Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

02.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача, [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини, тобто до 31.03.2027 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки в добровільному порядку не надає, хоча вважає, що може надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, тому позивач вимушена була звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в розмірі ? частини, вказавши, що його довіритель згоден сплачувати аліменти в розмірі 250 гривень, так як він ніде не працює. Рекомендувавши позивачці у випадку винесення рішення про стягнення аліментів в розмірі 250 гривень звернутися до УСЗН для виплати їй різниці державою. Додавши, що несплата відповідачем аліментів може спричинити борг, що в майбутньому може бути підставою для притягнення його довірителя до кримінальної відповідальності. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 22.12.2016 року було розірвано Ширяївським районним судом Одеської області. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 172561 від 10.04.2009 року, є [PERSON]. Судом також встановлено, що дитина після розірвання шлюбу проживає разом з матірю, [PERSON], що підтверджується довідкою Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області № 3375 від 13.10.2016 року і угоди про сплату аліментів між батьками не має. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення\~ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 02.12.2016 року. Враховуючи обставини справи та те, що сума 250 гривень на які згоден відповідач, менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на одну дитину (30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), суд вважає, що дані кошти не є достатніми для утримання дитини на достатньому рівні та заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі ? частини. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, відповідачу необхідно сплатити судовий збір, відповідно до вимог ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (який був чинний на час подачі позову, а саме на 01.01.2016 року). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved