Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

02 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з її чоловіка [PERSON] аліментів на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення її до суду і до досягнення донькою повноліття, тобто до 11 березня 2034 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що з 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем, з яким проживали разом у [INFO]. Вона є інвалідом дитинства 3 групи, постійно лікується не працює, отримує лише пенсію. 11 березня 2016 року народила доньку [PERSON], проте відповідач не забрав її з дитиною з пологового будинку, і вона вимушена була з дитиною залишитися жити у матері в м. Світловодську. Донька знаходиться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі в її утриманні та вихованні. Відповідач окрім пенсії, здає в м. Вознесенську за оплату житловий будинок, та має підробітки. Відповідач в судовому засіданні не заперечував свій обовязок по утриманню дитини, при визначенні розміру аліментів просив суд врахувати, що він не працює, є інвалідом 2 групи, отримує лише пенсію і потребує постійного лікування, крім цього він сплачує аліменти попередній дружині на утримання сина [PERSON], [INFO]. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач визнає свій обовязок по утриманню доньки [PERSON]. Проте, так як відповідач є інвалідом 2 групи, хворіє на епілепсію, і за станом здоровя, який постійно погіршується, він ніде не працює, потребує постійного вартісного лікування, та приймає участь в утриманні свого неповнолітнього сина [PERSON] від попереднього шлюбу, тому може сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частки від свого доходу. Судом досліджено надані сторонами докази, копії: паспорта позивачки [PERSON] (а.с.2); свідоцтва про шлюб сторін (а.с.4); свідоцтва про народження у сторін доньки [PERSON] (а.с.3); довідки з місця реєстрації позивачки та її дитини (а.с.5); свідоцтво про народження сина відповідача [PERSON] (а.с.24); квитанції про оплату відповідачем витрат на утримання сина [PERSON] (а.с.25); довідки до акту огляду МСЕК [PERSON], з якої видно, що він є інвалідом 2 групи, непрацездатний (а.с.26); документи про проходження відповідачем лікування та діагностики (а.с.29-31); документи про стан здоровя позивачки та доньки [PERSON], та витрат на її лікування; паспорта відповідача; довідка про розмір пенсії відповідача. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 листопада 2008 року, та від якого у сторін 11 березня 2016 року народилася донька [PERSON], яка знаходиться на повному утриманні позивачки. Позивачка є інвалідом 3 групи, потребує лікування, отримує пенсію, не працює та мешкає з донькою в м. Світловодську. Відповідач є інвалідом 2 групи, отримує пенсію, не працює, потребує постійного лікування, мешкає окремо від дружини та дитини, у м. Вознесенську, має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в утримання якого бере участь. За домовленістю сторони не визначили способи виконання відповідачем обовязку утримувати дитину. Відповідач як батько дитини згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, а тому з нього належить стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач має регулярний доход у виді пенсії, наявність інших у нього доходів в судовому засіданні не доведено, суд визнає, що розмір аліментів на утримання дитини слід визначати у частці від заробітку (доходу) батька дитини. При визначенні розміру частки від заробітку (доходу) відповідача, яку належить стягувати на користь позивачки на утримання дитини суд, відповідно до ч.1 ст.182 СК України, враховує, незадовільне матеріальне становище дитини, яка знаходиться на повному утриманні позивачки, яка на даний час не працює, не має власного житла, є інвалідом 3 групи, потребує лікування. Також, суд бере до уваги, матеріальне становище відповідача, а саме, що він за станом здоровя не працює, є інвалідом 2 групи, потребує лікування, має неповнолітнього сина, на утримання якого витрачає грошові кошти зі своєї пенсії. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/5 частки від його доходу до досягнення дитиною повноліття. З підстав ст. 88 ЦПК України, - судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial