Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

02.08.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 45 208,73 грн. (а.с.2-4). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 04.10.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2332/5225LCL1А, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 23 600 грн., із остаточним терміном повернення кредиту не пізніше ніж 05.10.2016 року. Невиконання відповідачем зобов'язань по укладеному договору зумовило звернення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до суду із відповідним позовом, відповідно до договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року (між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», яке за договором про відсутплення права вимоги отримало від ПАТ «Платинум Банк» право вимоги за кредитним договором №2367/2255CLPS2 від 05.06.2012 року). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.08.2016 року відкрито провадження по справі № 495/6001/16-ц за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу призначено до розгляду (а.с.38). Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2016 року по справі № 495/6001/16-ц позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість по кредитному договору № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року в розмірі 34 943 гривні 30 копійок; сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 1 065 гривень 06 копійок. В задоволенні решти позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - відмовлено (а.с.86-92). 03.04.2017 року представник [PERSON] - [PERSON] (далі по тексту - заявник), звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського суду Одеської області від 05.10.2016 року по цивільній справі № 495/6001/16-ц за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить суд скасувати заочне рішення Білгород-Дністровського суду Одеської області від 05.10.2016 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку (а.с.98-101). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.05.2017 року заяву представника [PERSON] про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2016 року по справі № 495/6001/16-ц за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2016 року по справі № 495/6001/16-ц за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано і призначити справу до розгляду в загальному порядку. У судове засідання представник позивача не з'явився, але подав до суду заяви, згідно яких просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.70-71, 80-81, 169-170, 182-183, 196-197). Відповідач - [PERSON], та її представник - [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явились, але від останньої надійшла до суду заява, згідно з якою вона просить розглянути справу за її відсутності на підставі наявних матеріалів справи та в задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити (а.с.200). Крім того, представником відповідача подано до суду заяву про застосування строків позовної давності щодо стягнення пені за порушення графіку погашення заборгованості у сумі 15 265,43 грн., в якій він просить з цих підстав в цій частині позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити (а.с.199). Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе, доцільне і необхідне розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. 04.10.2013 року [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПАТ «Платинум Банк», просила надати відповідні послуги, про що нею було підписано відповідну заяву-анкету (а.с.5). 04.10.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 2332/5225LCL1А, відповідно до умов якого ПАТ «Платинум Банк» надає позичальнику грошові кошти на наступні цілі: на поточні потреби у сумі 23 600 грн. Кредит надається строком на 36 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 05.10.2016 року на умовах, визначених цим договором (а.с.6). Відповідно до п.п. 2.5 Договору, перерахування коштів для погашення заборгованості за Кредитом здійснюється позичальником в період з 28 по 02 число кожного місяця включно. Згідно із п.п. 2.7, 2.8 Договору, платежі з погашення суми заборгованості за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом та комісії за обслуговування Кредиту, здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів щомісячно рівними частинами в сумі 1 220 грн. Пунктом 6.1 Договору передбачено, що строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. На виконання умов Договору № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року, ПАТ «Платинум Банк» надало [PERSON] кредит у сумі 20 000 грн., про що свідчить заява на видачу готівки № 211387429 (а.с.8). В свою чергу, [PERSON] в порушення умов Договору № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року свої зобов'язання в частині щомісячної сплати платежів у строки, визначені цим договором, виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим у [PERSON] перед ПАТ «Платинум Банк» виникла заборгованість по Договору №2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року на загальну суму 45 208,73 грн., яка складається з: - 23 115,33 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 6 827,97 грн. - заборгованість по процентам та комісії; - 15 265,43 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. В добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість по Договору № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року не погасила. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, 22.05.2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» укладено договір № 20140522-Г про відсутплення права вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року відступлено ПАТ «Платинум Банк» на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». Згідно із повідомленням ПАТ «Платинум Банк» повідомлено [PERSON] про відсутплення права вимоги за кредитним договором №2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» (а.с.14). 17.06.2015 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 1706/01, за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року було відступлене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». За цим договором ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. 25.06.2016 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» направлено [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги № 001119616 по Кредитному договору №2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.15). 25.06.2015 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», направило [PERSON] повідомлення вих. № 001119616-1 про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року та включення його персональних даних до бази персональних даних. Цим повідомленням позивач також просив відповідача погасити заборгованість в загальному розмірі 45 208,73 грн. по договору № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року (а.с.16). Всупереч вищезазначеним умовам кредитного договору та вимог позивача, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконував свої зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитними договорами. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору №2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року зумовило звернення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.ст. 509-510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] в порушення умов Договору №2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року та зазначених вище норм чинного законодавства свої зобов'язання, визначені цим договором, виконувала несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим у [PERSON] виникла та залишається і наданий час непогашеною заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по Договору № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року на загальну суму 45 208,73 грн., яка складається з: - 23 115,33 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 6 827,97 грн. - заборгованість по процентам та комісії; - 15 265,43 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Частиною п'ятою статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно із абз.1 ч.11 ст.11 та п.7 абз.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Так, з матеріалів даної справи вбачається, що позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором надіслана до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області лише 29.07.2016 року (а.с.35) та отримана судом 02.08.2016 року (а.с.2), але з позовної заяви та розрахунків ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вбачається, що пеня не нараховувалась ще з 17.06.2015 року (а.с.3), однак до 29.07.2016 року (тобто більше одного року) позивачем не було вжито заходів щодо погашення заборгованості по пені відповідачем. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що позивач звертався з претензією на адресу відповідача про сплату пені. Таким чином, у відповідності до ст.ст. 256-258, 261, 267, абз.1 ч.11 ст.11 та п.7 абз.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені за порушення графіку погашення заборгованості по кредитному договору б/н від 26.12.2007 року пропущений. Також, у своїй позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не ставило питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначило. У свою чергу, як було вище зазначено, представником відповідача подано до суду заяву про застосування строків позовної давності щодо стягнення пені за порушення графіку погашення заборгованості у сумі 15 265,43 грн., в якій він просить з цих підстав в цій частині позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити. Отже, стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає заборгованість по Договору № 2332/5225LCL1А від 04.10.2013 року в загальному розмірі 29 943,3 грн., яка складається з: - 23 115,33 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 6 827,97 грн. - заборгованість по процентам та комісії; Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у зв'язку з чим позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати понесені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» при розгляді справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial