Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

03 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Березнегуватської районної державної адміністрації. В позовній заяві вказав, що 15 січня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 9,49 га, що розташована в межах території Нововолодимирівської сільської ради та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 052511 від 05 лютого 2003 року. 10 лютого 2015 року він звернувся із заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадкових прав із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що він є єдиним спадкоємцем після спадкодавця, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,49 га, що залишилась після матері. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі. Представник Березнегуватської районної державної адміністрації за довіреністю [PERSON] заперечувала проти позову, посилаючись на те, що райдержадміністрація не є належним відповідачем по справі, оскільки розпоряджається землями державної, а не приватної власності, а тому просила в позові відмовити, про що надала письмову заяву, а справу розглянути без представника відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Судом встановлено, що 15 січня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області ( а. с. 4 ). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 9,49 га, що розташована в межах території Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 052511 від 05 лютого 2003 року ( а. с. 16 ). У відповідності із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач, як син спадкодавця, звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, який 30 жовтня 2015 року відмовив йому в оформленні спадкових прав на земельну ділянку із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на майно та рекомендував звернутися до суду ( а. с. 15 ). Проте, звернувшись з позовом до Березнегуватської районної державної адміністрації, позивач не звернув увагу на те, що спадщину, окрім нього, прийняла дочка померлої [PERSON], про що вона надала свою заяву державному нотаріусу 10 лютого 2014 року ( а. с. 28 ). Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадках їх відсутності відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації не можуть виступати відповідачами в таких справах і така позиція викладена в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Таким чином, в задоволенні позову [PERSON] до Березнегуватської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, слід відмовити як поданий до відповідача, який не повинен за ним відповідати.

Outcome: dismissed