Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

02 липня 2015 року позивач звернулася до суду із названим позовом у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову; та додаткові витрати на утримання [PERSON] у розмірі 10 000 грн. на постійній основі. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, малолітній син знаходить на повному утриманні позивача, а відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Їх спільній малолітній дитині після народження було діагностовано рідкісне генетичне захворювання - бульозний епідермоліз, полідиспластична форма, тип Борта. Такий стан малолітнього сина потребує постійного нагляду у лікаря, купівлі медикаментів, що прописані лікарями, спеціального одягу, індивідуального навчання, періодичне оперування кінцівок, проте відповідач вихованням свого сина не займається, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться життям та здоров'ям хворого сина. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили про його задоволення з викладених у ньому підстав. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечував. В останньому судовому засіданні сторони були відсутні , позивачка [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності. З урахуванням розумних строків розгляду , враховуючи , що сторони дали пояснення по суті пред*явленого позову , висловили свою правову позицію , суд приходить до висновку , про можливість закінчення розгляду справи у відсутність сторін. Заслухавши сторони , ознайомившись із письмовими матеріалами справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню. Статтею 5 Сімейного кодексу України визначено, що держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є спільною дитиною [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 09.06.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1667. Стаття 180 Сімейного кодексу України встановлює, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з виписки медичної документації [PERSON], 02 .10.2004 року народження було діагностовано рідкісне генетичне захворювання - бульозний епідермоліз, полідиспластична форма, тип Борта (а.с. 8). Згідно з посвідчення [NUMBER] з 2007 року [PERSON] є дитиною інвалідом (а.с. 7). Згідно частини 3 статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, та пояснень сторін, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 01.02.2011 року працює в ТОВ «ХОСПІКО» на посаді менеджера з адміністративної діяльності. Дохід за період з 01.01.2013 року по 30.06.2015 року склав 76 612, 24 (а.с. 83). В судовому засіданні встановлено, що відповідач надає матеріальну підтримку, та бере участь у вихованні дитини. Згідно зі статтею 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх чи не працездатних осіб. Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина підлягають частковому задоволенню. Проте, суд не погоджується з розміром аліментів визначеним позивачем та вважає, що аліменти на утримання дитини повинні становити ? частини всіх доходів та додаткових витрат на утримання сина [PERSON] у розмірі 5000 тис. гривень щомісячно. Визначаючи такий розмір аліментів, суд виходив з середньомісячної заробітної плати відповідача. В контексті статті 60 ЦПК України позивачем суду не доведено, що відповідач має іншу заробітну плату (дохід), ніж та яка зазначена в довідці від 24.07.2015 року за № ХО000000008, виданої ТОВ «ХОСПІКО». Сума аліментів у розмірі ? частини всіх доходів підпадає під вимоги частини 2 статті 182 СК України, та не є меншою за 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що аліменти слід стягувати у розмірі ? частини всіх доходів. щомісячно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина у розмірі 10000 грн. зазначається наступне. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір заробітної, яку отримує відповідач становить 2 086, 72 грн. додаткових джерел доходу у нього не має, та виходячи зі змісту зазначених норм матеріального права, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення додаткових витрат на утримання сина підлягає частковому задоволенню, так як відповідач не має можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Outcome: partial