Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, укладений 12.08.1995 року, зареєстрований Слов'янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, актовий запис № 511. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з липня 2005 року. Відповідач має іншу сім'ю. У добровільному порядку в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідач шлюб не бажає розірвати. Спору про поділ майна не має. Вважає, що примирення між ними є недоцільним, тому просить суд шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з Свідоцтвом про шлюб [NUMBER], 12 серпня 1995 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований у Слов'янському міському відділі реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, актовий запис № 511. Як вбачається зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити це прізвище після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що відповідач просить залишити їй прізвище «[PERSON]», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Згідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Позивач є інвалідом І групи, а тому звільнений від сплати судового збору. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненю судовий збір у сумі 640,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved