overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

03 липня 2018 року Теребовлянський районний суд Тернопільської області ухвалив рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Однак, при вирішенні судом питання задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд бере до уваги такі обставини: Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2018 року позов задоволено. Збільшено розмір аліментів, які стягуються щомісячно з [PERSON], жителя с.\~Лошнів,\~Теребовлянського району, на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 01 листопада 2016 року у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повнолітнього віку починаючи з 03 жовтня 2016 року. Стягнуто з [PERSON], жителя с.\~Лошнів, Тернопільської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] в користь [PERSON], [INFO], жительки с. Лошнів, Теребовлянського району Тернопільської області, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що за доцільне ухвалити в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

03 липня 2018 року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, треті особи: Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради на стороні відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», Золотоніський МРВ ДВС МУЮ в Черкаській області на стороні позивача про визнання недійсними та такими, що не підлягають виконанню виконавчих написів нотаріуса та визнання недійсним Договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, згідно якого у задоволенні позову відмовлено повністю. Однак при постановленні рішення в резолютивній частині судом не було вирішено питання про судові витрати по справі, оскільки ухвалою суду від 26.07.2017р. позивачу [PERSON] було відстрочено сплату судового збору в сумі 1 280 грн. до ухвалення рішення у справі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що оскільки при постановленні рішення не вирішено питання про судові витрати, а сплата судового збору при зверненні до суду позивачу була відстрочена, оскільки у позові відмовлено, тому вважає за необхідне, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, покласти судові витрати на позивача [PERSON] та стягнути з нього на користь держави 1 280,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

03 липня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в підготовче судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в підготовче судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 серпня 2012 року та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою квартального комітету №1 від 10 червня 2019 року №122927. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

03 липня 2019 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 30 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя подружжя припинено через різні погляди на життя, ведення справ в сім`ї та інші обставини, існування яких унеможливлює їх сімейні відносини. Сторони з 2015 року спільно не проживають, а тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, при цьому позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просив його задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їх прізвище « [PERSON] ». Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 30 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачем (на а.с.6,7). Суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подружнє життя між сторонами припинено, позивач не бажає перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

03 липня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу мають малолітню доньку, яка проживає з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися. Позивачка та відповідачнадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 342 (а. с. 6), від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7), і яка проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 384 грн 20 коп. (50% суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

03 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 10.11.2012 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №453, посилаючись на те, що вони фактично припинили шлюбні відносини з причини непорозуміння у вирішенні питань сім`ї, у зв`язку з чим втратили почуття поваги та любові один до одного. Можливості зберегти сім`ю відсутні. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [INFO] . Ухвалою судді\~від 26\~липня 2019\~року у справі відкрито загальне позовне провадження й призначено підготовче засідання на 30 вересня 2019 року. Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року підготовче провадження закрите. Справа призначена до судового розгляду. Сторони повідомлені про дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до\~вимог ч.6,\~п.2\~ч.7\~ст.\~128\~ЦПК Українита повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивач надала клопотання, в якому наполягає на позовних вимогах в повному обсязі, просить розглянути справу в порядку заочного провадження, без її участі. Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. 10 листопада 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №453, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). У вказаному шлюбі [INFO] 2013 року народилась [PERSON] (а.с.8). Як вказує позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони фактично припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання неповнолітньої [PERSON] з матір`ю чи щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, позов є обґрунтованим і відповідно ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 СК України підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

03 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного між нею та відповідачем [PERSON] 02.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №344. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя не склалося, через різні погляди на життя, відсутність порозуміння. Такі обставини, призвели до припинення подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, з 2013 року проживають окремо, збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим. Шлюб між ними існує формально. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі . Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заперечень суду не надавав. Крім того, виклик відповідача у судове засідання здійснювався у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом поміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

03 липня 2019 року до суду надійшла справа, що направлена для розгляду за територіальною підсудністю Новоодеським районним судом Миколаївської області, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 19 січня 2017 року. 05 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, розпочате підготовче провадження, що завершене 11 жовтня 2019 р. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що шлюбні стосунки між ним та відповідачем не склалися і були припинені, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тому вирішення питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України не є можливим. Посилаючись на неможливість збереження їх шлюбу і примирення, позивач просить про його розірвання. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу із [PERSON] підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, відзиву на позовну заяву не надіслала, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належно (а.с. 28, 35), у зв`язку з чим, відповідно до приписів ч1 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 19 січня 2017 року, про що Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області здійснено актовий запис про шлюб за №04. Під час реєстрації шлюбу відповідач - [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Однак шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, позивач наполягає на неможливості примирення. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна чи місця проживання неповнолітнього [PERSON] сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

03 липня 2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Як вбачається з рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення аліментів, які позивач просить стягнути на її утримання, у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною трьох років. Сторони в судове засідання не з`явились, але їх присутність не є обов`язковою. Відповідно до ч.4 ст. 270\~ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку з цим, згідно з ч.2ст.247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п.4 ч.1 ст.270\~ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, суд не допустив до негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього\~Кодексу. Згідно ч.ч.2,3ст. 270\~ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Із матеріалів справи, вбачається, що позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 23.04.2019 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . Оскільки позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 23.04.2019 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

03 липня 2019 року місцевим судом ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельні ділянки орендодавцю. Указаним рішенням позовні вимоги задоволено повністю, проте при ухваленні рішення суду не вирішено питання щодо всіх понесених судових витрат у частині стягнення витрат на проведення судово-почеркознавчої експертизи. Суд з власної ініціативи ініціював питання про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у зазначеній частині. Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом установлено, що рішенням суду від 03 липня 2019 року в справі №581/693/18 задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельні ділянки орендодавцю: визнано недійсною додаткову угоду від 05 червня 2010 року до договору оренди землі від 01 березня 2006 року, укладену між [PERSON] та ТОВ «СК-Агро»; зобов`язано ТОВ «СК-АГРО» повернути [PERSON] земельні ділянки загальною площею 4.084 га, що розташовані на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району, Сумської області, застосувавши наслідки недійсності зазначеного правочину щодо спірної земельної ділянки, та стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь [PERSON] 704 грн. 80 коп. повернення судового збору. Натомість в мотивувальній та резолютивній частині рішення суду не вирішено питання про судові витрати понесені позивачем на оплату витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 2250 грн. 20 коп. Оскільки, судом установлено, що позивачем під час підготовчого розгляду справи оплачено витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 2250 грн. 20 коп., та з огляду на задоволення заявленого позову, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Дане питання не було вирішено судом при ухваленні рішення по суті, тому в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved