Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

02 січня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові зазначено, що Рішенням Валківського районного суду Харківської області у справі № 615/190/16-ц, було вирішено стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON] [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову до суду 26 березня 2013 року до моменту досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 23.09.2020 року. Встановленого судом розміру аліментів недостатньо для забезпечення повноцінного розвитку та потреб дітей, які часто хворіють, а крім того розмір аліментів 500 гривень на місяць не відповідає встановленому ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розміру прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 років до 18 років, який з 1 грудня становить 2027 гривень. Діти в даний час знаходяться на її утриманні. Крім того, з моменту набрання рішенням суду законної сили, відповідач не регулярно сплачував присуджений розмір аліментів на утримання дітей, в звязку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка за розрахунком державного виконавця від 11.12.2018 року, складає 26030,95 грн. Отже, станом на 21.12.2018 року загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 26.03.2013 року по 01.12.2018 року становить 8561,48 грн. Позивач вимагає збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 23.04.2013 року на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у розмірі 1013,50 грн. на кожну дитину щомісячно, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, до моменту досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 23.09.2020 року. А також позивач прохає, стягнути з [PERSON], на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у розмірі 8561,48 грн. за період з 26.03.2013 року по 01.12.2018 року. В судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримала та прохала задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що він заперечує проти збільшення розміру аліментів, адже, якщо буде збільшено розмір аліментів, то він не зможе утримувати свою нову сімю. Водночас, останній визнав розмір неустойки (пені) за несплату аліментів за період з 26.03.2013 року по 01.12.2018 року, що становить 8561,48 грн. Третя особа [PERSON] заперечила проти позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів та пояснила, що [PERSON], має маленьку заробітну плату, якої ледь вистачає на утримання їх сімї, та він по можливості сплачує аліменти на кожну дитину від попереднього шлюбу як і вимагала того позивач, збільшення ж розміру аліментів призведе до погіршення матеріального становища їх сімї з [PERSON] Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], даний факт підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ВЛ №230011, серії 1-ВЛ №163198. (а.с.11-12) Рішенням Валківського районого суду Харківської області від 23.04.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 26.03.2013 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 23.09.2020, що також підтверджується виконавчим листом виданим від 19.08.2013 року. (а.с.18,21) Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області № 02-29/423 від 13.12.2018 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] та має склад сімї: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO].(а.с.19) Відповідач заперечує проти збільшення розміру аліментів, моттивуючи тим, що він має нову сімю, яку також необхідно утримувати, а коштів на забезпечення обох сімей у нього не вистачає. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Рішенням Валківського районного суду Харківської області про стягнення аліментів було прийнято 23.04.2013 року. Цим рішенням на користь позивача з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання обох дітей в розмірі 500 грн., тобто 250 грн. на кожну дитину в твердій грошовій сумі. З 2013 року до моменту звернення позивача з даним позовом, за 6 років, встановлений законом, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку збільшився з 1210 грн. до 2027 грн. майже в два рази. Крім того, щорічно, з 2013 року внаслідок інфляційних процесів, покупна спроможність суми в розмірі 250 грн. значно зменшилась. Так, згідно даних Міністерства фінансів України, індекс споживчих цін за 2013 рік склав 100,5%, 2014 рік - 124,9%, 2015 рік 143,3%, 2016 рік 112,4%, 2017 рік -113,7%, за 2018 рік 109,8%. Таким чином, погіршення матеріального становища позивача, внаслідок знецінення суми аліментів у твердому грошовому значенні є очевидним. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень. 08 липня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2\~ст.182 СК України\~та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судому засіданні відповідач не надав суду обєктивних відомостей про те, що він не в змозі в силу стану здоровя чи інших причин сплачувати аліменти у мінімальному, визначеному законом, розмірі. Отримання [PERSON] невеликого доходу чи неотримання його взагалі не звільняє відповідача від обовязку утримувати дітей у визначеному ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальному розміру аліментів. З приводу вимоги по стягненню неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 11.12.2018 року, складеного старшим державним виконавцем МРВ ДВС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області [PERSON], заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 10.12.2018 року складає 26030,95 грн. Відповідно до\~ст. 196 СК України,\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 26.03.2013 року по 01.12.2018 року, який становить 8561 грн. 48 коп., відповідач не оспорював. Даний розмір неустойки (пені), не перевищує 100 відсотків заборгованості, відповідно до положень\~ст. 196 СК України. Згідно постанови [PERSON] Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Вимоги про стягнення 8561 грн. 48 коп. охоплюються визначеним розміром відповідно до розрахунку здійсненого за вищезазначеним правилом. Таким чином, оскільки відповідач визнав позов в цій частині, рішення не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 8561 грн. 48 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп

Outcome: approved