Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

02 вересня 2016 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02 липня 2012 року в розмірі 32969 грн. 17 коп. (тридцять дві тисячі девятсот шістдесят девять гривень 17 копійок) та 1378 грн. 00 коп. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) в повернення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобовязань, визначених вищевказаним кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 02 липня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у сумі 5500 грн. 00 коп. (пять тисяч пятсот гривень 00 копійок) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений між сторонами договір складається з Заяви (а.с.5), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-31). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобовязанням, в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с.3-4) та не спростована відповідачем. Так, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 31 липня 2016 року складає 32969 грн. 17 коп. (тридцять дві тисячі девятсот шістдесят девять гривень 17 копійок), з яких: заборгованість за кредитом 3890 грн. 82 коп. (три тисячі вісімсот девяносто гривень 82 копійки), заборгованість по процентам за користування кредитом - 24082 грн. 20 коп. (двадцять чотири тисячі вісімдесят дві гривні 20 копійок), комісія - 2950 грн. 00 коп. (дві тисячі девятсот пятдесят гривень 00 копійок), штраф - 2046 грн. 15 коп. (дві тисячі сорок шість гривень 15 копійок). Згідно витягу із статуту (а.с.36) позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк». А, довідкою з ЄДРПОУ (а.с.34) та банківською ліцензією (а.с.35) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобовязань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно платіжного доручення № РROM3BFWET від 23 серпня 2016 року (а.с.37) позивачем було сплачено 1378 грн. 00 коп. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved