Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

03.02.2014 року до суду з позовом звернулася [PERSON], в якому просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після померлого [INFO] батька [PERSON] та померлої [INFO] матері [PERSON], а саме на жилий будинок із надвірними побудовами, який знаходиться по [ADDRESS], як спадкоємиці за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що її батько [PERSON], та мати [PERSON], мали у власності зазначений житловий будинок, однак позивачці було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного нерухомого майна спадкодавцям. Позивачка заявлені позовні вимоги підтримала із підстав, які наведено у позовній заяві та просить суд задовольнити її позовні вимоги повністю, подавши до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутності. Представник відповідача - Олевської міської ради Житомирської області у судове засідання не з'явився подавши до суду письмову заяву щодо розгляду справи у відсутності їхнього представника. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції в Житомирській області у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Заяви щодо розгляду справи у відсутності їхнього представника, чи відкладення розгляду справи до суду не подали. Представник третьої особи - Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Олевської районної державної адміністрації Житомирської області у судове засідання не з'явився подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так відповідно до довідки Олевської міської ради Житомирської області № 6663 від 18.10.2013 року та довідки цієї ж міської ради № 9699 від 21.102013 року [PERSON] та [PERSON] постійно до дня своєї смерті проживали у [ADDRESS], який був побудований і зданий в експлуатацію в 1959 році (а.с.8-11). Під забудову зазначеного будинку [PERSON], за вказаною адресою, виділялася земельна ділянка в розмірі 0.07 га., що стверджується архівним витягом до протоколу № 16 засідання виконавчого комітету Олевської районної Ради Депутатів трудящих Житомирської області від 15.08.1960 року «Про відведення земельних ділянок під індивідуальне будівництво» (а.с.27), згідно до якого [PERSON], відведено земельну ділянку, площею 0.07 га., по [ADDRESS], що стверджується довідкою Олевської міської ради № 250 від 03.03.2014 року, а.с.34) в м.Олевську Житомирської області, що також стверджується копією технічного паспорту.(а.с.10,11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO].(а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO].(а.с.22). Позивачка є дочкою померлих батьків: [PERSON], та [PERSON], і на час відкриття спадщини постійно проживала разом із батьками: батьком - [PERSON] та матір'ю - [PERSON], вели спільне підсобне господарство, що стверджується копією свідоцтва про народження позивачки та слідує із довідок Олевської міської ради Житомирської області № 6663 від 18.10.2013 року, № 9699 від 21.10.2013 року (а.с.8,9,23-26). Інші спадкоємці на спадкове майно після померлих [PERSON], та [PERSON], крім позивачки відсутні.(а.с.4-6,14-16). При зверненні позивачки до Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю першої черги, після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON], позивачці було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлим спадкодавцям, що стверджується відповідними постановами Олевської державної нотаріальної контори від 21.11.2013 року та від 23.12.2013 року (а.с.7,17). Суд, дослідивши і оцінивши всі письмові докази по справі, прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 року), з яких слідує, що спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», роз'яснено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за законом та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, а саме будинком [ADDRESS], а право власності на спадкове майно належне померлому [PERSON] та померлій [PERSON] повністю підтверджене у судовому засіданні, однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлим спадкодавцям, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивачка є дочкою померлого [PERSON], та померлої [PERSON], які своє майно не заповідали, і у зв'язку з чим позивачка має право, як спадкоємець першої черги в силу ст.529 ЦК УРСР 1963 року на спадкування за законом, оскільки інші спадкоємці не заявляли про своє право на зазначену у позові спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved