Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

03.06.2015 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] у якому просив вселити його в квартиру [ADDRESS] та встановити конкретний порядок користування спірною квартирою, виділити йому у користування житлову кімнату № 11,00 кв.м, а відповідачам - [PERSON], [PERSON], [PERSON] - у спільне користування житлові кімнати площею 17,30 кв.м та 11,50 кв.м, підсобні приміщення - кухню, коридор, вбиральню - залишити у спільному користуванні. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він зареєстрований в [ADDRESS]. В зазначену квартиру він вселився в 1965 році на підставі ордеру. В спірній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі: колишня дружина [PERSON], та його сини - [PERSON], [PERSON], які чинять йому перешкоди в користуванні спірною квартирою, не впускають його в квартиру, не дають йому ключі від вхідних дверей. Позивач зазначив, що сторони на даний час не є членами однієї сім`ї. Між сторонами склалися неприязні стосунки, тому він просить встановити конкретний порядок користування спірним житлом за запропонованим ним порядком. Такий порядок, на думку позивача, буде відповідати інтересам всіх співвласників і не буде порушувати права жодного із власників житла. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи в суді повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили. З заявою про розгляд справи за їх відсутністю до суду не зверталися. За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, думку позивача, який не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмеженний у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була видана [PERSON] на сімю з 5-ти осіб: [PERSON], дружину - [PERSON], батька - [PERSON], сина - [PERSON] та дочку - [PERSON], що вбачається з ордера №04488, вданого 18.11.1965 року на підставі рішення виконкому Октябрьської районної ради від 15.11.1965 року № 5240. В спірній квартирі зареєстровані: позивач - [PERSON], його колишня дружина - [PERSON], та два сини - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією довідки форми № 3, виданої 15.04.2015 Центром обслуговування споживачів № 2. Позивач посилається на те, що відповідачі перешкоджають його вселенню в спірну квартиру, не впускають його до спірного житлового приміщення, змінили замки, не надають йому ключі від вхідних дверей до квартири. Зазначені обставини підтверджуються Актом від 27.05.2015 з якого вбачається, що позивач не може потрапити до спірної кварти, де зареєстрований, в зв'язку зі зміною замків на вхідних дверях. Відповідачі в судове засідання не з`явилися та вказаних обставин не спростували. Крім цього, відповідно до рішення Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 26.03.2015 в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням відмовлено. Таким чином, судом встановлено, що позивач зареєстрований в спірному жилому приміщенні, не втратив право користування вказаним жилим приміщенням, разом з цим позивачеві з боку відповідачів чиняться перешкоди в користуванні спірною квартирою. Виходячи з цього, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині його вселення в спірну квартиру. Разом з цим, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні інших позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 104 ч.1 ЖК України член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. Згідно ст. 63 ЖК України предмет договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі, частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Статтею 47 ЖК України встановлено норму житлової площі в розмірі 13,65 кв.м на одну особу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» відповідно до ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ житлового приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділене ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак, поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов. З аналізу наведених вище норм вбачається, що виділено в користування може бути лише ізольоване житлове приміщення. Разом з цим, як вбачається з викопіювання з поповерхового плану квартири [ADDRESS], в спірній квартирі лише дві кімнати, площею 11,0 кв.м та 11,5 кв.м, є ізольованими. Кімната житловою площею 17,3 кв.м є прохідною. Виходячи з наведеного вище, в спірній квартирі неможливо встановити конкретний порядок користування спірним житловим приміщенням, тому в задоволенні позову в частині визначення конкретного порядку користування житловим приміщеням має бути відмовлено. Враховуючи часткове задоволення позову, а також вимоги ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243, 60 грн., а саме: по 81, 20 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved