Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК (на далі ПАТ ІМЕКСБАНК) про стягнення банківських вкладів. В позовній заяві позивач зазначила, що 04.12.2014 року між нею та ПАТ ІМЕКСБАНК, було укладено договір №1990005972 банківського вкладу у доларах США Ексклюз 6%$, за умовами якого, [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 2324,00 доларів США, строком до 30.12.2014 року, зі сплатою 6% річних. Також, 24.10.2014 року між нею та ПАТ ІМЕКСБАНК, було укладено договір №1990005773 банківського вкладу у гривні України Ексклюз1м22, за умовами якого, [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 30000,00грн., строком до 24.11.2014 року, зі сплатою 22,00% річних. У звязку із тим, що [PERSON] не виконав свої зобовязання перед позивачем щодо повернення коштів, посилаючись на положення ст.ст.22,610,611,1066 ЦК України та Закону України Про захист прав Споживачів, просила задовольнити її позовні вимоги, а саме стягнути з відповідача суму банківського вкладу за договором № [NUMBER] від 04.12.2014 року у розмірі 2317,02 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 36\~ 632,10 грн. та за договором № [NUMBER] від 24.10.2014 року у розмірі 29461,10 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з ПАТ ІМЕКСБАНК на користь позивача заборгованість за договором № [NUMBER] банківського вкладу у доларах США від 04.12.14 року у сумі 2317,02 доларів США, що в гривневому еквіваленті на 19.03.2015 рік складає 54204,46 грн. та пеню відповідно до ч.5 ст.10 Закону України Про захист прав споживачів в розмірі 42279,58 грн., а також заборгованість за договором № [NUMBER] банківського вкладу у гривні України від 24.10.2014 року у розмірі 29461,10 грн. та пеню відповідно до ч.5 ст.10 Закону України Про захист прав споживачів в розмірі 30050,32 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.12.2014 року між [PERSON] та ПАТ ІМЕКСБАНК, було укладено договір №1990005972 банківського вкладу у доларах США Ексклюз 6%$, за умовами якого, [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 2324,00 доларів США, строком до 30.12.2014 року, зі сплатою 6% річних. Також, 24.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ ІМЕКСБАНК, було укладено договір №1990005773 банківського вкладу у гривні України Ексклюз1м22, за умовами якого, [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 30000,00грн., строком до 24.11.2014 року, зі сплатою 22,00% річних. Судом встановлено, що 23.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася із заявою до ПАТ ІМЕКСБАНК про отримання суми вкладів та нарахованих відсотків. [PERSON] позивачу [PERSON] належні їй кошти не виплатив, чим було порушено умови договору та вимоги закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Вимогами ст.526 та ст.610 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по банківським вкладам № [NUMBER] від 04.12.14 року та № № [NUMBER] від 24.10.2014 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягненню з ПАТ ІМЕКСБАНК на користь [PERSON] заборгованість за договором № [NUMBER] банківського вкладу у доларах США від 04.12.14 року у сумі 2317,02 доларів США, що в гривневому еквіваленті на 19.03.2015 рік складає 54204,46 грн. та заборгованість за договором № [NUMBER] банківського вкладу у гривні України від 24.10.2014 року у розмірі 29461,10 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення 3%пені на підставі положень Закону України Про захист прав споживачів то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що після укладання договору між сторонами виникли зобовязальні відносини, які регулюються нормами зобовязального права та умовами договору банківського вкладу, у звязку з чим положення п.5 ст.10 Закону України Про захист прав споживачів, якими встановлена відповідальність виконавця роботи (послуги) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: partial