Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

02.12.2019 року [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ будинку в натурі. Відповідно до вказаної позовної заяви позивачка просила суд: визнати об`єкт нерухомого майна, у вигляді будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ; визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на Ѕ частину об`єкту нерухомого майна у вигляді будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований на праві власності за [PERSON] ; провести поділ в натурі об`єкту нерухомого майна у вигляді будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , виділивши [PERSON] та передавши їй в особисту приватну власність приміщення та господарські споруди, які відповідають Ѕ частині даного об`єкту нерухомого майна. Вказана позовна заява мотивована тим, що 04.09.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. У період шлюбу, а саме 11.08.2005 року сторони придбали на підставі Договору купівлі - продажу, серії ВСІ №917343, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Фішер Б.І. житловий будинок [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 69,4 кв.м., в тому числі житловою площею 46 кв.м., який оформили на відповідача [PERSON] . За час шлюбу, сторони за спільні кошти, без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт та без прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта, у період з 2005 року по 2015 рік здійснили самочинне будівництво, збільшивши загальну площу, в тому числі житлову площу сумісно придбаного будинку, довівши її приблизно до 120 кв.м. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року по справі №511/1960/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У зв`язку з тим, що сторони не дійшли згоди щодо поділу сумісно придбаного майна, позивачка [PERSON] була змушена звернутись до суду з зазначеним позовом. Одночасно з подачею позову позивачка звернулась до суду з клопотанням про витребування доказів, відповідно до якої просила суд витребувати з КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради докази: відомості про зареєстроване право власності станом на 31.12.2012 року на будинок [ADDRESS] ; копію генерального плану забудови земельної ділянки [ADDRESS] ; поверховий план будинку [ADDRESS] ; журнал внутрішніх і зовнішніх обмірів будинку [ADDRESS] ; технічний опис будинку [ADDRESS] , господарських будівель та споруд; копію Договору ВСІ №917343 купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами, укладеного 11.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Фішер Б.І., зареєстрованого в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій 11.08.2005 року, №1665; копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - будинок [ADDRESS] . Також витребувати у Відповідача - [PERSON] посвідчені копії правовстановлюючих документів та технічного паспорту на будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами. Ухвалою суду від 04.12.2019 провадження по вказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. (Т.1., а.с.29-32) Ухвалою суду від 04.12.2019 року у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів було відмовлено. (Т.1., а.с.33-34) Ухвалою суду від 04.12.2019 року, за клопотанням позивача, вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі №511/2303/19, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна у вигляді будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ) та шляхом заборони [PERSON] відчужувати та вчиняти будь - які реєстраційні дії відносно об`єкту нерухомого майна у вигляді будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ). (а.с.38-40) 23.12.2019 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого відповідач зазначив, що доводи позивача є необґрунтованими та непереконливими, основаними на довільній та суб`єктивній інтерпретації норм матеріального права. Відповідач зазначив та підтвердив, що в 2006 році ним було самочинно збудовано (реконструйовано/переплановано) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідач зазначив, що самостійно збудував літню кухню та гараж на вказаній території без відповідних дозволів. У зв`язку з вищевикладеним, посилаючи на норми Закону та позицій Верховного Суду, відповідач зазначив про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не може бути предметом поділу, а отже у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю. (Т.1., а.с.51-54) 11.01.2020 року позивачка [PERSON] надала на адресу суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. Відповідно до вищевказаної заяви [PERSON] просить суд, окрім вимог зазначених в первинній позовній заяви, також: 1) визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0994 га., кадастровий номер: 5123910100:02:007:0054, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 2) провести поділ в натурі земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0994 га., кадастровий номер: 5123910100:02:007:0054, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), виділивши [PERSON] та передавши їй у особисту приватну власність Ѕ частину даної земельної ділянки, у відповідності до варіанту розподілу будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких складається об`єкт нерухомого майна з господарськими будівлями і спорудами, розташованих на вказаній земельній ділянці. Додатково з позовною заявою про збільшення позовних вимог позивачка надала суду клопотання про призначення судової будівельно - технічної експертизи. (Т.1., а.с.88-91) 22.01.2021 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Печериці В.П. надійшло заперечення на заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до вказаних заперечень представник відповідача зазначила, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] є самочинно реконструйованим/перепланованим, про що неодноразово зазначав відповідач. Житловий будинок розташований на земельній ділянці, розміром 873,0 кв.м., власником якої була Роздільнянська міська рада Одеської області. Підстав вимагати припинити право власності відповідача [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки та визнавати за відповідачем [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки позивачка не має право. Також представник відповідача зазначила про необхідність зменшення розміру частки позивачки [PERSON] у об`єкті спільної сумісної власності та визначити їй розмір 1/3 частини будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких складається спірний об`єкт нерухомого майна, загальною площею 124,8 кв.м. В решті позовних вимог просила суд відмовити повністю. (Т.1., а.с.100-104) Ухвалою суду від 22.01.2020 року по вказаній цивільній справі призначено судову будівельно - технічну експертизу. Проведення експертизи доручено судовому експерту Тінкован Раїсі Дмитрівні. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача [PERSON] . Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. (Т.1., а.с.153-156) 07.02.2020 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивачка зазначила про необхідність відхилення пояснень, міркувань і аргументів, наведених відповідачем [PERSON] у запереченнях на заяву [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог, у зв`язку з необґрунтованістю. (Т.1., а.с.166-168) 11.03.2020 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Печериці В.П. надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого представник відповідача зазначив про необхідність відмовити у прийняття і заяви позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог, оскільки у вказаній заяві відбулась заміна предмету спору, тобто позивачем [PERSON] було здійснено заміну матеріально - правової вимоги позивача до відповідача та доповнено первісні вимоги позивача. (Т.1., а.с.179-183) 07.04.2020 року на адресу суду від судового експерта Тінкован Р.Д. надійшов висновок будівельно - технічної експертизи №06-2020 від 10.03.2020 року за матеріалами цивільної справи №511/2303/19. (Т.1., а.с.191-250) 13.04.2020 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії квитанції про сплату витрат за проведення експертного дослідження в розмірі 6000,00 грн. (Т.2., а.с.1-2) Ухвалою суду від 16.04.2020 року провадження по справі поновлено. (Т.2., а.с.6-7) 12.05.2020 року на адресу суду надійшла заява позивачки [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог. Відповідно до зазначеної заяви позивачка просить суд провести поділ в натурі нерухомого майна по [ADDRESS] , виділивши [PERSON] та передавши їй у особисту приватну власність наступні приміщення, будівлі і споруди згідно варіанту розподілу 2 для співвласника ІІ Висновку №06-2020 судової будівельно - технічної експертизи від 10.03.2020 року, а саме: приміщення житлового будинку, що складає 52/100 частин нерухомого майна по [ADDRESS] та на 17 170 грн. більше її ідеальної частки; присудити на користь [PERSON] компенсацію за зменшення його частки у нерухомому майні по [ADDRESS] , в сумі 17 170 грн.; перерозподілити ідеальні частки в праві власності на нерухоме майно по [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] право власності на 52/100 частин; провести поділ земельної ділянки кадастровий номер: 5123910100:02:007:0054, виділивши [PERSON] та передавши у її особисту приватну власність 52/100 частин вказаної земельної ділянки. (Т.2., а.с.20-23) 26.05.2020 року на адресу суду від представника відповідача Печериці В.П. надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог [PERSON] , відповідно до якого вона просила суд відмовити у задоволенні збільшених позовних вимог [PERSON] (Т.2., а.с.29-45) Додатково, 26.05.2020 року представник відповідача - адвокат Печериця В.П. направила на адресу суду клопотання про призначення судової будівельно - технічної експертизи. Вказане клопотання мотивовано тим, що відповідач не погоджується з висновком експерта та вважає вказаний висновок необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви у його правильності, об`єктивності та неупередженості. (Т.2., а.с.52-59) 17.06.2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшло клопотання про необхідність відмовлення у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Печериці В.П. про призначення судової будівельної експертизи. Додатково позивачка просила суд викликати в судове засідання судового експерта Тінкован Р.Д. та зобов`язати судового експерта Тінкован Р.Д. роз`яснити висновок судової будівельно - технічної експертизи в частині зауважень, викладених в клопотанні адвоката Печериці В.П. по вказаній цивільній справі. (Т.2., а.с.64-65) Ухвалою суду від 18.06.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Печериця Віти Петрівни від 26.05.2020 року про призначення судової будівельно - технічної експертизи по вказаній цивільній справі відмовлено. Клопотання представника позивача адвоката Москальової Мирослави Валеріївни про виклик в судове засідання експерта Тінкован Р.Д. задоволено. Судового експерта Тінкован Р.Д. викликано в судове засідання для необхідності надання пояснень по складеному висновку. (Т.2., а.с.70-74) 08.07.2020 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого остання зазначила про необхідність відхилення пояснень, міркувань і аргументів, наведених відповідачем [PERSON] у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог від 12.05.2020 року та долучити до матеріалів справи квитанцію банку №75 від 03.07.2020 року про внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошової компенсації [PERSON] за зменшення його частки у нерухомого майні по [ADDRESS] в сумі 17 170,00 грн. (Т.2., а.с.78-79) 14.07.2020 року на адресу суду надійшли заперечення від представника відповідача - адвоката Печериці В.П., відповідно до яких остання зазначила про необхідність продовження розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до раніше заявлених вимог, викладених в заяві позивача від 11.01.2020 року. (Т.2., а.с.90-92) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.07.2020 року збільшену позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду. (Т.2., а.с.102-105) 30.07.2020 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Печериці В.П. надійшло клопотання про проведення повторної судової будівельно - технічної експертизи по справі. (Т.2., а.с.110-114) Разом з вищевказаним клопотанням на адресу суду від адвоката Печериці В.П. надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог від 12.05.2020 року. Відповідно до вказаної заяви, представник відповідача - адвокат Печериця В.П. просила суд відмовити у задоволенні збільшених позовних вимог в повному обсязі. (Т.2., а.с.131-150) Ухвалою суду від 30.07.2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (Т.2., а.с.185-186) 02.11.2020 року на адресу суду від судового експерта Тінкован Р.Д. надійшли письмові пояснення по питаннях, викладених у відзиві на заяву про збільшення позовних вимог від 12.05.2020 року та клопотанні про призначення судової будівельно - технічної експертизи від 26.05.2020 року, подані представником відповідача по вказаній цивільній справі. (Т.2., а.с.208-210) 19.01.2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Печериці В.П. про призначення повторної судової будівельно - технічної експертизи. Ухвалою суду від 19.01.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Печериці В.П. відмовлено. В судовому засіданні позивачка [PERSON] просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача - адвокат Москальова М.В. просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Пояснила, що прибудови під літ. «А1», «В», «Г» дійсно є самочинними, однак мають 100% готовності та класифікуються як будівельні матеріали, відносяться до новоствореного нерухомого майна, у зв`язку з чим підлягають поділу, згідно з другим варіантом запропонованим експертом. Також зазначила, що у відповідності до ст. 120 ЗК України поділу також підлягає земельна ділянка під зазначеним будинком. Представник відповідача - адвокат Печериця В.П. просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки спірний житловий будинок є самочинним, має значні переобладнання, здійсненні без відповідних дозвільних документів, тому не є об`єктом права власності, вилучений з цивільного обігу та поділу не підлягає. Земельна ділянка була отримана відповідачем у власність після розірвання шлюбу, а тому є його особистою приватною власністю. Відповідач [PERSON] визнав те, що в період шлюбу з [PERSON] вони придбали житловий будинок, який в подальшому без відповідних дозвільних документів реконструювали та перепланували, у зв`язку з чим площа вказаного будинку значно збільшилась. Вважає, що будинок підлягає поділу тільки після введення його в експлуатацію, а земельна ділянка належить йому особисто на праві приватизації. На підставі викладеного просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Представник третьої особи - Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області Прибилов О.О. в судове засідання не з`явився. Надав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: 1. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 2. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: 1. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.09.2004 року, було розірвано на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року. Рішення суду набрало законної сили 22.11.2018 року. (Т.1., а.с.17-19) За період шлюбу, а саме 11.08.2005 року сторони за спільні сумісні кошти придбали житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Площа вказаного будинку становить 69,4 кв.м., розмір жилої площі становить 46,0 кв.м. Вказаний будинок було оформлено на відповідача [PERSON] . Вищевказане підтверджується договором купівлі - продажу жилого будинку, серії ВСІ №917343 від 11.08.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Грубиком (Фішер) Б.І., зареєстровано в реєстрі за №1665. Відповідно до зазначеного договору вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, розміром 873,0 кв.м. та власником вказаної земельної ділянки є Роздільнянська міська рада Одеської області. (Т.1., а.с.59) Вищевказане також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №883681 від 03.11.2005 року. (Т.1., а.с.58) З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №189604050, складеного 21.11.2019 року вбачається, що власником будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] Загальна площа будинку становить 69,40 кв.м., житлова площа 46,00 кв.м., площа земельної ділянки 873,00 кв.м. (Т.1., а.с.21) Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , складеного суб`єктом господарювання ПП [PERSON] встановлено, що у вказаному будинку наявні самовільні построєні або переобладнані приміщення. Загальна площа будинку становить 124,80 кв.м., житлова 62,00 кв.м., підсобна 62,20 кв.м. Самочинно збудована або переобладнана площа становить 94,50 кв.м. З технічного паспорту також вбачається, що під літ «А» є житловий будинок, рік побудови 1964 р., площа 77,60 кв.м., під літ «А1» жила прибудова, рік побудови 2006 р., площа 90,20 кв.м., під літ «Б» навіс, рік побудови - 2006 р., площа 7,80 кв.м., під літ «В» літня кухня, рік побудови 2006 р., площа 14,90 кв.м., під літ «Г» - гараж, рік побудови 2006 р., площа 14,90 кв.м. (Т.1., а.с.60-63) Відповідно до рішення Роздільнянської міської ради Одеської області XXXIV сесії VII скликання від 21.12.2018 року №1793- VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території Роздільнянської міської ради Одеської області, в [ADDRESS] » встановлено, що [PERSON] було безоплатно передано у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0994 га., кадастровий номер 5123910100:02:007:0054, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).(Т.1., а.с.112) З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5113138472019 від 26.12.2019 року встановлено, що за [PERSON] було зареєстроване право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0994 га., кадастровий номер 5123910100:02:007:0054, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).(Т.1., а.с.92-94) Вищевказане також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №195118160 від 27.12.2019 року. (Т.1., а.с.95) Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 р. № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз`яснено, що при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі (ст. 62 ЦПК України) (нова редакція ст.110 ЦК України) висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим в судовому рішенні. В своєму висновку №06-2020 від 10.03.2020 року судовий експерт Тінкован Р.Д. зазначила, що житлова прибудова до будинку, яка збудована у 2006 році є самочинною та класифікується як будівельні матеріали, що використані в процесі будівництва прибудови. Літня кухня та гараж є також самочинними та класифікуються як будівельні матеріали, що використані в процесі будівництва літньої кухні та гаража. За конструктивною системою навіси на території відносяться до тимчасових будівель та споруд. У зв`язку з вищевикладеним, експерт прийшов до висновку, що на земельній ділянці по [ADDRESS] , що призначена під індивідуальну житлову забудову самочинно зведені наступні будівлі: житлова прибудова під літ «А1», літня кухня під літ «В», гараж під літ. Г». Всі будівлі, що входять до складу нерухомого майна про [ADDRESS] мають 100% готовності. Будівлі, які збудовані самочинно, мають 100% готовності, але через відсутність декларації про готовність об`єкта до експлуатації, розглядаються як незавершене будівництво та класифікуються як будівельні матеріали, з яких збудовані будівлі. (Т.1., а. с. 214,217) З висновку також вбачається, що експертом було запропоновано два варіанти розподілу нерухомого майна по [ADDRESS] , а саме: Варіант 1: розподіл нерухомого майна по [ADDRESS] (без урахування самочинного будівництва); Варіант 2: розподіл нерухомого майна по [ADDRESS] з врахуванням будівельних матеріалів, з яких складаються самочинно збудовані будівлі. Судовий експерт Тінкован Р.Д. в судовому засіданні підтримала свій висновок, однак зазначила про те, що Перший варіант розподілу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] «мертвим», оскільки спочатку вищевказаний житловий будинок необхідно привести в первинний стан або узаконити усі самочинні прибудови, що може зробити лише власник житлового будинку. Додатково експерт Тінкован Р.Д. зазначила, що добудова під літ «А1» не робить увесь житловий будинок самочинним. Судами встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за час перебування у шлюбі самочинно, без дозволу на будівельні роботи та належно затвердженого проекту, збудували: під літ «А1» жилу прибудову до будинку, рік побудови 2006 р., площа 90,20 кв.м., у зв`язку з чим площа будинку збільшилась з 69,4 кв.м. до 124,80 кв.м., розмір жилої площі збільшилось з 46,0 кв.м. до 62,00 кв.м., під літ «Б» навіс, рік побудови - 2006 р., площа 7,80 кв.м., під літ «В» літню кухню, рік побудови 2006 р., площа 14,90 кв.м., під літ «Г» - гараж, рік побудови 2006 р., площа 14,90 кв.м. Також сторонами було побудовано навіс під літ «Д», який судовим експертом визначено як тимчасово споруда. (Т.1., а.с.198) Суд вважає, що підстав для задоволення позову про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна в натурі, в даному випадку, судом не встановлено. Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Отже, виходячи зі змісту цієї норми, самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов. Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України). У розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Відповідно до п.2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 N 55, не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. На підставі викладеного, суд не погоджується з висновком експерта Тінкован Р.Д. проте, що наявність самочинно збудованої прибудови до будинку та господарських споруд не робить весь будинок самочинним, оскільки вказаний об`єкт нерухомості втратив тотожність із тим, на який власником було отримано право власності. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 61-44133св18 та Верховним судом у постанові від 03.06.2020 року у справі 722/1882/16-ц. У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «об`єкт будівництва» (статті 876, 877, 879-881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься. Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, доводи позивача про те, що спірний об`єкт нерухомого майна є новоствореним майном та підлягає поділу між подружжям є хибними, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального права. На підставі викладеного, суд вважає безпідставними та необґрунтованими позовні вимоги [PERSON] оскільки житлова прибудова під літ «А1, навіс під літ «Б», літня кухня під літ «В», гараж під літ «Г», є самочинним будівництвом та поділу не підлягає, а визнання права власності на будівельні матеріали, використані для будівництва цих об`єктів є неправильно обраним способом захисту. Судовий збір сплачено позивачем в повному обсязі, під час звернення до суду з уточненими позовними вимогами. Відповідач на розподілі судових витрат не наполягав.

Outcome: dismissed