Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

02.10.2015 року представник ПАТ «Альфа-Банк» направив поштою на адресу Шевченківського районного суду м. Києва позовну заяву про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за Кредитним договором №490926148 від 28.10.2014 року в розмірі 56 948,67 коп., з яких: за кредитом - 45 716,18 грн., по відсотках - 9 632,49 грн., штраф - 1600,00 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.10.2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір №490926148 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов вказаного Кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 46 322,42 грн., а відповідач, в свою чергу, зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 17.09.2015 року має заборгованість у розмірі 56 948,67 грн., з якої: заборгованість за кредитом становить 45 716,18 грн., заборгованість по відсоткам - 9 632,49 грн., штраф - 1 600,00 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва [PERSON] від 23.10.2015 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. У судовому засіданні, яке відбулося 26.05.2017 року, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи заперечень на позовну заяву та заяви про застосування строків спеціальної позовної давності. Разом з тим, у зв'язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку з 17.10.2017 року, Розпорядженням Керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва від 22.11.2017 року за № 01-08-1170 вищевказану цивільну справу було передано на потворний автоматичний розподіл. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2017 року матеріали даної позовної заяви передано для розгляду судді Савицькому О.А. Ухвалою від 23.11.2017 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.03.2018 року. Водночас, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. З огляду на вищенаведені положення чинного процесуального законодавства, а також з урахуванням вимог ст.ст. 19, 274 ЦПК України, у судовому засіданні, яке відбулося 22.05.2018 року, ухвалою суду було вирішено продовжити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Давидюк І.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судового засіданні щодо задоволення позову заперечував, посилаючись, на пропуск позивачем строків спеціальної позовної давності. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 28.10.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №490926148, який складається з двох розділів (а.с. 3-5). Згідно п.п. 2.1-2.4 п. 2 розділу 1 Кредитного договору відповідачу надано кредит у сумі 46 322,42 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит до 29.10.2019 року і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 39,9 % річних. Кредит був наданий відповідачу шляхом перерахування грошових коштів у сумі Кредиту на рахунок Клієнта № [NUMBER], відкритий останньому в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, для зарахування коштів на повернення заборгованості за Договором про відкриття кредитної картки. Відповідно до п.п. 2.6 п. 2 розділу 1 Кредитного договору платежі з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невід'ємною частиною (а.с. 6-7). Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, що підтверджується виписками по особовому рахунку відповідача [PERSON] (а.с. 11). Однак, відповідач після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Кредитним договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Згідно умов п. 15 Розділу 2 Кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання всіх зобов'язань за Кредитним договором, зокрема, у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу. Відповідно до п. 13 Розділу 2 Кредитного договору відповідач зобов'язався за повне або часткове прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом 1 цього Договору та/або інших платежів за Договором сплатити позивачу штраф у розмірі якщо сума кредиту від 20 000 грн. 00 коп. до 49 999 грн. 00 коп. (включно) - 200 грн. 00 коп. за перший прострочений платіж та 500 грн. 00 коп. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. 17.09.2015 року позивачем направлена відповідачу вимога про досудове врегулювання спору за вих. № 80379-102 б/б з вимогою погасити прострочену заборгованість (а.с. 12). Проте, відповідачем не виконано умови Кредитного договору та не погашено заборгованість по ньому, вимогу позивача відповідач залишив без уваги. Таким чином, у зв'язку з порушенням зобов'язань за Кредитним договором станом на 17.09.2015 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, а саме: заборгованість за кредитом в сумі - 45 716,18 грн.; прострочена заборгованість по сплаті відсотків в сумі - 9 632,49 грн..; штраф - 1 600,00 грн. а всього загальною сумою 56 948,67 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №490926148 від 28.10.2014 року, умови якого позивачем було виконано, шляхом перерахування грошових коштів у сумі кредиту на рахунок відповідача, при цьому, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» підлягають задоволенню, а тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №490926148 від 28.10.2014 року в розмірі 56 948,67 коп., з яких: за кредитом - 45 716,18 грн., по відсотках - 9 632,49 грн., штраф - 1600,00 грн. При цьому, враховуючи дату укладення договору - 28.10.2014 року та дату направлення вказаного позову до суду - 02.10.2015 року, посилання відповідача на те, що позов пред'явлено поза межами річного строку спеціальної позовної давності, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, остання складається лише з суми основного боргу та відсотків, та не включає в себе неустойку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved