Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

04.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідачів на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON] , 2012 року народження, які по рішенням судів позбавленні батьківських прав відносно сина. Рішенням виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області вона була призначена опікуном малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . Відповідачка не здійснюють ніякої матеріальної допомоги на свого сина [PERSON] , що й змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 09.09.2020 р. суд відкрив провадження у справі, постановивши розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач надала до суду заяву про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату. Час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатком (а.с.29). Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі від нього не надходило, як і відзиву на позов. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Відзив на позов не надійшов. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.05.2012 року, [INFO] народився [PERSON] , його батьками є: Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.13). Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 21 грудня 2012 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Судове рішення набрало законної сили 01.01.2013 року (а.с.11). Даним рішенням було встановлено, що 20.03.2012 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб і [PERSON] взяла собі дошлюбне прізвище - [PERSON] . Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 17 грудня 2019 року, яке набрало законної сили 23.01.2020 року, [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6-10). Рішенням № 83 від 18.02.2020 р. виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування», призначено [PERSON] опікуном малолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно довідки про склад сім`ї від 15.07.2020 року № 15-21/6229, [PERSON] , 2012 року народження, зареєстрований за однією адресою з позивачкою [PERSON] та входить до складу її сім`ї (а.с.14). Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір аліментів, заявлений позивачем, суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з кожного відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved