Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

03.06.2021 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах якої діє представник - адвокат Каленський В.І. до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.03.2021 засобами соціальної інженерії невідомі особи під приводом працівників безпеки банку відкрили кредит на ім`я [PERSON] в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та здійснили, за рахунок кредитних коштів, грошові перекази з картки [PERSON] та картку [PERSON] відповідного банку. Загалом переказано на картку [NUMBER] - 139 690 грн. Крім того, через інтернет-банк «Приват24» з банківського рахунку позивача відкритого в АТ КБ «Приват Банк» 17.03.2021, під керівництвом невідомої особи (начебто працівником служби безпеки банку) по телефону, здійснився переказ грошових коштів у розмірі 46 000 грн. по реквізитам номеру банківського рахунку у форматі ІВАN - [NUMBER] , код отримувача - [NUMBER] , банк отримувача - АТ УніверсалБанк. Загальний розмір всіх переказів з рахунків позивача та рахунки відповідача становить - 185 690 грн. Вищевказані перекази підтверджується квитанціями, виписками з банківського рахунку позивача, довідками та іншими доказами, які додані до позовної заяви. Позивач зверталась до правоохоронних органів, щодо заволодіння, вказаних у позові, грошовими коштами. Заява позивача внесена в Єдиний реєстр досудових розслідувань під номером 12021100060000489 із правовою кваліфікацією передбаченою ч.2 ст.190 КК України. На час звернення до суду з позовом кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, проводяться слідчі та розшукові дії. Позивач вважає, що жодної правової підстави для набуття грошових коштів позивача у відповідача немає, тому вони підлягають стягненню з останньої, оскільки позивач має намір закрити кредит відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» не сплачуючи відсотки за його користування. Посилаючись на ст.1212 ЦК України позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 185 690,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів. Покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 07.06.2021 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Каленського Владислава Ігоровича про забезпечення позову. Ухвалою суду від 05.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання на 14.09.2021 о 09:00 год. Витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію про:1) Власника карткового рахунку № [NUMBER] з зазначенням - ім`я, прізвища та по батькові фізичної особи; адресою реєстрації та проживання та реєстраційного номера облікової картки платника податків; 2) Власника банківського рахунку (у форматі ІВАN) - [NUMBER] , з зазначенням - ім`я, прізвища та по батькові фізичної особи; адресою реєстрації та проживання; реєстраційного номера облікової картки платника податків. В судове засідання 14 вересня 2021 року відповідач не з`явилась про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак поштове відправлення повернулося до суду не врученим з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей по вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання розгляд справи було відкладено до 15 листопада 2021 року. В судовому засіданні представник позивач адвокат Каленський Владислав Ігорович підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити. Зазначив, що відповідачем не спростовано безпідставність отримання нею грошових коштів. Доказами обґрунтованості позовних вимог є те, що позивач відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» переводила грошові кошти на інший рахунок, зазначивши своє прізвище та ініціали. За заявою позивача органами Національної поліції внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом шахрайський дій по відношенню до неї. На даний час повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні не вручалося, обвинувальний акт не затверджувався та на розгляд до суду не направлявся. Кредитний договір із АТ «Райффайзен банк Аваль» позивач не укладала, але заборгованість за вказаним договором погасила в повному обсязі. В судовому порядку до АТ «Райффайзен банк Аваль» з позовом про визнання кредитного договору не укладеним не зверталася. Грошові кошти вона перерахувала на банківські рахунки відповідача через вчинення щодо неї шахрайський дій осіб, які зателефонувавши до неї та представившись співробітниками банківських установ, переконали останню в необхідності здійснення даних банківських операцій, у тому числі і шляхом укладення кредитного договору із АТ «Райффайзен банк Аваль». Відповідач [PERSON] в судове засідання 15 листопада 2021 року не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення їй поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 27 вересня 2021 року з відміткою про його вручення відповідачу 24 вересня 2021 року. Представник позивача в судовому засіданні вважав за можливе розглядати справу за відсутності відповідачу, яка належним чином повідомлена про розгляд справи. У відповідно до ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України, суд вважає на можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 17 березня 2021 року між позивачем [PERSON] та АТ «Райффайзен банк Аваль» укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № [NUMBER] на суму 234 370, 22 грн. Сторонами погоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. Цього ж дня, між сторонами кредитного договору укладено заяву на приєднання до договору страхування життя № РБ1704-г від 12 червня 2020 року. До кредитного договору додано історію по картковому рахунку [PERSON] щодо руху коштів за період часу з 15.03.2021 по 22.03.2021. Квитанціями АТ «Райффайзен банк Аваль» від 17 березня 2021 року [PERSON] перераховувалися грошові кошти через систему Райффайзен Онлайн на суми: 29910 грн.. 29800 грн., 20600 грн., 29400 грн., 29980 грн. Довідкою АТ «Райффайзен банк «Аваль» від 18 травня 2021 року банківська установа підтвердила, що [PERSON] не має невиконаних зобов`язань перед банком. Дублікатом чеку АТ «КБ «ПриватБанк» від 11 травня 2021 року підтверджено переказ грошових коштів [PERSON] для [PERSON] на суму 46 000 грн, що мало місце 17 березня 2021 року. АТ КБ «ПриватБанк» надано роздруківку по руху грошових коштів [PERSON] за період часу з 15.03.2021 по 22.03.2021. Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 18 травня 2021 року підтверджено перевипуск [PERSON] картки [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] на праві власності належить 1\\2 частки квартири [ADDRESS] . 19 березня 2021 року Деснянським районним управлінням поліції у місті Києві за заявою [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, щодо заволодіння невстановленими особами шахрайським шляхом грошових коштів у розмірі 283871 грн. Органами національної поліції розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12021100060000489 за зверненням [PERSON] . Листом слідчого відділу Деснянського управління поліції у місті Києві від 22 квітня 2021 року повідомлено [PERSON] про те, що вказане кримінальне провадження на даний час знаходиться на стадії досудового розслідування. Рішення щодо зупинення досудового розслідування чи закінчення кримінального провадження не приймалося. Листом АТ Універсал Банк» від 15 вересня 2021 року повідомлено суд про те. що станом на 15 вересня 2021 року у даній банківській установі відкрито поточний рахунок [NUMBER] з платіжною карткою на ім`я [PERSON] , адреса реєстрації та проживання якої: [ADDRESS] . При вирішенні справи суд виходить з наступного: Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статі 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 1212 ЦК України встановлено загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Так, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини 3 статті 12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, згідно з вимогами частини першої-третьої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд, що розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд вважає, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів від позивача [PERSON] у розумінні статті 1212 ЦК України не надано. За заявою [PERSON] Деснянським районним управлінням поліції у місті Києві відкрито кримінальне провадження за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами, що належали [PERSON] , проте на час розгляду справи відомостей щодо повідомлення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 Кримінального кодексу України, складення прокурором обвинувального акту та направлення його на розгляд до суду чи тим більше обвинувального вироку суду, яким будь-яку особу визнано винуватою у незаконному заволодінні грошовими коштами [PERSON] матеріали справи не містять. З позовом суду до АТ «Райффайзен банк Аваль» щодо визнання неукладеним кредитного договору від 17 березня 2021 року [PERSON] не зверталася. За таких обставин суд вважає передчасним та необґрунтованим достатніми доказами, звернення до суду [PERSON] щодо стягнення із [PERSON] безпідставно отриманих грошових коштів. Тому, на думку суду, в задоволенні позовних вимог небхідно відмовити. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати у справі покладаються на позивача.

Outcome: dismissed