Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

03 лютого 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього на свою користь заборгованості на загальну суму 56025,71 грн, що складається із заборгованості по простроченому тілу кредиту 28871,69 грн, заборгованості за відсотками 27154,02 грн. Позов обґрунтований тим, що 28.02.2013 між сторонами було укладено кредитну угоду шляхом акцептування пропозиції клієнта, згідно якої відповідачу встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 30000 грн. Відповідач кредитною лінією скористався, але станом на 11.01.2017 не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість у зазначеному вище розмірі. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на його є неправомірність, незаконність, необґрунтованість та порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права. Заявник зазначає, що позиція суду щодо застосування позовної давності є хибною, оскільки строк дії кредитного договору не є закінченим. Рішенням суд звільнив боржника в повному обсязі від обовязку повернути запозичені грошові кошти та встановив його абсолютну безвідповідальність та безкарність. У запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача [PERSON] [PERSON] просить апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Заслухавши суддюдоповідача, пояснення представника відповідача [PERSON] [PERSON], який просив залишити в силі рішення районного суду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення. Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], суд першої інстанції виходив з пропуску строку позовної давності та відсутності підстав для його поновлення. Однак погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд через невідповідність висновків суду обставинам справи і, як наслідок, неправильне застосування норм матеріального права. Судом по справі встановлено, що 28 лютого 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» (далі по тексту - Банк) та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом прийняття (акцепту) [PERSON] пропозиції (оферти) Клієнта укласти відповідний договір на надання банківських послуг, що підтверджується підписанням сторонами Заяви № 001-24225-280213 (а.с. 5). Згідно із вказаною Заявою [PERSON] попередньо ознайомлений, повністю згоден, що складовою та невід'ємною частиною цієї Пропозиції є [PERSON] та Правила надання банківських послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджені рішенням Ради Директорів [PERSON] від 18 липня 2012 року, протокол № 392 (надалі Правила). Відповідно до п. 2.3. частини 2 Заяви позивач відкрив поточний рахунок з використанням платіжної картки, встановивши відповідачу ліміт кредитної лінії 30000 грн. Згідно п. 2.4. частини 3 Заяви кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 (календарних) днів. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цієї пропозиції. Пунктом 4.1.5. Правил встановлено, що строк дії Картки зазначений на лицьовій стороні Картки у форматі місяць/рік. Дія Картки автоматично припиняється після закінчення останнього дня місяця відповідного року, зазначеного на лицьовій стороні Картки. Клієнт зобов'язаний щомісячно до 15-го числа (якщо інше не передбачено положеннями Договору), що слідує за місяцем виникнення заборгованості сплачувати обовязковий мінімальний платіж (ОМП), складові якого визначаються у [PERSON]. Сума ОМП, що підлягає погашенню, вказується у Виписці. У разі порушення Клієнтом строків сплати ОМП, Клієнт сплачує [PERSON] штрафні санкції в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами, Договором та Тарифами (пп. 5.2.2., 5.2.3. Правил). У випадку часткового/повного непогашення суми ОМП в термін, визначений у п. 5.2.2 Правил, заборгованість, що виникла на рахунку, вважається простроченою з наступного дня після настання строку платежу та на неї нараховуються штрафні санкції у розмірі, встановленому Тарифами. Тарифами на обслуговування платіжних карток, затвердженими Рішенням Тарифного комітету АТ «Дельта Банк» протокол № 522 від 10 грудня 2012 року (а.с. 5 зворот) передбачено, що держатель картки зобовязаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), ОМП складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту (2% від суми використаних коштів станом на день Розрахунку), нарахованих процентів за кредит, процентів за недозволений овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачу картку з установленим лімітом кредитної лінії. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання щодо їх своєчасного повернення не виконав, у зв'язку чим, станом на 11 січня 2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 56025,71 грн, що складається із заборгованості: по простроченому тілу кредиту 28871,69 грн, по відсотках 27154,02 грн. Зазначене вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №001-24225-280213 (а.с. 40). Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим до його виконання. Згідно вимог чинного законодавства України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання (ст.ст.526, 527, 530 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписом статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Під час розгляду справи в суді першої інстанції представником відповідача зроблено заяву про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строків позовної давності. Вирішуючи питання щодо застосування до спірних правовідносин строків позовної давності апеляційний суд виходить з наступного. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно правової позиції, висловленої ВСУ у постановах № 6-14цс14 від 19.03.2014, № 6-134цс14 від 01.10.2014, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Ні представником позивача, ні представником відповідача суду не повідомлено строк дії картки, виданої [PERSON] Тому, при визначенні розміру заборгованості по простроченому тілу кредиту, апеляційний суд виходить із розрахунку заборгованості (а.с. 4), який не спростований відповідачем, з якого вбачається, що ліміт кредитної лінії у розмірі 0,00 грн був встановлений з 01.03.2016, тобто до 29.02.2016 була дійсна платіжна кратка. Таким чином, звернення із позовом щодо повернення тіла кредиту мало місце у межах трирічного строку, який необхідно обчислювати з 01.03.2016, а тому заборгованість по простроченому тілу кредиту у сумі 28871,69 грн підлягає стягненню з відповідача. З розрахунку заборгованості також вбачається, що останній платіж на погашення відсотків був здійснений відповідачем у лютому 2014 року у сумі 51 грн 06 коп. При визначенні розміру заборгованості по відсотках, що належать до стягнення з відповідача, підлягають застосуванню положення ЦК України про позовну давність, відсотки підлягають стягненню за період з 03.02.2014 (виходячи з того, що звернення до суду з позовом мало місце 03.02.2017) по 11.01.2017 і їх розмір складає 21683,83 грн (27154,02 грн (заборгованість за відсотками станом на 11.01.2017) 5419,13 грн (заборгованість за відсотками станом на 03.02.2014) 51,06 грн (проплата відсотків у лютому 2014 року)). Таким чином, рішення суду першої інстанції на підставі пп. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову шляхом стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк заборгованості за кредитною лінією у розмірі 50555 грн 52 коп. Відповідно до частин 1, 5 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги ПАТ „Дельта Банк підлягають частковому задоволенню на суму 50555,52 грн (50555,52 грн від 56025,71 грн становить 90,24%), у матеріалах справи наявні належні докази понесення позивачем витрат по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та апеляційний розгляд справи, то відповідно з [PERSON] на користь ПАТ „Дельта Банк підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3032,06 грн (1443,84 грн (1600 грн х 90,24% : 100%) за розгляд справи судом першої інстанції + 1588,22 грн (1443,84 грн х 110%) за апеляційний розгляд справи).

Outcome: partial