Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

03 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Свою заяву мотивує тим, що з 28 січня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . На день звернення із позовом до суду сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку із втратою взаєморозуміння та поваги, почуття кохання та довіри один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства, мешкають окремо та між ними відсутнє будь-яке спілкування. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав клопотання в якому просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, вважається належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання, причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, на електронну адресу суду 09 березня 2021 року надіслала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28 січня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого КРАСНОГВАРДІЙСЬКИМ ВІДДІЛОМ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, актовий запис № 48 (а.с. 5). Сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с. 6). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що сім`я з відповідачкою не склалася та фактично припинила своє існування. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved