Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

03 вересня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору від 27 липня 2012 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив свою назву на АТ КБ «ПриватБанк», кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 21 серпня 2018 року у нього утворилася заборгованість у сумі 22 435 грн. 32 коп., яка складається з наступного: 11 956 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, 9 109 грн. 44 коп. нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 1 044 грн. 54 коп. штраф (процентна складова). У звязку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення процентів, нарахованих за користування кредитними коштами, пені та штрафів, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останньої вказану суму боргу. Ухвалою від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 41-42). Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 36). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки про виклик у судове засідання повернулося без вручення у звязку з тим, що за місцем реєстрації остання не проживає. На підставі ч. 10 ст. 130 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача (а. с. 45). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 27 липня 2012 року відповідач [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідач погодилась та засвідчила своїм підписом, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі по тексту Умови та Правила), а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг; памятку клієнта, у тому числі Тарифи та основні умови обслуговування і кредитування отримала та ознайомилася з їх змістом під розпис; зобовязалася виконувати Умови та Правила, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті (а. с. 9). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту карту, вид якої визначений у Памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, вказана у заяві. Договір укладається терміном на пять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін. Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а. с. 11-25). З матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаної анкети-заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив свою назву на АТ КБ «ПриватБанк», відкрив відповідачу кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобовязаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплатити винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого визначений тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг на боргові зобовязання за кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а. с. 11 - 25). Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості у розмірі 2,5%, за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року 2,9%, а з 01 квітня 2015 року 3,6%. Обовязковий щомісячний платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, а з 01 квітня 2014 року 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується наступним чином: пеня = 0,24% від суми заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24% від суми заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а. с. 10). З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість за кредитним договором. Останній платіж було здійснено 21 вересня 2017 року у розмірі 500 грн. 00 коп. Однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися не своєчасно та не в повному обсязі, станом на 21 серпня 2018 року у [PERSON] утворилася заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 11 956 грн. 00 коп. та 9 109 грн. 44 коп. нарахована пеня, а всього 22 435 грн. 32 коп. (а. с. 5-8). Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт надання банком кредитних коштів відповідачу та порушення останньою зобовязань за кредитним договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 20 890 грн. 78 коп., яка складається із заборгованості по процентам, а також нарахованої та пені. Що стосується вимог про стягнення з відповідача штрафів у загальному розмірі 1 544 грн. 54 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15), з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строків платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 1 544 грн. 54 коп. необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору у сумі 1 640 грн. 70 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а. с. 1-2). Всього стягненню із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 22 531 грн. 48 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial