Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

04.03.2015 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс банк» до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 12008-176/05Р від 28.12.2005 року в сумі 124566 гривень 13 коп. та судові витрати. Позивачем подано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримані. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі і просив суд застосувати наслідки пропуску строків позовної давності як підставу для повної відмови в задоволенні позову. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості, копію паспорту відповідача, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, копію кредитного договору № 12008-176/05Р від 28.12.2005 року, змін до нього від 01.06.2010 року, графіки погашення заборгованості за кредитом та сума загальних витрат за договором, копію договору застави транспортного засобу та виписку банку за особовим рахунком. Із наданих документів вбачається, що 29.12.2005 року за кредитним договором 12008-176/05Р від 28.12.2005 відповідач отримав від позивача кредит в сумі 19700 доларів США. Останній строк погашення заборгованості за кредитом та відсотками 28.12.2011 року. 16.06.2010 року відповідач здійснив останній платіж на погашення основного боргу. 09.03.2011 року відповідач останній раз здійснив платіж по заборгованості за відсотками. Після зазначених дат у відповідача накопичилась заборгованість в сумі позовних вимог. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки статтею 257 ЦК України. Спеціальна позовна давність визначена в один рік стосовно вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідно до ст. 258 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Оскільки починаючи з моменту, коли відповідач повинен був здійснити останній платіж за договором, а саме з 28.12.2011 року і до звернення позивача до суду, (а саме 19.02.2015 року позов поданий до поштового відділення згідно даних за штрих-кодом на конверті, про що судом зроблена перевірка загальнодоступних відомостей «Укрпошти» в мережі Інтернет), сплив строк позовної давності, поважності причин пропуску такого строку не встановлено і з цього приводу доказів та заяв позивачем не надано, підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав спливу строків позовної давності, оскільки таку заяву відповідач подав до ухвалення судового рішення судом першої інстанції. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати, сплачені позивачем відносяться судом за його рахунок.

Outcome: dismissed