Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

03.03.2018р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до Словянського міськрайонного суду з позовом до Словянської міської ради про визнання права власності на 1/4 частку житлового будинку та земельної ділянки, пояснюючи свої вимоги наступним: 08 червня 2008 року помер їхній батько [PERSON], який був зареєстрований у [INFO], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 частки житлового будинку №73 по вулиці Варшавська в місті Словянську Донецької області та відповідної частки земельної ділянки. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом і у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори і подали заяви про прийняття спадщини, але 6 лютого 2018 року державний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нормальних дій і відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом пославшись на те, що за даними БТІ житловий будинок був знесений, а замість нього був побудований новий, право власності на який оформлено не було, а з приводу спадкування земельної ділянки нотаріус зазначила, що видати свідоцтво не можливо у звязку з тим, що не можливо визначити розмір часток співвласників. Спірний житловий будинок належав їхній родині з 1939 року. В 1949 році після смерті діда будинок успадкувала його дружина [PERSON] та його неповнолітні діти [PERSON] - їхній покійний батько, [PERSON] та [PERSON]. В 1964 році їхня покійна бабка [PERSON] та дядько [PERSON] подарували свої частки [PERSON], і з того часу будинок належав покійному батьку [PERSON] 1/4 частка та вже покійному дядьку [PERSON] 3/4 частки. Згідно даних технічної інвентаризації станом на 1965 рік старий будинок який було побудовано ще до революції 1917 року було знесено і замість нього побувано новий. Таке будівництво у розумінні чинних на той час нормативно правових актів не було самовільним. Оформлення свідоцтва на право власності на обєкти які були незакінчені будівництвом станом на 05.08.1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію проводиться тільки за наявністю актів приймання в експлуатацію, по обєктах, що збудовані до 05.08.1992 року тобто до прийняття Постанови КМУ від 05.08.1992 року №449, якою був встановлений порядок прийняття в експлуатацію закінченим будівництвом обєкту, правовстановлюючим документом є технічний паспорт. Відповідно до п.3.1. зазначеного Порядку документом, що засвідчує відповідність закінченим будівництвом до 05.08.1992 року обєктом, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм і т.д. зокрема для потреб державної рєстрації права власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічного обстеження. Аналіз вище вказаних норм законодавства, що були чинними на дату будівництва спірного будинку дає підстави стверджувати, що будинок не є самовільним будівництвом і на нього були оформлені усі документи, які на той час підтверджували право власності. Просять суд визнати за ними право власності по 1/8 частки житлового будинку та земельної ділянки кожній. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду не зявився, але від міського голови надійшла заява про розгляд справи без участі представника Словянської міської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Зі свідоцтва про право на спадщину слідує, що в 1949 році після смерті [PERSON] будинок успадкувала його дружина [PERSON] та його неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). З акту інвентаризації нерухомого майна від 10.06.2015 року обстеженням слідує, що на земельній ділянці знаходиться житловий будинок літ. «Б-1», побудований згідно довідки КП «БТІ» від 28.05.2015р. № 1313-3/0,45/01 в 1961р. замість знесеного будинку літ. «А-1», який був непридатний для проживання (а.с.11). З довідки КП «БТІ» № 1313-3/0,45/01 від 28.05.2015р. слідує, що згідно останньої поточної інвентарізації, проведенної 08.01.1981р. право власності на житловий будинок «Б-1» станом на 01.01.2013р. в КП «БТІ» не зареєстроване (а.с.12). З державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] та [PERSON] слідує, що акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10251 (а.с.13-14). Вартість земельної ділянки за адресою: м. Словянськ, вул. Варшавська, 73 згідно до звіту про експертну оцінку від 23.02.2018 року складає 19540 грн. (а.с. 15-16). Ймовірна ринкова вартість житлового будинку за адресою: м. Словянськ, вул. Варшавська, 73 згідно звіту з незалежної оцінки від 23.02.2018 року становить 51046 грн. (а.с. 17-18). З інвентарізаційної справи на будинок 73 (колишній № 67) по вул. Комінтерну слідує, що власниками будинку є [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Словянської міської ради від 4.06.1958р. (а.с.19-20). Виходячи з позиції чинного законодавства і спираючись на правові висновки ВСУ сладені у Постанові від 18.12.2013 року по справі 6-23339св13, для визнання права власності порядку спадкування необхідно становити, що будинок, домоволодіння не є самочинним будівництвом та може спадкуватися як обєкт нерухомості. Наявність правових підстав для визнання за спадкоємцем права власності на будинок у порядку спадкування з огляду на відсутність реєстрації права власності на окреслений будинок за спадкоємцем, повязується із такими фактами: - будівництво відбулось на виділеній (законно набутої) земельної ділянці; - на момент смерті спадкодавця будинок був повністю збудований. Всі факти, які підлягають доказуванню, підтверджені відповідними документами, так: - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.1960 року покійний успадкував 1/4 частку домоволодіння №73 по вулиці Варшавська (колишня вул. Комінтерна №67). - земельна ділянка під будинком була набута у користування з початку на підставі договору купівлі-продажу будинку в 1936 році потім право на цю ж земельну ділянку було затверджено рішенням Словянського міськвиконкому від 04.06.1958 року, (цей факт підтвержено відміткою в технічному паспорті). Станом на 25.07.1965 року дату проведення інвентаризації спірний будинок вже було збудовано, в спірному будинку був зареєстрований та проживав спадкодавець. Під час обстеження, проведеного в 2015 році також було встановлено, що будинок побудовано 1961 році і він є закінченим будівництвом. У відповідності зі\~ст. 328 ЦК України\~право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. З положень ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, без перервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, в спірному будинку був зареєстрований та проживав спадкодавець, позивачі також на законних підставах володіють будинком, що розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, по вулиці Варшавська, №73 (колишня вул. Комінтерну №67) вже понад 10 років, є власниками по 1/8 частки будинку кожна, однак засвідчити своє право власності вони не мають можливості. Іншого шляху, ніж визнання права власності на будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, по вулиці Варшавська, №73 (колишня вул. Комінтерну №67) в судовому порядку, у позивачів немає. Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову у повному обсягу та визнання права власності за [PERSON] на 1/8 частку житлового будинку №73 по вулиці Варшавська (колишня вул. Комінтерну №67) в місті Словянськ та відповідною часткою побутових споруд гараж - Г, вбиральня - Д, колодязь №1, огорожа №2-3, і 1/8 частку земельної ділянки по вулиці Варшавська, №73 (колишня вул. Комінтерну №67) в місті Словянськ (кадастровий номер відсутній) загальною площею 0,0546, що розташована в межах від А до Б зем.діл. №65, від Б до В зем. діл. №75 по вул. Варшавська (Комінтерну), від В до Г вулиця Варшавська (Комінтерну), та визнання права власності за [PERSON] на 1/8 частку житлового будинку №73 по вулиці Варшавська (колишня вул. Комінтерну№67) в місті Словянськ та відповідною часткою побутових споруд гараж - Г, вбиральня - Д, колодязь №1, огорожа №2-3, і 1/8 частку земельної ділянки по вулиці Варшавська, №73 (колишня вул. Комінтерну №67) в місті Словянськ (кадастровий номер відсутній) загальною площею 0,0546, що розташована в межах від А до Б зем.діл. №65, від Б до В зем. діл. №75 по вул. Варшавська (Комінтерну), від В до Г вулиця Варшавська (Комінтерну), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved