Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

02.11.2017 представник позивача звернувся в суд з цим позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визначити позивачу додатковий строк, один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON]. Позов аргументував тим, що [INFO] у померла бабуся позивача [PERSON], яка постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в с. Новоселиця Жмеринського району Вінницької області, на час відкриття спадщини разом з померлою проживали: чоловік - [PERSON], син - [PERSON]. [INFO] помер дідусь позивача [PERSON], який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в селі Новоселиця Жмеринського району Вінницької області, та після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку в [ADDRESS], що згідно виписки з погосподарської книги належить померлому. На час відкриття спадщини разом з [PERSON] проживав та був зареєстрований його син - [PERSON], який [INFO] - помер, та після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку в [ADDRESS]. [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], на час відкриття спадщини разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований. При звернені до нотаріальної контори представнику позивача за довіреністю [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач строк звернення до нотаріальної контори пропустила з поважних причин, адже знаходилась на лікуванні в Летичівській центральній лікарні в період з 03.05.2016 по 20.05.2016, а тому не мала можливості звернутись у визначений законом строк з письмовою заявою про прийняття спадщини. 03.11.2017 року ухвалою суду відкрито провадження в справі. 11.12.2017 - розгляд справи відкладено, із нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи. 20.12.2017 до суду надійшла відповідь з Жмеринської районної державної нотаріальної контори про відсутність спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] Відповідно до пункту 9 частини першої Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з положеннями пункту 2 частини другої статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченим цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). 05.02.2018 року в судовому засіданні було вирішено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 05.02.2018 року представник позивача [PERSON] в судове засідання позов підтримав з підстав зазначених вище. 05.02.2018 року за клопотанням представника позивача в справі було оголошено перерву для представлення суду оригіналів документів для їх перевірки, вказаних в додатку до позову. 07.02.2018 представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити, просив справу розглянути у його відсутність. До заяви додав оригінали документів, вказаних в додатку до позову, для їх перевірки судом. Представник відповідача - сільській голова Куриловецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області через канцелярію суду надав заяву, в якій вказав, що Куриловецька сільська рада заперечень щодо задоволення позову [PERSON] немає, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в с. Новоселиця Жмеринського району Вінницької області, на час відкриття спадщини з нею були зареєстрована та проживали: чоловік [PERSON] та син [PERSON] (а.с.6,13), до укладення шлюбу [PERSON] за дівочим прізвищем була Пшонко (а.с.10); [INFO] - помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в с. Новоселиця Жмеринського району Вінницької області, на час відкриття спадщини разом з ним був зареєстрований син [PERSON] (а.с.7,14), останній до дня своєї смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в с. Новоселиця Жмеринського району Вінницької області, на час відкриття спадщини разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8), після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки виданої Летичівською центральною лікарнею, [PERSON] з 03.05.2016 по 20.05.2016 року знаходилась під наглядом лікувального закладу (а.с.16). Як вбачається із витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.18 -19). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2017 № 1725/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], в зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та відсутності доказів спільного проживання з спадкодавцем (а.с.17). Спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась (а.с.34). Представник позивача в позовній заяві зазначає, що строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, у зв'язку з хворобою. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7 в абзаці 6 п.24 роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як достовірно встановлено в судовому засіданні із документів, які ніким не заперечуються, що позивач є єдиним спадкоємцем і пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин - хвороба. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Тому для реалізації [PERSON] своїх прав як спадкоємця, слід надати додатковий строк, тривалістю в один місяць з дня набрання рішення суду законної сили, на подання до Жмеринської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] дядька [PERSON]. Позивач в поданій позовній заяві просила судові витрати не покладати на відповідача, а тому питання про повернення судового збору судом не вирішувалось.

Outcome: approved