Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

02 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, що був розірваний 31 серпня 2020 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач з відповідачем проживають однією сім`єю, проте спільного господарства не ведуть. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не допомагає. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Судовим наказом від 23 квітня 2021 року з відповідача стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 25 березня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте відповідач вимоги судового наказу не виконує. У 2018 році старший син [PERSON] потребував серйозного стоматологічного лікування. У дитини відбувалося ураження зубів глибинним карієсом, що супроводжувалося гнійним запаленням. Станом на початок червня 2018 року було уражено 16 зубів з 20 та за показанням лікарів [PERSON] потребував негайного лікування. 26 липня 2018 року синові [PERSON] було проведено лікування зубів під загальним наркозом вартістю 15540,00 грн. Відповідач відмовився взяти участь у цих витратах і позивачу довелося самостійно сплатити всю суму зі свого карткового рахунку. У 2020-2021 роках на стоматологічні процедури [PERSON] було витрачено ще 1500,00 грн. Усе оплачено позивачем особисто. У 2020 році складна ситуація склалася з зубами молодшого сина [PERSON] . За період з 05 жовтня 2020 року по 03 червня 2021 року на лікування позивачем було сплачено 3950,00 грн. Старший син [PERSON] з квітня 2021 року відвідує додаткові заняття з англійської мови у ПЗДО «Смартік». За період з 01 квітня 2021 року по 01 червня 2021 року позивачем було оплачено на навчання дитини 1915,00 грн, в тому числі 640,00 грн за підручники, необхідні для навчального процесу. Загальні витрати на дітей за період з 2018-2021 року складають 22\~905, 00 грн. Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити на користь 1/2 частину зазначених витрат в розмірі 11452,50 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , у розмірі 9477,50 грн та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1975,00 грн. Ухвалою суду від 06 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, а також жодних заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Також від відповідача не надходило в установлений судом строк заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2020 року, що набрало чинності 05 жовтня 2020 року, розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] , малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з мамою [PERSON] (а.с. 8-10). 23 квітня 2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області було видано судовий наказ по справі № 344/4573/21, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу), \~але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 25 березня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.11-13). Як вбачається з копій свідоцтв про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 14-15). 24 березня 2021 року була видана довідка № 73 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , свекор, [PERSON] , свекруха, [PERSON] , чоловік, [PERSON] , дружина, [PERSON] , син, [PERSON] , син (а.с.16). Позивачем здійснюється оплата за додаткові заняття з англійської мови в ПЗДО «Смартік» сина [PERSON] 05 квітня 2021 року у розмірі 600,00 грн, 15 квітня 2021 року у розмірі 640,00 грн, 07 травня 2021 року у розмірі 600,00 грн, 01 червня 2021 року у розмірі 75,00 грн, усього на загальну суму 1915,00 грн (а.с.17). З метою лікування сина [PERSON] позивачем сплачено 26 липня 2018 року кошти у розмірі 15540,00 грн, 02 жовтня 2020 року - 400,00 грн, 02 березня 2021 року - 200,00 грн, 06 квітня 2021 року - 500,00 грн, 03 червня 2021 року - 400,00 грн, 2021 року - 400,00 грн, усього на загальну суму 17040 грн (а.с.18-25). На лікування сина [PERSON] здійснена оплата 05 жовтня 2020 року - 100,00 грн, 06 жовтня 2020 року - 250,00 грн, 20 жовтня 2020 року 200,00 грн, 20 жовтня 2020 року 200,00 грн, 09 листопада 2020 року - 100,00 грн, 23 листопада 2020 року 250,00 грн, 27 листопада 2020 року 450,00 грн, 10 грудня 2020 року 200,00 грн, 30 грудня 2020 року 400,00 грн, 02 лютого 2021 року 150,00 грн, 20 лютого 2021 року 250,00 грн, 20 лютого 2021 року 350,00 грн, 02 березня 2021 року 650,00 грн, 06 квітня 2021 року 200,00 грн, 03 червня 2021 року 200,00 грн, усього на загальну суму 3950,00 грн (а.с.25-33). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, викладених у статті 185 Сімейного кодексу України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі за №61/37659/цс18 та від 25 вересня 2019 року у справі за №757/16914/17. В процесі розгляду справи позивачем підтверджено понесення додаткових витрат на додаткове навчання сина [PERSON] у розмірі 1915,00 грн (а.с. 17), лікування сина [PERSON] у розмірі 17040,00 грн (а.с.18-24), лікування сина [PERSON] у розмірі 3950,00 грн (а.с.25-33), усього на загальну суму 22905,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем надані належні та допустимі докази про понесення додаткових витрат на дитину. Враховуючи те, що позивачем понесені додаткові витрати у розмірі 22905,00 грн, тому з відповідача слід стягнути половину додаткових витрат у сумі, що дорівнює 11452,50 грн: додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] у розмірі 9477,50 грн та додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1975,00 грн. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про оплату додаткових витрат на дитину. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про оплату додаткових витрат на дитину, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 908,00 грн з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей\~141, 180-182, 184, 185 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved