Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

04 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить ухвалити судове рішення, яким встановити факт належності йому договору купівлі-продажу квартири від 07 вересня 1998 року ААМ №886437 за адресою [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського нотаріального округу Кубай Л.В. В своїй заяві [PERSON] посилався на те, що у вищезазначеному договорі купівлі-продажу квартири його прізвище помилково було зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Вважає, що причина неправильного написання його прізвища виникла у зв`язку із неправильним переведенням його прізвища з російської на українську мови. Таким чином з метою надання йому можливості вільно розпоряджатись своєю власністю він був змушений звернутись до суду з відповідною заявою. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Від третьої особи приватного нотаріуса Жовтоводського міського нотаріального округу Кубай Л.В. також надійшла заява про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Кубай Л.В. - [PERSON] продав, а [PERSON] та « [PERSON] » купили в рівних частинах кожний квартиру під номером шістнадцять, що знаходиться в [ADDRESS] а.с.10/ У паспорті на квартиру, отриману у власність, який був виданий Жовтоводським МБТІ прізвище заявника вказано « [PERSON] ». /а.с.11/ Згідно паспорту громадянина України, виданого 03 травня 2001 року Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, прізвище заявника зазначено « [PERSON] », місцем його реєстрації зазначено квартиру під [ADDRESS] . /а.с.8/ Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що такі розбіжності у написанні прізвища заявника виникли з вини працівників установ, які їх здійснювали. За таких обставин, заявник не має можливості довести той факт, що він є тією особою, яка вказана у договорі купівлі продажу квартири від 07.09.1998 року. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Таким чином, коли вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами і оскільки вони мають для неї юридичне значення, то даний факт підлягає встановленню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved