Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

03 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01.12.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено актовий запис №62. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. З відповідачем вони разом не проживають. Відповідач добровільно коштів на утримання дружини не надає. Він знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість працювати та утримувати її до досягнення дитиною трьох років. Тому, вона звернулася до суду і просить суд стягувати аліменти на її утримання, як дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2018 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованим Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що 01.12.2018 року складено відповідний актовий запис №62 (а.с. - 8). Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що 19.06.2019 року складено відповідний актовий запис №128 (а.с. - 9). Відповідно до довідки Веселинівської селищної ради №1925/02-12 від 29.05.2020 року дана [PERSON] , [INFO] , в тім, що вона дійсно проживає, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Син: [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Вищезазначеною довідкою підтверджується факт того, що син [PERSON] , [INFO] , на теперішній час постійно проживає з матір`ю - [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що відповідач визнає позов, працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд дійшов висновку про задоволення позову, та вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 840, 80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved