Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

02 квітня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Самари-Оріхівської сільської ради Ратнівського району, в якій зазначила, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] вона є спадкоємцем за законом першої черги житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS], та належали покійній. Вважає, що вона - єдиний спадкоємець після смерті матері, оскільки її рідний брат [PERSON] помер [INFO]. Вказала, що прийняла спадщину шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори із відповідною заявою. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. Ухвалою суду від 28 квітня 2015 року замінено відповідача на [PERSON] 06 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? житлового будинку на [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] чоловіка [PERSON], рідного брата [PERSON] У позові покликається на те, що згідно з усною домовленістю між її чоловіком [PERSON] і його рідною сестрою [PERSON] майно їх покійної матері [PERSON] вони розділили наступним чином: хлів - [PERSON], хата - [PERSON] Зазначила, що після смерті [PERSON] її чоловік з 1994 по 2012 рік постійно використовував спадковий будинок - зберігав там знаряддя праці, вирощений врожай, особисті речі, сплачував кошти за використану електроенергію. Вказала, що спадщину після його смерті прийняла шляхом звернення із заявою до нотаріальної контори у передбачений законом 6-місячний строк з дня відкриття спадщини. У судовому засіданні позивач за первісним позовом свої позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві, зустрічний позов не визнала. Пояснила, що після смерті матері вона прийняла спадщину, звернувшись із заявою до нотаріальної контори у передбачений законом строк. З 1994 року у будинку матері ніхто не жив, ключ-«задвижка» від спадкової хати зберігався у неї. Деякі материні речі вона перенесла до свого житла. Вона та члени її сім'ї періодично навідувалися до цього будинку, збирали урожай із саду біля хати. Зазначила, що земельної ділянки і хати не доглядала, земельного податку та витрат за електроенергію не оплачувала. Через декілька років після смерті матері вона звернулася із заявою до місцевого відділення РЕСу про відключення електроенергії. Про те, чи доглядав брат [PERSON] за садом чи будинком, їй не відомо, декілька разів бачила згреблене у купи листя дерев. Знає, що зять брата у хаті влаштував майстерню з ремонту телевізорів, брат на вікна повісив металеві грати. Просить її позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник позивача підтримала первісний позов, заперечила проти задоволення зустрічного позову. Пояснила, що доказом відсутності нагляду за спірним будинком з боку [PERSON] після смерті спадкодавця є звіт оцінювача, у якому містяться фотокартки із зображенням напівзруйнованого будинку. Вважає, що [PERSON] жодним способом спадщину не прийняв, а її довіритель, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса, є єдиним спадкоємцем цього будинку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала частково, свої зустрічні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що за життя мати чоловіка у розмові віддала свій хлів дочці [PERSON], хату - синові [PERSON] Після смерті у 1994 році свекрухи вона і її чоловік постійно доглядали за садом біля будинку, загрібали листя, обрізували дерева, у будинку чоловік забив дошками вікна, повісив на них металеві грати, на внутрішні двері прикріпив металеву поперечну рейку, яка з'єднувалася навісним замком. Їх зять з їх на те дозволу зберігав у хаті телевізори, які там же ремонтував. Представник відповідача первісний позов визнав частково, повністю підтримав зустрічний позов. Пояснив, що чоловік її довірительки [PERSON], брат позивачки, після смерті матері фактично володів, користувався належним останній будинком та земельною ділянкою, прийнявши таким чином спадщину. Так, він збирав урожай із саду, доглядав за ділянкою, обгороджував її. Материн будинок віддав у користування своєму зятеві для ремонту в ньому телевізорів. У 2009 році [PERSON] захворів і з того часу в будинку жодних ремонтних робіт не проводив. Після смерті в 2012 році [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса. Просить зустрічний позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши подані письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та повне задоволення зустрічного позову. Судом установлено, визнано сторонами, документально підтверджено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. З дня її смерті в силу ст.525 ЦК України (в ред.1963 року) відкрилась спадщина на спадкове майно, що їй належало. Про те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок на [ADDRESS], свідчить витяг з погосподарської книги №1 за 2011-2015 роки Самари-Оріхівської сільської ради Ратнівського району (особовий рахунок [NUMBER]), довідка цієї ж сільської ради від 23.03.15 №338. Право власності на вказане нерухоме майно згідно із інформаційною довідкою реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції від 17.03.15 не зареєстровано. Однак довідки, видані органом місцевого самоврядування на підставі записів у погосподарських книгах, є підтвердженням приналежності особі будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, що випливає із аналізу чинних на той час постанови Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року [NUMBER]-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом вказаних нормативно-правових актів записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. [PERSON] і [PERSON], діти спадкодавця, в силу ст.529 чинного на час відкриття спадщини ЦК України (в ред.1963 року) є спадкоємцями за законом першої черги. Згідно з вимогами ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері шляхом звернення 02 серпня 2004 року із заявою про прийняття спадщини до Ратнівської державної нотаріальної контори, що стверджується відповідною заявою та інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 17.03.15. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори у передбачений законом строк не звернувся. Проте із досліджених судом доказів установлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в володіння та управління спадковим майном. Так, допитані судом свідки - Самари-Оріхівський сільський голова [PERSON], колишній сільський голова [PERSON], сусідка спадкодавця [PERSON], показали, що їм достеменно відомо (оскільки постійно проходили повз спадковий будинок), що після смерті [PERSON] догляд за будинком здійснював син покійної - [PERSON] Він огороджував дротом земельну ділянку аби перешкодити доступу туди громадської худоби, збирав разом із своєю сім'єю врожай із саду, обрізав дерева, косив траву, згрібав листя. Про ці ж обставини також повідомили суд свідки [PERSON] та [PERSON], діти [PERSON] і відповідачки [PERSON] Вказані факти позивачем не спростовані. Показання свідків [PERSON], [PERSON] про те, що свого дядька [PERSON] чи членів його сім'ї на території домогосподарства покійної баби після її смерті вони не бачили, не спростовують доводів відповідачки про протилежне, оскільки вказані свідки проживають поодаль від цього будинку, й об'єктивно постійно спостерігати за ним не могли. Не бере до уваги суд аналогічні за змістом показання свідка [PERSON], внучки позивачки, 1993 року народження, яка внаслідок свого малолітства на час смерті [PERSON], достовірно посвідчити про такі факти не спроможна. Усі згадані свідки (окрім [PERSON]), а також самі сторони, свідки позивача - [PERSON], [PERSON] показали, що незадовго після смерті [PERSON], із показань свідка [PERSON] - через два-три роки, у спадковому будинку облаштував майстерню з ремонту телевізорів зять відповідачки [PERSON], у зв'язку з чим останній разом із [PERSON] облаштували вікна металевими гратами, на внутрішні двері повісили металеву поперечну рейку. При цьому, в позивачки дозволу на вчинення таких дій ніхто не питав, вона із скаргами на неправомірне заволодіння її майном не зверталася. Про вступ у володіння та управління будинком [ADDRESS] [PERSON] свідчать і частково показання свідків позивача - її дітей [PERSON] і [PERSON] Так, вони показали, що [PERSON] на пропозицію дядька [PERSON] мав намір будуватися на земельній ділянці за вказаною адресою, однак згодом останній відмовив йому в цьому, мотивуючи бажанням будуватися в даному місці його дочкою. Із вказаних показань вбачається, що свідки сприймали [PERSON] як законного володільця будинку та ділянки [PERSON] Із довідки Ратнівської філії ПАТ «Волиньобленерго» від 19.05.15 №02-11/1584 вбачається, що згідно із книгою обходу села Самари-Оріхові №1-80 за 1980 рік особовий рахунок [NUMBER] на користування електроенергією з 02 травня 1975 року був відкритий на [PERSON] ( батька [PERSON] і [PERSON].). Відповідно до цієї ж довідки 16 серпня 1978 року даний особовий рахунок було змінено на ім'я [PERSON], який діяв до 17 травня 1994 року. З 21 серпня 1994 року особовий рахунок [NUMBER] було змінено на ім'я [PERSON]. З того часу рахунок діяв до 15 липня 2007 року, відтоді даний житловий будинок було від'єднано від електромережі. Вказані відомості відповідають дослідженим у судовому засіданні записам у книзі обходу села Самари-Оріхові №1-80 за 1980 рік та свідчать про вступ у володіння [PERSON] спадковим майном [PERSON] Заперечення представником позивача дійсності названих відомостей є голослівними. Згідно із довідкою Самари-Оріхівської сільської ради від 23.03.15 №338 [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняв, відповідно до довідки цієї ж ради від 18.05.15 №421 благоустрій земельної ділянки спадкодавця проводився сім'єю [PERSON] шляхом вирубування дикорослих кущів, доглядом за плодовими деревами, очищенням від сміття. Суд, оцінюючи обидві суперечливі між собою довідки, бере до уваги з урахуванням наведених вище показань свідків та письмових доказів довідку від 18.05.15 №421. Самари-Оріхівський сільський голова [PERSON] показав, що довідку від 23.03.15 №338, де зазначено про неприйняття спадщини [PERSON] після смерті матері, було видано помилково, оскільки письмових даних (як-от, заяви) про прийняття ним спадщини у сільської ради не було. За встановлених обставин суд вважає [PERSON] таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в володіння і управління спадковим майном. Однак прийнявши спадщину, [PERSON] право на спадщину документально не оформив. Таким чином, [PERSON] і [PERSON], як діти спадкодавця, успадкували по ? житлового будинку на [ADDRESS]. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] [INFO] помер. З дня його смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на ? житлового будинку після смерті матері [PERSON] Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.02.15 до вказаного Реєстру того ж дня внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] У силу ст.1261 ЦК України [PERSON], як дружина спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно із ст.1269 ЦК України вона прийняла спадщину шляхом звернення 27.02.13 із заявою до нотаріуса, що стверджено відповідною заявою у спадковій справі. Інший спадкоємець - син спадкодавця [PERSON] спадщину після смерті батька наміру приймати не мав, про що свідчить його письмова заява до суду. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Однак, враховуючи, що право власності на будинок, що на [ADDRESS], згідно із інформаційною довідкою реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції від 17.03.15 не зареєстровано, ні позивач, ні відповідач не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на належні їм частки у вказаному майні.

Outcome: partial