overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

03.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 20.06.2013 перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач із сім'єю не проживає, участі в утриманні дочки не приймає, а їй одній важко забезпечити дитину всім необхідним, тому змушена вимагати стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи документами (а.с.3) сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], яка згідно довідки виконкому Хирівської міської ради № 237 від 26.02.2015 року та акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с.5,6) перебуває на утриманні позивачки, що переживає матеріальні труднощі, так як не працює із-за догляду за дитиною. Наведені докази дають підстави вважати, що позивач є малозабезпеченою, а отже очевидно, що їй важко самій утримувати дитину, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], отже молодий, здоровий, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

03.03.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

03.03.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилався на те, що 05.10.1996 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з ним, близько двох років вони з відповідачем мешкають окремо, дружина виїхала до іншого міста на проживання, спору щодо майна та виховання доньки немає, прохає розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 05.10.1996 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з ним, з квітня 2013 року вони з відповідачем мешкають окремо, дружина виїхала до іншого міста на проживання, у неї інша сім'я, він пропонував відповідачу поновити сімейні стосунки, однак остання відмовилась, спору щодо майна та виховання доньки немає, прохає розірвати шлюб. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність суду не надала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

03.03.2015 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №ZPD0GK00000062 від 11.09.2007 року відповідач отримав кредит у сумі 12000 доларів США зі сплатою 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 25.12.2014 року склала в сумі 23438,49 доларів США, з якої заборгованість по кредиту в сумі 11168,70 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 4918,79 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1104 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 5115,78 доларів США, штраф (фіксована частина) в сумі 15,85 доларів США, штраф (процентна складова) в сумі 1115,36 доларів США, прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 23438,49 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.12.2014 року складає 369624,93 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 3654 грн. 06.04.2015 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, місце знаходження якого невідоме, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

03.03.2015 року до суду надійшов позов [PERSON], в якому вона вказала, що за рішенням Черняхівського районного суду від 31.01.2013 року [PERSON] зобов'язаний щомісячно сплачувати їй аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячного, до повноліття старшої дитини. Відповідач на даний час не має постійної роботи, має нерегулярний, мінливий заробіток. Останні чотири місяці не сплачував аліменти та має заборгованість по їх сплаті. На підставі наведеного, позивачка просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та визначити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, заявлений позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, оскільки для цього є всі законні підстави. Судом встановлено, що згідно рішення Черняхівського районного суду від 31.01.2013 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його щомісячного заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття старшої дитини. (а.с.8). Статтями 180, 181 Сімейного Кодексу України закріплено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та способи виконання цього обов'язку. Відповідно до ст.194 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Вирішуючи питання про наявність підстав для зміни порядку стягнення аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно на кожну дитину, суд приходить до висновку, що з моменту винесення 31.01.2013 року судом рішення про стягнення аліментів в частці від заробітку, матеріальний стан відповідача змінився. Він не має постійного і регулярного доходу, оскільки офіційно не працює, і не має можливості сплачувати аліменти в частковому відношенні. Суд враховує також те, що відповідач заявлений позов визнає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

03.03.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, посилаючись на те, що у заявника перебуває підопічний [PERSON], [INFO] Згідно висновку МСЕК йому встановлена перша група інвалідності, він визнаний інвалідом з дитинства і має діагноз глибока розумова відсталість. У зв»язку зі станом здоров»я, з 24.09.2009 року він перебуває у Верхньодніпровському дитячому будинку-інтернаті № 2 на повному державному забезпеченні. За станом здоров»я не може самостійно здійснювати свої права, на підставі чого просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO]. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015р. по цивільній справі за заявою КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР, зацікавлена особа: Верхньодніпровська районна рада Дніпропетровської області, про визнання особи недієздатною була призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру. Провадження у справі зупинялось на час проведення судово-психіатричної експертизи. 12.06.2015р. матеріали цивільної справи за заявою КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР, зацікавлена особа: Верхньодніпровська районна рада Дніпропетровської області, про визнання особи недієздатною були повернені до суду з висновком судово-психіатричного експерта. В судове засідання представник заявника не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, в заяві зазначав, що просить розглянути справу за його відсутністю (а.с.2). Зацікавлена особа: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю (а.с. 10). Суд, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. \~ Судом встановлено, що [PERSON], народився 08 лютого 1993 року, в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії У11-КИ №307679, виданого Дніпровським відділом ЗАГС м.Дніпродзержинська (а.с. 5) та з 24.09.2009 року є підопічним КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР (а.с. 6). Згідно з Довідкою серії АВ\~ №0029187, [PERSON], [INFO], з 01.02.2013 року встановлена перша група інвалідності безстроково(а.с. 4). Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 121 від 26.05.2015 р., [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом в формі важкої розумової відсталості; за своїм психічним станом на даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 20-22). \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. \~\~ За такими обставинами заява заявника про визнання [PERSON] недієздатним, підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

03.03.2015 року, ПАТ »Банк «Українськимй капітал» (далі Банк), звернувся в суд з позовом до відповідачів та просить стягнути з них, солідарно, кошти в сумі 842 415,70 грн., з яких: - 667 947,65 - заборгованість по кредиту; - 19 482,00 - проценти за користування кредитом в період з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року, - 153 719,46 грн. 80% річних від простроченої суми кредиту, який виник в період з 05.06.2014 року по 17.09.2014 року; - 1 266,59пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, в період з 05.06.2014 року по 17.09.2014 року. Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором кредитування банківського рахунка №107 ов-13 від 31.12.2013 року (далі-Договір) та Договору про внесення змін та доповнень до Договору від 11.03.2014 року, Банк надав ТОВ «Шанс - Плюс ЛТД», кредит в сумі 668 000,00 грн. строком по 04.06.2014 року року, із встановленням графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами, а також передбачено штрафні санкції у вигляді 80% річних від простроченої суми кредиту та пені. Згідно з Договором поруки №436 від 31.12.2013 року та Договору про внесення змін та доповнень до нього від 11.03.2014 року, [PERSON] виступив поручителем по виконанню умов вищевказаного Договору. Умови Кредитного договору відповідачі належним чином не виконують, у зв»язку з чим утворилася заборгованість в сумі 842 415,70 грн., які відповідачі не сплачують, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник Банку Якименко Р.І. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.55) Відповідачі також не з»явилися в судове засідання, призначене на 22.04.2015 року. [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому, в задоволенні позовних вимог до нього, просить відмовити, мотивуючи тим, що протягом шести місяців, від дня настання строку виконання основного зобов»язання, Бан не пред»являв йому вимоги, як до поручителя.(а.с.44-45) Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

03.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 27.03.2010 року у Бузькій сільській раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №1, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, втрати почуття любові, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні на розірвання шлюбу згоден, причину розірвання шлюбу зазначену позивачем підтвердив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

03.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 29.10.2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №241, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з грудня 2014 року через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, створення кожним з них фактично інших сімей, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на розірвання шлюбу згодний. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

03.03.2015 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними [INFO] виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №2, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з січня 2013 року через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, вживання відповідачем спиртних напоїв, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження та створення кожним із них фактично інших сімей, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, на примирення не згоден, вказуючи, що батьком сина [PERSON] [INFO] є інша особа і ця особа буде вирішувати питання про встановлення свого батьківства. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, за телефоном надав згоду на розгляд справи за його відсутності та згоду на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

03.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], з тих підстав, що відповідач, її колишній зять, зареєстрований у вищевказаній квартирі, однак з серпня 2014 року в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, речей відповідача у квартирі не має. Відповідач у добровільному порядку з реєстрації у вказаній квартирі не знімається, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах, зазначених у позові та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що проживають поряд з позивачем тривалий час, їм відомо, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON], який раніше перебував у шлюбі з донькою позивачки - [PERSON]. З серпня 2014р. відповідач з сином - [PERSON], 2006 р.н., виїхав із квартири. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 02.07.1993р. та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2004р. квартира [ADDRESS] ? частини вищевказаної квартири належить позивачці та ? частини належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2004р., що також підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 6178415 від 11.01.2005 року. Згідно свідоцтва про одруження від 04.12.2001 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтво про смерть від 26.11.2014р. [PERSON] померла [INFO] Відповідно до ст.71.150 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається право користування житловим приміщенням протягом 6 місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладені обставини а також пояснення свідків, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки понад шести місяців там не проживає без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

03.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідач позов визнала. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 27.02.2014 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З липня 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

03.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06.09.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб зареєстрований 06.09.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за №1488. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved