overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

03 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 05 листопада 2005 року Миколаївською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 8. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2005 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо більше ніж півроку, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сімї неможливе. Оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, просила залишити прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу, Шкуратовська. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, судом встановлено наступне. 05 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Миколаївською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 8 (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленого відповідача суд вважає, як свідчення того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

03 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 15.03.1997 р. вони перебувають у шлюбі зареєстрованому Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 9, від шлюбу мають доньку- [PERSON], [INFO] Їхнє сімейне життя не склалося з причини різних поглядів на життя, розбіжностей характерів, інтересів та бажань, що призвело до негативної атмосфери в сім'ї і унеможливлює проживання разом. Сім'я розпалася і існує формально. Спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Примирення між ними не можливе. Сторони проживають окремо. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає, дитина проживатиме з матір'ю. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, та зазначив, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, також просив винести заочне рішення у разі відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду повернулося поштове повідомлення про не можливість вручення судової повістки у зв'язку із закінченням терміну зберігання, з чого виходить що відповідач був своєчасно та належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи. Враховуючи, що відповідачкою не було надано заяви про розгляд справи за її відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 08.10.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 9. Після реєстрації шлюбу подружжя обирало спільне прізвище «[PERSON]»(а.с.8) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не заявляла клопотання про зміну прізвища тому суд вважає за можливе залишити її прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

03 листопада 2015 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить витребувати з Іванківського МРУЮ постанову про накладення арешту на майно боржника [PERSON] на земельну ділянку, як знаходиться в селі Блідча Іванківського району Київської області по вул. Кібенка, 29-а та матеріали виконавчого провадження (справу) [PERSON] для огляду в судовому засіданні, звільнити земельну ділянку, яка знаходиться в с. Блідча Іванківського району Київської області по вул. Кібенка, 29-а з-під арешту, зняти заборону на її відчуження. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути втрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

03 листопада 2015 року позивач звернувся із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 1999 року, від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Разом з тим зазначає, що спільне життя між позивачем та відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння, це стало причиною постійних суперечок, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON], яка повідомлялась судом належним чином, в судове засідання не з'явилась, 04.01.2016 на адресу суду надійшла заява, в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала, слухання справи просила проводити без її участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оголосивши заяву відповідача, визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача, за участю представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 27 березня 1999 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 264. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження. 27.08.2014 відповідач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 27.08.2014, актовий запис № 66. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 487,20 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

03 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 21.10.2000 року, мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, спору про їх місце проживання немає. Сімя з відповідачем розпалась, оскільки за час спільного проживання виявились суттєві розбіжності в їх характерах, що призводило до постійних конфліктів, в результаті було втрачено почуття любові та поваги один до одного. На даний час мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження сімї вважає не можливим. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з розірванням шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, знаходить позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. До такого висновку, суд приходить на підставі наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюбу (а.с. 6), [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Козлюк) [PERSON] уклали шлюб 21 жовтня 2000 року, який зареєстрований відділом РАГС виконкомом Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №\~638. Від шлюбу, подружжя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7), які проживають разом з позивачем. Спір щодо місця проживання неповнолітніх дітей, між сторонами відсутній. Як убачається з матеріалів справи, сімейні відносини подружжя не підтримують, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стало те, що під час спільного проживання виявились суттєві розбіжності в їх характерах, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, а тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. У відповідності до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

03 листопада 2015 року позивач звернулась з позовом до суду, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в сумі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину з дня подання заяви і до повноліття дітей. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дітей - не виконує свого обов'язку по їх вихованню та не утримує матеріально, діти перебувають на утриманні матері. В судовому засідання позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Відповідач та його представник позов визнали частково, пояснивши суду, що до вересня 2015 року відповідач з позивачкою проживали однією сімєю. Як за час сумісного, так і роздільного проживання, відповідач не уникав своїх батьківських обовязків, матеріально допомагає позивачці утримувати дітей. Враховуючи, що його сукупний дохід за 2015 рік становить 15000 грн., згоден на стягнення з нього аліментів у розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача. Оскільки судом встановлено, що діти проживають з позивачкою, відповідач має непостійний, мінливий дохід і позивачем не доведено його спроможності сплачувати аліментів в сумі по 2000 грн. на місяць на кожну дитину, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в сумі по 750 грн. на кожну дитину. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

03 листопада 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 26 травня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвали у судовому порядку 20 серпня 2012 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що вона сама утримує дитину, а відповідач ухиляється від батьківських обовязків, гроші на утримання дитини не надає, хоча працює. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки щомісячно до її повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, але надіслала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, але також надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Положенням частини 3 статті 181 СК України визначено, що кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони з 26 травня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали у судовому порядку 20 серпня 2012 року. Під час подружнього життя, а саме, 18 липня 2009 року у них народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач у справі, що останнім не оспорюється. Судом зясовано, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя, є працездатним і проживає окремо від дитини, інші аліментні платежі не сплачує. Дитина залишилася проживати разом з позивачем. Наведене свідчить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 03 листопада 2015 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

03 листопада 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 листопада 2001 року. У період подружнього життя, а саме 23 січня 2015 року у них народився син [PERSON]. Вказала, що відповідач з ними не проживає. Вона сама утримує дитину, а відповідач працюючи ухиляється від батьківських обовязків, гроші на утримання дитини не надає. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позовну заяву підтримала та просила позов задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. У своїй заяві позивач погодилася на постановлення судом рішення у заочному порядку в разі неявки відповідача. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з позовної заяви, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2001 року. У період подружнього життя, а саме, 23 січня 2001 року у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач у справі. Встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сімї, а дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Зі змісту позовної заяви видно, що відповідач є працездатним, однак не виконує своїх обовязків по утриманню дитини, не надає позивачу допомоги на її утримання. Суд, з урахуванням обставин визначених ст. 182 СК України приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 03 листопада 2015 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

03 листопада 2016 позивач надала до суду позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на малолітню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1355 грн. 00 коп. щомісячно, та по 1600 грн. 00 коп. щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, посилаючись на те, що шлюб має формальний характер, відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання дитини.\~ Відповідач у судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу, частково заперечив проти задоволення позовної заяви щодо стягнення аліментів на дружину та дитину, просив зменшити розмір стягнення аліментів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 27 серпня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 24\~ СК\~ України,\~ шлюб\~ ґрунтується\~ на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2\~\~ст. 112 СК України, суд\~\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Доказів, що відповідач може сплачувати щомісячно 1355 грн. 00 коп. на утримання малолітньої дочки, позивачем не надано, тому суд дійшов висновку, що аліменти на дитину підлягають стягненню з відповідача у розмірі 600 грн. 00 коп., але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина,\~ з\~ якою проживає дитина,\~ має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на дружину у розмірі 500 грн. 00 коп., але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягнення у дохід держави судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

03 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [INFO]. Зазначав, що спільне життя у них не склалося через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати непорозуміння, з липня 2015 року проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просив шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, просили розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 20 травня 2000 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано Липоводолинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №2. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Позивач проживає [INFO], а відповідач по вул.Шкільна,55 у с.Кімличка Липоводолинського району. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved