Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

02 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, у якій просить ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 19 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 214. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року, саме з того часу вони спільне господарство не ведуть і втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Вважає, що подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. При цьому, позивач зазначає, що має намір створити нову сім`ю. Позивач, як і відповідач, у попереднє судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін, де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності. При цьому, позивач позовні вимоги підтримує і просить шлюб розірвати, а відповідач позов визнає, також зазначаючи на необхідність розірвання шлюбу зареєстрованого між нею та [PERSON] При цьому, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач визнає позовні вимоги. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 19 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 214 (а.с.6). При цьому, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]». Позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], батьками якого являються відповідно свідоцтва про народження останнього (а.с. 5). Однак, з серпня 2014 року подружні стосунки між сторонами припинені і на даний час відновлювати відносини [PERSON], [PERSON] не бажають, ведуть окреме господарство. При цьому, за твердженнями позивача, він має бажання створити нову сім`ю. Спір про місце проживання дитини і розподіл майна між ними відсутній. За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягають на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.4. ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають неповнолітню дитину, що досягла восьмирічного віку, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати позивач просить покласти на нього. При цьому, позивач, яка змінила своє прізвище, у зв'язку із реєстрацією шлюбу, бажає у подальшому іменуватись прізвищем «[PERSON]»

Outcome: approved