Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

02 квітня 2018 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , звернувся до суду з вказаною позовною заявою до Очаківської міської ради. В обґрунтування вимог посилається на те, що 28 квітня 2005 року Очаківською міською радою [PERSON] , як військовослужбовцю, та членам його сім`ї: дружині [PERSON] та сину [PERSON] на підставі рішення виконкому було надано ордер № 5 на житлове приміщення, а саме на квартиру [ADDRESS] . [INFO] у сім`ї [PERSON] народилася донька [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 грудня 2006 року, виданого виконавчим комітетом Очаківської міської ради на підставі розпорядження № 657 від 04 грудня 2006 року, позивачу [PERSON] та членам його сім`ї позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках передано вказану квартиру у власність, у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». При зверненні до державного реєстратора для вчинення реєстраційних дій щодо зазначеної квартири, позивачі отримали рішення про відмову у вчиненні вказаних дій, оскільки спірна квартира зареєстрована за іншим власником, а саме Міністерством оборони України. Посилаючись на те, що відбувся фактичний перехід права власності на вказану квартиру, а наявність реєстрації за попереднім власником позбавляє їх права здійснити реєстраційні дії щодо спірної квартири на своє ім`я, просив визнати за позивачами в рівних частках право власності на зазначену квартиру. Ухвалою суду від 03 травня 2018 року за клопотанням представника позивачів до участі у справі залучено в якості співвідповідача Міністерство оборони України. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, в якій крім того, зазначив, що заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Очаківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Представник відповідача Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову представник просить відмовити. Третя особа державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, оглянувши інвентаризаційну справу К-8305837 Р-2349 Очаківської міської філії ММБТІ на квартиру [ADDRESS] , суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З вказаної вище інвентаризаційної справи вбачається, що відповідно до копії договору міни нерухомого майна на житло для військовослужбовців та членів їх сімей № 6579 від 29 грудня 2004 року, Міністерство оборони України передало ТОВ «Системи КВЕ» нежитлові будівлі, що розташовані в м. Миколаїв в обмін на квартири, в тому числі і квартиру [ADDRESS] . 10 січня 2005 року Очаківською міською філією ММБТІ в книзі № 15 за № 2349 на підставі вказаного договору міни було зареєстровано право власності на вищевказану квартиру за Міністерством оборони України, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 січня 2005 року № 6163206. Листом квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 1255 від 19 березня 2019 року у наданні копії протоколу засідання житлової комісії військової частини на якому вирішувалось питання про надання квартири [ADDRESS] [PERSON] відмовлено, оскільки документи на отримання житла зберігаються п`ять років та рекомендовано звернутися до Очаківської міської ради. З архівного витягу вбачається, що рішенням виконавчого комітету Очаківської міської ради № 94 від 26 квітня 2005 року «Про виділення житла військовослужбовцям» затверджено протокол житлово-побутової комісії при виконкомі Очаківської міської ради від 19 квітня 2005 року № 4 та військовослужбовцю [PERSON] (склад сім`ї три особи) надано житло, а саме квартиру [ADDRESS] (а.с. 75). 28 квітня 2005 року Очаківською міською радою [PERSON] та членам його сім`ї: дружині [PERSON] та сину [PERSON] на підставі рішення виконкому було надано ордер № 5 на житлове приміщення квартиру [ADDRESS] (а.с.16). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 липня 2005 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Розпорядженням органу приватизації, в особі Очаківської міської ради, № 657 від 04 грудня 2006 року [PERSON] та членам його сім`ї передано у спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] , що вбачається з оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 грудня 2006 року, виданого виконавчим комітетом Очаківської міської ради на підставі розпорядження № 657 від 04 грудня 2006 року, позивачу [PERSON] та членам його сім`ї позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках передано вказану квартиру у власність (а.с.17). Позивачі після отримання вказаного свідоцтва про право власності на житло, не здійснили його державну реєстрацію, а при зверненні до реєстратора щодо реєстрації такого права, рішенням № 40263364 від 22 березня 2018 року отримали відмову у вчиненні такої реєстраційної дії, оскільки маються суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на спірну квартиру (а.с. 19). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №122571380 від 03 травня 2018 року, за даними Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] , належить на праві власності Міністерству оборони України (а.с. 44). Відповідно до ст. ст. 55, 124\~Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~319\~ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст.\~321\~цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, право позивачів на квартиру не визнається, що позбавляє їх права розпоряджатися своїм майном, оскільки право власності на спірну квартиру залишилось зареєстрованим за попереднім власником, хоча відповідно до наведених вище доказів останній передав спірну квартиру органу приватизації в особі Очаківської міської ради. В пункті 5 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014року № 5 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з відзиву на позовну заяву представника Міністерства оборони України, він заперечує проти задоволення позову з підстав відсутності доказів передачі позивачу спірної квартири рішенням житлової комісії військової частини, погодженим з начальником квартирно-експлуатаційної частини району. Вказані у відзиві посилання не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства\~оборони України\~від 03\~лютого 1995року\~№ 20 (далі - Положення), це Положення встановлює порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (невійськовослужбовців) Збройних Сил України. Відповідно до\~п 14\~Положення,\~що діяло\~на момент\~видачі свідоцтва\~позивачам,\~жилі приміщення\~військовослужбовцям надаються\~за рішенням\~житлової комісії\~військової частини,\~погодженим з\~начальником квартирно-експлуатаційної\~частини району. Списки\~розподілу жилої\~площі по\~військовій частині\~(додаток\~№ 5\~до цього\~Положення)\~з необхідними\~документами направляються\~через квартирно-експлуатаційну\~частину району\~на затвердження\~начальнику гарнізону. Затверджений начальником гарнізону список передається на затвердження і оформлення ордерів виконавчому комітету відповідної Ради народних депутатів, а в закритих військових містечках є підставою для оформлення ордерів квартирно-експлуатаційною частиною району. Пунктом п. 27 Положення встановлено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення виконавчий комітет Ради народних депутатів, а в закритих військових містечках квартирно-експлуатаційні частини району, видають ордер на вселення в надане жиле приміщення. Як зазначалося вище, рішенням виконавчого комітету Очаківської міської ради № 94 від 26 квітня 2005 року «Про виділення житла військовослужбовцям» затверджено протокол житлово-побутової комісії при виконкомі Очаківської міської ради від 19 квітня 2005 року № 4 та військовослужбовцю Миколаївського гарнізону [PERSON] (склад сім`ї три особи) надано житло, а саме квартиру [ADDRESS] та 28 квітня 2005 року [PERSON] та членам його сім`ї: дружині [PERSON] та сину [PERSON] надано ордер на вказану квартиру. При ухваленні рішення щодо визнання права власності на спірну квартиру, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-81 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень тягне за собою протилежний результат. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачі у законний спосіб набули статусу власників вищевказаної квартири, і той факт, що вони у передбачений строк не здійснили державної реєстрації права власності на спірну квартиру відповідно до свідоцтва про право власності на житло, не позбавляє їх права власності на спірну квартиру, яка в Державному реєстрі прав на нерухоме майно залишилася зареєстрованою за попереднім власником, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved