Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

03.10.2016 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 10 серпня 2008 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області зареєстровано шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №17, і подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №033645. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу змінено з Панасюк на [PERSON]. У шлюбі подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є те, шо відповідач систематично вживає спиртні напої і влаштовує сімейні скандали. Він не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, належне матеріальне забезпечення сімї, розвиток та виховання дітей, що в сукупності призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. Приблизно півроку подружжя проживає окремо, шлюб існує формально. З того ж часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей, які проживають з матірю. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Батько дітей працює, тому має можливість брати участь в утриманні дітей. За таких обставин збереження шлюбу позивач вважає неможливим, примиритися з відповідачем не бажає, просить суд шлюб розірвати, залишити їй прізвище [PERSON], стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свій позов підтримує, просить вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, про причину неприбуття суд не повідомив, клопотання, заперечення, пояснення щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10 серпня 2008 року Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області зареєстровано шлюб громадян України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №17. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з Панасюк на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №033645 від 10.08.2008 року (а.с. 6). Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд встановив, що сторони подружні відносини не підтримують і, як стверджує позивач, підтримувати їх у подальшому намірів не мають, збереження сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому вказану позовну вимогу слід задовольнити і шлюб за вимогою позивача розірвати. Судом також встановлено, що громадяни України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується виданими Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області свідоцтвами про народження дітей серії І-ЕГ №090292 від 07 квітня 2009 року та серії І-ЕГ №211678 від 15 квітня 2015 року (а.с. 7, 8). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, які повинні забезпечити прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. [PERSON] в позові зазначила, що вона проживає разом зі своїми трьома неповнолітніми дітьми, батько двох дітей [PERSON] проживає окремо від своїх дітей, що підтверджується довідкою Світязької сільської ради Шацького району Волинської області від 30.09.2016 року №1345, свідоцтвом про народження сина позивача [PERSON] (а.с. 9, 12). Сімя позивача є багатодітною, про що свідчить посвідчення серії БС №118923, видане 19.03.2016 року управлінням соціального захисту населення Шацької РДА (а.с. 13). Мати дітей не працює, доглядає молодшого сина до трьох років та отримує лише соціальну допомогу на дитину до трьох років, інших доходів не має, що підтверджується довідками управління соціального захисту населення Шацької РДА від 28.09.2016 року №1626, №1627 (а.с. 10, 11). Відповідач [PERSON] на даний час працює слюсарем-ремонтником на ДП «ЛРЗ«Мотор» і отримує заробітну плату (ідентифікаційний номер [NUMBER]), що підтверджується копією його трудової книжки та довідкою ДП «ЛРЗ«Мотор» від 10.10.2016 року №324 (а.с. 39-42). За місцем реєстрації і фактичного проживання [PERSON] інших дітей не має, на обліку в департаменті соціальної політики як одержувач державних соціальних та державних допомог не перебуває, що підтверджується довідками, виданими Луцькою міською радою 11.10.2016 року №39-32/1116, №2888 (а.с. 36, 53). Тому позивач просить стягувати з відповідача, який інших дітей не має, має постійний дохід та проживає окремо від своїх дітей, аліменти на утримання дітей до їх повноліття, у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача. Отже позовна вимога [PERSON] про стягнення аліментів на дітей є обґрунтованою, викладені у позові обставини в повному обсязі підтверджуються наданими суду доказами, тому вказану вимогу слід задовольнити повністю. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів на дітей слід стягнути з відповідача в користь держави; сплачений позивачем судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в сумі 551,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі статей 24, 110, 112, 113, 180, 181, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved