Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

03 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулася в КупFянський міськрайонний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, з посиланням на ті обставини, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі з 22 серпня 2008 року але на даний момент їхня сімFя фактично розпалася. Під час шлюбу у сторін народилася дитина F [PERSON], [INFO]. [PERSON] стверджує, що батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати кошти на утримання дитини, тому позивач змушена самостійно утримувати неповнолітню дитину. Всупереч вимогам законодавства, відповідач ухиляється від свого обовFязку щодо утримання сина належним чином. На підставі викладеного, позивач була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У судове засідання позивач не зFявилася, надала до суду заяву з проханням провести судове засідання у її відсутності просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зFявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, зазначив, що він визнає позовні вимоги та не заперечує з приводу стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] являється рідним батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 22 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис F218. Даний факт підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження (а.с. 6). Позивач [PERSON] проживає спільно зі своєю дитиною за адресою: Харківська область, [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сімFї від 03 квітня 2019 року F12-13/2537 (а.с. 7). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовFязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 48, 51, 52, 55 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімFї , що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи громадянина захищаються судом. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровFя та матеріальне становище дитини, стан здоровFя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предFявлення позову. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обFєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звFязок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, своєю письмовою заявою визнав уточнені позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував з приводу стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів. Розмір аліментів в позовній заяві суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам законодавства. В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звFязку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір потрібно стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved