overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

04.12.2019 АТ «Миколаївобленерго» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом[PERSON] простягнення боргу за спожиту електроенергію у розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: 08.08.2019 р., при здійсненні контролерами АТ «Миколаївобленерго» технічної перевірки дотримання вимог діючих ПРРЕЕ за адресою [ADDRESS] було встановлене порушення Правил користовування електричної енергії відповідачем по справі, який проживає за вказаною адресою є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] ). Згідно акту контролера «Миколаїобленерго», порушення Правил користування електричної енергії виразилося в самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю оператора системи розподілу відкритою електропроводкою поза рахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду. За вказаним порушенням було складено Акт № К-3367. 09.09.2019 р. даний акт було розглянуто комісією, яка була проведена без присутності споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПРРЕЕ відповідачем було нанесено товариству збитки в розмірі 10025,25 грн., що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок боргу проведений за період, з 26.04.2019 по 08.08.2019 року. Кількість недоврахованої електроенергії була розрахована відповідно до методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ, затвердженої постановою НКРЕКП 18.07.2019 р. №1525 Протокол комісії та додатковий розрахунок на сплату по акту порушення ПРРЕЕ направлено споживачу рекомендованим листом. Відповідно до ст.ст.525,626 ЦК України, відповідач не може відмовитися від виконання зобов`язань за договором, тобто несе матеріальну відповідальність в межах заподіяних збитків . Доказів підтверджуючих, що збитки в сумі 10025,25 грн. заподіяні не з вини відповідача суду не надано. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обгрунтованим і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1921,00 грн. витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

04.12.2019 АТ «Миколаївобленерго» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовомдо [PERSON] простягнення боргу за спожиту електроенергію у розмірі 13802,93 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: 18.06.2019 р., при здійсненні контролерами АТ «Миколаївобленерго» технічної перевірки дотримання вимог діючих ПРРЕЕ за адресою [ADDRESS] було встановлене порушення Правил користовування електричної енергії відповідачем по справі, який проживає за вказаною адресою є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Згідно акту контролера «Миколаїобленерго», порушення Правил користування електричної енергії виразилося в самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю оператора системи розподілу, з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити під час проведення контрольного огляду засобу обліку. За вказаним порушенням було складено Акт № К-3367. 30.06.2019 р. даний акт було розглянуто комісією, яка була проведена в присутності споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПРРЕЕ відповідачем було нанесено товариству збитки в розмірі 13802,93 грн., що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок боргу проведений за період, з 18.12.2018 по 18.06.2019 року. Кількість недоврахованої електроенергії була розрахована відповідно до методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ, затвердженої постановою НКРЕКП 18.07.2019 р. №1525 Протокол комісії та додатковий розрахунок на сплату по акту порушення ПРРЕЕ направлено споживачу рекомендованим листом. Відповідно до ст.ст.525,626 ЦК України, відповідач не може відмовитися від виконання зобов`язань за договором, тобто несе матеріальну відповідальність в межах заподіяних збитків . Доказів підтверджуючих, що збитки в сумі 13802,93 грн. заподіяні не з вини відповідача суду не надано. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обгрунтованим і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1921,00 грн. витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

04.122019 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2003 року, від якого в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, звичок, поглядів на життя. Вони фактично припинили шлюбні відносини, окремо ведіть господарство та не підтримують сімейних відносин. За таких умов підтримання шлюбу стало неможливим та суперечить їх інтересам. У підготовче засідання сторони не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач позов визнав, примирення вважають неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 05 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис за № 452, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 05 липня 2003 року (а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.6). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до позову позивач залишає понесені судові витрати за собою. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

04.122019 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2003 року, від якого в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, звичок, поглядів на життя. Вони фактично припинили шлюбні відносини, окремо ведіть господарство та не підтримують сімейних відносин. За таких умов підтримання шлюбу стало неможливим та суперечить їх інтересам. У підготовче засідання сторони не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач позов визнав, примирення вважають неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 05 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис за № 452, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 05 липня 2003 року (а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.6). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до позову позивач залишає понесені судові витрати за собою. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

04.12.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] , йому необхідно встановити факт родинних відносин між ним та померлою [INFO] його матір`ю [PERSON] , оскільки підтверджуючий документ про зміну її прізвища, а саме свідоцтво про шлюб втрачене, що унеможливлює підтвердити родинні стосунки з [PERSON] , що обмежує його право при нотаріальному оформлені спадщини. Заявник в судове засідання не з`явився, письмово вимоги заяви підтримав, просив їх задовільнити та розглянути справу без його участі (а.с.18). Заінтересована особа представник Карбівської сільської ради в судове засідання не з`явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.17). Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що внаслідок смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємцем за заповітом є її син [PERSON] , однак підтверджуючий документ про зміну прізвища [PERSON] , а саме свідоцтво про шлюб втрачене, що обмежує його право при нотаріальному оформлені спадщини. Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що померла [INFO] в с. Карбівка Гайсинського району Вінницької області [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду, оскільки дозволяє прийняти спадщину після смерті спадкодавиці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

04.12.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх чотирьох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з нею, майнового спору не має. Позивачка письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON]» (а.с.19). Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення. (а.с.24). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають останніх чотирьох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків останніх чотирьох місяців, на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

04.12.2019 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] цнародження щомісячно у твердій грошовій сумі, в розмірі - 2000,00 грн., але не меншь 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач, до суду не з`явився, надав до суду письмову заяву, просив розгялдати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] , позовні вимоги підтримав частково, а Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до наданих позивачкою документів, шлюб між позивачкою та відповідачем укладений 21.01.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на ії утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов`язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON] , суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, у зв`язку з чим вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 2000,00 грн., але не меншь 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

04.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 05.12.2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18.12.2019 року по справі проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу та повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в червні 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу, є відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на вирішення сімейних питань. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, тривалий час проживають окремо. Шлюб існує формально і зберегти його вже не має сенсу. Подала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони 01.07.2007 року зареєстрували шлюб. Від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, так як вважає, що сім`ю зберегти вже не можливо. Почуття поваги та любові себе вичерпали. Шлюб існує формально. Відповідач жодних кроків для примирення не зробив. Кожен із них живе своїм життям. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На відшкодуванні судових витрат позивачка не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

04.12.2019 року [PERSON] \~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

04.12.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені 4 місяці, проживають окремо, спільне господарство не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 9), про що свідчить отримання судової повістки (а.с. 22), однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 09 жовтня 2009 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 824 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, до суду не з`явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

04.12.2019 року заявник звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження, в обгрунтування якої посилається на те, що його дружина [PERSON] [INFO] у медичному закладі, розташованому у м. Довжанськ Луганської області, народила дитину, хлопчика. З метою проведення реєстрації народження дитини 20.11.2019 року він звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Однак в реєстрації народження було відмовлено на підставі того, що документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження дитини, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Від Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом установлено, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, у м. Довжанськ Луганської області, громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , народила другу за рахунком дитину, хлопчика. 03.10.2019 року на тимчасово окупованій території України, у м. Довжанськ Луганської області, видане медичне свідоцтво про народження дитини № 356. Батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Підтвердженням народження дитини є також свідоцтво про народження дитини, видане на тимчасово окупованій території України 16.10.2019 року. Батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2008 року. Заявник 20.11.2019 року звернувся до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації народження дитини, однак йому було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження дитини, а саме медичне свідоцтво про народження дитини було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд вважає, що підстав для відмови у задоволенні заяви немає. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved