Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

04.03.2019 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 07.08.1999 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис № 638, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, сімейні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, шлюбні стосунки між сторонами припинені, проживають окремо з лютого 2018 року, спільне господарство не ведуть, у зв`язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.03.2019 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 19.03.2019 року. 19.03.2019 року позивач та відповідач з`явились до судового засідання, надали пояснення, з яких вбачається, що позивач [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач по справі [PERSON] просив надати строк на примирення строком до двох місяців, судом клопотання відповідача було задоволено та надано строк на примирення до 19.06.2019 року та провадження по справі зупинено. До канцелярії Київського районного суду м.Одеси 19.03.2019 року та 20.03.2019 року надійшли письмові заяви [PERSON] та [PERSON] , в якій вони просили поновити провадження по справі про розірвання шлюбу, призначити справу до розгляду в судове засідання, так як надання строку на примирення є недоцільним та розірвати шлюб. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 20.03.2019 року провадження по справі було поновлено та призначено підготовче судове засідання. Позивач[PERSON] до судового засідання з`явилась, пояснив, що між подружжям відбулось спілкування, фактично на протязі року вони разом не проживають, дійсно сім`я розпалась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання з`явився, теж підтвердив, що між подружжям відбулось спілкування, він на протязі року проживає разом з батьком, не відмовляється надавати допомогу на утримання дитини, тому він підтвердив свою згоду у судовому засіданні на розірвання шлюбу. Також, сторони у судовому засіданні підтвердили, що не потребують правової допомоги від адвокатів, бажають самостійно надавати пояснення та прийшли до згоди щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] шлюбу - « [PERSON] »/ [INFO] року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис № 638, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.08.1999 року /а.с.4/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження від 08.02.2005 року серія [NUMBER] , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, проживають окремо з лютого 2018 року, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає у добровільному порядку. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved