Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

04 березня 2014 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖОВТЕНЬ» (далі - позивач, ОСББ «Жовтень») пред'явило позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вимогами стягнути з останніх в солідарному порядку на свою користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 5577 (п'ять тисяч п'ятсот сімдесят сім) гривень 71 копійок. Заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 29.04.2014 року позов ОСББ «Жовтень» задоволено повністю. За результатом розгляду заяви відповідача [PERSON], ухвалою суду від 24.07.2014 року заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 29.04.2014 року по справі № 520/2357/14-ц скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Під час розгляду справи в загальному порядку представником позивача надано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої останній просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 4198,69 гривень за період з 01.04.2011 року по 30.09.2013 року. Підставою для звернення до суду в порядку позовного провадження стало скасування судових наказів про стягнення з [PERSON] боргу за надані житлово-комунальні послуги. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала посилаючись на необґрунтованість та безпідставність нарахованого боргу. При цьому зазначала, що послуги з обслуговування вентиляційних каналів їй не надавались, послуги з теплопостачання надавались не в повному обсязі, а деякі проплати позивачем взагалі не враховувались. Інші особи, що приймають участь у справі у судове засідання не з'явились, сповіщені належним чином, причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, відібравши пояснення у спеціаліста, судом встановлено наступне: 15 листопада 2006 року ОСББ «Жовтень» прийняло на свій баланс житловий будинок [ADDRESS]. Даний факт підтверджується Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про передачу жилого будинку, що є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси, розташованого за адресою: [ADDRESS]» № 670 від 15 листопада 2006 року та Актом прийому-передачі прийнятого до експлуатації закінченого будівництвом 10 поверхового 80-квартирного будинку № 82, розташованого у [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] володіють квартирою [ADDRESS] на праві спільної часткової власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 05.05.2007 року та підтверджено позивачем [PERSON] в судовому засіданні. 20 серпня 2012 року Київським районним судом міста Одеси було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 4658,95 грн. за період 01.04.2011 року по 31.07.2012 року та судового збору в сумі 107,30 грн. В подальшому, на підставі заяви ОСББ «Жовтень», 22 листопада 2013 року Київським районним судом міста Одеси було видано наступний судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 4198,69 грн. за період з 01.11.2012 року по 30.09.2013 року та судового збору в сумі 114,70 грн. Обидва судові накази скасовано ухвалами суду за заявою боржника [PERSON], у зв'язку із чим стягувач ОСББ «Жовтень» звернувся до суду в порядку позовного провадження. До житлово-комунальних послуг, які надаються за посередництвом ОСББ «Жовтень» відповідачам [PERSON] і за які в них утворилась заборгованість входять: 1) утримання будинку та прибудинкової території; 2) послуги з водопостачання та водовідведення; 3) послуги з централізованого опалення; 4) послуги ревізії вентиляційних каналів. Не погоджуючись з пред'явленими вимогами, відповідач [PERSON] зауважила, що послуги з обслуговування вентиляційних каналів їй взагалі не надавались, безпосередньо в її квартирі ніхто з спеціалістів систему вентиляції не перевіряв, що на її думку свідчить про ненадання їй таких послуг і як наслідок відсутність обов'язку сплачувати гроші за такий вид послуг. Під час судового розгляду спеціаліст - головний бухгалтер ОСББ «Жовтень» Замятіна І.П. пояснила, що послуги з ревізії вентиляційних каналів надавались фірмою підрядником на умовах укладених договорів з 2011-2013 р. Після виконання вказаних робіт між сторонами укладалися акти прийому виконаних робіт, які наявні в матеріалах справи та свідчать про відсутність претензій з боку обох сторін. Суд не може погодитись з доводами [PERSON] щодо ненадання їй вказаних послуг, оскільки з положень договорів підряду за 2011-2013 роки між ОСББ «Жовтень» та ТОВ «Південь-Строй» вбачається, що підрядник вправі самостійно визначати спосіб виконання завдань замовника (п.2.2.1.). При цьому судом береться до уваги, що ніяких претензій з приводу невиконання чи неналежного надання цієї послуги [PERSON] до цього часу не заявлялись. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що проблем з вентиляцією в її квартирі не було. В той же час з пояснень спеціаліста встановлено, що розмір заборгованості за послуги з ревізії вентиляційних каналів за 2012 рік складається з вартості самої послуги - 15 грн. та суми судового збору в розмірі 114,30 грн., сплаченого позивачем в Державний бюджет України при звернені до Київського районного суду м. Одеси із вимогами про видачу судового наказу від 20.08.2012 року про стягнення з відповідачів [PERSON] суми заборгованості. Оскільки судовий наказ від 20.08.2012 року за заявою [PERSON] було скасовано, суд погоджується з доводами відповідача щодо неправомірності включення суми судового збору в загальний розмір заборгованості. Також позивач не врахував, що сума судового збору, сплаченого при звернені до суду у наказному порядку, зараховується до суми судового збору при звернені у наступному із тими ж вимогами в позовному проваджені в разі скасування судового наказу. З приводу нарахованої заборгованості за послуги з централізованого опалення судом встановлено наступне. [PERSON] під час судового розгляду посилалась на те, що на протязі 2011-2012 років послуги з опалення їй надавались не в повному обсязі, а саме було відсутнє теплопостачання в одній з кімнат її квартири. Проте жодними доказами в розумінні ст. 60 ЦПК України даний факт не доведено, до того ж вимог про зобов'язання вчинити певні дії до позивача за весь час [PERSON] не заявлялось. Судом приймається до уваги, що відповідачем [PERSON] було сплачено за послуги з централізованого опалення за спірний період - березень та квітень 2013 року в сумі 854,85 грн., що підтверджується квитанцією від 14.11.2013 року. Отже загальна сума заборгованості за надані житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], яка підлягає стягненню на користь позивача за період з 01.04.2011 року по 30.09.2013 року становить 3229,54 грн. (4198,69 - 114,30 - 854,85). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Пункт 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За положеннями ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] та не проживає за цією адресою, а сплачує комунальні послуги за своїм фактичним місцем проживання [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 965 за підписом голови та секретаря Органу самоорганізації населення - комітету мікрорайону « 10 станція Великого Фонтану» у місті Одесі. З наведеного, суд доходить до висновку, що у [PERSON] відсутній обов'язок сплачувати кошти за житлово-комунальні послуги, які він не споживає. Відповідач також це підтвердив та проти цього не заперечував. Відповідно до положень ст.ст. 156, 162 Житлового кодексу Української РСР, власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно з положеннями Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного і загального майна. У статті 22 вказаного Закону зазначено, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. У даному випадку ОСББ «Жовтень» самостійно здійснює функції управителя і виступає колективним замовником комунальних послуг. Так, ОСББ «Жовтень» власними силами, а також з залученням відповідних підприємств, на договірній основі забезпечує утримання будинку і прибудинкової території по [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договорами на постачання теплової енергії, на послуги з водопостачання та водовідведення, на вивіз твердих побутових відходів, про надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів. У відповідності до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 610 та ч.ч.1, 2 ст. 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: partial