Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 03 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з [PERSON] він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 65. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з квітня 2017 року, у зв'язку з втратою взаємних почуттів, різними поглядами на сімейні відносини, відсутністю взаєморозуміння. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спору про розподіл майна немає. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, у судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності від неї не надходила. Таким чином, в порядку ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 30 серпня 2013 року перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 65. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Частиною 3 ст.\~105\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved