Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

02.07.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між нею, - [PERSON] та відповідачем, -[PERSON], зареєстрований 22.08.1992року Балико-Щучинською сільською радою Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 4 від 22.08.1992року та визначити, що після розлучення неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживатиме з матір»ю, тобто з нею. - постановити рішення про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця с. Липовий ріг Миронівського району Київської області та жителя [ADDRESS], аліментів на її користь на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 13 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. 07 липня 2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було відкрите провадження у справі та призначено справу до слухання. В судовому засіданні, яке відбулося 15.07.2014 року позивачка [PERSON] позовні вимоги уточнила, зокрема, уточнила позов в частині стягнення аліментів, а саме, просила суд стягувати аліменти не в частці, а в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно. На запитання суду позивачка [PERSON] відповіла наступне. З відповідачем по справі, - [PERSON] шлюбні відносини не підтримує вже декілька років. Крім того, вже більше року відповідач [PERSON] проживає вже в іншій місцевості, тобто в іншому населеному пункті, - в [ADDRESS], де проживає спільно з своєю матір»ю. Близько року відповідач [PERSON] не цікавиться життям своєї, як вважає позивачка, формальної, сім»ї, не спілкується ні з нею, ні з своїми дітьми, - двома дочками, одна з яких є неповнолітня. Навіть на прохання допомогти матеріально на утримання своєї дочки [PERSON], 2003 року народження, відповідач [PERSON] не реагує, мотивуючи це тим, що не може влаштуватися на роботу. Примиритися категорично не бажає, так як вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, який постійно вживає спиртними напоями та ігнорує інтереси сім»ї, є безперспективними, тому категорично заперечує на пропозицію суду щодо надання терміну на примирення. Після розірвання шлюбу має бажання мати прізвище, - «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти уточненого позову, не надаючи суду обгрунтування заперечення позову. На запитання суду відповідач [PERSON] відповів наступне. Дійсно, більше року не проживає в офіційній сім»ї, а проживає спільно з своєю матір»ю за адресою: [ADDRESS]. Проти позову в частині розірвання шлюбу заперечує в зв»язку з тим, що вважає, що в разі розірвання шлюбу відповідачка матиме право подавати на нього на аліменти, яких він не має змогу сплачувати. Після ро»яснення судом йому того факту, що позивачка [PERSON] має право стягувати з нього аліменти навіть без розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] все рівно заперечував проти розірвання шлюбу. На прохання суду обґрунтувати свою позицію щодо заперечення проти розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] зазначив, що це його особиста позиція, що він просто не хоче розривати шлюб, клопотання про надання терміну на примирення, навіть після роз»яснення йому судом даної процесуальної дії, не заявляв. Що стосується позову в частині стягнення аліментів, то він також заперечує проти позову, так як не має постійного місця роботи, тому не зможе сплачувати аліменти. На запитання суду, коли він надавав кошти своїй дочці [PERSON] 2003 року народження, пригадати не може, але пам»ятає, що колись водив її в магазин. Фізично здоровий, іншої сім»ї немає, інших утриманців немає, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка уточнила позов в частині способу стягнення аліментів, вислухавши відповідача [PERSON], який повністю заперечував проти уточненого позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Обґрунтування судом задоволення позову в частині розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 22.08.1992 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видано 22 серпня 1992 року Балико - Щучинською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець село Липовий Ріг Миронівського району Київської області, та [PERSON], [INFO], уродженка с. Балкио - Щучинка Кагарлицького району Київської області, уклали шлюб 22.08.1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 22 серпня 1992 року зроблено запис за № 4. Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей, одна з яких неповнолітня, - [PERSON] 2003 року народження. Вищевказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 07 листопада 2003 року виконкомом Балико - Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], народилася [INFO] в с. Балико - Щучинка Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 03. В графі «батько» зазначений відповідач - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка - [PERSON]. Станом на даний час неповнолітня дитина, - дочка [PERSON] проживає спільно з матір»ю, позивачкою по справі, - [PERSON]. Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень сторін, спільне життя у сторін не склалося, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, постійне зловживання алкоголем відповідачем [PERSON]. Часті сварки в сім'ї на грунті зловживання алкоголем відповідачем [PERSON] призвели до того, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін по справі, зокрема, позивачки [PERSON] та інтересам неповнолітньої дитини, - [PERSON], 2003 року народження. В процесі спільного проживання сторони стали байдужими один до одного, утратили почуття любові, що є обтяжливим для них обох. Позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] на даний час, з початку 2013 року подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не мають, проживають окремо на різних житлових площах, в різних регіонах. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді, примирення між сторонами, не зважаючи на зусилля суду, неможливе. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що, як зазначив сам відповідач [PERSON], він не хоче розірвання шлюбу лише на тій підставі, що, на його думку, у випадку розірвання шлюбу позивачка [PERSON] буде стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки, які він не може сплачувати, інших причин проти розірвання шлюбу відповідач [PERSON] назвати не зміг. Дану позицію відповідача [PERSON] проти розірвання шлюбу суд розцінює лише як безпідставну спробу уникнути сплати аліментів на його неповнолітню дочку. Спору у сторін що до місця проживання дитини [PERSON], 2003 року народження немає, за спільною згодою сторін вона залишаються проживати з позивачкою, - [PERSON]. Норми матеріального права, застосовані судом при вирішенні спору. Згідно ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.. Суд у відповідності до ч. 2 статті 112 Сімейного Кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. На даний час дитина постійно проживає з позивачкою [PERSON], відповідач же [PERSON], як встановлено судом в судовому засіданні, взагалі не цікавиться життям своєї дитини. У зв'язку з чим, суд вважає, визначення місця проживання дитини з матір'ю не буде суперечити інтересам дитини. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вирішує за клопотанням позивачки [PERSON] після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище, - «[PERSON]». Судові витрати. Що стосується судових витрат, то дане питання врегульовано ст. 88 ЦПК України, проте, враховуючи ту обставину, що позивачка [PERSON] ні в прохальній частині позовної заяви ні в судовому засіданні не просить стягнути судові витрати у виді сплаченого нею судового збору з відповідача [PERSON], тому суд не стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., залишивши судові витрати за позивачкою, - [PERSON] Обґрунтування судом задоволення позову в частині розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Підсудність. Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Проте, згідно ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Як видно з матеріалів справи, зокрема, з паспорту позивачки [PERSON], остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому суду Київської області як суду загальної юрисдикції першої інстанці. Що стосується фактичним обставинам справи, то судом в судовому засіданні встановлено наступне. 22.08.1992 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видано 22 серпня 1992 року Балико - Щучинською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець село Липовий Ріг Миронівського району Київської області, та [PERSON], [INFO], уродженка с. Балкио - Щучинка Кагарлицького району Київської області, уклали шлюб 22.08.1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 22 серпня 1992 року зроблено запис за № 4. Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей, одна з яких неповнолітня, - [PERSON] 2003 року народження. Вищевказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 07 листопада 2003 року виконкомом Балико - Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], народилася [INFO] в с. Балико - Щучинка Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 03. В графі «батько» зазначений відповідач - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка - [PERSON]. Станом на даний час неповнолітня дитина, - дочка [PERSON] проживає спільно з матір»ю, позивачкою по справі, - [PERSON]. Даний факт підтверджується довідкою № 276, виданою 27 червня 2014 року виконавчим комітетом Балико - Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якій вказано, що дитина [PERSON] проживає з матір»ю [PERSON], та знаходиться на її утриманні. Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідач [PERSON] на даний час участі у вихованні дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON], не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає не тільки на іншій житловій площі, а й в іншому регіоні, в зв»язку з чим позивачці [PERSON] приходиться самотужки виховувати та утримувати дитину. Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо: - стягнення аліментів на дитину: Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституцій них обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів: - наявність споріднення. В даному випадку споріднення доведено свідоцтвом про народження [NUMBER], видане 07 листопада 2003 року виконкомом Балико - Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], народилася [INFO] в с. Балико - Щучинка Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 03. В графі «батько» зазначений відповідач - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка - [PERSON]. - недосягнення дитиною, - [PERSON] повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку. Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - [PERSON] зобов»язаний утримувати свою дитину, - дочку, шляхом сплати аліментів до досягнення дитиною, - дочкою [PERSON] 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення його дочкою повноліття, - до [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі визначено Законом в ст. 184 СК України. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що маніть істотне зна чення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мі німального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, у твердій грошовій сумі аліменти призначаються у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявно сті інших обставин, що мають істотне значення. До таких обставин, зокрема, відносить ся і ситуація, коли стягнути аліменти в частці від заробітку (доходу) практично немож ливо, як в даному випадку, або коли це істотно порушує інтереси однієї зі сторін (наприклад, коли суд має достатньо причин вважати, що відповідач приховує свої реальні доходи), як в даному випадку, адже відповідач хоча офіційно не працює тривалий час, проте одягається, харчується, забезпечує свій побут, що, на думку суду, вказує на наявність неофіційного заробітку у відповідача. Слід зазначити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації від повідно до Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення». При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, судом було враховано наступні обставини, які зазначені в ст. 182 СК України: - дитина, - [PERSON], [INFO], тому потребує значних коштів на утримання. - Відповідач [PERSON] фізично здоровий, працездатного віку, працездатний, іншої сімі»ї не має, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений, не має на утриманні інших осіб. Крім того, як судом було зазначено вище, суд критично відноситься до позиції відповідача [PERSON], що він заперечує проти виплати аліментів, так як ніде не працює, так як дану обставину суд розцінює як намагання відповідача ухилитися від Конституційного обов»язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що позивачка [PERSON] просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, розмір якої обгрунтувала в судовому засіданні, суд, враховуючи вищевикладені судом обставини, прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, в решті суми слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 02.07.2014 року. Судові витрати. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивачка [PERSON] є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як особа, звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] не входить до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору. Позовні вимоги [PERSON] задоволені. Враховуючи вищевикладені обставини справи, що стосується судового збору, суд,

Outcome: approved