Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

02.07.2019 позивач звернулася до суду із цим позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь: -матеріальні збитки, спричинені неналежним виконанням умов договору у розмірі 34 337 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.; -пеню у розмірі 0,1% від вартості товару за кожний день прострочення, яка становить 218,80 грн.; -витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у розмірі 6000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.11.2018 між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 650, на умовах якого відповідач (продавець) зобов`язалась передати у власність позивачу (покупцю) виготовлений на замовлення товар, а позивач зобов`язалась прийняти товар та сплатити за нього. Відповідно до договору товаром являються меблі та/або частина меблів та їх установка. Договором зазначено, що сторони дійшли згоди про придбання позивачем кухні у кількості 1 шт. з визначених у Специфікації матеріалів та визначених розмірів. Позивач стверджує, що відповідачем договір виконано неналежним чином, зокрема, порушено строки виконання договору, а саме: договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 25.12.2018, але установка меблів розпочалась 29.12.2018. Відповідно до договору у випадку порушення строку поставки товару, передбаченого у Специфікації, продавець оплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості за кожен день прострочення, яка становить 218,80 грн. Зі слів позивача, послуги, надані відповідачем, є неналежної якості та надані не в повному обсязі, а саме: шафа не відповідає розмірам та кресленню; білий фасад в подряпинах; на першій стільниці здерта кромка, в другій працівник відповідача свердлом зробив дірку; обидві частини скла містять тріщини в кутках; при монтажі/демонтажі скла було пошкоджено стінову панель; плінтус на стільниці весь пошкоджений; тумба над холодильником не відповідає розмірам, які зазначені в кресленнях; при монтажі товару було пошкоджено жалюзі, стелі, стіни та підвіконник; в шафі пошкоджено панель та нерівно вирізано отвір під розетку, пошкоджено розетку. Позивач звернулась до ТОВ «СВ ПРОДАКШИН» для оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику майна, згідно зі Звітом якого від 19.04.2019, вартість збитків внаслідок непрофесійного монтажу меблів становить 31 337 грн. Витрати, які позивач поніс за виконання Звіту про оцінку складає 3000 грн., що підтверджується копією квитанції. 25.02.2019 на адресу позивача відповідачем була вислана претензія щодо сплати заборгованості за Договором № 650 від 03.11.2018 у сумі 12 691,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 808,50 грн. 07.03.2019 позивачем було на адресу відповідачу, яку вона вказала у претензії, надіслано відповідь на претензію, у якій позивач вказала те, що відповідач порушив строк поставки товару на 4 дні, за які відповідно до умов Договору має сплатити 0,1% пені від вартості товару за кожен день прострочення, а також те, що заміна товару не відбулась, недоліки не були усунені. Однак відповіді від відповідача не надійшло, а лист повернувся позивачу. Також позивач вважає, що, враховуючи характер та обсяг заподіяних моральних страждань, їх тривалість, можливість відновлення попереднього стану порушених прав було б доцільно стягнути із відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Ухвалою суду 05.07.2019 було відкрите загальне позовне провадження. 10.09.2019 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому вона з позовними вимогами [PERSON] не погодилась. Відповідач пояснює, що дійсно 03.11.2018 між нею та позивачем було укладено договір № 650 купівлі-продажу товару, а саме: меблів. На далі, 03.11.2018 позивачем згідно з умовами договору було здійснено попередню оплату товару, яка становить 70% від вартості товару, а саме 38 520 грн. Зі слів відповідача, товар було поставлено та встановлено 29-30.12.2018. 11.01.2019 між сторонами було складено рекламаційний лист (розширений перелік претензій), а також було встановлено строк для усунення недоліків до 17.01.2019. Зі слів відповідача, 21.02.2021 всі недоліки були усунуті, побажання враховані, а зі сторони позивача ніяких претензій не надходило. Також відповідач вказує на те, що позивачем не було оплачено повністю вартість за товар, у зв`язку із чим їй 25.02.2019 було надіслано претензію про сплату боргу, але відповідь на претензію остання не отримала. Відповідач просить суд не брати до уваги Звіт про оцінку вартості матеріальних збитків, оскільки даний звіт винесено із порушенням норм законодавства. Враховуючи викладене вище, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. 20.09.2019 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач заперечила проти доводів відповідача, просила суд задовольнити її позов у повному обсязі. 18.11.2019 від позивача до суду повторно надійшов відзив на позовну заяву від 10.09.2019. 18.11.2019 ухвалою суду було залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог - [PERSON] . 07.02.2020 відповідач подала заперечення на відповідь на відзив, наполягала на невиконанні з боку позивача умов договору, заперечувала її доводи та просила відмовити у задоволенні позову. 10.02.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] , яка вказувала на те, що, дійсно, квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2018 № 273 належить їй та на даний момент часу там проживає її син [PERSON] та її невістка [PERSON] . Також вказувала, що їй відомо про неналежну якість та усунення недоліків товару відповідачем, а тому просила суд позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, а цивільну справу № 369/8457/19 розглядати без її участі. Ухвалою суду 10.02.2020 за заявою відповідача було призначено судово-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання: Чи має досліджуваний Товар дефекти? Якщо так, то під впливом яких причин змінилась якість товару та виникли різного роду дефекти? Чи мають вони виробний характер або виникли в результаті будь-яких пошкоджень при транспортуванні, зберіганні, експлуатації? Чи співпадають дефекти Товару, що зазначені в Звіті, з дефектами визначеними сторонами у Рекламаційному листі від 11.01.2019, погодженому сторонами та засвідченими особистими підписами? Чи усунуті дефекти Товару, що зазначені в Рекламаційному листі від 11.01.2019 на момент проведення експертного дослідження? Оцінити вартість витрат на відновлення товару (станом на 26.01.2019). Чи відповідає наявний у матеріалах справи Розрахунок матеріальних збитків внаслідок непрофесійного монтажу меблів, що є додатком до Позовної заяви про стягнення про стягнення матеріальних збитків, умовам укладеного Договору № 650 від 03.11.2018, умовам проведених рекламаційних робіт, а також висновкам експертизи щодо питань поставлених на розв`язання експертів, згідно підпунктів 3.1-3.1 п. 3 Заяви про призначення товарознавчої експертизи від 12.09.2019 у справі № 369/8457/19? Проведення експертизи було доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Експертної служби МВС України, попереджено їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Витрати по проведенню експертизи було покладено на відповідача. Провадження по справі було зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою судді від 24.03.2019 було відновлено провадження у справі у зв`язку з поверненням матеріалів цивільної справи для надання додаткової інформації. 12.06.2020 відповідачем було подано до суду клопотання, у якому вона просила суд зобов`язати позивача надати об`єкт товарознавчої експертизи для огляду експерта, долучити до матеріалів справи у якості доказів конструкторський проект з розрахунком вартості складників меблів згідно договору № 650 від 03.11.2018, призначити товарознавчу експертизу у цій справі. Ухвалою суду від 26.06.2020 було призначено судову-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: Чи має досліджуваний Товар дефекти? Якщо так, то під впливом яких причин змінилась якість товару та виникли різного роду дефекти? Чи мають вони виробний характер або виникли в результаті будь-яких пошкоджень при транспортуванні, зберіганні, експлуатації? Оцінити вартість витрат на відновлення товару (станом на 26.01.2019). Чи відповідає наявний у матеріалах справи Розрахунок матеріальних збитків внаслідок непрофесійного монтажу меблів, що є додатком до Позовної заяви про стягнення про стягнення матеріальних збитків, умовам укладеного Договору № 650 від 03.11.2018, умовам проведених рекламаційних робіт, а також висновкам експертизи щодо питань поставлених на розв`язання експертів, згідно підпунктівт 3.1-3.1 п. 3 Заяви про призначення товарознавчої експертизи від 12.09.2019 у справі № 369/8457/19? Проведення експертизи було доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Експертної служби МВС України, попереджено їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Витрати по проведенню експертизи було покладено на відповідача. Зобов`язано позивача надати об`єкт товарознавчої експертизи, забезпечити належні умови праці на місці огляду і безперешкодний доступ до досліджуваного об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Провадження по справі було зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою судді від 23.12.2020 було відновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку експерта. Ухвалою суду від 25.02.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 01.03.2021 відповідач подала до суду пояснення, в яких вказала, що більшість виявлених судовим експертом дефектів є наслідком неналежного догляду та експлуатації меблів, перелічені експертом дефекти є наслідком побажань позивача і не були заявлені позивачем при подачі позову до суду, що позовні вимоги є безпідставними і спростовуються доданими до матеріалів справи доказами, просила відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання 29.07.2021 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, разом з письмовим викладом промови представників позивача у судових дебатах, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання 29.07.2021 не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, причини своєї неявки суду не повідомили, відповідач у всіх своїх заявах по суті позову заперечувала проти його задоволення. Третя особа в судове засідання не з`явилась, у ході розгляду справи подала пояснення, в яких вказала, що позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.11.2018 між сторонами було укладено Договір купівлі-продажу № 650, відповідно до якого відповідач зобов`язалась передати у власність позивачеві виготовлений на замовлення Товар, а позивач зобов`язалась прийняти Товар та сплатити за нього на умовах Договору. Відповідно до п. 2.1 Договору товаром є меблі та/або частина меблів та їх установка. Згідно з п. 2.2. Договору кількість, асортимент та якість Товару наведені у Специфікації (Додаток №1 до цього Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 3.2. Договору Продавець зобов`язаний надати Товар у розпорядження Покупця в місці передачі Товару за адресою: Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова 34/74. Відповідно до п. 3.4. Договору установка товару триває протягом 5 (п`яти) робочих днів за адресою, що визначено у п. 3.2 цього Договору. Згідно з п. 4.4. Договору попередня оплата в розмірі 70% (сімдесят відсотків) вартості товару 38 520 (тридцять вісім п`ятсот двадцять) гривень, зазначеному у Специфікації, має бути передана Продавцю протягом 2 (двох) календарних днів з моменту підписання Договору. Остаточний розрахунок за Товар проводиться після підписання акту прийому-передачі Товару за місцем передачі Товару або протягом 2 (двох) календарних днів. Відповідно до п. 7.1. Договору даний Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 25.12.2018. Судом встановлено, що установка товару, передбаченого вказаним договором проводилась у термін 29-30.12.2018, проте строки початку установки Товару та його поставки договором не визначені, договором, як вже вказано, визначено лише строк, протягом якого повинна тривати установка - 5 днів. Підпунктом 5.1.5 даного Договору передбачено, що Продавець зобов`язаний попередити Покупця про зміни умов виконання цього Договору на електронну адресу, зазначену Покупцем у п. 9.1. Договору. Разом з тим, позивач в вписала в договір замість своєї електронної адреси своє прізвище та ініціали, свою електронну адресу не зазначила. Відповідно до п. 6.2. за домовленістю Сторін у випадку порушення строку поставки Товару, передбаченого у Специфікації, Продавець сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості Товару за кожний день прострочення вини Покупця. Як було вже вказано, у договорі сторони строк поставки не погодили. Підпунктом 5.1.4 даного Договору передбачено, що Продавець зобов`язаний замінити Товар неналежної якості та/або усунути недоліки, що погоджені Сторонами, протягом 14 календарних днів з моменту отримання обґрунтованої претензії від Покупця за умов відсутності необхідності здійснювати додаткові замовлення Товару. 11.01.2019 між сторонами було складено рекламаційний лист. Розширений перелік претензій (чек-лист від 11.01.2019) та погоджено строк для усунення недоліків до 17.01.2019, копії даних документів наявні у матеріалах справи. Доказів підписання сторонами Акт прийому-передачі товару суду надано не було. 25.02.2019 на адресу позивача відповідачем була вислана претензія щодо сплати заборгованості за Договором № 650 від 03.11.2018. 07.03.2019 позивачем було на адресу відповідача, яку вона вказала у претензії, було надіслано відповідь на претензію, у якій позивач вказала те, що відповідач порушив строк поставки товару на 4 дні, за які відповідно до умов Договору має сплатити 0,1% пені від вартості товару за кожен день прострочення, а також те, що заміна товару не відбулась, недоліки не були усунені. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19-20/22637-ТВ від 02.12.2020 за результатами проведення експертом ДНДЕКЦ судово-товарознавчої експертизи: - досліджуваний об`єкт, а саме Товар, що є предметом Договору № 650 від 03.11.2018, має дефекти, перелік, яких наведено у таблиці дослідницької частини висновку експерта. Серед виявлених дефектів виробничий характер мають: пластиковий плінтус на стільниці не відповідає розмірам стільниці, неякісна поклейка личківки на фасадах, включення - присутність сторонніх частинок між склом та стіновою панеллю, пошкодження плінтусу стільниці, неточне вибрання отвору під розетку, наявність зайвих отворів на стінках шафи, відсутність личкування та нерівність зрізу, прошліфування лакової плівки меблевого виробу, розміри скла і стінової панелі не співпадають; дефекти, які можуть виникнути, як у процесі виробництва, так і при неналежній експлуатації: відшарування личкування, набухання основного матеріалу виробу (відокремлення від основи личкування з порушенням його цілісності), вм`ятина під плівкою на поверхні меблевого виробу, вирив на поверхні меблевого виробу, відколи облицювання по кромках, подряпини на з`єднувальній планці стільниці; дефекти монтажу (зборки): неналежне кріплення дверцят шафи, що утворює їх перекіс, тріщини скляної стінової панелі. Причини зміни якості досліджуваного об`єкта та виникнення різного роду дефектів експертом не визначалися, оскільки, виходить за межі спеціальних знань експерта товарознавця; - вартість витрат на відновлення Товару станом на 26.01.2019 не визначалася оскільки, виходить за межі спеціальних знань експерта товарознавця; - відповідність наявного у матеріалах справи Розрахунку матеріальних збитків внаслідок непрофесійного монтажу меблів, що є додатком до Позовної заяви про стягнення матеріальних збитків, умовам укладеного між сторонами Договору № 650 від 03.11.2018, умовам проведених рекламаційних робіт, а також висновкам експертизи щодо питань поставлених на розв`язання експертів, згідно з підпунктів 3.1.-3.2. п. 3 Заяви про призначення товарознавчої експертизи від 12.09.2019 у справі №369/8457/19 не встановлювалася, оскільки, виходить за межі спеціальних знань експерта товарознавця. Зі звіту про оцінку вартості матеріального збитку, нанесеного позивачу, що був складений ТОВ «СВ Продакшн», ринкова вартість прямих матеріальних збитків, нанесених власнику майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внаслідок непрофесійного монтажу меблів становить 312 337 грн.: кухонний фартук зі скла - 2 678,42 грн., кухонний фартук зі скла - 1 006,66 грн., стільниця - 6 623,00 грн., плінтус на стільниці - 604 грн., стінова панель - 1 465,00 грн., підвіконня пластикове - 532 грн., фасади ДСП - 1 305 грн., ДВП ламінована - 312 грн., жалюзі, стелі, стіни - 2 000 грн., демонтаж/монтаж/підрізка - 4 000 грн., заміна шафи за вирахуванням вартості встановленої шафи (20% від нової) - 10 811,20 грн. Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми. Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Зі змісту ст. 612 ЦК України вбачається, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 3, 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. З огляду на ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів» шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи те, що правовідносини сторін виникли з договірних зобов`язань, де моральна шкода не передбачена до стягнення, а також враховуючи те, що позивачем не доведено перед судом причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками, не доведено вини відповідача у завданні моральної шкоди, суд відмовляє в задоволенні цих позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було неякісно виготовлено та змонтовано на замовлення позивача меблі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, визначена у звіті про оцінку вартості матеріального збитку, окрім вартості підвіконня, фасадів, жалюзі, стелі та стіни, так як у матеріалах справи відсутні докази того, що вони були пошкоджені внаслідок дій відповідача. Висновком експерта підтверджено, що меблі позивача мають недоліки та пошкодження виробничого характеру або є такими, що з`явились внаслідок неправильного монтажу. Тобто, з відповідача на користь позивача суд стягує збитки у розмірі: 31 337,28 - 532,00 - 1 305,00 - 2 000,00 = 27 500,28 грн. З огляду на те, що відповідачем було завдано збитку позивачу в час новорічних свят, що вона не визнавала своєї провини та тривалий час не відшкодовує завдані нею збитки, що меблі є вбудованими і їх не так просто замінити, суд вважає з урахуванням принципу справедливості та розумності, що з відповідача слід стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. Разом з тим, спірним договором, як було вже вказано вище, встановлено було лише тривалість монтажу, проте не було встановлено жодного строку поставки товару та початку його монтажу, тому суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені аз порушення умов договору. А отже, суд задовольняє позов частково, стягує з відповідача на користь позивача лише 27 500,28 грн. матеріального збитку та 2 000,00 грн. моральної шкоди. Так як позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь державного бюджету 768,40 грн., що відповідає мінімальному розміру судового збору станом на час звернення позивача до суду за подання позовної заяви майнового характеру. При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Враховуючи вищевикладене та правові висновки Верховного Суду,

Outcome: partial