Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

04.07.2018 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що 26.09.2003 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що 26.09.2003 року в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №711. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] Леона-Олександра Валентиновича, [INFO]. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки з причини відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Наразі сторони мешкають окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просив розірвати шлюб. 11 липня 2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області направлено запит щодо реєстрації місця проживання відповідача. 07 серпня 2018 року на адресу суду надійшла відповідь Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. 05 вересня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 02 жовтня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області сторонам наданий строк на примирення, провадження по справі зупинено. 04 березня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області поновлено провадження по справі. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] надали до суду заяви з клопотанням розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали. [PERSON] надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просила прізвище змінити на «Розгон». Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Розгон) [PERSON], [INFO], 26.09.2003 року зареєстрували шлюб у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складений відповідний актовий запис № 711, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-НО №494129, виданим 05.06.2018 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-НО №779817, виданим Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 05.06.2018 р., актовий запис № 233 та [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-НО №779818, виданим Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 05.06.2018 р., актовий запис № 583. Сторони припинили шлюбні стосунки з травня 2018 р. з причини різності характерів та відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved