Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

03 серпня 2020 року [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідачка) про розірвання шлюбу, укладеного ними 12 вересня 2009 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з Відповідачкою вони мають різні погляди на питання сімейного життя, ведення домашнього господарства, між ними часто виникали сварки та скандали, що призвело до виникнення між ними неприязних стосунків. Шлюбні стосунки припинені з 22 березня 2020 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] .. На примирення не згоден. За вказаних вище обставин просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно пункту 1 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Від Відповідачки відзиву не надійшло, а Позивачем не надано суду згоди на проведення заочного розгляду справи, тому суд розглядає справу без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 вересня 2009 року Глухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 157 (свідоцтво про шлюб видане повторно) (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З позовної заяви вбачається, що сторони мають різні погляди на питання сімейного життя, ведення домашнього господарства, між ними постійно виникали сварки та скандали, які призвели до виникнення між сторонами неприязних стосунків, з 22 березня 2020 року шлюбні відносини між подружжям припинені, спільного господарства не ведуть, примирення між сторонами не можливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідачки свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та інтересам спільної дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved