Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

03.08.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 05.11.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанком» і відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач дав свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Позивач свої зобовязання по договору виконав, надавши відповідачеві кредит. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором відповідач зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідачкою порушено зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого вона має станом на 30.06.2017 року заборгованість на суму 19889,30 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 294,54 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 14771,46 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3400 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 923,30 грн. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанку» 19889,30 грн. заборгованості за кредитним договором та 1600 грн. судових витрат В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанку» не зявився, але направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка [PERSON] будучи повідомленою про день та час судового розгляду справи у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не зявилася. Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 05.11.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанком» і відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-31). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. Відповідачкою [PERSON] порушено умови Кредитного договору, внаслідок чого вона станом на 30.06.2017 року має прострочену заборгованість в сумі 19889,30 грн.( а.с. 4). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позов ПАТ КБ «Приват Банк» щодо стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, як такий що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved