Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

02 березня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та сплати відсотків. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року за касаційною скаргою [PERSON], поданою представником - [PERSON] скасовано заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20 травня 2011 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2011 року. В процесі нового розгляду справи позивач неодноразово уточняв позовні вимоги та в останнє 11 червня 2014 року звернувся до суду з заявою та просить стянути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 68200 доларів США у гривні, розрахованих за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі та 3% річних 65392,10 гривен. (т.2 а.с.84-85) Мотивує вимоги тим, що 6 квітня 2010 року він позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 68200 доларів США, які зобов'язалася повернути не пізніше 1 червня 2010 року, про що написала відповідну розписку. Одержання зазначеної суми підтверджується її розпискою. Відповідачка зобов'язалась повернути гроші не пізніше 1 червня 2010 року. Однак, до теперішнього часу відповідачем не було повернуто борг у встановленій розписці термін. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач та його представник [PERSON] звернулись до суду з письмовою заявою про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просять розглянути справу на підставі доказів, що є у справі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання 15 липня 2014 року не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Повторно в судове засідання 08 вересня 2014 року відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, шляхом надсилання повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, довіреності на представника, про поважність причин відсутності не повідомили. В матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення судового повідомлення [PERSON] особисто 22.07.2014 року про виклик у судове засідання призначене на 8.09.2014 року. Судова повістка, направлена на адресу представника [PERSON] була повернута із відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає», тому відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено належним чином. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачки та ії представника. В матеріалах справи містяться заперечення представника відповідачки проти позову в яких вказує, що між сторонами по справі були виключно робочі стосунки, пов'язанні з обслуговуванням ПАТ «Південний». [PERSON] особисто грошові кошти від [PERSON] не отримувала та жодної розписки не складала. В якості письмового доказу позивачем надано договір позики від 06 квітня 2010 року (розписка), проте [PERSON] має великі сумніви у тому, що текст та підпис у розписці, копія якої міститься на а.с. 7, належить ій. Крім того, з розписки вбачається, що [PERSON] отримала позику від [PERSON] у розмірі 68 200 у валюті доларів США. Враховуючи той факт, що використання іноземної валюти в Україні допускається лише за наявністю дозволу, якого у позивача немає, тому договір позики є недійсним. (т.2 а.с. 33-34) Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 6 квітня 2010 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений договір позики в простій письмовій формі, про що свідчить складена власноручно відповідачкою розписка, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні. За умовами угоди відповідачка позичила у позивача грошові кошти в сумі 68200,00 (шістдесят вісім тисяч двісті) доларів США та прийняла на себе зобов'язання повернути кошти не пізніше 1 червня 2010 року. До теперішнього часу відповідачка не виконала свої зобов'язання, не повернула суму боргу та заперечує проти факту підписання розписки про позику грошей. Ухвалою суду від 03 лютого 2014 року задоволено клопотання [PERSON] про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі та продовжений розгляд справи для з'ясування питань, які необхідно поставити перед експертами, вирішити питання про витребування необхідних матеріалів для проведення дослідження та отримання зразків підпису (т.2 а.с. 65-66). Повторна неявки в судове засідання відповідачки та ії представника, унеможливлює відібрання зразків почерку та підпису відповідачки та виключає можливість проведення експертного дослідження. Таким чином, суду не надані належні та допустимі докази того, що у [PERSON] відсутні зобов'язання щодо повернення суми боргу за розпискою від 6 квітня 2010 року. Отже, сума боргу була отримана відповідачкою та не була повернена позичальнику. Спірні правовідносини регулюються ст.1046 ЦК України, відповідно якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму. В порядку ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що буле передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, між сторонами був укладений договір позики, що підтверджується розпискою [PERSON] про те, що отримала у [PERSON]. борг 68 200 доларів США і зобов'язалась повернути вказані кошти 01 червня 2010 року. (а.с. 7) Згідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Курс НБУ станом на день ухвалення рішення, тобто станом на 08.09.2014 року становить 12,8222 грн. за 1 долар США (http://tables.finance.ua/ru/currency/official/~/1/2014/9/8). Приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики (розписки), відповідачем не було повернуто у строк, зазначений у розписці, позивачу позики, а саме грошові кошти у сумі 68200 (шістдесят вісім тисяч двісті) доларів США, що по курсу НБУ станом на день ухвалення рішення складає 874 474,04 (вісімсот сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят чотири) грн. 04 коп., що є істотним порушенням умов договору. При цьому, в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, що на підставі наданого позивачем розрахунку складає 65392,10 (шістдесят п'ять тисяч триста дев'яноста дві) грн. 10 коп.. Відповідно до передбаченого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] не довела суду, що в неї відсутні боргові зобов'язання з [PERSON] за договором позики від 6 квітня 2010 року. При цьому, суд бере до уваги посилання [PERSON] на отримання позики та повернення [PERSON] грошей в сумі 68 200 доларів США. (т.1 а.с.45) Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України, [PERSON], на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати (т.1 а.с. 1, 2; т. 2 а.с. 14).

Outcome: approved