Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

03 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її батьком. Шлюб між батьками було розірвано 24.03.2015. На даний час вона навчається у Маріупольському державному університеті за денною формою навчання, проживає одна та знаходиться на утриманні матері. Самостійного заробітку вона не має, а мати не має постійної роботи, у звязку із чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача на свою користь та утримання аліменти у розмірі 1500,00 гривень щомісячно і до закінчення нею навчання. В ході судового розгляду справи позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, в остаточній редакції яких просила стягнути з відповідача на свою користь та своє утримання аліменти у розмірі 1000,00 гривень щомісячно і до закінчення нею навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заву про розгляд справи у її відсутність, якою уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також до суду не прибув, надавши заяву про визнання уточнених позовних вимог у повному обсязі, якою просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобовязання це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у звязку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Так, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 березня 2015 року, яке набрало чинності 07 квітня 2015 року, шлюб між ними розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 082424, виданого Орджонікідзевським відділом РАГС міста Маріуполя від 06.10.1998, позивач [PERSON] народилася 13 серпня 1998 року, про що вчинено актовий запис № 619. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. З довідки № 17-240, виданої Маріупольським державним університетом від 21.06.2107, вбачається, що позивач [PERSON] є студентом І курсу даного освітнього закладу за денною формою навчання. Термін закінчення навчального закладу у 2020 році. Згідно із довідкою за № 022/7008, виданою ПрАТ «МК Азовсталь» від 21.09.2017, відповідач [PERSON] працює у даному підприємстві на посаді оператора лінії обробки рейок 4 розряду та його сукупний дохід за період з березня по серпень 2017 року становить 34795,77 гривень з урахуванням утриманих податків, зборів та обовязкових платежів. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд в сенсі ст.ст. 199, 200 СК України та враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, вбачаючи потребу [PERSON] у матеріальній допомозі через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у звязку із навчанням, а також можливість [PERSON] таку матеріальну допомогу надавати, вважає за можливе стягнути з останнього аліменти у розмірі 1000,00 гривень щомісячно і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку, тим самим задовольнивши предявлений позов по суті. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. У відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень, оскільки позивача звільнено від його сплати при зверненні із позовом до суду. На підставі ст.ст. 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved