Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

03 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 13.09.1986 року виконкомом Білозерської міської ради м.Добропілля Донецької області, актовий запис №131. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери, різні погляди на життя, не можуть знайти порозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, між ними склалися неприязненні відносини один до одного. Спільне господарство не ведеться з березня 2016 року. Від сумісного шлюбу мають двох повнолітніх синів. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає не можливим. Спір про поділ майна, що є їх спільною власністю відсутній. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні 17 травня 2017 р. позивач [PERSON] наполягав на позовних вимогах, просив шлюб розірвати, надав заяву про розгляд справи в подальшому без його участі. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги позивача підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 17 травня 2017 р. заперечувала проти розірвання шлюбу. Зазначила, що шлюбні відносини можливо зберегти. Ухвалою суду від 17 травня 2017 року сторонам надавався строк для примирення терміном на один місяць. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, зберігати сімю не забажав. Відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу, в судове засідання призначене на 20.06.2017 р. не зявилась, додаткових обґрунтувань не надала. Сто\-ро\-ни у су\-до\-ве за\-сі\-дан\-ня не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом особистого отримання повісток. Та\-ким чи\-ном, на під\-ста\-ві ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197 ЦПК Ук\-ра\-ї\-ни, суд вва\-жає за мож\-ли\-ве роз\-гля\-ну\-ти спра\-ву 20.06.2017 р. без фік\-су\-ван\-ня су\-до\-во\-го за\-сі\-дан\-ня тех\-ніч\-ни\-ми за\-со\-ба\-ми у від\-сут\-но\-сті сто\-рін на під\-ста\-ві до\-ка\-зів, які є в ма\-те\-ріа\-лах спра\-ви. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні 17.05.2017 р., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд дослідивши матеріали справи встановив, що 13 вересня 1986 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що\~виконкомом Білозерської міської ради м.Добропілля Донецької області, зроблено відповідний актовий запис №131 та видано свідоцтво про шлюб серії ІV-НО №448248. (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Судом встановлено, що з березня 2016 року\~\~ подружні стосунки між\~ сторонами були фактично припинені. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Отже, за таких обставин, у суду відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 21 СК України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України \~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.110 СК України \~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.\~\~ Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що заходи для примирення подружжя не знайшли свого позитивного вирішення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з березня 2016 року, сумісного господарства сторони не ведуть, разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, та носить формальний характер, і підлягає розірванню. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо розподілу\~ судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не зазначив про стягнення з відповідача на його користь судового збору, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved