Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

03.10.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на відшкодування завданих збитків грошові кошти в сумі 104533 грн. 33 коп. та завдану моральну шкоду в розмірі 15466 грн. 67 коп., а всього 120000 грн., також просила стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що 08 листопада 2006 р. між сторонами був укладений Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 2235, згідно з яким [PERSON] позичив у [PERSON] 3784 долари США строком до 08 жовтня 2008 р. Сторони дійшли згоди про повернення позичених коштів частинами (з розстрочкою). З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за Договором позики, відповідач [PERSON] передав [PERSON] в іпотеку належну йому квартиру [ADDRESS], про що між ними було укладено Договір іпотеки, посвідчений 08 листопада 2006 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 2238. 19.02.2007 р. [PERSON] додатково позичив у [PERSON] кошти в сумі 1630 доларів США, у зв'язку з чим сума позичених коштів за договором збільшилась до 5414 доларів США, про що було складено Додаткову угоду до Договору позики, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за № 313. 10 травня 2007 р. [PERSON] додатково позичив у [PERSON] кошти в сумі 10880 доларів США, у зв'язку з чим сума позичених коштів за договором збільшилась до 16294 доларів США, про що було складено Додаткову угоду до Договору позики, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за № 975. 15 червня 2007 р. [PERSON] втретє додатково позичив у [PERSON] кошти в сумі 1510 доларів США, у зв'язку з чим сума позичених коштів за договором збільшилась до 17804 доларів США, про що було складено Додаткову угоду до Договору позики, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за № 1301. Отже, всього за Договором позики від 08 листопада 2006 р. в редакції Додаткової угоди № 3 від 15 червня 2007 р. [PERSON] позичив у [PERSON] кошти на суму 17804 долари США, які зобов'язався повернути в порядку та строки, передбачені договором та додатковими угодами до нього, але не пізніше 08 жовтня 2008 р. В обумовлені цими договорами строки [PERSON] свої зобов'язання з повернення [PERSON] грошових коштів не виконав: в період з 11 грудня 2006 р. по 23 листопада 2008 р. повернув [PERSON] суму в розмірі лише 6832 долари США. 19 січня 2009 р. [PERSON] надсилала Вимогу про добровільне повернення позичених коштів, в якій попередила його про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання викладених в цьому документі вимог кредитора. Однак, вказану вимогу [PERSON] не отримав і надісланий конверт із нею був повернутий [PERSON] із відміткою про закінчення терміну зберігання. Зазначені обставини встановлені рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 січня 2013 р., яке набрало законної сили. Неповернутими залишилися кошті в сумі 10972 доларів США. 17 червня 2009 р. на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 08 листопада 2006 р., позивачкою було зареєстровано за собою право власності на квартиру [ADDRESS] в КП «ХМБТІ». Набувши в рахунок задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням право власності на іпотечне майно [PERSON] мала намір безперешкодно користуватися квартирою [ADDRESS] та отримувати доходи (прибуток) від здачі цього нерухомого майна в оренду. Незважаючи на факт звернення стягнення на предмет іпотеки та набуття [PERSON] права власності на нього, [PERSON] з іпотечного майна не виселився, безпідставно проживав і продовжує в ньому проживати. 24 грудня 2009 р. позивачка надіслала на адресу відповідача вимогу про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення. У грудні 2009 р. [PERSON] знайшла особу, яка бажала отримати в оплатне строкове користування квартиру [ADDRESS]. Так, 29 грудня 2009 р. між [PERSON] та [PERSON] в письмовій формі був укладений Попередній договір оренди житлового приміщення, за умовами якого сторони зобов'язалися в строк (термін) до 01 березня 2010 р. укласти договір оренди зазначеної квартири на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно із умовами п.п.2.4 і 2.5 Попереднього договору оренди житлового приміщення, основний договір укладається на строк до 31 грудня 2010 р., але в разі відсутності заперечень жодної із сторін, по закінченню цього строку вважатиметься пролонгованим на наступні 365 днів. Орендар зобов'язується оплачувати оренду щомісячно у грошовій формі в готівковому вигляді в сумі 2000 грн. В обумовлені Попереднім договором оренди житлового приміщення строки передати в оренду належну їй квартиру [PERSON] не змогла, оскільки [PERSON] умисно не отримав надіслану на його адресу вимогу позивачки від 24 грудня 2009 р. про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення і продовжував безпідставно проживати у вже належному [PERSON] житловому приміщенні. 09 лютого 2010 р. [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою та зняття з реєстраційного обліку, третя особа - СГІРФО Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Однак, після звернення [PERSON] в суд із позовом про його виселення, [PERSON] в загальному порядку звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], КП «ХМБТІ» про визнання договорів позики, додаткових угод недійсними, скасування правової реєстрації. У зв'язку із зверненням [PERSON] до суду із вказаним позовом, провадження у справі за позовом [PERSON] про виселення [PERSON] із спірної квартири було зупинено. Рішенням суду від 28 вересня 2011 р. в зазначеному позові [PERSON] до [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Вказані обставини, що перешкоджали передати квартиру в оренду, змусили [PERSON] звернутися до [PERSON] з проханням переглянути досягнуті із ним домовленості і внести відповідні зміни до умов п.1.5, 1.6, 2.1 та 2.5 попереднього договору. Сторони домовились, що вони зобов'язуються укласти Основний договір в семиденний строк з моменту набрання законної сили судовим рішенням про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS], а орендодавець зобов'язується передати орендареві об'єкт оренди (вказану квартиру) протягом 3 днів з моменту фактичного виконання судового рішення про виселення [PERSON] з квартири. Також сторони домовилися, що основний договір буде укладено на 2 роки. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2013 р. виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS], знято його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, спонукання прийняти виконання зобов'язання за договором позики відмовлено. Оскільки [PERSON] протиправно ухилявся і продовжує ухилятися від виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 січня 2013 р., 25 березня 2013 р. [PERSON] і [PERSON] змушені були знову переглянути умови попереднього договору, в зв'язку з чим уклали Додатковий договір № 2 про внесення змін до Попереднього договору оренди житлового приміщення від 29.12.2009 р., за яким сторони дійшли згоди, що вони зобов'язуються укласти основний договір протягом 3 днів з моменту фактичного виконання рішення суду про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS], а орендодавець в день укладення основного договору зобов'язується передати орендареві об'єкт оренди. [PERSON], який починаючи з 17 червня 2009 р. і до моменту подання цього позову проживав і продовжує безпідставно проживати в належній [PERSON] квартирі [ADDRESS], що підтверджується зазначеними судовими рішеннями, своїми діями завдав [PERSON] збитків у вигляді упущеної нею за вказаний період вигоди, пов'язаної з отриманням нею доходу від передання цієї квартири в оренду з оплатою, щонайменше, в розмірі 2000 грн. щомісячно. [PERSON] здійснила всі доступні для неї правомірні заходи, аби усунути порушення [PERSON] її прав і недопущення завдання їй ним матеріальних збитків у вигляді недоотриманої вигоди. [PERSON] безпідставно проживає в спірній квартирі з 17 червня 2009 р. по день подання цього позову 02 жовтня 2013 р., що складає 1568 днів. Завдані [PERSON] збитки нараховані позивачем наступним чином: 2000 грн. (орендна плата)/30 днів(в місяці) х 1568 днів (безпідставного проживання) = 104533 грн. 33 коп. Отже, в результаті порушення [PERSON] права [PERSON] на безперешкодне користування та розпорядження її власністю, він завдав їй збитки у вигляді недоотриманих доходів (упущеної вигоди) в розмірі 104533 грн. 33 коп. Крім того, безпідставним і протиправним проживанням відповідача в квартирі позивачки більше чотирьох років, їй була спричинена моральна шкода, яка виразилася в незадоволенні життям, втрати душевного спокою. На відшкодування моральної шкоди просила стягнути з відповідача 15466 грн. 67 коп. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], який діє на підставі виданої довіреності, підтримав позовні вимоги позивачки, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 08 листопада 2006 р. між сторонами був укладений Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 2235, згідно з яким [PERSON] позичив у [PERSON] 3784 долари США строком до 08 жовтня 2008 р. Сторони дійшли згоди про повернення позичених коштів частинами (з розстрочкою). З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за Договором позики, відповідач [PERSON] передав [PERSON] в іпотеку належну йому квартиру [ADDRESS], про що між ними було укладено Договір іпотеки, посвідчений 08 листопада 2006 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 2238. 19.02.2007 р. [PERSON] додатково позичив у [PERSON] кошти в сумі 1630 доларів США, у зв'язку з чим сума позичених коштів за договором збільшилась до 5414 доларів США, про що було складено Додаткову угоду до Договору позики, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за № 313. 10 травня 2007 р. [PERSON] додатково позичив у [PERSON] кошти в сумі 10880 доларів США, у зв'язку з чим сума позичених коштів за договором збільшилась до 16294 доларів США, про що було складено Додаткову угоду до Договору позики, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за № 975. 15 червня 2007 р. [PERSON] втретє додатково позичив у [PERSON] кошти в сумі 1510 доларів США, у зв'язку з чим сума позичених коштів за договором збільшилась до 17804 доларів США, про що було складено Додаткову угоду до Договору позики, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за № 1301. Отже, всього за Договором позики від 08 листопада 2006 р. в редакції Додаткової угоди № 3 від 15 червня 2007 р. [PERSON] позичив у [PERSON] кошти на суму 17804 долари США, які зобов'язався повернути в порядку та строки, передбачені договором та додатковими угодами до нього, але не пізніше 08 жовтня 2008 р. В обумовлені цими договорами строки [PERSON] свої зобов'язання з повернення [PERSON] грошових коштів не виконав: в період з 11 грудня 2006 р. по 23 листопада 2008 р. повернув [PERSON] суму в розмірі лише 6832 долари США. Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.06.2009 р. позивачка [PERSON] набула право приватної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 08.11.2006 р., р. № 2237 (а.с. 26). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 січня 2013 р. частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення, виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS]; знято [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою та стягнуто судові витрати. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа - КП «Харківське міське БТІ», про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, спонукання прийняти виконання зобов'язання за договором позики відмовлено в повному обсязі. Зазначене рішення суду набрало законної сили (а.с. 18-21, 22-23, 24-25). Однак, 29 грудня 2009 р. між [PERSON] та [PERSON] в письмовій формі був укладений Попередній договір оренди житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS], за умовами якого сторони зобов'язалися в строк (термін) до 01 березня 2010 р. укласти договір оренди зазначеної квартири на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно із умовами п.п.2.4 і 2.5 Попереднього договору оренди житлового приміщення, основний договір укладається на строк до 31 грудня 2010 р., але в разі відсутності заперечень жодної із сторін, по закінченню цього строку вважатиметься пролонгованим на наступні 365 днів. Орендар зобов'язується оплачувати оренду щомісячно у грошовій формі в готівковому вигляді в сумі 2000 грн. (а.с. 30). Відповідно до ч.3 ст. 635 ЦК України, зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Таким чином, строк дії Попереднього договору оренди житлового приміщення, укладений 29 грудня 2009 р. між [PERSON] і [PERSON], закінчився 01 березня 2010 р. Як зазначив представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні, позивачка не сплачувала [PERSON] штраф, передбачений п.1.6. Попереднього договору, якщо Основний договір внаслідок ухилення однієї із сторін не буде укладено в строк, то на винну сторону накладається штраф у розмірі 5000 грн. [PERSON] 06.12.2013 р. був в примусовому порядку виселений із квартири [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч.3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Таким чином, [PERSON] мав право звертатися до суду з позовами за захистом оспорюваних прав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування завданих збитків в сумі 104533 грн. 33 коп. та моральної шкоди в розмірі 15466 грн. 67 коп., а всього 120000 грн., стягнення судових витрат відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed