Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

03.01.2020 року до суду надійшла заява про встановлення факту родинних відносин. Заявник вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який за життя склав заповіт на його користь. Однак після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено в оформленні спадкового майна через невідповідність в написанні імені батька у свідоцтві про смерть та у його свідоцтві про народження. Заявник, посилаючись на обставини викладені у заяві та на ст. ст. 293, 315, 319 ЦПК України, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву та просив суд встановити факт родинних відносин, посилаючись на обставини зазначені в заяві. Представник Рачківської сільської ради Володарського району Київської області проти встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON] , який помер [INFO] не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, взявши до уваги позицію представника заінтересованої особи, який не заперечував проти встановлення факту родинних відносин, покази свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. По справі встановлено, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.4 ). В свідоцтві про народження заявника [PERSON] батько зазначений як « [PERSON] » ( а.с.3). Тобто існує розбіжність у написанні імені батька заявника. Вказана розбіжність у написанні імені перешкоджає заявнику належним чином прийняти та оформити спадкове майно, яке залишилося після смерті батька. Ст. 124 Конституції України визначає, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частина 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України вказує, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки, від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» ). У силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначений факт родинних відносин стверджується показами свідків: [PERSON] , яка є сусідкою покійного батька та [PERSON] , яка знає родину заявника з дитинства. Свідки зазначили, що родину заявника вони знають протягом тривалого часу, а також знали [PERSON] , батька заявника. Родинні відносини також стверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами , які містяться в матеріалах справи ( а.с. 8, 9). Від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення майнових прав заявника. Суд визнає вимоги заявника обґрунтованими та такими що ґрунтуються на законі, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved