overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

03 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Пласт» середнього заробітку за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум в розмірі 48 211 грн. 28 коп. В обґрунтування поданого позову, позивач послався на те, що з 25 червня 2007 року по 12 лютого 2018 року він працював у ПАТ «Пласт» на посаді старшого оператора з добування нафти й газу й був звільнений з роботи за згодою сторін. При звільненні він був ознайомлений з наказом, отримав трудову книжку, проте підприємство не виплатило всю належну заробітну плату. Після звернення до суду, йому було видано судовий наказ, яким стягнуто з ПАТ «Пласт» 32 559 грн. 62 коп. заробітної плати та 170 050 грн. 70 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 13 лютого 2018 року по 02 січня 2020 року. Оскільки, судовий наказ ПАТ «Пласт» повністю було виконано лише 02 червня 2020 року, то позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати належних працівникові при звільненні сум в розмірі 48 211 грн. 28 коп. за період з 03 січня 2020 року по 02 червня 2020 року та судові витрати у справі. Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року позов [PERSON] , у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.177 ЦПК України, був залишений без руху з наданням останньому строку для усунення недоліків /а.с.15/. 25 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою на виконання ухвали суду від 04 вересня 2020 року, до якої долучив квитанцію, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі. Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Пласт» прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 00 хв. 28 жовтня 2020 року та роз`яснено права на подачу відзиву, відповіді на відзив та заперечення, встановлені ст.ст.178-180 ЦПК України / а.с.21 /. 22 жовтня 2020 року на адресу суду від відповідача ПАТ «Пласт» надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні у зв`язку з пропущенням строку позовної давності. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

03 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати за сплату судового збору у розмірі 840, 80 грн та стягнути з відповідача аліменти на дитину до вісімнадцяти років. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви, з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 серпня 2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Під час ухвалення рішення 06 серпня 2020 року у справі № 274/1684/20 судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За положеннями частини 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачем позову, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд повертає позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 420, 40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 420, 40 грн витрат по сплаті судового збору. Таким чином, заява [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] на користь позивачки понесених нею витрат за сплату судового збору у розмірі 840, 80 грн. підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON] вимоги про стягнення аліментів нею не заявлялось. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на підставі заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 650 грн щомісячно, починаючи з 17 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9). А тому, в задоволенні заяви щодо винесення додаткового рішення про стягнення аліментів [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

03 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на їхнє утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народились [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтв про народження дітей. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їхнього гармонійного розвитку, та те, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

03 вересня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 05 листопада 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №441. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2007 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . У цьому шлюбі, [INFO] народився син [PERSON] . Подружнє життя з відповідачем не склалося із-за несумісності їх характерів та різниці в поглядах на спільне життя. Кожен з них живе своє життям та своїми інтересами і між ними втрачено почуття любові та поваги. Оскільки подружні стосунки між ними припинені, шлюб носить формальний характер і подальше його збереження є недоцільним, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем в судовому порядку, стягнути з відповідача в свою користь судові витрати у справі. Майнового спору між ними немає і відновлювати дошлюбне прізвище вона не бажає. \~ \~ \~ \~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності та просила задоволити позов. Не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 32). \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті судової влади (а.с.31). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб та його копії (а.с.7-8), копії свідоцтва про народження (а.с.9), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 840,80 грн. судового збору сплаченого при подачі позову до суду та 1000 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката, що підтверджені документально (а.с.4, 10-14).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

03 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області про визнання за нею права власності на земельні ділянки, які розташовані на території Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області , за набувальною давністю після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона з 2007 року і по даний час обробляє та фактично володіє земельною ділянкою, площею 0,1050 га., для обслуговування житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , та земельною ділянкою для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,1666 га., які належали померлій [INFO] [PERSON] , зареєстрованим місцем проживання якої до дня смерті було [ADDRESS] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І - ПЛ за №005900. Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання о 09 год. 00 хв. 08 жовтня 2020 року / а.с.18 /. Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні о 08 год. 00 хв. 07 грудня 2020 року / а.с. 24 /. Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року, у зв`язку з першою неявкою представника відповідача, проведення судового засідання у справі за позовом [PERSON] відкладено до 09 год. 00 хв. 22 січня 2021 року / а.с.30 /. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення у справі не заперечувала / а.с.28 /. Незважаючи на своєчасність повідомлення про місце, дату та час проведення судового засідання повторно не з`явився в судове засідання й представник відповідача, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв / а.с.33 /. Разом з цим, відповідач не скористався й правом подати суду відзив. Ухвалою суду від 22 січня 2021 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів / а.с.34 /. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

03 вересня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 07 жовтня 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Сторони до судового засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 399. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

03 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачем. В судове засідання сторони не з`явилися, від позивача надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили, відзив не подавала. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 24.09.2020 року. Справа слуханням була відкладена в зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 22 жовтня 2016 року у Зарічному районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 632, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с.9). Спільних дітей не мають. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Підтримання позивачем позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

03 вересня 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі з 2018 року зареєстровані також відповідачі, які приїхали в м.Суми на навчання. Наприкінці 2019 року відповідачі повідомили про залишення місця реєстрації і мали знятися з реєстрації, однак цього не зробили. Ніяких перешкод у проживанні відповідачам вона не чинить. Відповідачі не є членом родини позивача, їх реєстрація у вказаній квартирі, яка належить їй на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним майном. Просить усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням у квартирі за адресою : [ADDRESS] . Позивач в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 24 вересня 2020 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2015 року (а.с. 7). У вказаній квартирі також зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8, 17,19). З акту про непроживання за місцем реєстрації від 10.07.2020 року, підписаного свідками [PERSON] , [PERSON] , вбачається , що відповідачі за адресою: [ADDRESS] не проживають (а.с.26) Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі фактично не проживають у квартирі, за комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні квартири не приймають. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним позивачу майном. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved