Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

03.04.2018 року позивач звернулася позовом до суду, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площами 0,6593 га, 0,7523 га, 0,1036га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Хлуплянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], виданих 10.05.2003 року на підставі розпорядження голови Овруцької РДА №111 від 14.04.2004 року, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], кадастрові номери земельних ділянок [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. Мотивує це тим, що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв'язку з тим, що державні акти на земельні ділянки видані після смерті матері. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, щодо визнання права власності у порядку спадкування не заперечує. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та є матір»ю позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER], свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площами 0,6593 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], площею 0,7523 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], площею 0,1036 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Хлуплянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали їй на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно із ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК №1257/02-31 від 23.03.3018 року, однак спадщину оформити не може, оскільки державні акти видані не за життя спадкодавця. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до інформаційних довідок №119359412, №119360947, №119360063 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК №1476/01-16 від 05.04.2018 року, після померлої [INFO] [PERSON], спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved