Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

04.10.2017 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідачі) про визнання його таким, що втратив право користуватися житловим будинком [ADDRESS], який є її приватною власністю. В обґрунтування позову вказала, що відповідач мав намір купити в неї будинок, що належить їй на праві власності. Поки йшла підготовка документів для оформлення відповідного договору він вселився в житловий будинок та зареєструвався там. Відмітила, що відповідач вибув з її житлового будинку і з 29 квітня 2010 року в ньому не проживає, проте в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає, що змусило її звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення про виклик в пресі, газеті «Урядовий кур'єр» №234 (6103) від 12 грудня 2017 року, в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявою позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], позивачці по справі, що підтверджується даними Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно №25818245, виданого 09.04.2010 року Районним комунальним підприємством «Білогірське бюро технічної інвентаризації» (а.с.5) та даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №105309692, сформованої 28.11.2017 року суддею Білогірського районного суду Хмельницької області Бараболею Н.С. (а.с.а.с.19,20). З 29 квітня 2010 року відповідач у житловому будинку позивача не проживає, проте продовжує бути зареєстрованим за вказаною адресою. Вказані обставини підтверджені актом про встановлення факту не проживання гр. [PERSON] за місцем реєстрації в житловому будинку [ADDRESS] (а.с.16), та довідкою Юрівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області № 915 від 15.11.2017 року (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною ч.2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Право власника на користування своєю власністю в повному об'ємі передбачено і ст. 150 ЖК Української РСР, якою встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.2 ст.107 цього Кодексу у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або інше жиле приміщення у тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користуватися цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтями 72, 108 ЖК встановлено, що визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням провадиться в судовому порядку. Відповідач вибув із житлового будинку позивача на постійне проживання до іншого населеного пункту, не користуються житловим приміщенням позивача більше року, докази того, що між відповідачем та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому приміщенні позивача більше одного року відсутні. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Крім того в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід також стягнути понесені судові витрати по справі в сумі 640,00грн. судових витрат та 420,00 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved