Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

04.05.2018 року [PERSON] звернулась до суду з урахуванням уточнених позовних вимог до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 187 та про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття . В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 22.02. 2014 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Вже більше півтора роки сторони не проживають разом, між ними припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини, життя, яке б грунтувлося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги у них відсутні. Також відповідач з травня 2016 року повністю припинив надання матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, яка постійно потребує, нормального харчування, придбання одягу, лікування. Усе це потребує значних коштів, а враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат позивач сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів у твердій грошовій у розмірі 1500,00 грн. підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1500,00 грн визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. 22.02.2014 року між сторонами був зареєстрваний шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 187 /а.с.6 /. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім'я сторін перестала фактично існувати. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів слід зазначити наступне. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач з позивачем та донькою не проживає, матеріальної допомоги не надає, при цьому є працездатним, а отже може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З урахуванням матеріального становища сторін, проживання з позивачкою неповнолітньої доньки , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягненню дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved