відносини фактично припинені двадцять років тому. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що тривалий час сімейні відносини між сторонами фактично припинені, примирення неможливе, суд дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки наявність шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Позивач у позові не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача.

Outcome: approved