Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

04 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області, [PERSON], в якому просять визнати по 1/2 частці за кожним право власності на земельну ділянку площею 0,1295 га., з кадастровим номером 6321782704:00:003:0126 (колишній кадастровий номер 6321782704:01:003:0020) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: с. Лиман Зміївського району Харківської області, пров. Маліновського, 4, яка належала померлому 10 квітня 2015 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області 22.12.2010 року, р-р № 3-1279 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 126451, виданого 12.06.2003 року на підставі рішення Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області №104-а від 12.12.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 93 з відміткою про перехід власності від [PERSON] до його сина [PERSON] В обґрунтування позову зазначено, що 10 квітня 2015 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS], житлового будинку, що розташований по пров. Маліновського, 4 в с. Лиман Зміївського району Харківської області; земельної ділянки площею 0,1295 га., з кадастровим номером 6321782704:01:003:0020; земельної ділянки площею 0,1200 га., з кадастровим номером 6321783000:01:010:0001. При зверненні до нотаріальної контори було встановлено, що померлим [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2010 року, успадковано від свого батька [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6321782704:01:003:020, яка у звязку із зміною кадастрового зонування змінила номер на 6321782704:00:003:0126, яка розташована по пров. Маліновського, 4 в с. Лиман Зміївського району Харківської області, про що в держаному акті серії ХР № 126451 вчинений відповідний нотаріальний припис про перехід права власності на земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON]. Вказана обставина стала підставою про винесення державним нотаріусом постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 25.03.2016 року за № 522/01-30. Просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та проханням задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. Представник Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області до суду не з'явився, надійшов лист з проханням розглянути справу за відсутності їх представника. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 16 липня 1977 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Андрусик) [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджуються копією свідоцтва про укладання шлюбу серії ІІ-ВЛ № 326835, виданого 11 червня 1982 року Лиманською селищною радою Готвальдівського району Харківської області, актовий запис № 25. (а.с. 16) В період зареєстрованого шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ВЛ № 305994, виданого 17 грудня 1977 року Лиманською селищною радою Готвальдівського району Харківської області (а.с. 15) та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ВЛ № 357033, виданого 01 липня 1982 року, виданого Комсомольською селищною радою Готвальдівського району Харківської області. (а.с. 19) 10 квітня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 490482, виданого 10 квітня 2015 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Харківській області, актовий запис № 60. (а.с. 14) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді: - квартири [ADDRESS], загальною площею 63,10 кв. м., що належала померлому [PERSON] в ? частині на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08.12.2004 року виконком Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області на підставі розпорядження № 136 від 02.12.2004 р., яке зареєстроване в КП «Зміївське БТІ» в реєстровій книзі за № 34-3315 (а.с. 20); - житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 44,20 кв. м., житловою площею 16,20 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами: сараю літ. «Б», літньою кухнею літ. «В», сараю літ. «Г», убиральні літ. «Д», гаражу літ. «Е», погрібом літ. «Ж», огорожі № 1, № 2, колодязя № 3, що розташований по провулку Малиновського, 4 в с. Лиман Зміївського району Харківської області, який належав померлому в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області 22.12.2010 р., р.-№ 3-1277, яке зареєстроване в КП «Зміївське БТІ» 24.12.2010 р. згідно Витягу про державну реєстрацію № 28487862 (а.с. 21, 22, 23-26); - земельної ділянки площею 0,1295 га., з кадастровим номером 6321782704:01:003:0020 з цільовим призначенням \~ будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд,\~що розташована за адресою: с. Лиман, пров. Маліновського, 4 Зміївського району Харківської області, що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою Харківською області 22.12.2010 р. р.№ 3-1279 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 126451 виданого 12.06.2003 р. на підставі рішення виконкому Лиманської сільської ради № 104-а від 12.12.1996 р., який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 93 з відміткою про перехід власності від [PERSON] до його сина [PERSON]. (а.с. 28, 29-30); - земельної ділянки площею 0,1200 га., з кадастровим номером 6321783000:01:010:0001 з цільовим призначенням \~ведення садівництва,\~що розташована за адресою: [PERSON] сільська рада Зміївського району, Харківської області, С/Т «Бетоник», ділянка № 67, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 051375 виданого 02.09.2008 р. на підставі розпорядження Зміївської РДА № 22 від 21.01.2008 р., який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010869100048. (а.с. 27) Згідно зі\~ст. 1222 ЦК України,\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 1\~статті 1225 ЦК України,\~передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Правило\~статті 1225 ЦК\~про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1).\~Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3). Згідно ст. 1269 ЦК України \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1).\~Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 2). Відповідно до ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Спадкоємиця першої черги [PERSON] в установлений шестимісячний строк заяви до нотаріальної контори не подавала, на день смерті батька [PERSON] -\~10 квітня 2015 року значилась зареєстрованою та фактично проживала в [INFO]/39-А, що підтверджується відбитком штемпеля паспорта на ім'я останньої та даними довідки житлового товариства «Дельта» від 04.04.2016 р. за № 42 (а.с. 17-18, 35). 01 лютого 2016 року [PERSON] у Відділу Держгеокадастру у Зміївському району Харківської області був отриманий Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6302397112016, відповідно до якого, власником земельної ділянки площею 0,1295 га з кадастровим номером 6321782704:00:003:0126 (колишній кадастровий номер 6321782704:01:003:0020), що розташована по пров. Маліновського, 4 в с. Лиман Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням \~для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, значиться за батьком померлого [PERSON] [PERSON], на підставі Державного акту від 12.06.2003 року серії ХР № 126451, виданого на підставі рішення виконкому Лиманської сільської ради № 104-а від 12.12.1996 року. (а.с 31) Згідно листа державного кадастрового реєстратора [PERSON] від 23.03.2016 року зміна кадастрового номеру земельної ділянки, що розташована по пров. Маліновського, 4 в с. Лиман Зміївського району Харківської області з 6321782704:01:003:020 на 6321782704:00:003:0126 відбулась у звязку зі зміною кадастрового зонування. (а.с. 34) Відповідно до пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до пункту 1 Глави 13 Загальних положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Так, з довідки Зміївської державної нотаріальної контори № 708/01-16 від 18 квітня 2016 року вбачається, що після померлого 10 квітня 2015 року [PERSON] до нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини 11 вересня 2015 року від [PERSON] Однак, при зверненні до нотаріальної контори було встановлено, що померлим [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.12.2010 року успадковано від свого батька [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6321782704:01:003:020, яка у звязку із зміною кадастрового зонування, змінила номер на 6321782704:00:003:0126, що розташована по пров. Маліновського, 4 в с. Лиман Зміївського району Харківської області, про що в держаному акті серії ХР № 126451 вчинений відповідний нотаріальний припис про перехід права власності на земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON]. Вказана обставина стала підставою про винесення державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 25.03.2016 р. за № 522/01-30, а саме відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі на їх імена свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в с. Лиман, провулок Маліновського, 4 після померлого 10 квітня 2015 року [PERSON]. (а.с. 36, 53) Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положення\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. б) ч. 2\~ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ч. 2\~ст. 126 Земельного кодексу України, на державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Таким чином, позивачі [PERSON], [PERSON] підтвердити право власності на земельну ділянку, в іншому порядку ніж в судовому, змоги не мають, однак є спадкоємцями померлого [PERSON] та прийняли спадщину після його смерті у встановленому порядку. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Саме у такий спосіб позивач просить захистити її право власності на земельну ділянку. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, що не заборонений законом. За таких обставин, у суду є законні та обґрунтовані підстави для задоволення позову, а обраний позивачами спосіб захисту порушеного права є ефективним для його захисту.

Outcome: approved