Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 04.10.2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про додаткове стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат в сумі 20626,61 грн., посилаючись на невиконання рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2015 року у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за договором позики. Ухвалою судді від 13.11.2018 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні на 10.12.2018 року. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений 15- денний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву . Рекомендований лист не отримано відповідачем та повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений шляхом оголошення в газеті, повідомлень щодо причин відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2015 року у справі 337/4589/15-ц звернуте стягнення на предмет іпотечного договору від 29.11.2014р. посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], в реєстрі за № 13779, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], шляхом продажу цього предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною не нижче ринкової, визначеної у процедурі виконавчого провадження відповідно до закону України «Про виконавче провадження». За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, задоволено грошові вимоги [PERSON] за договором позики від 29.11.2014 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], в сумі 64 464 гривні. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за рахунок предмета іпотеки судові витрати у розмірі 644,65 грн. судового збору. Проте, на сьогоднішній день рішення суду від 18.11.2015 року не виконане та сума позики за договором від 29.11.2014 р. залишилася неповернутою. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов договору та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і справ у своїй постанові від 30.03.2012 р. № 5 роз'яснив (п. 17), ще припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша ст..598 ЦК . Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526. 599 ЦК. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України, встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплати грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У розумінні статті 625 цього Кодексу, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума заборгованості в гривні встановлена в рішенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2015 року у справі № 337/4589/15-ц та складає 45 214,80 грн. Так, три проценти річних від суми боргу за весь час прострочення виконання зобовязання складають 4 258,85 грн. Сума позики, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення, інфляційні втрати, згідно розрахунку становлять 16 367,76 грн. З огляду на викладене, станом на 03.10.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON], повинно бути додатково стягнуто 20 626.61 грн. Таким чином, оскільки рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2015 року у справі № 337/4589/15-ц вже було звернуте стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за договором позики від 29.11.2014 року, яке на сьогодні не виконане, вимоги щодо додаткового стягнення, трьох відсотків річних та інфляційних витрат за порушення умов виконання договору підлягає задоволенню. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Така позиція викладена в Постанові [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18, в звязку з чим вимоги про стягнення суми за рухунок предмету іпотеки за договором іпотеки, задоволенню не підлягають. Крім цього, на підставі ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial