overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

03.02.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, у звязку із чим шлюбні відносини між сторонами фактично припинились з серпня 2015 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 09.06.2012 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 104. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них та їх дитини, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

03.02.2017 р. [PERSON], звернувся до суду з заявою вказуючи, що [INFO] року помер його дід - [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], та похований в с. Бухни. Однак, був похований без реєстрації актового запису про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку фактично прийняв заявник [PERSON], оскільки на момент смерті він був неповнолітнім. Однак, юридично оформити свої права не має змоги, оскільки відсутнє свідоцтво про смерть померлого [PERSON]. В судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явилась, просила провести розгляд даної справи без її участі, про що до суду подала відповідну заяву, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Морозівської сільської радив судове засідання не з'явився, направив до суду телефонограму в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [INFO] р. в с. Бухни Погребищенського району Вінницької області помер дід заявника [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області № 937 від 21.12.2016 (а.с. 8). Дані правовідносини регулюються п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки встановлення факту смерті [PERSON], має юридичне значення для заявника, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, то з метою захисту прав [PERSON], заяву необхідно задовольнити, встановити, що [PERSON], помер [INFO] року в с. Бухни Погребищенського району Вінницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

03.02.2017 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 04.09.2009 року.(а.с.2) Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з 01.12.2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.27) Відповідачка також надала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов визнала.(а.с.28 ) Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

03.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що [INFO] помер його брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Відповідно до заповіту померлого [PERSON] позивач є єдиним його спадкоємцем. [PERSON] не звернувся до Голопристанської районної державної нотаріальної контори у шестимісячний строк для прийняття спадщини у встановленому законом порядку у зв'язку з хворобливим становищем, зумовленим смертю брата і похилим віком позивача, а також у зв'язку з ожеледицею на транспортному шляху сполученням м. Гола Пристань - м. Херсон, де він проживає. У зв'язку з наведеним позивач просить суд призначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Тараненко С.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1272 ЦК України, особа, що з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини: [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим Голопристанським міським відділом державної РАЦС головного територіального управління юстиції в Херсонській області від 19.07.2016 року (а.с. 4). Відповідно до заповіту [PERSON], [INFO], останній заповідає все належне йому на день смерті майно [PERSON], [INFO] - своєму брату. Заповіт складено 24.12.2014 року і зареєстрованого в реєстрі за №703 приватним нотаріусом Ноздрачовою В.Д. (а.с. 5) Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно листа приватного нотаріуса Желєзняка Сергія Валерійовича від 20.02.2017 р. № 17/01-16, [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до наявного в матеріалах справи епікризу С67.8, [PERSON] виписаний з Херсонського обласного онкологічного диспансеру в задовільному стані і постановлений під нагляд онколога за місцем проживання з рекомендованим контролем ОАК. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги похилий вік позивача, його постійний хворобливий стан, через що останній не встиг в строк подати заяву про прийняття спадщини, суд вважає обставини пропущення даного строку поважними, а тому є всі підстави для призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та вважає достатнім призначити строк тривалістю два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

03.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладеним між нею та відповідачем 28.09.2013 року, після розірвання шлюбу просила повернути дошлюбне прізвище «Поліванова». Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в серпні 2016 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально, на примирення незгодна. Від сумісного проживання дітей не мають. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на примирення незгода. До суду вимушена звернутися, оскільки шлюб розірвати в органах РАЦС неможливо через небажання відповідача. Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 28 вересня 2013 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №660. Подружжя від сумісного проживання спільних дітей не має. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

03.02.2017 року [PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №55. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені з вересня 2016 року. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між сторонами постійно виникали конфлікти внаслідок протилежних поглядів на шлюбні та сімейні відносини. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Майновий спір на даний час відсутній. В судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. З позовними вимогами позивача погодилася. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 липня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 26.07.2003 року зроблено запис №55. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище «[PERSON]» (а.с. 8). [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно проживання дитини між сторонами немає. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

03.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції, актовий запис № 07 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно наданої довідки Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігвіської області за № 217 від 21.04.2016 року, позивач разом з сином зареєстрована і проживає [ADDRESS] /а.с.4/ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача утримання неповнолітньої дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

03.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 2008 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 156. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини вони припинили, через відсутність взаєморозуміння в сім»ї, несумісність характерів, втрату взаємної поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Всі намагання зберегти сім'ю не дали результатів. З часу припинення шлюбних відносин вони перестали вести спільне господарство та позивачка переїхала до своєї матері. Неповнолітній син після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 02 серпня 2008 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 156. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через відсутність порозуміння в сім'ї. Шлюбні стосунки припинені. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно квитанції № 0.0.699322126.1 від 02.02.2017 року на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

03.02.2017 року [PERSON] опіки і піклування Сухинівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], зазначивши, що остання є мешканкою Кобеляцького психоневрологічного будинку-інтернату з 27.12.2013 року та є інвалідом ІІ групи дитинства безтерміново, не пристосована до самостійної праці, через що не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить суд визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку та призначити її опікуном адміністрацію Кобеляцького психоневрологічного будинку-інтернату в особі директора. Представник заявника [PERSON] опіки і піклування Сухинівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, в судове засідання не зявився, від сільського голови надійшла заява, в якій він підтримав заявлені вимоги та прохав розгляди справу у відсутність представника. Представник заінтересованої особи Кобеляцького ПНБІ, в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява в якій він проти задоволення заяви не заперечував та прохав справу розглядати у його відсутність. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 39 ЦК України „фізична особа може бути визнана судом недієздатною , якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними„. Згідно ст. 60 ЦК України „суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 109 від 09.03.2017 року [PERSON] виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді вродженого недоумства рівня помірної розумової відсталості ускладненої дисциркуляторною енцефалопатією ІІ ст. Ступінь вираженості наявного у [PERSON] вродженого недоумства позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 27-31). Судом встановлено, що [PERSON] у зв'язку з стійким психічним розладом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та спостереження опіки, а тому її слід визнати недієздатною та призначити її опікуном адміністрацію Кобеляцького психоневрологічного будинку-інтернату в особі директора. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

03.02.2017 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту, що [PERSON] є рідною матір'ю померлого [PERSON], що необхідно для оформлення спадщини та оформлення пенсії. У судове засідання заявник подала заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міської управління юстиції в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без участі представника. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. [INFO] [PERSON] - син заявника помер, що підтверджується виданим Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 3508 і у якому зазначено прізвище [PERSON] (а.с.11). Прізвище померлого «[PERSON]» зазначено також у паспорті громадянина України (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є рідною матір'ю померлого [PERSON], що підтверджується матеріалами справи та нічим не спростовано.

Outcome: approved