Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

03 липня 2018 року заявник звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту народження [PERSON], [INFO] в м. Харцизьк і про його батьків. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є матір'ю [PERSON], який народився [INFO], у Центральній міській лікарні м. Харцизьк. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України. Встановлення факту народження необхідно для надання дитині законного статусу громадянина України, законного перебування на території України, перетину кордонів України, вчинення юридичних дій тощо. В судовому засіданні заявник просила задовольнити заяву. Пояснила, що дитина народилася на тимчасово окупованій території, тому вона не може отримати свідоцтво про народження. Батька у дитини немає. Заінтересована особа Самарський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися. 03 липня 2018 року по справі відкрито провадження і призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Харцизьк, в Центральній міській лікарні м. Харцизьк народила хлопчика - [PERSON], про що свідчать медичне свідоцтво про народження (а.с.4). [PERSON], [INFO] зареєстрована у [ADDRESS], що підтверджується паспортом громадянина України, серії [NUMBER], виданого Самарським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області31 серпня 2011 року (а.с.3). Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання . Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. На вимогу суду, заявник відмовилася повідомити відомості про батька дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Системний аналіз наданих заявником доказів та отриманих судом під час розгляду справи свідчить про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, що сприятиме реалізацій прав та інтересів дитини та є загальною передумовою визначення його правового статусу, як громадянина, а встановлення цього факту, саме по собі, не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved