Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

03.09.2019 року до суду звернувся позивач керівник Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах Зарічанської сільської Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином до відповідачів [PERSON] , і [PERSON] третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державне підприємство «Верхньодніпровське лісове господарство» 02.10.2019 року отримані довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 21.11.2019 року. 21.11.2019 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 20.01.2020 року в зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання. 20.01.2020 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений на 04.02.2020 року в зв`язку з неявкою відповідачів в судове засідання. 04.02.2020 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 06.03.2020 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 06.03.2020 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь особі Зарічанської сільської Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на відшкодування шкоди, внаслідок знищення дерев в розмір 195889 грн., 51 коп. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: Жовтоводською місцевою прокуратурою підтримувалось державне обвинувачення в суді у кримінальному провадженні № 120170404030000534, внесеного до ЄРДР 24.05.2017 року за обвинуваченням [PERSON] , і [PERSON] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , 23.05.2017 року маючи намір на незаконне вирубування дерев дуба у кварталі 61 у виділі 3 «Бородаївського лісництва» ДП «Верхньодніпровське лісове господарство», розташованому на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, поблизу річки Домоткань за попередньою домовленістю із [PERSON] ,. і [PERSON] , реалізуючи свої злочинні наміри, в порушення ст. 12 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимог ст. 4, 49 Лісового кодексу України, не маючи спеціалізованого лісорубного квитка (ордера), самовільно за допомогою бензинової пили без назви червоного кольору, умисно, шляхом спилювання, здійснили незаконне вирубування дерев дуба звичайного у кількості 29 штук, діаметром від 18.1см.. до 46 см. Тим самим погіршивши природний склад та інші екологічні властивості лісу, а саме знищено 0.40 га лісу, який відноситься до 1 категорії захищеності та в повній мірі може бути віднесений до генетичних резерватів. Таким чином, 23.05.2017 року діючи умисно, [PERSON] . [PERSON] , і [PERSON] , спричинили істотну шкоду природному середовищу, чим завдали матеріальних збитків державі на загальну суму 195889 грн. 91 коп. Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 року [PERSON] , і [PERSON] ,. визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 грн. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду в зв`язку з набранням чинності 01.01.2019 року ЗУ № 2531-VІІІ від 06.09.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобіганню незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів» кримінальне провадження № 12017040430000574 за обвинуваченням [PERSON] і [PERSON] , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 246 КК України - закрите в зв`язку декриміналізацією кримінального правопорушення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України. За даними обставинами відповідачами у справі [PERSON] , та [PERSON] , заподіяна матеріальна шкода, внаслідок знищення або пошкодження дерев до цього часу не відшкодована в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав за підставами, викладеними в позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду в інтересах держави в особі Зарічанської сільської Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Дане звернення викликане тим, що Зарічанська сільська рада самостійно не звернулась із позовом про захист порушених прав про стягнення з винних осіб шкоди, завданої навколишньому середовищу. Тому звернення з даним позовом прокурора є єдиним ефективним способом звису порушених прав. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Жовтоводською місцевою прокуратурою підтримувалось державне обвинувачення в суді у кримінальному провадженні № 120170404030000574, внесеного до ЄРДР 24.05.2017 року за обвинуваченням [PERSON] , і [PERSON] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , 23.05.2017 року маючи намір на незаконне вирубування дерев дуба у кварталі 61 у виділі 3 «Бородаївського лісництва» ДП «Верхньодніпровське лісове господарство», розташованому на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, поблизу річки Домоткань за попередньою домовленістю із [PERSON] ,. і [PERSON] , реалізуючи свої злочинні наміри, в порушення ст. 12 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимог ст. 4, 49 Лісового кодексу України, не маючи спеціалізованого лісорубного квитка (ордера), самовільно за допомогою бензинової пили без назви червоного кольору, умисно, шляхом спилювання, здійснили незаконне вирубування дерев дуба звичайного у кількості 29 штук, діаметром від 18.1см.. до 46 см. Тим самим погіршивши природний склад та інші екологічні властивості лісу, а саме знищено 0.40 га лісу, який відноситься до 1 категорії захищеності та в повній мірі може бути віднесений до генетичних резерватів. Таким чином, 23.05.2017 року діючи умисно, [PERSON] . [PERSON] , і [PERSON] , спричинили істотну шкоду природному середовищу, чим завдали матеріальних збитків державі на загальну суму 195889 грн. 91 коп. Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 року [PERSON] , і [PERSON] ,. визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 грн. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду в зв`язку з набранням чинності 01.01.2019 року ЗУ № 2531-VІІІ від 06.09.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобіганню незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів» кримінальне провадження № 12017040430000574 за обвинуваченням [PERSON] , і [PERSON] , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 246 КК України - закрите в зв`язку декриміналізацією кримінального правопорушення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України. За даними обставинами відповідачами у справі [PERSON] , та [PERSON] , заподіяна матеріальна шкода, внаслідок знищення або пошкодження дерев до цього часу не відшкодована в добровільному порядку Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 38 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 Лісового кодексу України У порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; Відповідно до ч. 1 ст. 69 Лісового Кодексу України - Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Відповідно до ч.5 ст. 10 ЗУ «Про рослинний світ» - Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст. 40 ЗУ «Про рослинний світ» - Порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; Згідно п.3 ч.3, ч. 4 ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 1 ст. 105, с. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни несуть відповідальність за порушення лісового законодавства та зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, зокрема шляхом самовільного вирубування та пошкодження дерев та чагарників в порядку і розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколішнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Статтею 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколішнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 22 ЦК України - Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1190 ЦК України - Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Судом встановлено, що відповідачі притягувались до кримінальної відповідальності за ст. 246 КК України. Але кримінальне провадження за обвинуваченням відповідачів було закрите в зв`язку декриміналізацією кримінального правопорушення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України. Таким чином відповідачі були звільнені від кримінальної відповідальності не за реабілітуючими обставинами. Крім того відповідачі визнають свою вину у незаконній порубці дерев, тому вина відповідачів у спричиненні шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев доказуванню не підлягає на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до проведеного державним підприємством «Верхньодніпровське лісове господарство» розрахунку заподіяної шкоди, згідно додатку №1 до Постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», спричинені відповідачами збитки складають 195889.51 грн. За доводами учасників розгляду справи спричинені збитки на даний час ні повністю, ні частково не відшкодовані. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути солідарно з відповідачів на користь Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 195889 (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн., 51 коп. на відшкодування шкоди, завданої внаслідок знищення дерев Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 979 (дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн.. 45 коп., з кожного виходячи із суми задоволених позовних вимог

Outcome: approved