Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

04 грудня 2018 року, представник Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 08.02.2013 року у сумі 14234,29 грн., а також судових витрат у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 08.02.2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір б/н від 08.02.2013 року, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, передавши [PERSON] кредитні кошти. Посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язання за вищевказаним правочином, просив заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між Банком та відповідачем було укладено кредитну угоду у відповідності до заяви відповідача №б/н від 08.02.2013 року. Згідно вищезазначеного договору Банк виконав взяті на себе зобов'язання, надав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку. [PERSON] скористалась Кредитною лінією, але станом на 02.10.2018 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір. Пунктом цих Умов передбачено, що позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом у повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, та комісії на умовах цього Договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України 23 вересня 2015 року при розгляді справи № 6-37цс15, яка є обов'язковою для застосування судами України при розгляді справ у подібних правовідносинах. Статтями 1054 - 1057 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобов'язань по кредитному договору. Зокрема: - за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно положень ч.4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем зазначені зобов'язання виконано в повному обсязі, однак відповідач кредитне зобов'язання не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, у розмірі 94,18 грн. за тілом кредиту та 3309,23 грн. нарахованих відсотків за користуванням кредиту, яка підлягає стягненню з відповідача. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 9676,87 грн. та штрафів у розмірі 500 грн. - фіксованої частини та 654,01 грн. - процентної складової, суд виходить з наступного. Так, статтями 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається один раз в місяць.. У той самий час, згідно з пунктами п. 2.1.1.7.6. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом,комісії за обслуговування. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому, враховуюче викладене, суд вважає, що пеня та штрафи нараховані банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань. За такого, з позичальника за порушення строків виконання грошових зобов'язань може бути стягнутий тільки один вид неустойки. З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України викладених у Постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16. А саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9676,87 грн. - пені. На підставі викладеного, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.02.2013 року, яка станом на 02.10.2018 року становить - 13080,28 грн. з яких: 94,18 грн. - тіло кредиту; 3309,23 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 9676,87 грн. - пеня. Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість не ліквідована, невиконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором по своєчасній і належній сплаті заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом є порушенням умов договору та норм ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1621,04 грн. (13080,28 грн. - сума задоволених вимог х 100% : 14234,29 грн. - сума заявлених вимог = 92%; 92% х сума заявлених вимог х 1762,00 грн.: 100% = 1621,04 грн.).

Outcome: partial