Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

04.12.2013 роу [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], яка сталася [INFO], відкрилася спадщина за заповітом. У вста-новлений законом строк звернулася в Старосамбірську державну нота-ріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте їй відмов-лено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на неточ-ності змісту заповіту, що ускладнюють розуміння справжньої волі спадкодавця та запропоновано звернутися до суду за тлумаченням заповіту. Просила розтлумачити заповіт [PERSON], посвідчений 20.08. 2012 року секретарем Міженецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області таким чином: вважати, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і вза-галі все те, що за законом буде належати йому на день смерті: гро-шові заощадження, рухоме і нерухоме майно, житловий будинок у [ADDRESS] з господарськими спорудами та приналеж-ною до нього земельною ділянкою і всі земельні ділянки, земельний та майновий паї, - заповів дружині [PERSON], а при-міщення ПП «[PERSON]», - своєму синові [PERSON]. Крім того просила зобов'язати Старосамбірську державну нотаріальну кон-тору видати їй та синові [PERSON] свідоцтва про право на спад-щину на вказане у заповіті майно. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але 21.01.2014 року подав суду заяву, якою позов [PERSON] повністю визнав і просив вирішити спір у його відсутності (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечив. Представнок Старосамбірської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору. Третя особа - секретар виконкому Міженецької сільської ради Старосамбірського району Гула С.В. в судовому засіданні показала, що посвідчувала заповіт [PERSON], який на випадок своєї смерті розпорядився все своє майно, за винятком ПП «[PERSON]» залишити дру-жині, а у випадку її смерті - синові [PERSON]. ПП «[PERSON]» заповідач залишив синові [PERSON]. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, права та обов'язки сторін суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 20.08.2012 року [PERSON], [INFO], проживаючий у селі Міженець Старосам-бірського району склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Міженецької сільської ради. У відповідності із свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.6) [INFO] [PERSON] у віці 68 років помер у селі Міженець Старосамбірського району Львівської області. Дослідженими судом свідоцтвами про одруження, про народження, паспортами сторін встановлено, що [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] перебували у шлюбі із 07.12. 1968 року та записані батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з матеріалами спадкової справи (а.с.40-63) [PERSON] 28.02.2013 року подала до Старосамбірської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за померлим [INFO] чоловіком [PERSON], а 12.03.2013 року заяву про прийняття спадщини за померлим батьком [PERSON] подав [PERSON] [PERSON] 27.02.2013 року подав до Старосамбірської дер-жавної нотаріальної контори заяву про відмову від права на обов'-яз- кову частку спадкового майна, яке залишилося після смерті батька [PERSON] Проте 15.11.2013 року завідуюча Старосамбірською державною нотаріальною конторою Кузан О.В. відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] посилаючись на те, що заповіт містить суперечності та неточ-ності, що ускладнюють розуміння справжньої волі померлого та за-пропонувала сторонам звернутися до суду за тлумаченням змісту заповіту (а.с.12). Згідно з ч.2 ст.1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. У відповідності з ч.3 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Як вбачається із змісту заповіту, посвідченого секретарем Міженецької сільської ради Гула С.В. 20.08.2012 року, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що за законом буде належати йому на день смерті: грошові заощадження, рухоме і нерухоме майно, житловий будинок у [ADDRESS] з господарськими спорудами та приналежною до нього земельною ділянкою і всі земельні ділянки, земельний та майновий паї, - заповів своїй дружині [PERSON], [INFO]. У разі смерті дружини дане майно заповів своєму синові [PERSON], [INFO], жителю [ADDRESS]. Приміщення ПП «[PERSON]» заповів своєму синові [PERSON], [INFO], жителю [ADDRESS]. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався. Системно проаналізувавши положення цивільного законодавства, суд встановив, що згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призна-чити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазна-чення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Наведене свідчить, що право на спадкування за заповітом [PERSON] мають позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], оскільки [PERSON], який будучи у відповідності з довідкою серії ЛВА-1 № 382194 інвалідом третьої групи, має право на обов'язкову частку, відмовився від цього права належно засвідченою заявою від 27.02.2013 року. Статтею 1244 ЦК України встановлено, що заповідач має право призначити іншого спадкоємця на випадок, якщо спадкоємець, зазна-чений у заповіті, помре до відкриття спадщини, не прийме її або відмовиться від її прийняття чи буде усунений від права на спад-кування. Під призначеним спадкоємцем може бути будь-яка особа, визначена у статті 1222 цього Кодексу. Аналіз змісту заповіту [PERSON] свідчить, що зазначивши спадкоємцем всього свого майна, крім ПП «[PERSON]» дружину [PERSON], він за правилами, передбаченими ст.1244 ЦК України, на випадок її смерті до відкриття спадщини, призначив іншого спадкоємця цього майна - сина [PERSON] За таких обставин суд вважає доведеною вимогу [PERSON], вважати, що [PERSON] заповів їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що за законом буде належати йому на день смерті: грошові заощадження, рухоме і нерухоме майно, житловий будинок у [ADDRESS] з господарськими спорудами та приналежною до нього земельною ділянкою і всі земельні ділянки, земельний та майновий паї, а приміщення ПП «[PERSON]» заповів своєму синові [PERSON] З огляду на наведене підлягає задоволенню також вимога [PERSON] про зобов'язання Старосамбірської державної нотаріальної кон-тори видати їй свідоцтва про право на спадщину на вказане у запові-ті майно. Що стосується вимоги [PERSON] в частині зобов'язання Ста-росамбірської державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину на ПП «[PERSON]» [PERSON], то така задоволенню не підлягає, оскільки [PERSON] не наділяв її повноваженнями пред-ставляти його інтереси в суді, а будучи дієздатним може сам захищати свої права у випадку їх порушення. А тому,

Outcome: partial