Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

04.03.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням шляхом зняття її з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бервено Н.І. та зареєстровано в реєстрі №3947, власниками квартири [ADDRESS] по 1/3 кожній є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкову Харківського міського управління юстиції 17.12.2010 року, актовий запис №17321.Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сімї) від 02.10.2019 р. в житловому приміщенні: квартира [ADDRESS] зареєстровані: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . Але [PERSON] за вказаною адресою з моменту вселення в квартиру і до теперішнього часу не проживає, її особистих речей в квартирі немає, інших ознак, які б вказували на її фактичне проживання не має, що підтверджується Актом комісії про непроживання та відсутність особистих речей від 22.02.2020 року. Позивачі вимушені сплачувати комунальні послуги самостійно з розрахунку кількості зареєстрованих осіб у квартирі, в тому числі і за [PERSON] . В судове засідання позивачі не з`явилися, надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду копію нотаріально посвідченої заяви про визнання позову, зареєстровано в реєстрі №36/48-н/36-2021-1-788. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. У відповідності до ст. ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири №3947 від 21.12.2004 року, квартира [ADDRESS] , власниками квартири є - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с. 13) [PERSON] 27.07.2019 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, та змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 12) Згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї), за адресою [ADDRESS] , зареєстровано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також факт непроживання [PERSON] , підтверджується актом про непроживання та відсутність особистих речей від 22.02.2020 року. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Таким чином, суд, приймаючи до уваги викладене, а також фактичне визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку про задоволення даного позову в частині поновлення порушеного права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив права користування спірною квартирою. На підставі викладеного,

Outcome: approved