overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 10 червня 2010 року Козирською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, актовий запис №4. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 10 червня 2010 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, через відсутність взаєморозуміння щодо поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, у зв'язку з чим виникали сварки та скандали. З листопада 2013 року спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім'я є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Позивач також пояснив, що з листопада 2013 року вони з дружиною не проживають разом. З грудня 2013 року з позивачем проживає син - [PERSON] Через неодноразові сімейні конфлікти позивач свідомо прийняв рішення про неможливість подальшого сумісного проживання з [PERSON], а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] у судове засідання двічі не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила (а.с. 13, 18). Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2010 року Козирською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, актовий запис №4. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 6). Враховуючи той факт, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, вимоги останнього є обґрунтованим та, відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними був укладений в лютому 1988 року, дітей не мають. Подружнє життя не склалось внаслідок втрати порозуміння. З березня 1988 року не підтримують шлюбні стосунки, живуть окремо. Просить шлюб розірвати. Позивач в суд не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка, повідомлена про час та місце слухання справи за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не прибула. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони з березня 1988 року не підтримують шлюбні стосунки, припинили спільне проживання, не ведуть спільного господарства. Ці обставини встановлені із свідоцтва про шлюб. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 28 квітня 2012 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вказав сварки на побутовому ґрунті. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності (а.с. 20). Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, надала суду заяву, в якій проти позову про розірвання шлюбу не заперечувала, просила розглядати справу за її відсутності та змінити її прізвище на [PERSON] (а.с. 19). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 28 квітня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, а/з № 79, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем (а.с. 8). Причиною розірвання шлюбу є сварки на побутовому ґрунті. Майновий спір між сторонами відсутній. Заява відповідача про зміну прізвища на дівоче не підлягає задоволенню, оскільки питання про зміну прізвища може бути розглянуто лише при подачі відповідачем зустрічної позовної заяви. Таким чином, є підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам їхньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 15 березня 1995 року, мотивуючи тим, що не знаходять спільної мови з більшості питань ведення сімейного бюджету та в відношеннях один до одного. Втрачені взаєморозуміння та повага один до одного. Від цього шлюбу доньок: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання двічі, 24.03. і 03.04.2015 р. без поважних причин не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Позивач у своїй заяві погодився на постановлення судом заочного рішення у справі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 1995 року. Від вказаного шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви видно, що на цей час минуло більше одного року як сторони проживають окремо. Причиною цього є те, що не можуть знайти спільної мови між собою і у них відсутнє взаємне порозуміння, внаслідок чого відбуваються сварки. Відповідач отримавши судову повістку за місцем реєстрації не скористалася своїм правом приймати участь у судовому засіданні та в разі невизнання вимог надавати докази щодо їх спростування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON]. На даний час донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на доньку [PERSON]. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилася, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 вересня 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 15 січня 2015 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON]. Дитина проживає разом із матір»ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 15 січня 2015 року про розірвання шлюбу між сторонами, свідоцтвом про народження доньки [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 червня 2010 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. В судовому засіданні позивач [PERSON]позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON]. до суду не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає із нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього неповнолітнього сина. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за останнім відомим місцем проживання, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 5) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] не є батьком її доньки [PERSON], [INFO], уродженки м. Южноукраїнська Миколаївської області. Свою заяву заявник мотивує тим, що з 11 грудня 2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON], який було зареєстровано у відділі ЗАГСу міста Щербинка Головного Управління ЗАГС Московської області, за актовим записом №267. [INFO] [PERSON] помер, та вона одразу виїхали до України, при цьому їй не надалось можливим одразу отримати свідоцтво про його смерть за місцем загибелі. [INFO] у неї народилась донька, у свідоцтві про народження якої, дані про батька були внесені відповідно до ст.122 СК України, згідно якої дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] їй вдалось отримати лише у 2015 році, просила суд задовольнити її заяву, та визнати останнього таким, що не є батьком її дитини. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, юридичний факт підтверджується матеріалами справи, доказами, наданими заявником. Як вбачається із свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 грудня 2004 року у відділі ЗАГСу міста Щербинка Головного Управління ЗАГС Московської області, за актовим записом №267 (а.с.3). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Щербинським відділом ЗАГСу Головного Управління ЗАГС Московської області, за актовим записом № 63 від 12.02.2007 року (а.с.4). Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївській області 06.03.2013 року, за актовим записом №100, її матір'ю є [PERSON], а батьком записаний [PERSON] (а.с.5). Однак, як встановлено з пояснень заявника біологічним батьком [PERSON], являється інша особа. Крім того, де-факто [PERSON] не міг бути біологічним батьком дитини, яка народилась через 6 років після його смерті. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного, суд вважає, що заявником доведено той факт, що [PERSON] не являється батьком [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №129. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 13 листопада 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, він постійно проявляє неповагу, не надає матеріальної допомоги. Понад 2 роки проживають оремо, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім'я є неможливим. Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 129. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 6). Враховуючи той факт, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, позовні вимоги, відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 квітня 2010 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №17, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося з причин непорозуміння, різних поглядів на життя та ведення господарства. На даний час сторони мешкають окремо, примирення не можливе. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка за згодою сторін буде проживати разом із позивачем. Спору про поділ майна сторони не мають. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, а перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам [PERSON], позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 17. /а.с.5/ Як вбачається з копії свідоцта про народження, серії 1-ВЛ №213472, виданого 01.09.2010 року, Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. /а.с.6/ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно сторони не мають. За взаємною згодою батьків, донька - [PERSON], [INFO] залишається проживати з матір'ю [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved