Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він будучи повнолітнім, продовжує навчання та є студентом денної форми навчання, на платній основі, другого курсу Київського університету культури, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року. [PERSON] є його батьком. 15 березня 2013 року шлюб між батьком та матірю [PERSON] розірвано. Він проживає з матірю, яка йому матеріально допомагає. Відповідач допомоги не надає, тому просить стягувати аліменти з [PERSON] на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., починаючи стягнення з дня звернення до суду на період навчання, але не більш як до досягнення ним 23 років, які сплачувати на його користь. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що він є студентом другого курсу Київського університету культури денної форми навчання на платній основі, навчання за рік становить 21 тис. грн., в місяць в середньому для його навчання і проживання він витрачає 3000 грн., знаходиться на утриманні матері, тому просив задовільнити позов та стягувати з батька аліменти на час навчання на його користь. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що офіційно він не працює, однак, заробляє тимчасовими роботами по найму, отримує мінливий дохід, тому згодний сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона із сином проживає в м.Києві, син є студентом 2 курсу Київського університету культури, відповідач останнім часом матеріально не допомагає, тому просила позов сина задовільнити. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано 15 березня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 7) Від спільного життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком (а.с. 6). На даний час [PERSON] навчається на денній формі та платній основі у Київському університету культури, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою № 392 від 26.09.2016 року, виданою адміністрацією навчального закладу (а. с.13) та договором від 01.09.2015 року (а.с. 11). Відповідач офіційно не працює, але заробляє по найму, отримує мінливий заробіток, про що він підтвердив у суді. Дані правовідносини регулюються сімейним законодавством. Відповідно до ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З роз'яснень, викладених у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; та у п. 20 зазначено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище сторін, відповідач є офіційно здоровим, офіційно не працює, але заробляє по найму, отримує мінливий заробіток, погодився сплачувати аліменти в розмірі по 600 грн. в місяць, про що також погодився позивач у суді. Враховуючи вищевикладене, а також виходячи з принципів розумності, справедливості, можливості батька надавати повнолітньому синові матеріальну допомогу, суд дійшов висновку, що розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісячно, які стягувати з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] на весь період навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років починаючи стягнення з 03 жовтня 2016 року та сплачувати аліменти на користь сина [PERSON], відмовивши в решті позовних вимог за необгрунтованістю. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача 551 гривень 20 копійок судового збору в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial