Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

03.12.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.06.1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 71, посилаючись на те, що починаючи з листопада 2017 року стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Дітей у подружжя немає, однак, спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України сторони не досягнули. На даний час, позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спільне господарство не ведетеся. Спору про поділ майна немає. На підставі викладеного, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розгляду справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причин неявки суду відповідач не повідомила, відзиву на позов не надавала. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)\~відповідач не\~зявився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.06.1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу - Кононова) [PERSON], актовий запис № 71 Свідоцтво про шлюб, серії І-ВЛ № 370765 (а.с. 7). Сторони дітей не мають. Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Так, згідно даних копії Акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.11.2018 року [PERSON] зареєстрована разом із [PERSON], однак, починаючи з листопада 2017 року фактично за адресою [ADDRESS] не мешкає. Місце її знаходження невідомо (а.с. 8, 9). Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, сімейно-шлюбні відносини припинені, сімя існує формально, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про спільне майно немає, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам.\~\~\~\~\~\~ Крім того, відповідно до ст. 113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~статті 115 СК України\~передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved