Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

03 вересня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась до суду з названим з позовом, в якому зазначила, що відповідно до договору №1504/0608/57-012 про надання споживчого кредиту від 13.06.2008 р. між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та [PERSON], банк надав [PERSON] кредит в сумі 28\~000 доларів США. Відповідач зобовязалась повернути кредит до 13.06.2018 р. щомісячними платежами відповідно до графіка та сплачувати 13,5% річних за користування грошовими коштами. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» і [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно з яким остання передала в іпотеку банку належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,060 га, для ведення садівництва, кадастровий номер 51237832000:01:003:1020, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада, садовий кооператив «Весна», вул. Уютна, ділянка №121. 25.05.2012 р. між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Сведбанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором до [PERSON] Своїх зобовязань відповідач [PERSON] за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 28.07.2015 р. заборгованість за кредитним договором становить 335139 грн. 02 коп., з яких: 307626 грн. 04 коп. заборгованість за кредитом; 27\~512 грн. 98 коп. заборгованість за відсотками. З наведених підстав позивач просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором у розмірі 335139 грн. 02 коп. звернути стягнення на належний відповідачу предмет іпотеки земельну ділянку шляхом визнання за публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» права власності на це майно. Відповідач позов визнала повністю. (а.с. 54) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом установлено, що згідно договору №1504/0608/57-012 від 13.06.2008 р. відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого станом на цей час є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» надало [PERSON] на споживчі потреби кредит у сумі 28\~000 доларів США строком до 13.06.2018 р. зі сплатою 13,5% річних за користування грошовими коштами. Відповідач зобовязалась повернути кредит щомісячними платежами відповідно до графіка та сплачувати відсотки за користування грошовими коштами.( а.с. 6-14) В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 13.06.2008 р. між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого відповідач передала позивачу в іпотеку, належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,060 га, для ведення садівництва, кадастровий номер 51237832000:01:003:1020, яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська сільська рада, садовий кооператив «Весна», вул. Уютна, ділянка №121. (а.с. 15-19) Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав повністю. 25.05.2012 р. між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Сведбанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором до [PERSON] (а.с. 32-40) Своїх зобовязань відповідач [PERSON] за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 28.07.2015 р. заборгованість за кредитним договором становить 335139 грн. 02 коп., з яких: 307626 грн. 04 коп. заборгованість за кредитом; 27\~512 грн. 98 коп. заборгованість за відсотками, що підтверджено довідкою позивача. (а.с. 24) Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України Про іпотеку договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України Про іпотеку іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України Про іпотеку не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 39 постанови від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Пунктом 12.3.1. договору іпотеки від 13 червня 2008 року передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перерахованих у цьому пункті способів, у тому числі шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань. (а. с. 18) На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 3351 грн. 39 коп.

Outcome: approved