Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

04.06.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №242. В обґрунтування позову зазначила, що 06.03.2013 вона та громадянин бельгії [PERSON] [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №242. Через тиждень після укладення шлюбу відповідач повернувся до Бельгії та їхній зв'язок припинився. До теперішнього часу вони не спілкувалися. Майнових суперечок між ними немає, спільне господарство не ведуть, тому суперечок про поділ майна не існує. Спільних дітей у шлюбі не мають. Однак згоди для розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України сторони не можуть досягнути у зв'язку з відсутністю відповідача та неможливістю встановити з ним зв'язок. Подальше збереження шлюбу неможливе. Примирення неможливе, оскільки вона перебуває у відносинах з іншим чоловіком та вони мають намір укласти шлюб, у зв'язку з чим їй необхідно юридично оформити розлучення. \~ \~ \~ \~Вважала, що її з відповідачем [PERSON] [PERSON] шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони фактично припинили з 10.03.2013 сімейні стосунки, які не мають через вказані вище обставини майбутнього, в зв'язку з чим перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам сім'ї взагалі, що і є підставою в силу п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 для розірвання шлюбу. Подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, тому звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду від 29 червня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання на 13.08.2018. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.09.2018. 05.09.2018 судовий розгляд відкладено через перше нез'явлення в судове засідання належним чином повідомленого відповідача. 13.08.2018 позивач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. 25.09.2018 належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися повторно. Відповідач [PERSON] [PERSON],\~який повідомлявся\~рекомендованими листами,\~направленими йому\~судом на\~останнє відоме\~місце проживання\~в Україні\~(а.\~с.\~20,\~21,\~26,\~30),\~та через\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України (а.\~с.\~18,\~31),\~не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли заява про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала представник позивача. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб Серія І-ВЛ №200646 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2013 року (а. с. 10). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України. шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Згідно ст. ст. 54, 55 СК України дружина, чоловік мають право розподілити між собою обов'язки в сім'ї. Дружина, чоловік повинні утверджувати повагу до будь-якої праці, яка робиться в інтересах сім'ї. Усі найважливіші питання життя сім'ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім'ї. Вважається, що дії одного з подружжя стосовно життя сім'ї вчинені за згодою другого з подружжя. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви, проти якої не подав заперечень відповідач, вбачається, що шлюбні стосунки та виконання обов'язків подружжя, передбачених ст. ст. 54, 55 СК України, фактично припинені через короткий проміжок часу після реєстрації шлюбу, спільне господарство сторони не ведуть, спору про поділ майна між сторонами немає, відповідач будь-якої зацікавленості у шлюбі з позивачкою не виявляв, а позивачка, у свою чергу, вважає цей шлюб таким, що суперечить її інтересам, оскільки до його припинення вона не має можливості укласти повторний шлюб. За таких обставин, оскільки позивач [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON]\~[PERSON] відзив проти позовної заяви не надав, чим виявив байдуже ставлення до збереження сім'ї, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, понесених нею по сплаті судового збору, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання щодо повернення судових витрат судом не вирішувалося. Відповідно до другого речення ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved