Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

02.08.2018 року представник позивача подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 26 281 грн. 32 коп. і сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог представник позивача, уточнивши позовні вимоги, вказав, що з метою отримання банківських послуг, 11.05.2011 року відповідач підписав заяву, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач\~свої зобовязання\~за договором\~виконав в\~повному обсязі,\~надавши відповідачеві\~кредитні кошти\~у розмірі,\~встановленому договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконував за ним перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 17.06.2018 року становить в загальному розмірі 26 281 грн. 32 коп., яка складається з наступного: 11\~001 грн. 61 коп. заборгованість за тілом кредиту; 4\~963 грн. 15 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 588 грн. 88 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 227 грн. 68 коп. - штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.09 2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу неодноразово надсилалась ухвала про відкриття провадження від 05.09.2018 року разом з копією позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем мешкання, яке вказано в позовній заяві та яке підтверджено відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області. \~ \~ \~ \~У звязку з чим, враховуючи обставини, встановлені при вивченні матеріалів справи після відкриття провадження у справі, до початку розгляду справи, з метою забезпечення можливості реалізації принципу рівності та справедливого балансу між сторонами, згадуваного у чисельних рішеннях ЄСПЛ (пункти 30 - 33 рішення у справі Менчинська проти Росії, пункт 53 у справі Мартіні проти Франці) на підставі положень речення другого ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13.11.2018 року, суд перейшов до розгляду вищенаведеної справи зі спрощенного без виклику сторін в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся про день, час та місце судового засідання належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, яке вказано в позовній заяві та підтверджено відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області. Однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 11.05.2011 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, таким чином відповідач уклав договір про надання банківських послуг, а саме, отримання кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, отримавши в користування доступ до кредитних коштів, [PERSON] свої зобовязання з погашення кредиту та відсотків за його використання належним чином не виконує. Вказані\~обставини\~встановлені судом\~на підставі\~наданої позивачем копії\~заяви-анкети,\~підписаної 11.05.2011 року [PERSON], з якої вбачається, що відповідач виявив бажання оформити на своє імя кредитну картку за тарифом обслуговування «Універсальна». Отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за кредитним договором б/н від 11.05.2011 року підтверджується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що за період з 11.05.2011 року по 17.06.2018 року заборгованість [PERSON] становить в загальному розмірі 26 281 грн. коп., яка складається з наступного: 11\~001 грн. 61 коп. заборгованість за тілом кредиту; 4\~963 грн. 15 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 588 грн. 88 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 227 грн. 68 коп. - штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Відтак, встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами виник спір з правовідносин зобовязального характеру, для вирішення якого підлягають застосуванню положення Книги Пятої Цивільного Кодексу України, зокрема, Глави 48, 49, параграф 2 Глави 71 та умови кредитного договору, укладеного між сторонами. Аргументи позивача,\~викладені на\~обґрунтування наявності\~підстав для\~задоволення позову,\~підтверджуються наданим\~суду копіями\~заяви,\~підписаної 11.05.2011 року [PERSON], що свідчить про волевиявлення відповідача на отримання кредитного ліміту, та розрахунком заборгованості, який підтверджує, як отримання і використання відповідачем кредитних коштів, так і наявність заборгованості з погашення кредиту та відсотків за його використання. Право позивача\~на встановлення\~і зміну\~розміру кредитного\~ліміту визначено\~п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4\~кредитного договору,\~на що\~[PERSON]\~надав свою\~згоду при\~укладенні договору,\~зокрема на\~прийняття будь-якого\~розміру кредитного\~ліміту та\~його зміну\~за рішенням\~та ініціативою\~банку.\~Згідно п.\~2.1.1.5.7\~договору,\~власник карткового\~рахунку зобов'язаний\~слідкувати за\~витратами коштів\~в межах\~платіжного ліміту\~з метою\~запобігання виникнення\~Овердрафту.\~ \~ Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення [PERSON]Б, прав позивача на належне виконання боржником своїх зобовязань. Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права. Частину 1 ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частину 1 ст. 546 ЦК України, якою встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено Договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2.1.1.12.2 договору банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 366/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~правових підстав\~для задоволення\~позову в\~частині стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача: 11\~001 грн. 61 коп. заборгованість за тілом кредиту; 4\~963 грн. 15 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 588 грн. 88 коп. - заборгованість за пенею. Поряд з цим, аргументи позивача, викладені на обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1 227 грн. 68 коп. є безпідставними з наступних причин. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З кредитного договору вбачається, що умовами даного договору передбачено два види цивільно-правової відповідальності на випадок неналежного виконання грошового зобовязання пеня та штраф. Положеннями статті 61\~Конституції\~України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відтак, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до ст.\~549\~ЦК\~України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення виконання грошового зобовязання за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1 418грн. 25 коп. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у Постановах від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц). Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача \~на \~ користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає також стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1 646 грн. 06 коп. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 546, 549, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial