Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

02 листопада 2020 року АТ «Укрпошта» в особі Донецької дирекції АТ «Укрпошта» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Наказу Донецької дирекції АТ «Укрпошта» № 2163/к від 04 липня 2018 р. [PERSON] була прийнята на роботу оператором поштового зв`язку 1 класу ВПЗ Слов`янськ 9 Відділення поштового зв`язку 4 групи ЦПЗ № 7 з 05 липня 2018 року. 01 вересня 2018 року між сторонами було укладено Договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 1 якого працівник несе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених йому грошових коштів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до п. 2.1.4 робочої інструкції оператора поштового зв`язку 1 класу Відділення поштового зв`язку ВПЗ Слов`янськ-9 від 09 липня 2018 року [PERSON] приймає та виплачує поштові перекази, пенсії та грошові допомоги. Відповідно до п. 2.1.13 вказаної інструкції приймає плату за різні види платежів та відповідно до п. 2.1.17 несе відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, внаслідок порушення покладених на неї трудових обов`язків, а також спричиненої недбайливим ставленням до майна підприємства. Тобто остання прийняла на себе обов`язок повної матеріальної відповідальності за забезпечення схоронності ввірених їй матеріальних цінностей. У період з березня 2018 року по березень 2019 року [PERSON] приймала для оплати через головну касу від громадян суми переводів, які протиправно привласнювала шляхом невірного визначення (вказання) в АС «Переказ» відомостей щодо таких виплат, чим порушувала вимоги ст.18 Закону України «Про поштовий зв`язок» та вимоги ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а саме привласнила грошові перекази наступних осіб: 26.10.18р [PERSON] в сумі 4200 грн, [PERSON] в сумі 1203,51 грн. 30.10.18р [PERSON] в сумі 168,54 грн, [PERSON] в сумі 12071,43 грн, 13.11.18 р [PERSON] в сумі 2000 грн, [PERSON] в сумі 2587,69 грн, [PERSON] в сумі 3981,45 грн, [PERSON] в сумі 2904 грн, [PERSON] в сумі 2407,28 грн Загалом 31523,90 грн. Крім того, з корисливих мотивів та єдиного противоправного злочину, спрямованого на привласнення чужого майна (грошових коштів), яке було їй ввірене [PERSON] протиправно у період часу з 01 липня 2018 року по 29 вересня 2018 року привласнила грошові кошти на загальну суму 47 141,93 грн. передбачені для перерахування на користь третіх осіб шляхом не оприбуткування та не перерахування на розрахункові рахунки одержувачів платежів. Привласнене майно [PERSON] звернула на свою користь, вчинивши тим самим привласнення чужого майна (грошових коштів), яке було ввірене їй, заподіявши АТ «Укрпошта» відповідно до висновку комісійної судової економічної експертизи №3622 від 13.05.20р (знаходиться в матеріалах кримінальної справи №243/5303/20) [PERSON] матеріальну збитки, які завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на загальну суму 78665,83 грн. 05 серпня 2020 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі № 243/5305/20 [PERSON] було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України і призначено покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаними з покладенням особистої відповідальності за ввірені товарно-матеріальні цінності на строк три роки. Вказаний вирок набрав законної сили 06 вересня 2020 року. У зв`язку з вищевикладеним просять стягнути з [PERSON] на їх користь 78 665,83 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. До судового засідання представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, у зв`язку з чим, суд відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 01 вересня 2018 року між ПАТ «Укрпошта» та [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п. 1 якого працівник несе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених йому грошових коштів та інших матеріальних цінностей (а.с. 11-12). На підставі наказу Донецької дирекції АТ «Укрпошта» № 4311/к від 09.11.2018 [PERSON] звільнено за п. 2 ст. 41 КЗпП України, у зв`язу з втратою довіри при обслугогуванні матеріальних цінностей (а.с. 15). Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2020 року [PERSON] визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю, пов`язаними з покладенням особистої відповідальності за ввірені товарно-матеріальні цінності на строк три роки. На підставі ст. 75 КПК України звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки. Крім того, з [PERSON] стягнуто кошти за проведення комісійної судової економічної експертизи у розмірі 40860 грн. 00 коп. (а.с. 8-10). Зазначеним вироком суду встановлено наступне. Наказом Донецької дирекції АТ «Укрпошта» № 2163/к від 04 липня 2018 [PERSON] було прийнято на роботу оператором поштового зв`язку 1 класу ВПЗ Слов`янськ 9 Відділення поштового зв`язку 4 групи ЦПЗ № 7 з 05 липня 2018 року. Так, маючи об`єктивну можливість виконати свої обов`язки, [PERSON] протиправно привласнила грошові кошти, передбачені для виплат грошових переказів адресатам шляхом невірного вказання в АС «Переказ» відомостей щодо таких виплат, а саме: 26 жовтня 2018 року привласнила грошовий переказ [PERSON] в сумі 4200 гривень, [PERSON] в сумі 1203 гривні 51 копійка. 30 жовтня 2018 року привласнила грошовий переказ [PERSON] в сумі 168 гривень 54 копійки, [PERSON] в сумі 12071 гривня 43 копійки. 13 листопада 2018 року привласнила грошовий переказ [PERSON] в сумі 2000 гривень, [PERSON] в сумі 2587 гривень 69 копійок, [PERSON] в сумі 3981 гривня 45 копійок, [PERSON] в сумі 2904 гривні, [PERSON] в сумі 2407 гривень 28 копійок. Таким чином, [PERSON] привласнила грошові кошти, передбачені для виплат грошових переказів адресатам, на загальну суму 31523 гривні 90 копійок. Крім того, з корисливих мотивів та єдиного протиправного злочинного умислу, спрямованого на привласнення чужого майна (грошових коштів), яке було їй ввірене, маючи об`єктивну можливість виконати свої обов`язки, [PERSON] протиправно в період часу з 01 липня 2018 року по 29 вересня 2018 року привласнила грошові кошти на загальну суму 47141 гривня 93 копійки, передбачені для перерахування на користь третіх осіб шляхом не оприбуткування та не перерахування на розрахункові рахунки одержувачів платежів. Привласнене майно [PERSON] звернула на свою користь, вчинивши тим самим привласнення чужого майна (грошових коштів), яке було ввірене їй, заподіявши АТ «Укрпошта» відповідно до Висновку комісійної судової економічної експертизи № 3622 від 13 травня 2020 року матеріальну шкоду на загальну суму 78665 гривень 83 копійки. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини спричинення позивачу матеріальної шкоди та факти встановлені при розгляді кримінальної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. За умовами пункту 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, зокрема, шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заподіяна позивачу юридичній особі АТ «Укрпошта» в особі Донецької дирекції АТ «Укрпошта» матеріальна шкода, завдана злочином в сумі 78 665 грн 83 коп. підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла таку шкоду, оскільки її дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина відповідача в заподіянні такої шкоди встановлена вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2020 року, який набрав законної сили. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Доказів стосовно відшкодування завданої шкоди, відповідачем на виконання ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду, тому з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 840 грн.80 коп.

Outcome: approved