Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

02.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нєю право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], Болградський район, Одеська область, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач посилається на те, що після смерті матері вона, позивачка, є спадкоємцєю за заповітом та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але оформити спадщину не може через те, що при житті її мати не отримала свідоцтво про право власності на належний їй будинок (а.с.2-3). Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства. Подала заяву, якою підтримала свої вимоги та просить розгляд справи провести у її відсутність (а.с. 48). Криничненська сільська рада заперечень проти позову не має, просить суд справу розглянути у відсутності свого представника, про що до суду надала відповідну заяву (а.с. 50). Позов підлягає задоволенню. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] Болградський район, Одеська область, належав на праві власності колгоспному двору, до складу якого входили: [PERSON], померлий [INFO] року. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 24.-1.2015 року, виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області(а.с.7). Після ії смерті відкрилась спадщина на житловий будинок. Позивач - рідна донька померлої, є спадкоємцем за заповітом. Викладене підтверджується довідкою, виданою Криничненькою сільською радою Болградського району № 269 від 05.08.2015 року (а.с.14), копією заповіту від 31.03.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №1376, свідоцтва про народження позивачки (а.с.10), копією свідоцтва про смерть [PERSON].(а.с.8), копією технічного паспорту на зазначений житловий будинок (а.с.11-13), рішенням Болградського районного суду від 17.01.2011р. за №2-107/11 ( а.с. 19-20), копією спадкової справи померлої [PERSON] (а.с.30-47 ). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти ії. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Встановлено, що позивачка прийняла спадщину, але оформити спадщину не може через те, що при житті її мати не отримала свідоцтва про право власності на належний їй будинок. За таких обставин, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, як за спадкоємицєю за заповітом після смерті матері.

Outcome: approved