Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

03.07.2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за позикою, в якому просив з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 179154,07 гривень заборгованість за позикою, з яких заборгованість за позикою 124045, 38 грн., проценти - 16160, 12 грн., 3% річних - 11092, 52 грн., інфляційні витрати - 27855, 85 гривень. Свою позицію\~позивач мотивує\~тим,\~що [PERSON] \~10\~грудня 2016\~року надав\~позику [PERSON] \~в сумі\~124045\~гривень 38\~коп.. Укладення договору позики та отримання коштів підтверджується розпискою від 10.12.2026 року. Грошові кошти були передані відповідачеві у момент написання розписки. Однак, станом на сьогоднішній день, позивачеві не повернуті його грошові кошти і відповідач не бажає добровільно їх повертати. Тому, позивач був змушений звернутися до суду. Ухвалою від 24.07.2020 року по вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою від 07.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти позову та просили відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з вимогами ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Частиною же 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за договором позики по розписці від 10.12.2020 року, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що отримані відповідачем кошти необхідно стягнути в примусовому порядку. Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1794 грн. 17 коп., та судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.

Outcome: approved