Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

03 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 25.08.2012 зареєструвала з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб виявився невдалим через протилежні погляди на сімейне життя. Подружні відносини між ними припинилися з 15.11.2020. На примирення не згідна, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 14.12.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала клопотання про розгляд справи у її відсутності через оголошений карантин. Позов підтримує і просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, з аналогічних підстав, позов визнав, строк для примирення не бажає. Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що останні скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25.08.2012 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.08.2012 (а.с. 10). У [PERSON] та [PERSON] є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 11-12). Сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо (а.с. 2, 14). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає доведеним, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення з державного бюджету половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved