overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

03.03.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н від 12.07.2011 року. Згідно договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2016 року має заборгованість - 16748,84 грн., яка складається з наступного: 1885,74 грн. - заборгованість за кредитом; 10789,35 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500 грн.- фіксована частина штрафу; 773,75 грн.- штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 16748,84 грн., а також судові витрати: 1378,00 грн. - судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується кредитною угодою б/н від 12.07.2011 року, довідками-розрахунками за кредитним договором, з яких убачається, що відповідач одержав від позивача кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

03.03.2016 року, Територіальнне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулася до суду із заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги у примусовому порядку.(а.с.1). Заяву мотивує тим, що: -«До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 29.02.2016 р. в 12.10 СПБ госпіталізований [PERSON] [INFO], що проживає за адресою [ADDRESS]. Підстава для госпіталізації : агресивні висловлювання та тенденції по відношенню до оточуючих, обумовлені психотичним розладом. 01.03.2016 оглянутий ЛКК в складі голови ЛКК: Ігнатова М.Ю., зав. відділенням Могилянської Ф.М., лікаря - психіатра Бялої М.А., лікарі - психіатра Матяш М.М.Висновок: У зв»язку з відмовою пацієнта проходити лікування на загальних підставах, враховуючи психомоторне збудження, агресивні тенденції та висловлювання до оточуючих, відмову від їжі які обумовлені психотичною симптоматикою, що являє собою безпосередню небезпеку пацієнта для себе та для оточуючих, згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» ст.14 ЦПК Укр. ст. 279-282 просимо винести рішення щодо госпіталізації [PERSON], [INFO], в примусвому порядку» (а.с.1)В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав з підстав викладених вище. Прокурор та [PERSON], яка є донькою [PERSON], вважають заяву обґрунтованою та просять її задовольнити. [PERSON] про госпіталізацію заперечує. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка передбачає, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, з урахуванням вимог ст. 282 ч. 2 ЦПК України, яка передбачає, що рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Так, як вбачається з акту ЛКК: - «наявність важкого психічного розладу у вигляді органічного шизофреподібного розладу з ефективно маячним синдромом»(а.с. 18)Як вбачається з епікризу з медичної картки стаціонарного хворого за №1366 [PERSON]: -«Діагноз основний: - «Органічний шизофреноподібний розлад. Афективно-маячний синдром.F 06.2»(а.с. 20) Як вбачається із заяви ТМО «ПСИХІАТРІЯ» від 02.03.2016 року, [PERSON] становить безпосередню небезпеку для себе та для оточуючих. З викладеного суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, -ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

03.03.2016 р. Селидівським міським судом Донецької області ухвалено рішення за заявою [PERSON] про встановлення факту смерті. 29.03.2016р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій зазначив, що при ухваленні рішення за його заявою не було зазначено дату та місце народження померлої [PERSON], що унеможливлює виконання рішення суду. Просить суд ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити всі необхідні відомості для виконання рішення суду. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що в рішенні Селидівського міського суду Донецької області від 03.03.2016 року на зазначено дату та місце народження померлої [PERSON] Згідно матеріалів справи [PERSON] народилась 01 березня 1946 року в с.Будіще Большесолдатського району Курської області, РФ. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

03.03.2017 [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 16.11.1984 року Золочівським відділом РАЦС Харківської області, актовий запис №192. Свої вимоги мотивує тим, що з 16.11.1984 року вони перебувають у зареєстрованому Золочівським відділом РАЦС Харківської області шлюбі, актовий запис № 192. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливе. Спір про майно між ними на даний час відсутній. Шлюб має формальний характер. У судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 16.11.1984 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Золочівським відділом РАЦС Харківської області, актовий запис,№192. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - «[PERSON]» (а.с.3). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній.Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так, з огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

03.03.2017 позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 липня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №340. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що шлюб з відповідачем зареєстрований 12 липня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №340. Від подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на утриманні позивача. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні скандали. Спільне господарство не ведеться з жовтня 2015 року. За таких обставин збереження сімї, спільне проживання та подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам кожного з них. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 12 липня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №340, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-СГ №233764 від 12 липня 2014 року (а.с. 16). З копії свідоцтва про народження вбачається, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-СГ №354017, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 8). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

03.03.2017р. [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що: [INFO] померла його мати - [PERSON], яка була зареєстрована та до дня смерті проживала в м. Миколаїв, Миколаївської області. В наслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, розташована на території Станилівської сільської ради Погребищенського району. Право власності на земельну ділянку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. Державний акт виданий 15.03.2002 року Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області. Під час внесення запису в даний правовстановлюючий документ було допущено помилку, а саме: помилково було вказане прізвище, ім'я та по батькові померлої в давальному відмінку та чоловічому роді - «[PERSON]» замість правильного - «[PERSON]». В зв'язку з невідповідністю зазначених записів заявник не має змоги оформити спадщину за законом після смерті матері. Той факт, що вказаний документ належить [PERSON], підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 5). Заявник в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності про що до суду подав відповідну заяву, заяву підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Станилівської сільської ради в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи провести у його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі, про що до суду надав відповідну заяву Дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, державний акт на право приватної власності на землю, [NUMBER] виданий 15.03.2002 року Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області в якому помилково було вказане прізвище, ім'я та по батькові померлої в давальному відмінку та чоловічому роді - «[PERSON]» замість правильного - «[PERSON]», дійсно належить [PERSON], яка померла [INFO], іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику реалізувати свої права, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

03.03.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [INFO] [PERSON] та померлої матері [INFO] [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що батьки за життя мали у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], спадщину прийняла [PERSON] спадкоємиця за заповітом, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, проживала разом зі спадкодавцями до їх смерті, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєструвала в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, тому не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с. 32). Представник Кунянської ради в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 33). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] та [PERSON] за життя мали право на житловий будинок [ADDRESS], внаслідок смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], яку прийняла спадкоємиця за заповітом, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєструвала в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, тому не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Дані правовідносини регулюються: - ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), за якими у разі спадкування за законом спадкоємцем першої черги є дружина померлого; дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном; - ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів; - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, [PERSON], як спадкоємиця за заповітом спадщини після померлого батька [INFO] [PERSON] та померлої матері [INFO] [PERSON] у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивачки на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити, визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [INFO] [PERSON] та померлої матері [INFO] [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

03.03.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [INFO] р. [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] за життя мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], спадщину прийняв [PERSON] спадкоємець за заповітом, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, проживав разом зі спадкодавцем до його смерті, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєстрував в зв'язку з проведенням державної реєстрації після смерті спадкодавця, тому не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглядати без нього (а.с. 21). Представник Зятковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 22). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] за життя мав право на житловий будинок [ADDRESS], внаслідок смерті [INFO] р. [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], яку прийняв спадкоємиця за заповітом, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєстрував в зв'язку з проведенням державної реєстрації після смерті спадкодавця, тому не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Дані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; - ч.1 ст. 1223 ЦК України, за якою право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Оскільки, [PERSON], як спадкоємець за заповітом спадщини після померлого батька [INFO] р. [PERSON] у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивача на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити, визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [INFO] р. [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

03.03.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]»(а.с. 10). Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, хоча належно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв.. З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останніх шести місяців вони подружніх стосунків не підтримують, позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, вказує на те, що їх сім`я остаточно розпалася, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, спірного майна не мають; відповідач в судові засідання 13.04.2017 р. та 04.05.2017 р. не з`явився, не повідомивши про причини неявки, жодних письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надав, клопотань про надання строку для примирення з позивачкою та про бажання зберегти шлюб до суду не надходило. Вказані обставини свідчать про те, що збереження шлюбу на час розгляду справи неможливе. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved