overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

03 липня 2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 08 вересня 2001 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з втратою взаєморозуміння. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з травня 2014 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2001 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис - № 212 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.4). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

03 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 15.01.2015 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві\~\~ позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.01.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не\~ суперечить закону та не\~ порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

03 липня 2018 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 07 серпня 1993 року відділом ЗАГС Шосткинського міськвиконкому, актовий запис № 466. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач в підготовче судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом ЗАГС Шосткинського міськвиконкому, актовий запис № 466. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач визнає позов, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону (у тому числі і нормі ч. 2 ст. 110 СК України) та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. Враховуючи вищевикладене, ст. ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 200, 206, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

03 липня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мотивуючи тим, що 11 липня 2007 року помер [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його\~смерті залишилось\~спадкове майно:\~житловий будинок,\~що розташований в Синяківці вул.Садова, 6 Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, оскільки при житті [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON], заповіт від 10 липня 2007 року, посвідчений секретарем Малокужелівської сільської ради, Дунаєвецького району, Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №80, є не зміненим та не скасованим. Інших спадкоємців які могли би претендувати на спадщину не має. 19\~червня 2018\~року позивачка\~звернулась до\~приватного нотаріуса\~Дунаєвецького районного\~нотаріального округу\~[PERSON]\~з питанням\~оформлення спадщини\~після смерті\~[PERSON] та\~отримання свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~на майно,\~яке залишилося\~після його\~смерті,\~однак нотаріус\~відмовив їй\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~нерухоме майно,\~що належало\~[PERSON],\~померлому 11\~липня 2007\~року, який проживав в [INFO] в звязку з тим, що позивачка звернулась до нотаріальної контори після спливу строку для прийняття спадщини, встановленого чинним законодавством. В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки вона не проживала разом із спадкодавцем, про існування заповіту їй стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON], який помер 11 липня 2007 року. Представник позивачки по довіреності [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

03 липня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] Після його смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1,95 га, яка розташована на території Іванковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності якої посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] заповіту не складав, тому спадщина відкрилася за законом, позивачка є донькою померлого та відповідно спадкоємцем за законом 1-ої черги, інших спадкоємців котрі могли би претендувати на спадщину не має, з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ніхто не звертався. 15 червня 2018 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. з питанням оформлення спадщини та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка залишилася після смерті батька, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що належало [PERSON], померлому [INFO] року, який проживав в [ADDRESS] в зв'язку з тим, що позивачка згідно поданих документів спільно не проживала і не була зареєстрована із [PERSON] та звернулась до нотаріальної контори після спливу строку для прийняття спадщини, встановленого чинним законодавством. В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворіла, що підтверджується довідками, виданими Дунаєвецького амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1, а тому звернулася до суду та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якій позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

03 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 103, у будинку № 68а, по вул. Ак. Корольова, у м. Одесі, посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі без поважних причин понад встановлений законом строк. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою\~ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~справи, суд\~вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 15.06.2017 року, укладеного між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], що підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89635877 від 15.06.2017 року. Належна [PERSON] квартира за адресою № 103, у будинку № 68а, по вул. Ак. Корольова, у м. Одесі в цілому складається з однієї житлової кімнати, площею 16,3 кв.м., загальною площею 29,9 кв.м. Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрації № 721 від 21.06.2018 року, виданої КП «ЖКС Чорноморський», у квартирі зареєстровані: [PERSON], а також відповідач [PERSON] Згідно з показаннями свідка [PERSON], за зазначеною адресою відповідач [PERSON] не мешкає понад рік, речей відповідача на спірній жилій площі немає, вселитися за цей час він не намагався, позивач не перешкоджав відповідачеві у проживанні у цій квартирі. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин понад встановлений законом строк підтверджується актом від 25.06.2018 р., складеним КП «ЖКС «Чорноморський». Відповідно до вимог\~ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2\~ст.405 ЦК України,\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст.319,\~321,\~391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі понад рік, є правова підстава для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

03 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від червня 2016 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 1, 2, 13). 30 листопада 2018 року суд своєю ухвалою закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 29). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 04.06.2016 року. Сторони від шлюбу мають малолітню дочку. Від лютого 2018 року сторони не мешкають разом, не ведуть спільного господарства. Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 15 січня 2018 року суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 04.06.2016 року. Шлюб зареєстровано Кіровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис 194) (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 7). Від лютого 2018 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно, і її збереження неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 704,80 грн. (а.с. 16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

03 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дітей відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2 500,00 грн. на кожного щомісяця (а.с.а.с. 1, 2, 16). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей (сина та дочку). Позивачка позбавлена можливості одержувати додаткові прибутки, а від надання їй достатньої матеріальної допомоги для утримання дітей відповідач ухиляється. Останній є здоровою людиною, має нестабільний заробіток, аліментів на утримання інших дітей не сплачує. Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 29 жовтня 2018 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини, стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою (а.с.а.с. 4, 5). Позивачка здорова, з урахуванням утримання дітей матеріально забезпечена недостатньо. Діти здорові, навчаються, матеріально забезпечені недостатньо. Відповідач здоровий, має нестабільний заробіток, утриманням дітей не опікується. За вказаних обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги необхідно задовольнити повністю. У відповідності зі статтею 430 ЦПК суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 409,60 грн.

Outcome: approved