overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Позов мотивовано тим, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2012 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для утримання дитини та для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітної дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Сторони в досудовому порядку згоди щодо розміру та способу надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює не дійшли. Доходів позивача в теперішній час для утримання дитини та для свого самостійного утримання не достатньо, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Аргументуючи заявлені вимоги, вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 29 липня 2011 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, за актовим записом №59. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд задовольнити позов. Майнового спору та спору з приводу виховання дитини не має. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Спору з приводу виховання дитини не має. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 липня 2011 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, за актовим записом №59 (а.с.11). Від спільного життя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.9). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, те, що спільна неповнолітня дитина, [PERSON] [INFO], мешкає разом з позивачем, яка не чинить перешкод для спілкування відповідача з дитиною. Відповідач не заперечує проти того, щоб неповнолітня дитина мешкала разом з матір'ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе через постійні сварки та непорозуміння, з 30 жовтня 2014 року вони з чоловіком разом не проживають Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 23 вересня 2006 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, з 30 жовтня 2014 року сторони сімейні стосунки не підтримують і проживають окремо. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 04 серпня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №70. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 серпня 2009 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося, відповідач не розумів і не хотів зрозуміти сутності проблем, які виникали в сім'ї, не піклувався про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Через абсолютну несумісність характерів та відсутності будь-якого взаєморозуміння між ними часто виникали конфліктні ситуації, що призвели до припинення шлюбних стосунків. Вказує, що їх сім'я фактично розпалася і подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. З цих підстав просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с.12). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: копії паспорта [PERSON] (а.с.3), копії паспорта [PERSON] (а.с.4), копії свідоцтва про шлюб (а.с.7), свідоцтва про шлюб (а.с. 13), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 243,60 грн. судового збору, сплаченого останньою при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 29 жовтня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції, актовий запис № 332. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29 жовтня 2005 року, від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, на даний час проживають в одній квартирі, проте сім'я фактично розпалась, подружжя не має спільних інтересів. У 2011 році, позивач вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, проте, після надання судом строку на примирення, маючи намір зберегти сім'ю, залишила позов без розгляду, За таких обставин примирення і подальше збереження сім'ї неможливе. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу, просить прізвище не змінювати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позові, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.6), копії свідоцтв про народження (а.с. 8-9), копію паспорта [PERSON] (а.с. 4), копію паспорта [PERSON] (а.с. 5), копію ухвали Нововолинського міського суду Волинськохї області від 21 листопада 2011 року (а.с. 16) суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвища сторін не змінюються. Стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 16 березня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 13, 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 15). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 березня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 5). На даний час однією сім'єю не проживають, їх сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв'язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати, відновивши позивачці дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 24 квітня 2004 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 04. Мають малолітню [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу в її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши докази у справі прийшов до наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 24 квітня 2004 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 04 та є батьками малолітньої [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 27 від 01 грудня 2004 року виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області., малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 13 від 18 серпня 2009 року виконавчим комітетом Лепе-тиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області., (а.с.6-8). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м. Миколаєві, Україна, актовий запис №306. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 16 вересня 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, в сім'ї були відсутні взаємоповага та моральна підтримка. Спільне господарство сторони не ведуть з жовтня 2012 року і мешкають окремо. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою місця реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м. Миколаєві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №306. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Зазначений факт підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Враховуючи той факт, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, позовні вимоги, відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позову до суду. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20.11.2006 року у відділі РАЦС Хотинського РУЮ зареєструвала шлюб і відповідачем [PERSON] Рішенням Хотинського районного суду від 15.01.2014 року даний шлюб був розірваний. Від шлюбу у них із відповідачем народився син - [PERSON], [INFO], який проживає біля позивачки і знаходяться на її утриманні. [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вказує на те, що відповідач працює неофіційно по найму, виконує євроремонти, може і повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає. Суд дослідивши встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини і вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER](а.с.5). Із довідки Хотинської міської ради № 5486 від 30.10.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає та знаходиться на утриманні у своєї матері [PERSON] (а.с.6). Відповідач [PERSON] до звернення з даною позовною заявою до суду матеріальної допомоги дитині добровільно не надавав. Жодних доказів про неспроможність сплачувати аліменти суду не надано. Як встановлено судом відповідач є працездатним, але постійного заробітку не має, може і повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині, однак добровільно її не надає. Суд враховує, встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини і вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

03 листопада 2014 року Апостолівським районним судом постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, але при ухваленні рішення судом стягнуто судові витрати не в повному обсязі. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що позивачем не сплачувався судовий збір в зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. При ухваленні рішення по справі судом стягнуто судовий збір з відповідача в сумі 229 гр. 40 коп., тоді як розмір судового збору на час розгляду справи складає 243 гр. 60 коп. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 14 гр. 20 коп.

Outcome: approved