Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~03 вересня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини та встановлення часу спілкування. \~ \~ \~ \~В обґрунтовування позову [PERSON] послався на те, що з відповідачем у справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом зі своєю матір`ю. \~ \~ \~ \~Позивач сплачує аліменти на утримання дитини, а також придбає продукти харчування, ліки, одяг, іграшки та інше. \~ \~ \~ \~Позивач намагається підтримувати контакти з сином, але останнім часом позивач утворює перешкоди щодо спілкування батька з дитиною. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що має бажання виконувати свої батьківські обов`язки в повній мірі, хоче брити участь у вихованні дитини, безперешкодно спілкуватися з ним, проявляти батьківську любов и турботу. \~ \~ \~ \~Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини та встановлення часу спілкування. 23 вересня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 29 грудня 2020 року від представника 3-тьої особи Департаменту служб у справах дітей надійшли пояснення та Висновок щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 639/5565/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини та встановлення часу спілкування. Призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Вітковська О.В., яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечувала проти спілкування позивача [PERSON] з малолітнім сином, але в присутності матері та з урахуванням зайнятості дитини. Представник 3-тьої особи \~ \~ \~ \~Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду висновок про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , справу просив розглянути у його відсутність, рішення винести з урахуванням інтересів дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами, Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 вересня 2016 року. ( т.1 а.с. 29) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є : батько [PERSON] , мати [PERSON] . ( т.1 а.с. 28) Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 вересня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (одна четверта) частини заробітку (доходу) на місяць, але менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як непрацездатної дружини, у розмірі 1/3 (одна третя) частини заробітку (доходу) на місяць, починаючи з 04.07.2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . ( т.1 а.с. 30-31) Згідно зі\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Як пояснили суду сторони, після розірвання шлюбу між подружжям, дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Відповідно до ч.1\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Частина 2\~ст.141\~СК України зазначає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст. 157 СК України). Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Частиною 3\~ст. 157 СК України\~передбачено, що той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 159 СК України\~передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до частини 2 цієї статті суд визначає спосіб участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] зазначає, що відповідач у справі, мати його малолітньої дитини, перешкоджає йому, як батькові, спілкуватися з сином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що коли вона розлучилася з відповідачем, то їх сину було 1,6 року. Позивач періодично приїжджав до них, спілкувався з сином, гуляв з ним. Але з цього часу дитина жодного разу не ночувала з батьком, не їздила до нього до дому. Вона не заперечує, щодо спілкування батька з сином, але вважає, що зустрічі повинні проходити у її присутності. Категорично заперечує проти того, щоб позивач вивозив дитину за місцем свого проживання до м. Первомайський Харківської області, оскільки ця обстановка не відома дитині і у разі, якщо він туди потрапить, буде відчувати себе не комфортно. Також позивач просила суд, визначаючи часи спілкування дитини з батьком врахувати і ту обставину, що дитина ходить до школи, відвідує гуртки, а отже не повинен постраждати учбовий процес. Згідно висновку про встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні\~малолітнього сина,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~Департаменту служб\~у справах\~дітей Харківської\~міської \~ради №\~636\~від 21.12.2020\~року, вони вважають за доцільне встановлення порядку участі батька, [PERSON] , у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши час: перша, третя, п`ята субота місяця та друга, четверта неділя місяця з 10-00 до 18-00, щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-30. На період карантинних загальнодержавних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню хвороби COVID-19 рекомендувати проведення зустрічей батька з дитиною на території м. Харкова. ( т.1 а.с. 179-180) За правилами\~ст.19 СК України\~висновок органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Позивач [PERSON] з даним висновком погодився частково, просив суд визначити час для його спілкування з сином у першу, третю, п`яту суботу та неділю місяця з 10-00 год. суботи до 20-30 год. неділі, враховуючи те, що він проживає за межами м. Харкова, а саме у м. Первомайський Харківської області, і для того, щоб він міг разом з дитиною приїхати до нього до дому необхідно значний час, а отже спілкування з дитиною один день викличе незручності. Відповідач [PERSON] не заперечуючи проти встановлення часу спілкування батька з сином, просила суд визначити таке спілкування тільки у присутності матері, посилаючись на те, що це відповідає інтересам дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц. \~ \~ \~ \~Виходячи із\~рівності прав\~батьків щодо\~дитини та\~інтересів дитини,\~які мають\~пріоритет над\~інтересами батьків,\~враховуючи вік\~дитини,\~її зайнятість\~в навчанні\~та відвідуванні\~гуртків,\~стосунки,\~які склалися\~між батьком\~та дитиною,\~а також\~інші обставини\~справи,\~суд вважає,\~що на\~даному етапі\~розвитку малолітньої дитини найбільш оптимальним буде участь батька [PERSON] у вихованні\~та спілкуванні\~з малолітнім\~сином,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , шляхом побачень у наступний час: перша, третя, п`ята субота місяця та друга, четверта неділя місяця з 10-00 до 19-00, щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-00 з обов`язковим повернення його до місця постійного проживання. Крім того, батько має право на безперешкодне спілкування з дитиною засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку, а також спілкування з дитиною в режимі відео зв`язку через мережу Інтернет, що забезпечить для батька дитини більш ефективну участь у вихованні та розвитку дитини, а для дитини проведення вільного часу з батьком, що сприятиме найкращому розвитку дитини. Суд вважає, що такий порядок та час спілкування батька з дитиною відповідає інтересам малолітнього [PERSON] , та дозволить налагодити психологічний контакт дитини з батьком і не порушить звичайних для нього умов життя та розпорядку дня. При цьому суд критично відноситься до позиції відповідача щодо проведення зустрічей батька з сином виключно у її присутності, оскільки судом було встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, між ними виникають сварки, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином, який проживає з нею, отже вказана обставина, зокрема присутність при зустрічах матері, може негативно впливати на психологічний та емоційний стан дитини. Крім того, проведення зустрічей батька з сином виключно у присутності матері будуть обмежують права батька та дитини на безперешкодне особисте спілкування. Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 № 176/1955/20. Отже, вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні до суду з позовом, стягнути на його користь з відповідача. Крім того, суд зазначає, що ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом було встановлено, що 03 серпня 2020 року між адвокатом Корнєвим О.В. та Лагода Д.В. було укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до якого клієнт доручає, а виконавець відповідно до чинного законодавства /України приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в усіх судових та правоохоронних органах, органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, в обсязі та на умовах, встановлених цим Договором та за домовленістю сторін. До договору було долучено Додаткові угоди від 03 серпня 2020 року та від 02 жовтня 2020 року, якими встановлені розміри гонорару. Факт надання правничої допомоги підтверджується також Актом здачі-приймання надання послуг № 1 від 02.09.2020 року на загальну суму 2\~000, 00 грн. та Актом здачі-приймання надання послуг №2 від 05.10.2021 року на загальну суму 3\~000,00 грн., а також квитанціями про сплату позивачем даних коштів. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати понесені на професійну правничу допомогу у сумі 5\~000 грн. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial