Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

02 вересня 2021 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свій позов мотивував тим, що 05 листопада 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2016 року, яке набрало законної сили 17.06.2016, шлюб між ними було розірвано. В даному шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] . Одразу після народження сина відповідач почав ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, у зв`язку з чим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2012 року, яке набрало законної сили 07 липня 2012 року, з нього стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина та дружини до досягнення сином трирічного віку. Син завжди проживав і проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, постійно піклується про сина, створює належні умови для проживання та виховання дитини. Батько дитини після розірвання шлюбу жодного разу не відвідував сина ні за місцем проживання, ні за місцем навчання, його життям, здоров`ям та навчанням не цікавиться, коштів на його утримання ніколи не надавав і не надає. Від сплати аліментів у примусовому порядку ухиляється з моменту відкриття виконавчого провадження, в зв`язку з чим має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.07.2021 в розмірі 59170, 00 грн. Вказані обставини, думку, свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, що й спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка та її представник адвокат Оловятенко О.Ю. в судовому засіданні позов підтримали, просили позбавити [PERSON] батьківських прав з підстав, викладених в позові. Додатково пояснили, що дитина займається в м. Кременчуці в міському футбольному клубі «Кремінь», у зв`язку з чим має потребу у командних поїздках за кордон, але для цього кожного разу йому необхідно брати дозвіл на це від батька. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи суду не надав. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явивсь, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Заслухавши пояснення позивача, її представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд доходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2016 року, яке набрало законної сили 17.06.2016, шлюб, зареєстрований між сторонами 05 листопада 2011 року, розірвано /а.с. 8/. В даному шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 196 /а.с. 9/. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 червня 2012 року, яке набрало законної сили 07 липня 2012 року, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття та на утримання дружини в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу відповідача, в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення сином трирічного віку /а.с. 10/. Згідно довідки № 4491 від 05.07.2021, виданої Онуфріївським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) боржник [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що становить станом на 01 липня 2021 року 59170,00 грн. /а.с. 11/. Відповідно до наданої виконавчим комітетом Онуфріївською селищною радою довідки № 185 від 09 листопада 2021 року громадянин [PERSON] дійсно зареєстрований по [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає більше 10 років /а.с. 58/. Згідно висновку органу опіки та піклування Онуфріївської селищної ради № 01-23/295/1 від 24.11.2021, з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини Онуфріївської селищної ради від 11 листопада 2021 року № 8, орган опіки та піклування селищної ради вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с. 54-57/. Зі змісту довідки-характеристики на учня Кременчуцького ліцею № 11 «Гарант» [PERSON] , [INFO] вбачається, що хлопчик виховується мамою, батько дитини їм не відомий, до навчального закладу не з`являється, дитиною не опікується, участі у вихованні та спілкуванні з сином не приймає. Зовнішній вигляд дитини акуратний і охайний. Матеріально-економічне становище сім`ї задовільне. Мама підтримує постійний зв`язок з навчальним закладом. Психологічний клімат в сім`ї сприятливий, мати приділяє достатньо уваги вихованню сина, цікавиться життєдіяльністю дитини. Вдома створені всі необхідні житлово-побутові умови для розвитку дитини / а.с.14/. Зі змісту довідки-характеристики на вихованця Міського футбольного клубу «Кремінь» [PERSON] , [INFO] вбачається, що хлопчик характеризується високою фізичною підготовкою, має відмінну спортивну форму, досягає високих результатів, приймає участь у футбольних турнірах та досягає призових місць, є капітаном команди та прикладом для інших вихованців. Хлопчик виховується мамою, батько дитини їм не відомий. За час навчання, а саме, з серпня 2018 року батько до закладу не з`являвся / а.с.15/. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачкою знайома з 2007 року. Познайомились на роботі і з того часу працюють на одному підприємстві, дружать, бачаться та спілкуються часто, біля 2-3 разів на тиждень. Батько після народження сина приходив в пологовий будинок, ще спілкувався з сім`єю. Позивачка змушена була вийти на роботу, коли сину було 2 місяці, оскільки відповідач не заробляв гроші і сім`ю не утримував, а у неї є ще старша дочка. Позивачка не перешкоджала спілкуванню батька з сином, навпаки, спочатку дзвонила і казала, що син сумує за батьком. Востаннє вона бачила відповідача давно, після розірвання сторонами шлюбу в 2016 році. Зустріла в магазині в м. Кременчуці, сказала, що він повинен спілкуватись з сином, на що відповідач погодився, але після того так і не спілкувався. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивачка живе по-сусідству з ним. Вони перебувають у товариських відносинах. Знає сина її з дитинства. Чоловіка її бачив близько 5-6 років тому. Після того, 3-4 роки тому, бачив його одного разу на СТО в м. Кременчуці, але не спілкувався. Місцезнаходження відповідача йому не відомо. Його спілкування з дитиною він не бачив. Отже наведені обставини дають підставу зробити суду висновок про те, що відповідач через байдуже ставиться до дитини, без поважних на те причин не виявляє бажання щодо піклування з сином, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від викоТлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.нання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось і з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Враховуючи викладене, з урахуванням інтересів дитини, суд доходить до висновку, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина є наслідком його винної поведінки та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved