Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

03.12.2018 ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа ПрАТ «Страхова Компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування шкоди в порядку суброгації, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19.07.2017 між ним та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування КАСКО №245003/4093/0000369 предметом якого є страхування транспортного засобу VOLKSWAGEN Touran, державний номерний знак [NUMBER] . 07.03.2018 на а/д Миколаїв-Благовіщенськ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу SEAT CORDOBA, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області №263/5301/18 від 21.05.2018 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. За звітом №146-18 від 15.06.2018, складеного ФОП « [PERSON] » розмір матеріального збитку становить 476573,17 грн. Відповідно до зобов`язуючої пропозиції ТОВ «Аудатекс» вартість залишків пошкодженого автомобіля складає 318500,00 грн. ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 264542,42 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «УСС» (страхова сума по майну 100000,00 грн., франшиза 500,00 грн.). На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь шкоду у розмірі 165042,42 грн. та судовий збір в сумі 2475,64 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 січня 2019 року призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 25.03.2019 об 11-00 год. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що висновок №146-18 було складено через три місяці після дорожньо-транспортної пригоди. Наголошує увагу суду, що незрозуміло в яких умовах зберігався автомобіль, яким чином була забезпечена схоронність автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, з позовної заяви та її додатків цього не вбачається. Крім того, експерт не попереджався про настання кримінальної відповідальності, тому не можна вважати даний експертний висновок допустимим. З роздруківки сайту АВТОріа, де вказаний транспортний засіб був виставлений на продажу вбачається, що вказаний автомобіль станом на 03.09.2018 був відремонтований, та вартість його складала 423\~372 грн. Натомість вартість матеріального збитку станом на 07.03.2018 відповідно до висновку за звітом № 146-18 становить 476\~573,17 грн. Звертає увагу, що додаток 10 зобов`язувальна пропозиція не може бути застосований як належний доказ, оскільки за текстом вбачається, що були заштриховані відомості. Поряд з цим, з вищевказаного документу вбачається, що вартість придатних залишків транспортного засобу склала 318\~500 грн., але незрозуміло з яких джерел була взята дана сума. У зв`язку з вищенаведеним просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. З відповіді на відзив вбачається, що позивач звертає увагу суду на те, що згідно з зобов`язуючою пропозицією ТОВ «Аудатекс», вартість залишків пошкодженого автомобіля складає 318500,00 грн. Ця пропозиція була погоджена зі страхувальником. Крім того, експерт [PERSON] мав право здійснювати оцінку майна 15.06.2018, оскільки має свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №6066 від 03.12.2007. Згідно з висновком до звіту №146-18 від 15.06.2018, розмір матеріального збитку становить 476573,17 грн., що дорівнює ринковій вартості на момент ДТП. Вартість відновлювального ремонту є 496771,91 грн., що є більшою ніж ринкова вартість такого авто. Згідно з рахунком №С0000001325 спеціалізованого СТО ТОВ «Автогранд Миколаїв» для марки Фольксваген, вартість ремонту склала 506541,83 грн. Крім того, всі пошкодження, отримані застрахованим автомобілем 07.03.2018 на а/д Миколаїв-Благовіщенськ, внаслідок ДТП, відображені як в Рахунок ТОВ «Автогранд Миколаїв», так і в Протоколі огляду транспортного засобу від 27.03.2018 до Висновку до Звіту №146-18. Визначення розміру збитків на підставі ремонтної калькуляції, складеній на основі комп`ютерної програми «Audatex» не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність. Крім того, у зв`язку з тим, що в результаті ДТП інші учасники отримали тілесні ушкодження, транспортні засоби були поставлені слідчим на штраф майданчик, доступ до яких для проведення огляду став обмеженим. Висновок за звітом №146-18 складався із застосуванням цін станом на дату ДТП 07.03.2018. Одночасно, страхова компанія відповідача визнала дану подію страховим випадком та виконала взяті на себе зобов`язання, сплативши в межах страхової суми за полісом АМ /0234300 відшкодування 99500,00 грн. Будь-яких рішень з боку ПрАТ «СК «УСС» щодо допущених позивачем порушень при врегулюванні страхової події або невизнання розміру збитку, не приймалось. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Гайтан К.О. просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов. Від представника третьої особи Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Український страховий стандарт» Демент`єва Є.О. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Вирішення питання щодо розміру шкоди, що має бути відшкодована відповідачем залишив на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до залу судового засідання не з`явилась по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] до залу судового засідання не з`явилась по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» 19 липня 2017 року укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245003/4093/0000369, за яким застрахований транспортний засіб Фольцваген, 2015 року випуску, кузов (шасі) № [NUMBER] . Страхова сума за даним договором страхування становить 618860 грн. (п. 1.3.4 договору). У постанові Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 травня 2018 року зазначено, що [PERSON] 07.03.2018 об 11 год. 30 хв., рухаючись у Миколаївській області в Новоодеському районі по автодорозі Н-14 «Миколаїв-Благовіщенськ», поблизу села Троїцьке, керуючи транспортним засобом SEAT CORDOBA, державний номер [NUMBER] , перед початком обгону не впевнившись, що смуга зустрічного руху вільна від транспорту на достатній відстані для виконання маневру обгону, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN Touran, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортні засоби отримали технічні ушкодження та [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження, чим порушив п.14.2в Правил дорожнього руху України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідача [PERSON] , відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 травня 2018 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.34). З висновку за Звітом № 146-18, складеного ФОП « [PERSON] » вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля VOLKSWAGEN Touran, державний номерний знак [NUMBER] на дату ДТП 07.03.2018 становить 476573,17 грн. (а.с.19). \~\~ Відповідно до наказу ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» № 00252992 від 26.06.2018 «Про виплату страхового відшкодування», у зв`язку з настанням страхового випадку 07.03.2018 з автомобілем VOLKSWAGEN Touran Trendline 1.6 TDI 105 7-DSG, державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , і на підставі договору страхування № 245003/4093/0000369 від 19.07.2017, [PERSON] виплачено страхове відшкодування, згідно розрахунку суми збитку в розмірі 264\~542,42 грн., шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок страхувальника, що підтверджується копією платіжного доручення № 030145 від 27.06.2018. Згідно з п.10.1.8.2 договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 19.07.2017 страховик здійснює виплату страхової суми за відрахуванням франшизи та зносу, який визначається відповідно до п.10.1.2.2 цього договору, та вартості залишків транспортного засобу. Майнові права на транспортний засіб у цьому випадку переходять до страхувальника. Відповідно до п.10.1.8.3 вартість залишків транспортного засобу може визначатися на підставі експертного висновку або на підставі акту погодження залишкової вартості транспортного засобу між страховиком та страхувальником. З зобов`язуючої пропозиції визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) найвища пропозиція ТОВ «Аудатекс Україна» за VOLKSWAGEN Touran, 2015 склала 318\~500,00 грн. (а.с.31). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Уніка»,страхова сума за договором страхування 618860,00грн. знос за період дії Договору страхування 32723,28 грн. вартість залишків 318500,00 грн. франшиза 3094,30 грн. =264542,42 грн. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0234300 вбачається, що між [PERSON] та ПрАТ СК «Український страхувальний стандарт» 30.06.2017 укладено договір, за яким застрахований транспортний засіб SEAT CORDOBA, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов (шасі) № [NUMBER] (а.с.54). З платіжного доручення №2963 від 24.07.2018 вбачається, що ПрАТ СК «Український страхувальний стандарт» виплатило страхове відшкодування на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» в розмірі 99500,00 грн. (а.с.56). Отже, позивач просив суд стягнути з відповідача 165042,42 грн., (виплачене позивачем відшкодування 264542,42 грн. відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ 99500,00 грн.) Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про страхування», страховою виплатою є сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до ч. 2\~ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір: підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею\~27\~Закону України\~«Про страхування» та статтею\~993\~ЦК України встановлено,що до страховика,який\~виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2\~ст. 22 ЦК України). Відповідно до позицій Вищого спеціалізованого суду України, викладених у п.4 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70):\~стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом № 1961-IV\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що до позивача перейшло право на відшкодування суми страхового відшкодування, виплаченого [PERSON] внаслідок спричинення їй [PERSON] матеріальних збитків внаслідок ДТП, у скоєнні якої він визнаний винуватим. На підставі п. 1 ч. 1ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Доказами наявності у позивача, як страховика, права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування. Оцінюючи докази, надані представником відповідача, а саме: до роздруківки з сайту АВТОріа, щодо продажу автомобіля VOLKSWAGEN Touran Trendline 1.6 TDI 105 7-DSG, 2015 року, державний номерний знак [NUMBER] суд зазначає, що перехід права власності не позбавляє страховика на відшкодування витрат в порядку суброгації. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 993 ЦК України,ст. 27 Закону України «Про страхування»,в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації відповідач повинен відшкодувати позивачеві суму виплаченого [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 165042,42грн. Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки вказані позивачем обставини є обґрунтованими та підтвердженими відповідними доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягнення з відповідача на користь позивача\~судовий збір в сумі 2475,64 грн.

Outcome: approved