Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

02 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулася у суд з позовом, у якому зазначає, що [INFO] помер [PERSON] Останній заповів їй належний йому житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Вона прийняла спадщину шляхом подачі до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців майна [PERSON] немає. Спірний житловий будинок був споруджений у 1970 році [PERSON], однак правовстановлюючих документів на нього виготовлено не було. [INFO] [PERSON] померла, з дня її смерті відкрилася спадщина, яку, шляхом спільного проживання, прийняв її син [PERSON] Дружина останнього - [PERSON] померла [INFO]. [INFO] помер [PERSON], і спадщину після його смерті прийняли його діти: [PERSON] та [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після смерті останнього прийняв його брат [PERSON], який проживав та був зареєстрований разом з братом на момент його смерті за однією адресою. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON], нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву, із змісту якої вбачається, що позовні вимоги вона підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві, і просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Камінь-Каширський міський голова Бондар В.І. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову (а.с. 77). З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, як це передбачено ст. 529 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до положень ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] був онуком [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 15). Останній на праві власності належав житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Камінь-Каширської міської ради № 647/2.2-3 від 05.12.2013 р. (а.с. 55). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 11). З дня її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS], яку, шляхом спільного проживання та доглядом за спадковим майном, прийняв її син [PERSON] (а.с. 13), що стверджується довідкою Камінь-Каширської міської ради №641 від 08.02.1994 року (а.с. 54). Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом, як визначено у ч. 1 ст. 1258 цього Кодексу, одержують право на спадкування почергово. Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, і той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10). Заповіту останній не залишив. З дня його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS]. Спадщину після нього у рівних частках шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини прийняли його діти - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14,15). Дружина померлого [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 9). Заповіту останній не залишив. З дня його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку та надвірних будівель по [ADDRESS], яку прийняв його брат - [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ставши власником спірного житлового будинку в цілому. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 8). Ще за життя останній склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Кузьміною І.М. 03 лютого 2012 року та зареєстрований в реєстрі за № 100, яким все своє майно заповів позивачу [PERSON], [INFO]. Цей заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 6). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на належний останньому на праві власності житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться у [ADDRESS], яку прийняла як спадкоємець за заповітом [PERSON], подавши 06 листопада 2012 року, тобто у межах визначеного законодавством строку для прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини (а.с. 81). Як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 1098 від 12 грудня 2013 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки остання не подала правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 24). Таких правовстановлюючих документів спадкодавець за життя не мав, що стверджується рішенням щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатом розгляду запиту № 9856147 від 13 січня 2014 року (а.с. 76), а тому позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи наведені вище обставини, суд доходить висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спірне нерухоме майно. За згодою позивача [PERSON] суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved