Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

03 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сумської міської ради про визнання права власності на житло в порядку спадкування, свої вимоги мотивує наступним. Вказує, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] 30 січня 1971 року мати позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Рішенням Сумської міської ради від 18 березня 1993 року № 175 мати позивача [PERSON] та вітчим [PERSON] отримали в порядку приватизації у спільну сумісну власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. Однак свідоцтво про право спільно сумісної власності на зазначену квартиру отримала лише мати позивача, а вітчим [PERSON] за життя свідоцтво про право власності на квартиру не отримав, хоча вчинив усі фактичні дії щодо отримання ним квартири у власність разом з дружиною. [INFO] року [PERSON] помер, за життя так і не отримавши свідоцтва про право власності. [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, що підтверджується довідкою ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс». 17 квітня 2015 року [PERSON] склала заповіт, за умовами якого все належне їй майно заповіла сину, тобто [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Позивач після смерті матері звернувся із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак 28 вересня 2017 року отримав відмову нотаріуса на тій підставі, що у правовстановлюючому документі відсутні відомості про іншого власника квартири, а тому неможливо визначити склад спадщини. Позивач вказує, що оскільки спір щодо спадкового майна (квартири) [PERSON] та [PERSON] з будь-якими третіми особами відсутній, то просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, ннадав заяву, в якій вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання представника не направив, у відзиві просить розглядати справу у відсутність представника та ухвалити обґрунтоване, законне рішення. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивача [PERSON] його батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с.8). З копії свідоцтва про одруження вбачається, що 30 січня 1971 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з рішення Сумської міської ради № 175 від 18 березня 1993 року «Про приватизацію квартири», наймач [PERSON] зверталася до компетентних органів з проханням приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] на склад сім'ї: [PERSON], [PERSON] (а.с.46-47). 20 квітня 1993 року виконавчий комітет Сумської міської ради на підставі рішення Сумської міської ради №175 від 18 березня 1993 року видав свідоцтво про право спільної сумісної власності [PERSON] на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Із довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 28 серпня 2017 року вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON] (а.с.16). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шестимісячного строку не звернувся до нотаріального органу з заявою про відмову від неї. Із довідки, виданої ТОВ КК «Сумитехнобудсервіс» 21 вересня 2017 року, вбачається, що на день смерті [PERSON] [INFO] року разом з ним за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована та проживала [PERSON] (а.с.17). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.24). Таким чином, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON] 17 квітня 2015 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно залишила своєму синові - [PERSON] (а.с.19-20). 09 серпня 2017 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.23). Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса [PERSON], [PERSON] було відмовлено в оформлені спадщини після смерті матері - [PERSON] на тій підставі, що до складу спадкового майна входить квартира за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], але відомості про іншого співвласника у правовстановлюючому документі відсутні (а.с.26). Зокрема, згідно зі ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Пленум Верховного Суду України в частині п'ятій пункту ІЗ постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначив, що в разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного - житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленню заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію отриманої ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Про саме таке застосування Закону України «Про приватизацію дерржавного житлового фонду» йдеться в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову фактику у справах за позовами про захист права приватної власності». Судом встановлено, що в даному випадку компетентним органом - Сумської міською радою було прийнято рішення про приватизацію житла на користь [PERSON] та [PERSON], але право власності [PERSON] своєчасно у встановленому порядку зареєстровано не було. Після смерті [PERSON] належну йому на праві власності частину квартири успадкувала його дружина [PERSON] мати позивача. На даний час позивач позбавлений можливості отримати в нотаріальному органі свідоцтво про право на спадщину, тому позивача, як у єдиного спадкоємця [PERSON] за заповітом, є право на визнання за ним права власності на цілу квартиру в судовому порядку. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на цілу квартиру за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. Судовий збір залишити за позивачем, згідно його заяви.

Outcome: approved