Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

03 лютого 2020 року Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 3547 гривень 62 копійки, інфляційні нарахування в сумі 19 гривень 51 копійку, 3% річних в сумі 273 гривні 05 копійок та сплачений судовий збір в сумі 2012 гривні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» (позивач) надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. На виконання ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач забезпечує надання відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст.ст. 10, 11 Закону «Про житлово-комунальні послуги», нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими у встановленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Згідно ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, абз. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. Відповідач своєчасно та в повному обсязі не здійснює оплату наданих позивачем послуг, внаслідок чого станом на 01 січня 2020 року утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення всього на загальну суму 3547 гривень 62 копійки. Відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано інфляційні в сумі 19,51 грн. та 3% річних в сумі 273,05 грн. КП «Черкасиводоканал» звернулось до Соснівького районного суду міста Черкаси про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних. 26 грудня 2019 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/16466/19 (2-н/712/1436/19) у видачі судового наказу відмовлено, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача - Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради Зелтіньш Ю.Ю. у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу її реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явилася, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви суду не надала. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена у заяві про розгляд справи без її участі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 15 травня 2013 року (а.с. 11). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач таких послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1968 від 19 вересня 2019 року встановлені тарифи на послуги водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Черкасиводоканал» згідно копії розпорядження від 28 серпня 2019 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Відповідно до «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених наказом Державного комітету по житловому комунальному господарству № 65 від 01.07.1994 р., оплата за водопостачання та водовідведення власниками квартир (будинків), наймачами, повнолітніми членами сім`ї вноситься за надані послуги не пізніше 10 числа кожного місяця. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2018 року у справі № 711/11424/15-ц, провадження 61-3500св18, «хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.» Аналогічного висновку Верховний Суд України дійшов у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно виписки по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , за період з 01 січня 2017 року по 01 січня 2020 року заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення становить 3547 гривень 62 копійки. Відповідач до позивача з претензіями щодо неналежної якості житлово-комунальних послуг не зверталася, доказів відмови відповідача від отримання послуг водопостачання та водовідведення та невиконання позивачем обов`язку з надання житлово-комунальних послуг суду не надано. Докази погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надані і в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом, станом на 01 січня 2020 року, позивачем нараховано інфляційні в сумі 19 гривень 51 копійка та 3 % річних в сумі 273 гривні 05 копійок. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення №16992 від 30 січня 2020 року позивачем - Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, при зверненні з позовною заявою до Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] боргу за водопостачання та водовідведення сплачено судовий збір у сумі 1909 гривень 90 копійок (а.с. 1). Крім того, згідно копії платіжного доручення № 15991 від 20 листопада 2019 року, заявником - Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за водопостачання та водовідведення сплачено судовий збір в сумі 192 гривні 10 копійок. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2019 року відмовлено Комунальному підприємству «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення з [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Враховуючи викладене, Комунальним підприємством «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за розгляд позовної заяви до [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення сплачено судовий збір у загальній сумі 2102 гривні. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 64,67,68, 162 ЖК України, ст.ст.7-10 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, веруючись ст. 625 ЦК України,

Outcome: approved