Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

03 січня 2017 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 серпня 1993 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має двох дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них часто виникали безпричинні сварки, скандали, тривалий час вони не знаходили спільної мови, а з вересня 2016 року вона проживає окремо від відповідача. Вони з [PERSON] не спілкуються, не підтримують ніяких стосунків, не ведуть сумісного господарства, не повязані спільним побутом. Фактично сімя розпалась і її подальше збереження неможливе. Спору щодо спільно нажитого майна немає. До початку судового засідання позивач звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просив задовольнити (а.с. 55). Відповідач до початку судового засідання звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 54). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 07 серпня 1993 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Манжарова), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом ЗАГС Варвинської районної держадміністрації Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8). Від шлюбу у сторін народилася двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно викладених позивачем обставин спільне життя сторін не склалося, у них часто виникали безпричинні сварки, скандали, тривалий час вони не знаходили спільної мови, а з вересня 2016 року вона проживає окремо від відповідача. Подружжя не спілкується, не підтримує ніяких стосунків, не веде сумісного господарства, не повязане спільним побутом. Фактично сімя розпалась і її подальше збереження неможливе. Спору щодо спільно нажитого майна немає. Ухвалою суду від 06 березня 2017 року за клопотанням відповідача провадження у даній справі було зупинено, сторонам був встановлений строк для примирення 2 місяці. З матеріалів справи вбачається, що протягом встановленого судом строку для примирення сторони не примирилися, позивач підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу з наведених ним підстав і просить позов задовольнити. Згідно зі ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище [PERSON], оскільки вона виявила таке бажання. На підставі викладеного та

Outcome: approved