Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

03 вересня 2014 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дітей. В позовній заяві позивачка вказує, що на її утриманні знаходяться неповнолітні діти, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON]. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 липня 2009 року відповідач був зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей. До 2012 року він сплачував аліменти, а згодом став ухилятись від їх сплати, у зв'язку з чим виникла значна заборгованість. Добровільно відповідач відмовився сплатити заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 03 вересня 2014 року становить 7165,00 грн. Крім того, дочка [PERSON] має статус «дитини-інваліда», яка потребує оздоровлення в санаторіях-профілакторіях та придбання додаткових медичних препаратів. Просить стягнути неустойку за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 7165,00 грн. та компенсацію додаткових витрат на дітей у розмірі 2835,50 грн. Під час розгляду справи позивачка зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача компенсацію додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 5156,34 грн. та всі понесені судові витрати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 01 липня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 28 травня 2009 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 25 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 26.10.2006 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно посвідчення серії [NUMBER], виданого УПСЗН в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області 09.12.2008 р. [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом (а.с. 9). Із довідок від 04.03.2013 року № 88, від 09.12.2013 року № 634, від 30.12.2013 року № 301 вбачається, що позивачкою були витрачені додаткові кошти на дотримання дочок у школі (а.с. 14, 21, 29). Відповідно до довідок від 13.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] знаходились на лікуванні у лікаря - стоматолога. Лікування було проведено на загальну суму 1000 грн. (а.с. 15, 22). Згідно довідки від 15.04.2014 року [PERSON] почала ортодентичне лікування, вартість якого складає 3000 грн. (а.с. 18). Крім того, позивачкою були витрачені кошти на купівлю окуляр для дочки [PERSON] (а.с. 19, 20). Із довідки від 16.01.2014 року № 11 вбачається, що [PERSON] оплачує медичну програму за дочку [PERSON] з 01.04.2013 року. Щомісячний благодійний внесок складає 100 грн., а щорічний - 1200 грн. (а.с. 23). Так, позивачкою були витрачені кошти на оплату путівки до ДЗОіО «Сонячний», що підтверджується квитанцією від 11.06.2014 р. (а.с. 26-28), а також на проїзд до санаторію «Прикарпатський Яремче» (а.с. 16, 17, 24, 25, 30). Відповідно до листа від 09.12.2014 р. № 18/1112 відповідач з 07.05.2014 року працює в ДП «Маріупольський морський торгівельний порт», якому за період з травня 2014 року по листопад 2014 року була нарахована заробітна плата у розмірі 20 359,90 грн. (а.с. 46). Середньомісячний заробіток [PERSON] із розрахунку за вересень-жовтень 2014 року складає 2198,23 грн., про що свідчить довідка № 4262 від 25.11.2014 року (а.с. 44). На думку суду витрати позивача на лікування та оздоровлення дочок є додатковими витратами на дітей в розумінні ст.185 СК України, оскільки мається на увазі витрати на дитину, викликані особливими обставинами, такими як розвиток здібностей дитини (схильність до музики, живопису, а тому необхідність придбання музичних інструментів, предметів живопису), хворобою (необхідність оздоровлення або лікування), каліцтво, тобто коли окрім щоденних витрат на утримання та виховання дитини, виникла потреба в додаткових витратах, обумовлених особливими обставинами. З огляду на вказане і приймаючи до уваги, що кожна із сторін повинна утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивачки компенсацію додаткових витрат на утримання дітей у розмірі 5156,34 грн. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, у порядку, передбаченому ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., від сплати якого позивачка була звільнена у порядку ст. 82 ЦПК України.

Outcome: approved