Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

04 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди землі, укладений 12 лютого 2005 року між ним та Селянською спілкою «Лан», зареєстрований Світловодським міськрайвідділом КРФ ДП «ЦДЗК», запис у Державному реєстрі земель від 10 березня 2009 року за № 040838300122. Доводи позову обґрунтовані тим, що відповідач порушує умови договору в частині виплати орендної плати, самостійно змінює її форму. Так, у 2015 році орендна плата виплачена з порушенням строків, визначених п. 11 Договору, а у 2016 році оренда плата не виплачена взагалі. Зазначає, що невід'ємною частиною договору оренди є угода щодо умов сплати орендної плати в натуральній формі, яка має оформлюватися щорічно до початку чергового року дії договору оренди, проте такі угоди відповідач не укладає, що позбавляє позивача можливості знати про порядок виплати орендної плати в натуральній формі. З підстав ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України вважає свої вимоги обґрунтованими.(а.с. 2-6) 14 червня 2017 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області ухвалив заочне рішення, яким позов [PERSON] задовольнив повністю. (а.с. 61-63) 02 серпня 2017 року представник Селянської спілки «Лан» подав суду заяву про перегляд заочного рішення. Заявляючи про перегляд заочного рішення суду, представник відповідача зазначав, що відповідно до умов Договору оренди, [PERSON] у 2015 та 2016 роках отримував орендну плату в натуральній формі, зокрема зерно кукурудзи, соняшника, ячменю, пшениці тощо, що підтверджується копіями відповідних відомостей.(а.с. 81) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2017 року вищезазначене заочне рішення відповідно до положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України ( в редакції до 15 грудня 2017 року) було скасоване, а справа призначена до судового розгляду в загальному порядку. (а.с. 100-101) В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники вимоги позову підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того позивач повідомив суду, що до 2015 року виплата орендної плати за домовленістю здійснювалася зерном. Потім орендар запропонував переукласти договір оренди на довший термін, однак він відмовився і після цього виплата орендної плати припинилася. Він проживає зі своєю дружиною [PERSON], всіма питаннями по оренді землі займається вона. Представник відповідача позов не визнав. На обґрунтування своїх заперечень зазначав суду, що cелянська спілка «Лан» виконує свої зобов'язання перед позивачем по виплаті орендної плати та відповідно до умов договору вносить її у натуральному вигляді - продукцією, що вирощена на землі. Ця продукція у 2015 - 2016 роках була доставлена позивачеві безпосередньо за місцем його проживання, про її видачу складалися відповідні відомості. Вислухавши пояснення позивача та його представників, представника відповідача, свідчення свідка, дослідивши в повному обсязі представлені сторонами письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 лютого 2005 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 4, 24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Озерської сільської ради Світловодського району та належить на праві власності позивачеві, строком на 10 років. Договір зареєстровано у Світловодському міськрайонному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 10 березня 2009 року за № 040838300122. П. 9 Договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1,5 % вартості паю, а з 01 вересня 2009 року - у розмірі 3% вартості паю, враховуючи індексацію вартості землі, в натуральній формі. Згідно п. 11, орендна плата вноситься 1 різ на рік до 15 грудня. Згідно п. 12, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. У Прикінцевих положеннях Договору ( п. 43) визначено, що невід'ємною частиною договору є угода щодо умов сплати орендної плати в натуральній формі, яка укладається щорічно до початку чергового року дії договору оренди. (а.с. 7-9, 13-14) В судовому засіданні встановлено, що акти та угоди щодо умов сплати орендної плати в натуральній формі, передбачені п.п.12, 43 Договору, не складалися. Натомість представником відповідача представлено суду копії відомостей на видачу зерна в рахунок паю за 2015 -2016 роки, якими він підтверджує виплату позивачеві орендної плати у вказаний період в натуральній формі. У зазначених відомостях навпроти прізвища позивача розміщений підпис на підтвердження факту отримання відповідного зерна в рахунок орендної плати. (а.с. 82, 83, 84, 85, 86, 87) Позивач в судовому засіданні заперечив належність цих підписів йому. Проте і представник відповідача в ході судового розгляду визнав, що підписи у відомостях від імені позивача виконувала його дружина. Судом була допитана як свідок головний бухгалтер селянської спілки «Лан» [PERSON], яка засвідчила, що вищезазначені відомості складала вона особисто. Кожного року після зібрання врожаю вона з водієм розвозили орендодавцям , в тому числі і позивачеві, зерно в рахунок орендної плати в натуральній формі. Домовленості щодо виду натуроплати досягали в усній формі. Як позивач, так і його дружина [PERSON] , є орендодавцями , тому орендну плату привозили їм до двору як сім'ї. Зазвичай позивач носив мішки з зерном у двір, а [PERSON] розписувалась у відомостях і за себе, і за чоловіка. У 2015 році позивач ніяких претензій по орендній платі не пред'являв, все було згідно домовленостей. А от у 2016 році він частину зерна отримав, а потім став відмовлятися від отримання. Позивач в судовому засіданні клопотав перед судом про призначення судової почеркознавчої експертизи на підтвердження того, що підписи у відомостях від його імені виконані не ним. Однак, зважаючи на те, що цей факт не заперечувався відповідачем, в подальшому клопотання про призначення експертизи було зняте. Клопотання про допит як свідка [PERSON] позивачем заявлено не було. При таких обставинах, приймаючи до уваги пояснення самого позивача про те, що зазвичай питаннями оренди земельних ділянок займалася його дружина, а також показання свідка [PERSON], сумніватися у правдивості яких підстав немає, суд приходить до висновку про достовірність інформації, викладеної у відомостях на видачу зерна в рахунок паю за 2015 -2016 роки в частині проведення виплати натуроплати [PERSON] у вказані періоди. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Ч.ч. 1, 2 ст. 22 вказаного Закону передбачено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі» , на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. За змістом ст.24 Закону України «Про оренду землі» одним із основних обов'язків орендаря є своєчасне внесення орендної плати. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Ст.15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов'язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. При цьому судом вище зазначено, що термін « систематична несплата» орендної плати у правовідносинах, що існують між сторонами , не має місця, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду після скасування заочного рішення , у 2015 - 2016 роках відповідач здійснював виплату орендної плати, форма та розмір якої визначений п. 9 Договору. Незгода позивача як орендодавця з умовами її виплати чи його позиція про виплату її не в повному обсязі, не позбавляє його права звернення до суду з позовом про стягнення недоплаченої орендної плати та не є підставою для розірвання договору. Висновки суду відповідають правовій позицій Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-1449цс17 від 11 жовтня 2017 року. Щодо посилання позивача як на підставу розірвання договору оренди на відсутність угод щодо умов сплати орендної плати, наявність якої передбачено п. 43 Договору, то суд зауважує, що договір оренди землі є двостороннім договором, відповідно і вказана угода має укладатися обома сторонами, а не є обов'язком виключно орендаря. Договір укладений у 2005 році, при цьому сторони в судовому засіданні визнали, що жодного разу така угода в письмовому вигляді не укладалася, всі домовленості щодо умов сплати досягалися усно і дотепер претензії з цього приводу не заявлялися. Таким чином, стверджувати про те, що недотримання сторонами п. 43 Договору в частині щорічного укладення угод щодо умов сплати орендної плати в натуральній формі є істотним порушенням умов договору орендарем , підстави також відсутні.

Outcome: dismissed