Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

03 березня 2016 року до Олександрівського районного суду надійшла заява [PERSON], яка діє від імені [PERSON], про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що 17 січня 2016 року померла її мати - [PERSON], що постіно мешкала у м. Донецьк по вул. Полоцькій, 2/48. Заявниця, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, зареєстрована в [INFO], що підтверджується довідкою № [NUMBER], виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації Донецької області 26.11.2014 року. Але провести державну реєстрацію смерті своєї матері вона не може, тому що лікарське свідоцтво про смерть № 7 від 18.01.2016 року, видане Центром первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Донецьк, засвідчене печаткою Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки, є недійсним, про що свідчить відмова відділу державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області від 02.03.2016 року № 121/3.2-18. У зв'язку з викладеним заявниця змушена звернутися до суду для встановлення факту смерті її матері. Свідоцтво про смерть необхідне їй для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала вимоги, та просила встановити факт смерті 17.01.2016 року [PERSON], [INFO]. Представник заявника [PERSON] заяву підтримала повністю, просила встановити факт смерті 17.01.2016 року [PERSON], [INFO]. Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області до суду не з'явився, належним чином повідомлений про день слухання справи. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, заперечень по справі не мають (а.с.20). Суд, у судовому засіданні, вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 18 січня 2016 року на тимчасово окупованій території Донецької області було видано лікарське свідоцтво про смерть № 7 [PERSON], [INFO], відповідно до якого [PERSON] померла 17 січня 2016 року (а.с.7-8). 19 січня 2016 року на тимчасово окупованій території Донецької області було видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], відповідно до якого [PERSON] померла 17.01.2016 року у віці 80 років (а.с.9). За клопотанням представника заявника. заявник в судовому засіданні була допитана в якості свідка та показала суду, що 17.01.2016 року біля 17 години в своїй квартирі за адресою м. Донецьк вул. Полоцька б. 2 кв. 48 за її особистої присутності, померла її мати [PERSON] Вона особисто 20.01.2016 року поховала мати на цвінтарі у м. Макіївка поряд з її раніше померлими чоловіком, матірью та донькою . Відповідно до ст. 234 ЦПК України: суди розглядають у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08.04.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. Відповідно до наданих заявником доказів вбачається, що заявник є донькою померлої [PERSON] (а.с. 10-12). У абзаці першому п. 13 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав розяснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до листа № 121/3.2-18 від 02.03.2016 року наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції, заявнику [PERSON] було роз'яснено необхідність отримання рішення суду про встановлення факту смерті, для реєстрації смерті (а.с. 13). За вказаних обставин суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні на підставі показів заявника, допитаного в якості свідка, досліджених матеріалів справи було встановлено, що 17.01.2016 року в м. Донецьк померла [PERSON], [INFO].

Outcome: approved