Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

02 листопада 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 10111 грн. 10 коп. Позовна заява мотивована тим, що між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1121/4458BCLKB від 10 лютого 2014 року на суму 6395 грн. 60 коп. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» 21 липня 2015 року уклали договір про відступлення права вимоги № 20150721-Г. Відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № 20150721-Г від 21.11.2015 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 10111 грн. 10 коп. Відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Зобовязання за договором відповідач не виконала, таким чином станом на 20.07.2015 року має непогашену заборгованість за кредитним договором у сумі 10111 грн. 10 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 6246 грн. 56 коп.; заборгованості по процентам та комісією 1496 грн. 05 коп., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 2368 грн. 49 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON], укладено кредитний договір № 1121/4458BCLKB, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 6395 грн. 60 коп. зі сплатою процентної ставки в розмірі 12% річних, строком до 06.05.2017 року. (п.1.2. договору) Відповідно до п. 5.2. у разі прострочення сплати заборгованості за даним договором ,позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3% від суми простроченої заборгованості за даним договором за кожний день прострочення. 21 липня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» уклали договір про відступлення права вимоги № 20150721-Г, в тому числі за договором № 1121/4458BCLKB від 10 лютого 2014 року. Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» на адресу [PERSON] направило повідомлення про відступлення права вимоги за вих. № 001157812 від 27 липня 2015 року. Зобовязання за кредитним договором № 1121/4458BCLKB від 10 лютого 2014 року відповідач не виконав. Заборгованість складає 10111 грн. 10 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 6246 грн. 56 коп.; заборгованості по процентам та комісією 1496 грн. 05 коп., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 2368грн. 49 коп. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved