Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

02 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування отриманих без достатньої правової підстави коштів. В позовній заяві позивач зазначила, що в грудні 2013 року домовилась з відповідачами про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку в смт Веселинове Миколаївської області, по вул. Перемоги, 29, за 15 000 доларів США. На підтвердження своїх намірів придбати житловий будинок та укласти в подальшому договір купівлі-продажу передала 24.12.2013 року [PERSON] 4000 доларів США, про що відповідачем була написана розписка, а залишок суми зобов'язалась віддати протягом 2014 року. Крім того позивач вказує на те, що відповідач [PERSON] не був власником житлового будинку, а тому отримав гроші без достатньої правової підстави. 07.01.2015 року позивач передала [PERSON] ще 500 доларів США та 10 000 грн. Після цього [PERSON] передав позивачці ключі від будинку і вона переселилась проживати зі своєю сім'єю до вказаного будинку. Укладення договору купівлі-продажу не відбулось у зв'язку з фінансовими труднощами позивача. Позивач запропонувала відповідачам добровільно повернути сплачену суму 4500 доларів США та 10\~000 грн., а зі своєї сторони залишити будинок. Однак відповідачі відмовились повертати отримані гроші, тому позивач звернулась до суду та просить стягнути з [PERSON] отриманих нею без достатньої правової підстави кошти в сумі 500 дол. США та 10\~000 грн. та стягнути з [PERSON] отриманих ним без достатньої правової підстави кошти в сумі 4\~000 дол. США або 85 680 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON]Т та її представник [PERSON] позов підтримали повністю в тому ж обсязі та з тих же підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував. В судовому засіданні пояснив, що між його дружиною [PERSON] та позивачем [PERSON] була домовленість про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого за адресою смт. Веселинове, вул. Перемоги, 29, та належного на праві приватної власності [PERSON]. На підтвердження своїх намірів купити зазначений житловий будинок [PERSON] передала йому завдаток в сумі 34000 грн., про що [PERSON], на прохання його дружини [PERSON], в якої на той час була травмована права рука, була власноручно написана розписка. Зазначена сума коштів [PERSON] була перерахована та в присутності позивачки [PERSON] передана [PERSON]. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили в позові відмовити. Надали суду письмове заперечення, в якому вказують про те, що [PERSON] та позивач [PERSON] дійсно уклали усний договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в смт Веселинове Миколаївської області по вул. Перемоги, 29, за 15\~000 дол. США, в зв'язку з чим було складено декілька розписок про отримання грошових сум від позивача. Відповідачка неодноразово наполягала на тому, щоб позивачка розрахувалася з нею повністю та після цього здійснить переоформлення домоволодіння на що позивач повідомляла, що не має коштів, та перебуває в скрутному фінансовому становищі та продовжувала проживати в зазначеному житловому будинку. Весною 2015 року відповідачка [PERSON] дізналась, що позивачка [PERSON] купила інший житловий будинок, сплативши при цьому всю суму коштів за придбане домоволодіння, однак виселятися з житлового будинку, розташованого в смт Веселинове Миколаївської області по вул. Перемоги, 29 відмовлялась. В зв'язку з цим, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про примусове виселення. Під час розгляду даної справи в суді відповідачка погодилась виселитись з житлового будинку та 23.10.2015 року [PERSON] підписала акт прийому-передачі домоволодіння, згідно якого претензій майнового або грошового характеру до [PERSON] не має. Суд заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню у повному обсязі. Частиною 1 статті 3 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 60 ЦПК України\~ кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Перемоги, 29, що підтверджується договором дарування від 17 жовтня 1997 року та реєстраційним посвідченням, зареєстрованим Веселинівською філією МБТІ 23 жовтня 1997 року за реєстром № 1840. Між позивачем та відповідачами була домовленість про купівлю-продаж належного [PERSON] будинку, яку вони оформили у вигляді розписок, про що сторони в судовому засіданні не заперечували. Так, згідно розписки власноручно написаної відповідачем [PERSON] 24 грудня 2013 року останній отримав 4 000 доларів завдатку за вищезазначений житловий будинок. Датою остаточного розрахунку в сумі 11 000 доларів був кінець листопада 2014 року. Поясненнями сторін в судовому засіданні встановлено, що зазначена розписка була написана власноручно відповідачем [PERSON] на прохання своєї дружини [PERSON]П, в якої на той час була травмована права рука. Кошти отримані [PERSON] в присутності позивача [PERSON] були ним перераховані та передані [PERSON]. Згідно розписки від 07 січня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] 500 доларів та 10\~000 гривень. Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила суду, що вона була присутня 07 січня 2015 року при передачі [PERSON] коштів [PERSON] Суму коштів вона не пам'ятає, зазначила що частина коштів була гривнями, а частина доларами. Також зазначила, що дані кошти передавалась як завдаток за житловий будинок. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 23 жовтня 2015 року був присутнім при прийому-передачі домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Веселинове, вул. Перемоги, 29. Текст акту прийому-передачі був зачитаний представником відповідачів [PERSON]. Під час підписання акту прийому-передачі бачив, як [PERSON] передавала [PERSON] розрахункові книжки за комунальні послуги, а та в свою чергу передала [PERSON] грошові кошти. Загальну суму грошових коштів він не знає, однак зазначив, що це було приблизно 500 доларів. При прийомі-передачі житлового будинку сторони претензій грошового характеру один до одного не пред'являли. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 23 жовтня 2015 року був присутнім при прийомі-передачі домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Веселинове, вул. Перемоги, 29. Текст акту прийому-передачі був зачитаний представником відповідачів [PERSON] Під час підписання акту прийому-передачі бачив, як [PERSON] передавала [PERSON] розрахункові книжки за комунальні послуги, а та в свою чергу передала [PERSON] грошові кошти. Загальну суму грошових коштів він не знає однак бачив, що це були долари. При прийомі-передачі житлового будинку сторони претензій грошового характеру один до одного не пред'являли. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що між сторонами дійсно була домовленість про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого в смт Веселинове по вул. Перемоги, 29. На підтвердження цього позивачем 24 грудня 2013 року були передані кошти в якості завдатку в сумі 4000 доларів. Після чого він разом з дружиною [PERSON] переїхали проживати в зазначений будинок. 11 000 доларів за житловий будинок зобов'язались повернути до кінця листопада 2014 року, однак в зв'язку з фінансовими труднощами вони в зазначений період не розрахувались та пізніше передумали купувати даний житловий будинок. Проаналізувавши вищезазначені норми права та обставини справи, суд приходить до висновку про безпідставність звернення позивача [PERSON] з даним позовом до відповідачів в межах правил, визначених ч. 1 ст. 1212 ЦК України, якою урегульовано обов'язок недобросовісного набувача майна, тобто такого, яким набуто майно без відповідної правової підстави, повернути потерпілому це майно, оскільки правила даної статті регулюють правовідносини між особами, які не перебувають між собою у договірних відносинах з приводу витребуваного майна. Разом з тим, судом встановлено що між [PERSON] та [PERSON] була домовленість про укладання у майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: смт. Веселинове Миколаївської області, вул. Перемоги, 29. Таким чином сторони перебували у договірних відносинах, а кошти, що становлять об'єкт предмета спору, були передані в розрахунок майбутнього укладення договору кіпвлі-продажу житлового будинку, що підтверджено сторонами в судовому засіданні. Оскільки позивачем не доведено факт збільшення без достатньої правової підстави майна у відповідачів за рахунок позивача, при цьому підтвердивши наявність між сторонами договірних відносин з приводу укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, які не врегульовано правилами ст. 1212 ЦК України,суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів є необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed