Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

03.03.2015 року позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору № R53400147320В від 01.11.2011 року у розмірі 170364,84 грн. та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 01.11.2011 року ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] уклали договір № R53400147320В, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 241 000,00 грн. зі сплатою 18,0% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 01.11.2016 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № R53400147320В-П1, за умовами якого поручитель поручається перед Банком за виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором. Однак, позичальником умови кредитного договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. До судового засідання представник позивача не з'явився, до суду надано заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилися, повідомлялися належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01.11.2011 року ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] уклали договір № R53400147320В /а.с. 6-22/, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 241 000,00 грн. зі сплатою 18,0% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 01.11.2016 року. Позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплатити процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами 08 числа кожного місяця. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 01.11.2011 року був укладений договір поруки № R53400147320В-П1, за умовами якого поручитель поручається перед Банком за виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором /а.с. 31-32/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу [PERSON], що підтверджується меморіальним ордером №35769 від 01.11.2011 року /а.с.30/. Однак відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору. З довідки щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором № R53400147320В від 01.11.2011 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], станом на 25.07.2014 року вбачається, що сума заборгованості за кредитом становить 139 472,19 грн., сума простроченої заборгованості за кредитом - 15 571,84 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками - 8 168,79 грн., сума пені - 7 152,02 грн., загальна сума заборгованості - 170 364,84 грн. Загальна сума, погашена боржником за кредитним договором станом на 25.07.2014 року складає 173 041,40 грн./а.с. 23/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved