Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 16 червня 2016 року о 17.10 год. в м. Кривому Розі по вул. Саласюка, 64 пасажир автомобіля [NUMBER], належного на праві власності [PERSON], [PERSON], відчинивши двері заднього пасажирського сидіння з правої сторони, не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, що спричинило зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2016 року провадження відносно [PERSON] було закрито, і встановлено, що дії, які спричинили пошкодження транспортних засобів були вчинені пасажиром Daewoo Sens [PERSON] Відповідно до Звіту оцінки завданої шкоди автомобілю Daewoo Sens позивачу завдано матеріального збитку в розмірі 7409,98 грн., які він просив стягнути з відповідача. Крім того, просив стягнути понесені витрати на проведення оцінки майна в розмірі 700 грн., а також судові витрати на оплату судового збору в сумі 551,20 грн. Позивач в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач є володільцем автомобіля [NUMBER] (а.с. 22 зворотній бік). Судом встановлено те, що 16 червня 2016 року о 17 год. 10 хв. в м. Кривому Розі по вул. Саласюка, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], належного на праві власності [PERSON], та Scoda Octavia Tour н/з [NUMBER], під керуванням [PERSON], про що був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за ст. 124 КУпАП (а.с. 30-31). 20.07.2016 постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, в даній постанові суд дійшов висновку про те, що дії, які спричинили пошкодження транспортних засобів вчинені пасажиром автомобіля [PERSON] [PERSON], яка порушила п.п. 15.13 ПДР України (а.с. 9-10). Приймаючи вищезазначену постанову, суд виходить з положень ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП автомобілю Позивача були завдані пошкодження та відповідно до Звіту про оцінку майна № 026/МУ-16 від 08.09.2016, сума матеріальної шкоди, завданої володільцю Scoda Octavia Tour н/з [NUMBER], становить 7409,98 грн. (а.с. 12-16). Як вбачається з копії розрахункової квитанції № 015413 від 08.09.2016 позивач сплатив за проведення оцінки шкоди 700 грн. (а.с. 28). Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Відповідно до п 1.3 Загальних положень Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобовязані знати неухильно виконувати вимоги\~\~ Правил дорожнього руху України . Пунктом\~15.13\~Правил дорожнього руху України зазначено, що забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.11 ЦК України підставам и для виникнення цивільних прав та обовязків є, окрім іншого, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному розмірі особою, яка її завдала. Підставами для відшкодування шкоди є обовязкові умови: неправомірна поведінка особи, тобто така поведінка, внаслідок якої завдано шкоду, наявність шкоди; причинний звязок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги [PERSON] про відшкодування майнової шкоди такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки в даному випадку наявні усі складові, що дають підстави для застосування ст. 1166 ЦК України, та між неправомірними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачеві, є безпосередній причинно-наслідковий звязок, і ці обставини повністю доведені у судовому засіданні належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати в сумі 551,20 грн. за оплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved