Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

04 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що на його балансі перебуває гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] У кімнаті [NUMBER] гуртожитку зареєстровано [PERSON], який у кімнаті не мешкає понад шість місяців без поважної причини. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірною кімнатою (а.с.а.с. 2, 13, 17). 23 жовтня 2017 року суд своєю ухвалою виключив Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з числа відповідачів, залучивши його до участі у справі в якості третьої особи. Представник позивача до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Представник третьої особи до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на балансі позивача перебуває гуртожиток, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 10Б (а.с.а.с. 3 - 5). У кімнаті [NUMBER] від 31.01.2005 року зареєстровано відповідача, який від квітня 2016 року і дотепер у гуртожитку фактично не проживає, комунальні послуги не оплачує, що підтверджується відповідними актами обстеження від 12.04.2016 року, 25.11.2016 року, 01.03.2017 року (а.с.а.с. 6 - 10). Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України (далі - ЖК) при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк у випадку спору може бути продовжено судом. Згідно зі статтею 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач понад строк (від квітня 2016 року), визначений приведеною нормою, не мешкає у кімнаті, у якій зареєстрований. Наявність поважних причин для цього на час розгляду справи судом не встановлено. Відтак, суд вважає за необхідне позов задовольнити. При цьому суд виходить з наступного. Главою 4 ЖК не передбачено можливості визнати особу, яка користується житловим приміщенням у гуртожитку, такою, що втратила право користування зазначеним приміщенням. Статтею 130 ЖК передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України. Разом з тим, крім відповідної глави ЖК, зазначене питання врегульоване також у Примірному положенні про гуртожитки, у розділі VIII якого передбачено відповідальність за порушення правил надання жилої площі в гуртожитку, користування гуртожитками та їх утримання, зазначено, що особи, винні у порушенні правил користування гуртожитками, несуть відповідальність відповідно до законодавства. У зв'язку з цим можна розмежовувати правовий режим гуртожитків, житлові приміщення у яких підлягають приватизації, та правовий режим гуртожитків, які призначені для тимчасового проживання. Оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України від 19.06.1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК.

Outcome: approved