Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

02 березня 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача та, уточнивши позовні вимоги, зазначила, що вона на підставі договору міни від 13.10.2001 року та договору про визначення часток в спільній власності від 22.03.2017 року є власником 1/4 частки квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані вона, її сини, які також є власниками вказаної квартири, та її чоловік, відповідач у справі. Останній виїхав на постійне місце проживання до іншого міста та не проживає у вказаній квартирі з травня 2006 року, його речей у квартирі немає. Реєстрація відповідача в квартирі порушує його, позивача, право власника розпоряджатися власним майном та змушує сплачувати за відповідача комунальні платежі. Тому позивач просила суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження приватним майном, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 36). Відповідач, [PERSON], двічі поспіль в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 18, 34). Представник третьої особи, Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився. За таких обставин суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачеві на підставі договору міни від 13.10.2001 року та договору про визначення часток в спільній власності від 22.03.2017 року належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] (а.с. 25). Власниками 1/2 та 1/4 частин вказаної квартири є сини позивача, [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с. 24, 26, 27). Відповідач у вказаній квартирі не проживає з травня 2006 року, його речей у квартирі немає, що підтверджується актом, складеним за участю мешканців квартир № 59, № 66 та № 67 вказаного будинку, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно, затвердженим майстром КП ЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська [PERSON] 27.02.2017 року (а.с. 30). Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач понад один рік без поважних на то причин не проживає за адресою: [INFO], є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою, що дає підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved