Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

03 травня 2018 року до Ржищівського міського суду Київської області в порядку окремого провадження звернулись [PERSON] та [PERSON] із спільною заявою про розірвання шлюбу. На обґрунтування своєї заяви заявники зазначили, що ними було зареєстровано шлюб 28 листопада 2015 року, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис №51. Заявники мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб розривають з тієї причини, що не можуть знайти спільну мову у вирішенні сімейних проблем, у зв'язку з чим між заявниками виникали суперечки та сварки. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя та сімейні цінності. Почуття взаємної любові та поваги між ними поступово були втрачені. Протягом останніх років їхнє сімейне життя стало нестерпним, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин. Ведення заявниками спільного господарства та сумісне проживання припинено більше року, їхнє подальше спільне життя суперечить їхнім інтересам. На даний час їхні спільні діти проживають разом з матір'ю і між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов їх проживання та виховання, а також здіснення ними інших батьківських прав по відношенню до дітей. Ці всі обставини передбачені укладеним між заявниками договором про участь у вихованні та утриманні дітей від 27 квітня 2018 року, що додається. Шлюб розривають вперше, на примирення заявники не згодні, майновий спір відсутній. Заявники просили розірвати між ними шлюб, зареєстрований 28 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 51 та відновити [PERSON] її дошлюбне прізвищє - Ігнатюк. Заявники [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Судом встановлено, що 17 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 51 (а.с.11). В період шлюбу у заявників народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 12, 13). Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітніх дітей, що підтверджується договором про участь у вихованні та утриманні дітей від 27 квітня 2018 року (а.с.15-18). Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками немає. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно дост. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved