Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

03.09.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання донки [PERSON], [INFO], щомісяця у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Просив стягнути на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, враховуючи його матеріальний стан. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане 21.08.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області. Дитина [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Цей факт підтверджено довідкою ТОВ «Добробит» №302/34 від 29.08.2014 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], в добровільному порядку угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини [PERSON], то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісяця в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше чим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial