Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

03 листопада 2014 року до суду надійшов позов КС «Азовська кредитна компанія» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначено, що [PERSON] з 24 травня 2013 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та у той же день подала заяву про надання їй кредиту, на підставі якої 24 травня 2013 року між філією № 2 КС «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4474/13-Ф2. За умовами договору остання отримала кредит у сумі 2500 гривень строком користування 12 місяців зі сплатою за користування коштами 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. За весь час користування кредитом, відповідачка здійснила лише одну виплату: 29 червня 2013 року в сумі 270 гривень. Більш платежів відповідачка не вносила. Заборгованість [PERSON] станом на 22 вересня 2014 року складає: 2347 гривень - за кредитом та 1373 гривень - заборгованість по процентам за користування грішми, а всього - 3720 гривень. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 3720 гривень, а також судові витрати в розмірі 243,60 гривень. 11 грудня 2014 року до суду надійшла заява представника позивча за довіреністю Мовчан Н.І., зі змісту якої вбачається збільшення позовних вимог станом на 10 грудня 2014 року: 2347 гривень - заборгованість [PERSON] за кредитом, 1614,03 гривень - за процентами, та судовий збір 243,60 гривень, а всього - 4204,63 гривень. У судове засідання представник позивача за довіреністю Бойко Ю.А. не прибула, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Судові повістки про виклик до суду були направлені рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою проживання відповідача, однак конверт був повернутий поштовим відділенням за закінченням терміну зберігання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 24 травня 2013 року між кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі - Кредитодавець) в особі заступника голови правління Глушко А.В. з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 4474/13-Ф2, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 2 500 (дві тисячі п'ятсот) гривень, строком на 12 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі у розмірі 270 гривень та останній платіж у розмірі 189,68 гривень Позичальник зобов'язався вносити щомісяця не пізніше 20 числа поточного місяця. При цьому Позичальник [PERSON] була ознайомлена із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору № 4474/13-Ф2 від 24 травня 2013 року) був здійснений платіж у рахунок погашення заборгованості: 29 червня 2013 року - 270 гривень. Більш платежів відповідачка не вносила, у зв?язку з чим забргованість останньої за договором станом на 10 грудня 2014 року складає: 2347 гривень - за кредитом, 1614,03 гривень - заборгованість по процентах за користування грішми (2347 гривень - залишок непогашеного кредиту х 0,13% х 529 днів користування кредитом). Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з неї грошових сум та їх розміру. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які складають 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved