Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

03 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2008 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з чоловіком не склалося, сторони припинили спільне проживання та ведення домашнього господарства, спільним побутом на теперішній час не поєднані. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі на підставах зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їхнього задоволення, оскільки також не бажає підтримувати шлюбні відносини з дружиною. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 вересня 2008 року, актовий запис №92. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони понад півроку разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просила після розірвання шлюбу змінювати своє прізвище на дошлюбне, суд залишає його без змін. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved