Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

02.11.2015року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа по справі - Комунальне підприємство Краснолиманська служба єдиного замовника У судове засідання позивач не з*явився, просить розглянути справу в його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнала, просить розглянути справу в її відсутності, до суду надала відповідну заяву. Представник третьої особи - КП Краснолиманська служба єдиного замовника надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями цивільного, житлового та цивільно-процесуального законодавства України. [PERSON], 1958року народження, позивач по справі, є наймачем житла квартири [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] Іванвіна, 1960року народження, дружина позивача, є членом його сім*ї, зареєстрована в зазначеній квартирі з 02.11.1994року (а.с.11). Починаючи з червня 2014року по теперішній час відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі (а.с. 9). Статтею 71 частиною 1 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігаються жиле приміження протягом шести місяців. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року No 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Спори щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та виселення як наслідок, може наставати відповідно до вимог ЖК України у випадках тимчасової відсутності наймача або членів його сімї. Право користування жилим приміщенням зберігається за такими особами протягом 6 місяців. Це правило стосується осіб, які проживають у будинках державного і громадського фонду. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України, якщо із жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму цього приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користуванням останнім з дня вибуття. За змістом наданих позивачем письмових доказів, досліджених вище судом, а також з врахуванням того, що відповідно до заяви, наданої до суду відповідачем [PERSON], остання позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечую проти задоволення позову, суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів для визання відповідача такою, що втратила право користування жилою квартирою. Відповідно до ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому суд вважає, що вимоги позивача ґрунтується на законі, а вимоги щодо визнання [PERSON] особою, яка вратила право користування жилим приміщенням квартирою № 63 в будинку 10, по вулиці Крупської, міста Красний Лиман Донецької області, підлягають задоволенню.

Outcome: approved