Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

03.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька посилаючись на те, що він має вік 74 роки і є самотньою людиною. Єдиним джерелом доходу є тільки пенсія за віком, яка станом на день звернення до суду складає 999 грн. Близької людини, яка добровільно може допомагати та підтримувати його матеріально немає. На даний час в будинку в якому він зареєстрований та в якому проживав зруйнований і не придатний для проживання.Також, на даний час він перебуває на лікуванні у Козельщинській ЦРЛ.Відповідачі, які є його рідними дітьми добровільно допомогу та підтримку йому не надають. Далі, позивач в позові зазначив, що він в звязку із відсутністю житла, вкрай складним матеріальним становищем та нездатністю самостійно себе забезпечувати, обслуговувати та відсутності житла в якому можна проживати, відсутності добровільної допомоги зі сторони дітей, має намір звернутися до Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці для зарахування до цього закладу, як особи, що потребує постійного стороннього догляду, а тому просив стягнути з кожного відповідача щомісячно аліменти на користь пансіонату в розмірі 950 грн. 10 коп. починаючи з дня зарахування до пансіонату та протягом всього часу його перебування в пансіонаті. В судове засідання позивач не зявився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Представник позивача в судовому засіданні позов позивача підтримав, також надав пояснення, що позивач йому повідомив, що коли відповідачі були неповнолітніми дітьми він про них не піклувався та не утримував, тобто не виконував своїх батьківських обовязків. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов позивача не визнав та пояснив, що його батько не виконував свій батьківський обовязок по вихованню та матеріального утримання його особисто, брата [PERSON] і сестри [PERSON]. Вихованням і матеріальним утриманням займалася його мати [PERSON] та покійна бабуся [PERSON] і покійний дідусь [PERSON] Батько все життя пив, знущався з його матері [PERSON] Допомогу на утримання дітей тобто на утримання особисто його, брата та сестри батько матері не надавав. Також, додатково пояснив, що сплачувати аліменти на утримання батька він не має можливості, оскільки він ніде не працює, проживає разом з мамою [PERSON], живе за рахунок її пенсії та одноразових заробітків. Відповідач [PERSON] позов позивача не визнав, надав аналогічні пояснення як і відповідач [PERSON] в частині як батько піклувався за ним особисто, за братом та рідною сестрою. Також, додатково пояснив, що сплачувати аліменти на утримання батька він не має можливості, оскільки на час розгляду позову позивача він ніде не працює, проживає разом з дружиною, яка працює та отримує малий, але стабільний заробіток. На його та його жінки утриманні перебувають також двоє повнолітніх дітей. Діти навчаються і у звязку з чим потребують фінансової допомоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків та вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є пенсіонером за віком та є рідним батьком відповідачі, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-10). Відповідачі добровільно допомогу на утримання позивача не надають, що також не заперечували сторони в судовому засіданні. Позивач [PERSON] має намір оформитись до Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці, оскільки потребує стороннього догляду (а.с. 40). Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» вбачається, що діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям. У випадках, коли батьки похилого віку знаходяться на державному утриманні в будинках-інтернатах, пансіонатах або в інших установах, аліментні виплати на їх догляд сплачуються цим установам. П. 3.1 «Типового положення про будинок інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, геріатричний пансіонат, пансіонат ветеранів війни і праці» передбачено, що до будинку-інтернату приймаються на державне утримання особи похилого віку, які досягли пенсійного віку, та інваліди першої і другої групи, старші за 18 років, які за станом здоров'я потребують стороннього догляду, побутового обслуговування, медичної допомоги, яким згідно з медичним висновком не протипоказане перебування у будинку-інтернаті та які не мають працездатних родичів, зобов'язаних їх утримувати за законом. Згідно довідки УПФУ в Козельщинському районі Полтавської області вбачається, що позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду і отримує пенсію в розмірі 999 грн. (а.с. 11). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2015 року - 949 грн., з 1 вересня - 1074 грн. Статтею 51 Конституції України\~встановлює, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 2\~ст. 1 Сімейного кодексу України вбачається, що врегулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сімї. Згідно до ч.1\~ст. 202 СК України вбачається, що\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала покази, що її колишній чоловік позивач [PERSON] все своє життя вживав алкоголь, майже ніде не працював, вчиняв постійно в сімї сварки, за місцем проживанням сімї в смт. Решитилівка тривалий час не проживав, вихованням та утриманням відповідачів не займався. Утриманням та вихованням дітей (відповідачів) займалася вона особисто, так як мала постійну роботу, а також її рідна мати та батько за рахунок власних пенсій, оскільки позивач її залишив з трьома малолітніми дітьми. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала покази, що позивач все своє життя вживав алкоголь, постійно в сімї вчиняв бійки та сварки. Вихованням та утримання відповідачів займалася [PERSON] та її покійна мати [PERSON] і покійний батько [PERSON] Вихованням дітей тобто відповідачів позивач не займався, оскільки йому за горілкою на них не було часу. Суд бере до уваги пояснення представника позивача в частині того, що позивач повідомив йому, що він як батько відповідачів (у малолітньому та неповнолітньому їх віці) не займався вихованням та їх утриманням. Відповідно до\~ст. 204 СК України\~вбачається, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. П.21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення додаткових витрат на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1\~ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Отже, враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі докази суд вважає, що позов позивача не підлягає до задоволенню, оскільки позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно відповідачів, а тому відповідачі підлягають звільненню від обовязку сплачувати аліментів на утримання позивача. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати компенсуються за рахунок держави. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed