Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

04 жовтня 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення. В позовній заяві представник позивача зазначив, що [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстровані особи відсутні, проте проживає без реєстрації [PERSON], так як перебувала у фактичних шлюбних відносинах з колишнім власником будинку - [PERSON] (батьком позивача), який [INFO] помер. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], не є членом сім'ї позивача та проживає в будинку без її згоди. 30 серпня 2018 року позивач направила вимогу відповідачу звільнити зазначений будинок в добровільному порядку, проте остання не виконує її вимогу про виселення, чим порушує її права як власника на вільне користування та розпорядження житловим будинком. Посилаючись на викладене, на порушення своїх прав власника, позивач просила суд, виселити [PERSON], [INFO], уродженку с. Ялинці Глобинського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON]. У судове засідання позивач, представник позивача не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позов підтримували повністю. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Глобинською державною нотаріальною конторою 29 березня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі №1-97, [PERSON] прийняла у спадщину після померлого [INFO] [PERSON], житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8,9). Право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.10). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області від 01 жовтня 2018 №25-1/02-01/10343 за адресою: [ADDRESS], не зареєстрована жодна особа (а.с. 15). 30 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до [PERSON] із вимогою звільнити будинок по [ADDRESS] який належить їй на праві власності. Повідомлення [PERSON] одержала 30 серпня 2018 року ( а.с. 16). Відповідно до письмових пояснень [PERSON], [PERSON] від 02 жовтня 2018 року, [PERSON] проживає без реєстрації в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], не є власником даного будинку та добровільно виселятися не бажає. ( а.с. 18,20). Згідно довідки Глобинської міської ради від 17 липня 2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS], фактично проживає в [ADDRESS].( а.с. 37). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. Як зазначено в ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмеження у його здійсненні. Як зазначено в ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, будучи власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], згоди на проживання [PERSON] у зазначеному будинку не надавала, остання в добровільному порядку звільнити будинок відмовляється, тому позивач позбавлена права вільно розпоряджатись своєю власністю, а тому позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved