overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

02.11.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 01 липня 1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сім'ї неможливе, сторони проживають окремо, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею відповідачем та відновити їй дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 липня 1994 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції у Київської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 197 (а.с.7). Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

02.11.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до Тимошенко [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 28 березня 2009 року відділом РАЦС реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції між нею та відповідачем укладено шлюб. Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, сторони не ведуть спільне господарство, тому просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 березня 2009 року відділом РАЦС реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиціїзареєстрований шлюб між Білет (після укладання шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 70 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 15.07.2009 року Відділом РАЦС Фастівського МУЮ Київської області (а.с. 4). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила відновити їй дошлюбне прізвищн «Білет». Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

02.11.2016 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вона вступила 19.10.2013 року. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. З кінця липня 2016 року сумісне проживання з відповідачем було припинено та 17.10.2016 року рішенням Волноваського районного суду донецької області шлюб між ними було розірвано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась,надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заперечень до суду не надав, тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

02.11.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з 05.06.2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дочок, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~ \~ Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про одруження (а.с.4) судом встановлено, що сторони з 05.06.2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із копій свідоцтв про народження (а.с.5,6) встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], 01.04.2005 року та [PERSON], [INFO]. Із довідки Івчанської сільської ради (а.с.7) судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з [PERSON] і перебувають на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, оскільки відповідач є батьком дітей [PERSON], 01.04.2005 року та [PERSON], [INFO] і зобовязаний їх утримувати. Враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює, не має інших доходів, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

02.11.2016 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 25.01.2012 р. за рішенням Міжгірського райсуду між нею та відповідачем було розірвано шлюб. За час спільного проживання у шлюбі народився син: [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає із нею по місцю тимчасового проживання в Чехії. При розірвання шлюбу відповідач просив її не подавати на нього заяву в суд про стягнення аліментів, тому зобовязався добровільно щомісяця плати їй належну суму грошей на утримання дитини. Після розірвання шлюбу відповідач та його рідня їй ні разу матеріальної допомоги не надали для утримання дитини, в звязку з тим, що відповідач злісно ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не дає, тому просить стягнути з відповідача всю суму аліментів в розмірі 27558 грн. та щомісячно по 765,50 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від шлюбу з відповідачем позивачка народила одну неповнолітню дитину, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд згідно ст. 182 СК України бере до уваги такі обставини: [PERSON]. утримує одну неповнолітню дитину, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів згідно ст. 183 СК України має бути у розмірі, який просить позивачка. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Обовязок доведення обставин, які є підставою для задоволення позову, покладено на позивача (ст. 60 ч.1 ЦПК). Позивачкою не надано жодного доказу що вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина, та не могла одержати їх у звязку з ухиленням [PERSON] від сплати таких. Тому за вищевстановлених обставин суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів в сумі 27558 грн., які не сплачував відповідач за останні 3 роки не є обгрунтовно доведеним і не підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

02.11.2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 04.07.1998 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м.Кривого Рогу, актовий запис № 228. В період шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з вересня 2013 року, вони втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 04.07.1998 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м.Кривого Рогу, актовий запис № 228 а.с.5, шлюбні відносини між сторонами припинено з вересня 2013 року, втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

02.11.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Центрально-Міської районної у місті [PERSON] ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказує, що 09.08.2014 р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за законом першої черги як рідна донька, спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володінні спадковим майном, але не оформила свої права. Після повернення в Україну вона звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин перебування за кордоном та необізнаність щодо смерті матері. Просить суд задовольнити її позовну заяву в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просить суд прийняти законне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.08.2014 р. померла [PERSON] мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу а.с.5,8-10. Листом приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу від 02.11.2017 р. та від 10.11.2017 р.позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON], в звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Також повідомлено, що після смерті [PERSON] свідоцтво про прийняття спадщини не видавалося а.с.4, 27. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1272 ЦК України, згідно норм якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 8 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі вищевикладеного аналізу суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк в два місяці, достатній\~\~для подачі заяви про\~прийняття спадщини після померлого спадкодавця.\~\~ На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

02.11.2017 року [PERSON], зацікавлена особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що 10 жовтня 2017 року помер чоловік заявниці [PERSON], [INFO], у м. Донецьку, Донецької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 301 від 11 жовтня 2017 р. довідкою про поховання № 2917 від 27 жовтня 2017 р., кошторисом замовлення на ритуальні послуги № 10/10, посмертним епікризом, фотографіями місця поховання. 23.10.2017 року для державної реєстрації смерті чоловіка були подані документи до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації. Заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадяна України, який помер 10 жовтня 2017 року у м. Донецьку, Донецької області, Україна, від хронічного кальцинуючого панкреатиту з формуванням кісти головки підшлункової залози. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Зацікавлена особа - представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до суду не зявилася. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: лікарським свідоцтвом про смерть (а.с. 5), відмовою у проведенні державної реєстрації смерті (13), копіями паспорта (а.с. 16-21), копією свідоцтва про одруження (а.с. 22), та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадяна України, який помер 10 жовтня 2017 року у м. Донецьку, Донецької області, Україна, від хронічного кальцинуючого панкреатиту з формуванням кісти головки підшлункової залози. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

02.11.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 29.07.1989 року, який зареєстрований сільською радою Полапи Любомльського району Волинської області, актовий запис № 9. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сімї вважає неможливим через різні погляди на життя. Сторони з 2002 року припинили спільне проживання та ведення господарства, сімя фактично розпалась. Відповідач добровільно не бажає розірвати шлюб. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія 1-ЕГ № 420255 від 29.07.1989 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 29.07.1989 року сільською радою Полапи Любомльського району Волинської області, актовий запис № 9 (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що з 2002 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Через різні погляди на життя подальші подружні відносини між сторонами є неможливими. Шлюб носить формальний характер. Відповідач добровільно не бажає розірвати шлюб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі за заявою позивача залишити за [PERSON] При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved