Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

03.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-промислова фірма «Сільхозпродукт» про виділ в натурі частки з майна, припинення спільної часткової власності та визнання права власності У своєму позові позивач зазначила, що на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.08.2004 № 1501 їй було надано у приватну власність 89/1000 часток нежитлового приміщення по [ADDRESS], яке складалось з будівель: літ. А; Я; С; Э; Т; Р; Р'; Х; Х'; Х''; Ц; Щ; П; К; Л; З; Е; Ж. 08.09.2004 року нею була здійснена державна реєстрація належної їй частки та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. З часом , частина співвласників нежитлових приміщень по [ADDRESS] виділили належне їм майно в натурі та надано нові адреси. Але спільна часткова власність на нежитлові приміщення по [ADDRESS] збереглась для неї - 89/1000; [PERSON] - 4/100; ТОВ «Агро-промислова фірма «Сільхозпродукт» - 4/100; [PERSON] - 14/100. 22.08.2006 року нею було здійснено фактичний виділ із виокремленням належної їй частки в нежитлову будівлю за літ. Т-1. В подальшому рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.08.2006 року № 1769 нежитловому об'єкту по [ADDRESS] Посилаючись на те, що здійснити державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю за адресою [ADDRESS] вона не має можливості, оскільки через вибуття із часткової власності більшості співвласників неможливо укласти договір про поділ спільного майна або договір про виділ у натурі частки із спільного майна, вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 07.08.2018 року відкрито провадження по даній справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. В судове засідання відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Агро-промислова фірма «Сільхозпродукт» не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.09.2004 року виданого на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради за № 1501, [PERSON] належить на праві власності 89/1000 частки у праві спільної часткової власності нежитловий об'єкт по [ADDRESS], який складається з 15-ти основних будівель літ. А; Я; С; Э; Т; Р; Р'; Х; Х'; Х''; Ц; Щ; П; К; Л; З; Е; Ж; службових будівель та споруд. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25.07.2018 року співвласниками вищезазначеного нежитлового об'єкту є відповідачі по справі. Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 21.02.2005 року [PERSON] на праві власності належить 4/100 частки у праві спільної часткової власності нежитловий об'єкт по [ADDRESS]. Між тим, співвласниками нежитлового об'єкта по [ADDRESS] є також ТОВ «Агро-промислова фірма «Сільхозпродукт», якій належить 4/100 частки та [PERSON], якому належить 14/100 частки. Також у судовому засіданні встановлено, що відповідно до технічного паспорту виданого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації від 22.08.2004 року було здійснено фактичний виділ із виокремленням належної [PERSON] частки в нежитлову будівлю по [ADDRESS] за літ.Т-1. Витягом з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1769 від 28.08.2006 року про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради від 28.07.2006 №1321, вирішено нежитловому об'єкту по [ADDRESS] (Літ Т-1, №4), який належить [PERSON], надати нову адресу: [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту виданого ТОВ «УКРЮРТЕХ» від 23.04.2018 року встановлено, що спірна нежитлова будівля яка розташована за адресою по [ADDRESS] складається з 1/1 частки приміщення літ. Т-1 загальною площею 94.1 кв.м. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст.367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч 1 ст.364 ЦК. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідачі і є суб'єктами спільної часткової власності. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved