Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

04.02.2021 Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно малолітнього [PERSON] з тих підстав, що за час перебування дитини на вихованні та повному державному забезпеченні у БД «Сонечко», батьки жодного разу дитину не відвідали, матеріально не підтримали, не піклувались про його фізичний і духовний розвиток, не проявили відносно малолітнього піклування. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] , позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначили, що не згодні з висновком про доцільність їх позбавлення батьківських прав. Підтвердили, що з часу відібрання у них дитини за рішенням суду без позбавлення їх батьківських прав, з січня 2020 року вони дитину не відвідували. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження дитини була здійснена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. З 20.06.2017 [PERSON] перебував на профілактичному обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах по причині неналежного виконання батьками своїх батьківських обов`язків. Родина була взята на облік у зв`язку з надходженням повідомлення Національної поліції про те, що 08.06.2017 сусіди викликали поліцію, оскільки дитина голосно кричала, а матір в стані сильного алкогольного сп`яніння спала на підлозі в квартирі, двері нікому не відчиняла. Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебував на диспансерному обліку в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4». Дитина потребувала нагляду педіатра, кардіолога, щеплень за віком, лабораторного обстеження. [PERSON] та [PERSON] вихованням дитини не займались, своєчасно до дитячої амбулаторії не з`являлись, рекомендації щодо лікування дитини не виконували, зловживали спиртними напоями, дитячі гроші витрачали на алкогольні напої, умови для розвитку дитини не створили. За час роботи з [PERSON] та [PERSON] ситуація в родині суттєво погіршилася, батьки не виконали рекомендацій служби у справах дітей та фахівців центру соціальних служб, а саме не пройшли лікування від алкогольної залежності та не створили належних умов для виховання сина. Заводським районним судом м. Запоріжжя від 14.11.2019 (справа № 332/3172/19, провадження № 2/332/1548/19) винесено рішення про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав терміном на 1 рік. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.01.2020 № 27/3 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 11.01.2020 малолітнього [PERSON] влаштовано на повне державне утримання до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. З 09.06.2020 дитину переведено на повне державне утримання до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», де він і перебуває дотепер. Відповідно до інформації КЗ «Запорізький обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 23.12.2020 № 01-14/282 за час перебування малолітнього у закладі батьки жодного разу не відвідали дитину. Відповідно до інформації КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» від 23.12.2020 № 1912, за час перебування малолітнього [PERSON] в будинку дитини « Сонечко », батьки дитину не відвідували, не телефонували, матеріально не підтримували. Питання щодо стану виконання відповідачами батьківських обов`язків відносно малолітнього [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 03.02.2021, за результатами якого надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дітей. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачами своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] , суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітньої дитини. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідачів, суд у відповідності зі ст.ст. 182, 183 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дітьми, аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі по 1/4 частині усіх видів їх доходів щомісяця, починаючи стягнення із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved