Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

03.11.2016 Органом опіки та піклування в собі управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в інтересах дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] подано позов до [PERSON], [PERSON], про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебувають на обліку в управлінні-службі у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради, як діти, що опинилася у складних життєвих умовах, так як їх батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Зазначає, що в червні 2014 року до управління-служби у справах дітей надійшло повідомлення з управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про погані умови проживання дітей сім'ї [PERSON]-[PERSON], зокрема, квартира, в якій знаходилася [PERSON] з дітьми захаращена речами, які звалені на підлозі. У кімнаті, де були діти, не прибрано, брудна підлога. Діти роздягнені, дитячих ліжок в кімнаті немає. На вигляд старший син [PERSON] не відповідає своєму біологічному вікові. Зі слів [PERSON], зараз її цивільний чоловік [PERSON] не працює. Відповідно до інформації центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 470 від 08.06.2016, сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом центру з 17.11.2015 по 13.05.2016. Родина мешкає у 2-кімнатній квартирі за адресою [ADDRESS], умови проживання незадовільні, в квартирі багато складених речей, друга кімната майже не використовується - також знаходяться речі, на кухні безлад. Під час чергового відвідування родини з'ясувалося, що діти знову сплять разом на, підлозі, мати не змогла зрозуміло пояснити причину. [PERSON] повідомила, що у родини немає коштів для придбання ліжечок, через що - 30.03.2016 центром було підготовлено клопотання до благодійного фонду «Помогаєм» для можливості отримання гуманітарної допомоги, проте відповідач так і не звернулася туди, пояснюючи браком часу. [PERSON] щоразу обіцяла прибрати в квартирі, але обіцянки не виконала. Також для влаштування дітей до дитячого садка батькам було необхідно пройти з дітьми медогляд, але медогляд не був пройдений. Згідно листа Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 4 № 01-15/317 від 19.02.2016, на запрошення медичної сестри та лікаря відвідати АЗП № 7 для проведення антропометрії молодшому синові та диспансеризації старшим дітям, а також реакції «манту» та додаткової турової вакцинації проти поліомієліту - батьки не реагують. [PERSON], 2011 р.н., відстає в фізичному та розумовому розвиткові, погано розмовляє, потребує логопедичної допомоги. Під час відвідувань родини на дому медичними працівниками також відмічається, що в квартирі не прибрано, діти не завжди охайні. Згідно листа Соборного ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області № 37.3/7339 від 01.11.2016 на [PERSON] лише в 2016 році складено два адміністративних протоколи за ст. 184 КУпАП. На [PERSON] 12.10.2016 складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП. відповідно до листа Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 418492 від 21.10.2015, на [PERSON], 1969 р.н., складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 14.03.2014 Чечелівським ВП ДВП було відкрите кримінальне провадження та вручено підозру про наркозлочин. Працівники управління-служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради неодноразово попереджали [PERSON] та [PERSON] про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків. [PERSON] та [PERSON] впродовж всього часу перебування дітей на обліку не змінюють свого ставлення до виховання та утримання дітей Позивачем здійснено обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження від 11.04.2016 (а.с. № 12) умови проживання не задовільні, одна кімната закидана речами, в коридорі практично немає місця. Враховуючи вищезазначене, позивач дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 141, 150, 152, 164, 165 СК України, позивач просив суд вимоги задовольнити, позбавити відповідачів батьківських прав а також стягнути з них аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно з кожного, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 листопада 2016 року, до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача Голик О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Прокурор Прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська - Пахомова К.О., в судовому засіданні вважала за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в дане судове засідання не з'явились, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. У минулих судових засіданнях проти позову заперечували, просили не позбавляти їх батьківських прав, неодноразово просили суд відкласти справу розглядом і надати їм можливість пройти медичне обстеження у нарколога. Суд, заслухавши представника позивача, прокурора, відповідачів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітні діти відповідачів з 04.07.2014, 12.06.2015 та з 04.07.2016 взяті на облік управлінням-службою у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради, як діти, що опинилися у складних життєвих умовах, згідно наказів Управління № 026,027,028,030. За відомостями Управління - служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради, які містяться, зокрема, у висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав від 03.11.2016 № 5-38-217 (а.с. № 25-26), батьки дітей разом з дітьми проживають за адресою: [ADDRESS]. у 2-кімнатній квартирі В помешканні постійно брудно, в дітей немає ліжок для спання, відсутній сезонний одяг, відсутні продукти харчування. 27.06.2014 до управління-служби у справах дітей надійшло перше повідомлення з управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради щодо поганих умов проживання дітей сім'ї [PERSON]-[PERSON]. А саме, у квартирі знаходилася [PERSON] разом з дітьми. Вся квартира захаращена речами, які звалені на підлозі, відчувався запах тютюнового диму. У кімнаті, де були діти, не прибрано, дуже брудна підлога. Діти роздягнені, дитячих ліжок в кімнаті немає. На вигляд старший син [PERSON] не відповідає своєму біологічному вікові. Зі слів [PERSON], зараз її цивільний чоловік [PERSON] не працює». Відповідно до інформації центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 470 від 08.06.2016, сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом центру з 17.11.2015 по 13.05.2016. Родина мешкає у 2-кімнатній квартирі за адресою [ADDRESS], умови проживання незадовільні, в квартирі багато складених речей, друга кімната майже не використовується - також знаходяться речі, на кухні безлад. Під час чергового відвідування родини з'ясувалося, що діти знову сплять разом на, підлозі, проте мати не змогла зрозуміло пояснити причину. [PERSON] повідомила, що у родини немає коштів для придбання ліжечок, через що - 30.03.2016 центром було підготовлено клопотання до благодійного фонду «Помогаєм» для можливості отримання гуманітарної допомоги, проте [PERSON] так і не звернулася туди, пояснюючи браком часу. [PERSON] щоразу обіцяла прибрати в квартирі повністю, але обіцянки не виконала». Також для влаштування дітей до дитячого садка батькам було необхідно пройти з дітьми медогляд, але такий медогляд не був пройдений (а.с. 14). Згідно листа Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги № 4 № 01-15/317 від 19.02.2016, на запрошення медичної сестри та лікаря відвідати АЗП № 7 для проведення антропометрії молодшому синові та диспансеризації старшим дітям, а також реакції «манту» та додаткової турової вакцинації проти поліомієліту батьки не реагують. [PERSON], 2011 р.н., відстає в фізичному та розумовому розвиткові, погано розмовляє, потребує логопедичної допомоги. Під час відвідувань родини на дому медичними працівниками відмічається наступне - в квартирі не прибрано, діти не завжди охайні. Згідно із листом Соборного ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області № 37.3/7339 від 01.11.2016 на [PERSON] лише в 2016 році складено два адміністративних протоколи за ст. 184 КУпАП. 26.01.2016 - складено протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП; 12.10.2016 - складено протокол за ч. 2 ст. 184 КУпАП. На [PERSON] 12.10.2016 складено адміністративний протокол за ст. 184 КУпАП. 14.03.2014 Чечелівським ВП ДВП було відкрите кримінальне провадження та вручено підозру про наркозлочин (а.с. 15) Також відповідно до листа Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 418492 від 21.10.2015, на [PERSON], 1969 р.н., складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 17). Працівники управління-служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради неодноразово попереджали [PERSON] та [PERSON] про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків. [PERSON] та [PERSON] впродовж всього часу перебування дітей на обліку не змінюють свого ставлення до виховання та утримання дітей. Згідно акту обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] від 11.04.2016 (а.с. 12) умови проживання не задовільні, одна кімната закидана речами, в коридорі практично немає місця. Враховуючи вищезазначене, позивач у своєму висновку дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] показала суду, що вона працює головним спеціалістом управління-службі у справах дітей Соборної районної ради у м. Дніпрі. Діти відповідачів у них на обліку перебувають як діти, що опинилися у складних життєвих умовах з весни 2014 року. Це єдина сім'я в районі, де батьки взагалі не доглядають за дітьми, не працюють. Квартира належать батькам [PERSON] Він з дружною не працюють, а живуть на соціальні виплати на дітей. Неодноразово вона сама бувала у квартирі відповідачів і бачила, що діти сплять на підлозі. Вона знайшла двоповерхове ліжко для дітей, але [PERSON] його так і не забрала. Вони викликали бабусю - матір [PERSON], яка привезла диван, але він так і стоїть у коридорі, а діти сплять на матрацах прямо на підлозі. В січні 2017 року вони також відвідували родину, запитували у [PERSON], чи виводила вона дітей на вулицю. З'ясувалося, що як і раніше вона дітей на прогулянку не виводить. Квартира не провітрюється. Їжі у дітей немає. Коли вони приходила, бачили, що у другій кімнаті квартири постійно проживають сторонні люди. Крім того, вона не впускає у квартиру працівників амбулаторії. Діти медичний огляд не пройшли. У малого [PERSON] є алергічні реакції. Крім того у квартирі присутній специфічний запах йоду і перекису кисню. [PERSON] сам підтверджував, що він перебуває на обліку у нарколога. Коли [PERSON] була на останньому місяці вагітності, вони за власний кошт відправляли її у Ленінський район до матері, яка доглядала за нею і дітьми. Потім родина знову переїхала на вул. Новорічну. Зазначила, що діти постійно були брудні, голі, босі. Коли вона вперше прийшли до квартири, побачила, що вся ванна захаращена брудними памперсами, які [PERSON] не виносила, а тому діти ніколи не мились у ванні. Чоловік [PERSON] нічим не займається, ніде не працює. Родина живе за рахунок того, що отримує кошти на дітей, але за весь час так і не придбали дитячих ліжок та візка, не облаштували спальні місця, не придбали продукти. Працівники управління неодноразово порушували перед відповідачами питання про позбавлення їх батьківських прав, викликали їх на комісії з цього питання, на що [PERSON] просила не позбавляти їх батьківських прав, обіцяла, що вона поприбиває в квартирі, але так цього і не зробила. Коли вони останніх два рази були на квартирі, ситуація не змінилася Допитана як свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є провідним фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Соборної районної ради у м. Дніпрі. Вона здійснювала соціальний супровід родини [PERSON]-[PERSON] з листопада 2015 року, кожної неділі вони відвідували родину, перевіряли санітарний стан квартири. Спочатку стан квартири був більш-менш задовільний, пізніше - погіршився. В квартирі була суцільна антисанітарія, діти були грязні, голі, спали на підлозі на матрацах. Друга кімната була забита речами, кухня була захаращена старими радіоприладами, дошками. Раковина була у антисанітарному стані. На кухні були відсутні ознаки приготування їжі. Вони неодноразово просили батьків поприбирати в квартирі, звільнити одну кімнату від речей для проживання дітей, поставити там ліжко, але [PERSON] казала, що чоловік їй не дозволяє чіпати ці речі. Було таке враження, що ці речі вона набрали на смітнику. В квартирі був запах так званої «ширки». На кухні перебували сторонні особи, а один хлопець постійно жив у них. Вони знайшли для родини двох'ярусне ліжко для дітей, пояснили, де його можна забрати, але відповідачі його так і не забрали. Працівники соціальної служби відвідали квартиру приблизно 50 разів, проводили соціально-педагогічну роботу, але у зв'язку із тим, що родина не виконувала умов укладеного [PERSON] договору соціального супроводу, не виконувала рекомендацій соціального працівника, не співпрацювала із Центром, договір про здійснення соціального супроводу № 317 від 17.11.2015 з [PERSON] було розірвано та наказом від 13.05.2016 № 33 Центру родина знята із соціального супроводу без досягнення результату. Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається із матеріалів справи малолітні діти перебувають на обліку в Управлінні - службі у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради з 2014 року, як діти, що опинилися в складних життєвих обставинах. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань батьків виховувати дітей та матеріально забезпечувати, піклуватися про їх фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання його малолітньої доньки, суд приходить наступного висновку. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру та порядку стягнення аліментів суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне положення відповідачів, які мають можливість працевлаштування оскільки є особами працездатного віку, але не працюють. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти у розмірі 1/3 з кожного від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 листопада 2016 року, до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивач за законом був звільнений від оплати судових витрат при подачі позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів пропорційно на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., по 275,60 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved