Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

03 серпня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 грудня 2012 року між ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1972514, згідно з яким цивільно-правова відповідальність осіб, пов'язана з використанням транспортного засобу ЗАЗ TF698, д/н [NUMBER], була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний». 10.12.2013 року водій автомобіля ЗАЗ TF698, д/н [NUMBER] [PERSON] скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого власник останнього автомобіля отримав матеріальні збитки. Відповідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду від 09.01.2014 р. по адміністративній справі винним у вказаній ДТП було визнано відповідача [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 19.03.2015 року по факту даної ДТП було стягнуте страхове відшкодування з ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» на користь [PERSON] 50827,00 грн. Господарським судом Запорізької області було встановлено факт настання цивільно-правової відповідальності за даною ДТП та розмір страхового відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання вимог рішення суду страховим актом № 172/15/ГО від 24.04.2015 року дана ДТП була визнана страховим випадком та було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у сумі 50827,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 80 від 27.04.2015 року Позивач зазначає, що відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове врахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має право підтвердити це документально. Однак, вказане зобов'язання [PERSON] як водій транспортного засобу причетного до ДТП не виконав, наслідком чого стало неповідомлення Страховика про дорожньо-транспортну пригоду, що є явним порушенням вищевказаного закону, тому ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» набуло до відповідача право регресної вимоги щодо виплаченого страхового відшкодування. Тому, на підставі ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 50827,00 грн. та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляду справи у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи також те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2012 року між ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1972514, згідно з яким цивільно-правова відповідальність осіб, пов'язана з використанням транспортного засобу ЗАЗ TF698, д/н [NUMBER], була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» (а.с. 4). 10.12.2013 року водій автомобіля ЗАЗ TF698, д/н [NUMBER] [PERSON] скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого власник останнього автомобіля отримав матеріальні збитки, що підтверджується довідкою №9315820 від 10.12.2013 року про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 5) . Відповідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду від 09.01.2014 р. по адміністративній справі винним у вказаній ДТП було визнано відповідача [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 6). Відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 19.03.2015 року по факту даної ДТП було стягнуте страхове відшкодування з ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» на користь [PERSON] 50827,00 грн. (а.с. 43-46) Тобто Господарським судом Запорізької області зазначеним рішенням було встановлено факт настання цивільно-правової відповідальності за даною ДТП та розмір страхового відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання вимог рішення суду страховим актом № 172/15/ГО від 24.04.2015 року дана ДТП була визнана страховим випадком та було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у сумі 50827,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 80 від 27.04.2015 року (а.с. 47-48). Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове врахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має право підтвердити це документально. Однак, вказане зобов'язання відповідач [PERSON], як водій транспортного засобу причетного до ДТП не виконав, тому ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» набуло до відповідача право регресної вимоги щодо виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку. Ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі. Крім того, з відповідача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви у вигляді судового збору в сумі 508,27 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved