Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

02 червня 2016 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті. Зазначила, що 07 травня 2016 року у м. Донецьку Донецької області помер її батько [PERSON]. [PERSON] поховала померлого в с. Новоласпа Тельманівського району Донецької області та отримала лікарське свідоцтво про смерть від 07 травня 2016 року, видане комунальною установою «Центр первинної медіко-санітарної допомоги №4 м. Донецька» з печаткою так званої «Донецької Народної Республіки». Зараз [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про смерть батька на території України, оскільки відділ державної реєстрації актів цивільного стану м.Дружківки не приймає вказане лікарське свідоцтво про смерть, тому що вважає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території або в зоні АТО та їх діяльність вважаються незаконними, а будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник не має можливості отримати кошти на поховання батька, прийняти спадщину. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 07 травня 2016 року. У судове засідання заявник [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Суд встановив, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯХ №197995, виданим Куйбишівським райвідділом РАЦС Сталінської області 13 жовтня 1949 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО №283591, виданим міським відділом ЗАЦС м. Дружківки Донецької області 07 червня 1975 року. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №185 від 07 травня 2016 року, виданого комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Донецька» [PERSON] помер 07 травня 2016 року, причина смерті хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ ст., церебральний атеросклероз ІІІ ст. Відповідно до свідоцтва про смерть серії ДНР № 025975 від 07 травня 2016 року, виданого Київським відділом записів актів громадянського стану м.Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції так званої «Донецької Народної Республіки», 07 травня 2016 року у віці 91 року у м. Донецьку помер [PERSON], [INFO]. Розясненням відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області від 31 травня 2016 року №П-68/03.2-39 [PERSON] було повідомлено, що вона для підтвердження факту смерті [PERSON] предявила документ, виданий на території, де органи державної вдали України тимчасово не здійснюють свої повноваження, і було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] Заявнику рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 07 травня 2016 року у Донецьк знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть, видане державним органом України.

Outcome: approved