Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

03.08.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. За час спільного проживання народилось четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. З червня 2018 року як подружжя не проживають, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, різні характери та погляди на стосунки подружжя в сім'ї, зникнення почуття кохання та поваги один до одного, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 15.12.2007 року, про що 15.12.2007 року зроблено відповідний актовий запис № 170, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.04.2008 року (а.с. 9). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.03.2011 року (а.с. 10). [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.10.2012 року (а.с. 11). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.11.2016 року (а.с. 8). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved