Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку по вул. Мурашка, 10 у м. Львові (кадастровий № 4610137500:05:003:0092 в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батькові [PERSON] та дідові [PERSON] на праві спільної власності належала земельна ділянка по вул. Мурашка, 10 в м. Львові. [PERSON] помер у 2012 році. Після його смерті, її батько [PERSON] прийняв спадщину (земельну ділянку), однак належним чином не оформив її. 01.11.2014 року помер її батько - [PERSON] Після його смерті вона звернулась до приватного нотаріуса ЛМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що був складений батьком. Крім позивачки спадкоємцями першої черги є її мати - [PERSON] та сестра [PERSON]. [PERSON] подала заяву про відмову від належної їй обовязкової частки в спадщині. Сестра - [PERSON] не входить до числа спадкоємців в звязку із спадкуванням на підставі заповіту. На частину спадкового майна, а саме житловий будинок № 10 по вул.Мурашка в м.Львові та господарські будівлі належні до нього приватний нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом у встановлений законом термін. Видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус відмовився оскільки державним актом на право власності на земельну ділянку не визначені частки, що належали померлим. Крім того, форма свідоцтва про право на спадщину передбачає зазначення часток майна, що підлягає спадкуванню. Визначити частки у спільній сумісній власності за померлими особами не вбачається можливим. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, скерувала в суд заяву, в якій вказала, що вона, як спадкоємець першої черги, котрому належить обов'язкова частка у спадковому майні, відмовилась від свого права, про що нотаріусу подана відповідна заява. В звязку з цим вважає позовні вимоги [PERSON] законними та такими, що підлягають до задоволення. На підставі цього визнала позовні вимоги. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявився, скерував в суд заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що батькові позивачки [PERSON] - [PERSON] та її дідові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка по вул. Мурашка, 10 в м. Львові. [PERSON] помер у 2012 році. Після його смерті, батько позивачки [PERSON] прийняв спадщину (земельну ділянку), однак належним чином не оформив її. 01.11.2014 року помер [PERSON] Після його смерті [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ЛМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що був складений її батьком. Крім позивачки спадкоємцями першої черги є її мати - [PERSON] та сестра [PERSON]. [PERSON] подала заяву про відмову від належної їй обовязкової частки в спадщині. Сестра - [PERSON] не входить до числа спадкоємців в звязку із спадкуванням на підставі заповіту. На частину спадкового майна, а саме житловий будинок № 10 на вул.Мурашка в м.Львові та належні до нього господарські будівлі, приватний нотаріус видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом у встановлений законом термін. Дані обставини підтверджуються документами, що містяться в спадковій справі по смерті [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус відмовився, оскільки державним актом на право власності на земельну ділянку не визначені частки, що належали померлим. В судовому засіданні суд оглянув оригінал державного акту серія ЯБ № 354699. Статтею 174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приймає визнання відповідачем [PERSON] позову, оскільки таке не суперечить закону та не порушує прав, інтересів інших осіб. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved