Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

04.08.2020 року засобами поштового зв`язку [PERSON] звернувся до Святошинського районного суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення свою на користь аліментів на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів(доходів) заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він з 22.07.2006 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , який має намір розірвати. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають із ним та знаходяться на його утриманні. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.08.2020 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 18-20). 09.11.2020 року [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Присутні у судовому засіданні відповідач та представник відповідача відзиву на позовну заяву не надали. У судове засідання 23.11.2020 року відповідач не з`явилась, відзиву на позовну заяву не надала, надано заяву про перенесення судового засідання у зв`язку з хворобою представника відповідача. Заява не є підтвердженою медичною довідкою (надана медична довідка датується від серпня). Отже, неявка відповідача, представника відповідача є неповажною, а тому суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, що передбачено ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Заява представника відповідача про розгляд справи у загальному провадженні залишається судом без задоволення, за відсутності обґрунтування заперечень відповідача щодо розгляду справи у спрощеному проваджені з викликом сторін. Суд, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини та перевіривши їх доказами зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 22.07.2006 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що було складено актовий запис № 1126 (а.с. 10). Від спільного сімейного проживання сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , про що Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві видане свідоцтво про народження та складено актовий запис №3107 та [PERSON] , [INFO] про що Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві видане свідоцтво про народження та складено актовий запис №2946 (а.с.11-12). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не заперечується факт проживання дітей разом із позивачем. Однак запереченнями позивача проти позову є обставини, які повідомляє відповідач щодо її побиття позивачем після чого вона вимушена піти з дому. І саме такі обставини відповідач вважає достатніми для відмови у задоволенні позову. Однак суд зауважує, що для вирішення питання щодо утримання дітей та стягнення аліментів, достатнім доказом є лише обставини проживання дітей з одним із батьків і обставина відсутності утримання дітей з боку того з батьків з ким діти не проживають. Тобто у даному випадку один лише факт проживання дітей з позивачем та відсутність матеріальної допомоги матері незалежно від того, з якої причини діти наразі проживають із батьками є достатнім для вирішення такого спору. Обставини не згоди матері дитини на проживання дітей з батьком та спір з цього питання вирішується судом у іншому провадженні про визначення місця проживання дітей. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів(доходів) заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved