Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

03.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про відкриття рахунку в цінних паперах. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач порушує свої зобов'язання за договором про відкриття рахунку в цінних паперах №07/03/06 від 20.04.2006 року, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 7009,41 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.04.2006 року між ТОВ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та [PERSON] було укладено договір про відкриття рахунку в цінних паперах №07/03/06, відповідно до умов якого депонент доручає, а зберігач зобов'язується надавати депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на викладених нижче умовах відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998 року №61, Внутрішнього положення зберігача, чинного законодавства України та на підставі розпоряджень депонента. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за договором про відкриття рахунку в цінних паперах №07/03/06 від 20.04.2006 року відкривши рахунок у цінних паперах. Відповідно до п.п. 3.1 договору, депонент оплачує послуги зберігача згідно з цим договором та відповідно до затверджених тарифів зберігача, які є невід'ємною частиною цього договору. Тарифи зберігача не повинні перевищувати максимального розміру, що встановлюється Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Антимонопольним комітетом України. Згідно з п.п. 3.2 договору, плата вноситься депонентом щомісячно на рахунок [NUMBER] в ТОВ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» шляхом внесення готівки в касу банку шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку на підставі наданого зберігачем акту-рахунку наданих послуг в термін до п'ятнадцятого числа наступного за тим місяцем в якому надавалися послуги згідно акту-рахунку. Як вбачається з рахунку, який міститься в матеріалах справи, заборгованість з обслуговування рахунку в цінних паперах утворилась за період з квітня 2009 року по листопад 2012 року в загальній сумі 1740,00 грн. Відповідно до п.п. 6.1 договору, у разі невиконання чи неналежного виконання однією із сторін своїх зобов'язань, передбачених цим договором або чинним законодавством України, винна сторона несе майнову відповідальність за завдані збитки. Відповідно до п.п. 6.5.2 договору депонент сплачує зберігачу у випадку затримки сплати вартості наданих послуг зберігача пеню 0,5% від загальної суми (за кожен день прострочення), що підлягає до сплати. Відповідно до п.п. 6.6 договору, якщо платіж за надані депоненту депозитарні послуги прострочено більш ніж на 20 днів, то така дія депонента вважається відмовою від виконання умов даного договору та зобов'язує депонента сплатити штраф у розмірі 50% від суми заборгованості депонента визначеної на день фактичної сплати. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], відповідно до розрахунку її заборгованості перед позивачем, становить 7009,41 грн., з яких: основна сума боргу 1740,00 грн., пеня 0,5% - 2923,20 грн., штраф 50% - 870,00 грн., інфляційні нарахування - 1338,06 грн., 3% річних - 138,15 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови договору про відкриття рахунку в цінних паперах №07/03/06 від 20.04.2006 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 7009,41 грн. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України суми сплаченого судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved