Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

04.07.14 року позивачка [PERSON] звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій просить стягнути з відповідача, [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця м.Одеси, на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову, та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.09.2007 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, оскільки сторони з лютого 2012 року не підтримують подружніх стосунків. У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає в добровільному порядку, позивачка вимушена звернутися до суду із відповідним позовом. Позивачка надала суду заяву в якій позов підтримала, наполягала на його задоволенні та просила справу розглядати за її відсутністю. Відповідач в судове засідання надав заяву в якій позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення та просив справу розглядати за його відсутністю. Враховуючи, що від позивачки та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв'язку з тим, що позивачка підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленої позивачки та належним чином повідомленого відповідача, за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка -[PERSON], перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.09.2007 року. Від даного шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що на теперішній час сторони проживають окремо, а їх син [PERSON] Володимирович, проживає разом з позивачкою. Між сторонами виник спірні стосунки щодо матеріального забезпечення сина. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, а також приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.07.2014 року й до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO] року. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved