Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

04.09.2014 року позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати трудовий договір між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «Аеросвіт-Термінал» розірваним з 14 жовтня 2013 року на підставі ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) згідно поданої ним заяви про звільнення. Також просив суд визнати його повноваження на посаді виконуючого обв'язки голови правління ЗАТ «Аеросвіт-Термінал» припиненими з 14.10.2014 року в зв'язку з розірванням трудового договору на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, та зобов'язати відповідача протягом п'ятнадцяти робочих днів з дати набрання судовим рішенням по справі законної сили подати державному реєстратору державної реєстраційної служби за місцезнаходженням реєстраційної справи Закритого акціонерного товариства «Аеросвіт-Термінал» картку про внесення змін до відомостей про Закрите акціонерне товариство «Аеросвіт-Термінал», що містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, щодо припинення повноважень на посаді керівника (виконуючого обов'язки Голови правління) Закритого акціонерного товариства «Аеросвіт-Термінал» [PERSON], та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений за подання позову. Позивач стверджує, що його право на вільний вибір праці порушено з боку відповідача, усунути це порушення можливо тільки в судовому порядку, тому звернувся до суду з цим позовом. 13.10.2014 року від представника позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій представник позивача підтримав заявлені позивачем вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання 13.10.2014 року не з'явився повторно, пояснень та заперечень проти позову не надав, про дату та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню судом у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 07.06.2012 року на підставі протоколу засідання наглядової ради Закритого акціонерного товариства «Аеросвіт-Термінал» № 01-2012 від 06.06.2012 року відповідачем було видано наказ з особового складу № 22-ос від 07.06.2012 року, згідно якого позивач приступив до виконання обов'язків виконуючого обов'язки Голови правління Закритого акціонерного товариства «Аеросвіт-Термінал». Таким чином, позивач з 07.06.2012 року перебував у трудових правовідносинах з відповідачем на посаді виконуючого обов'язки Голови правління Закритого акціонерного товариства «Аеросвіт-Термінал». Відповідач здійснює свою діяльність на підставі статуту затвердженого протоколом № 1 від 25.05.2004 року установчих зборів ЗАТ «Аеросвіт-Термінал». Згідно витягу Державної реєстраційної служби України з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, сформованим станом на 18.08.2014 року, що наявний в матеріалах справи, відповідач знаходиться за адресою: 08324, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора. Керівником відповідача з 07.06.2012 року є позивач [PERSON] на посаді виконуючого обов'язки Голови правління. Згідно пункту 7.1. статуту відповідача, одним з органів управління відповідача є Наглядова Рада, яка представляє інтереси акціонерів у період між проведенням Зборів Акціонерів, контролює та регулює діяльність Правління Товариства, здійснює захист прав Акціонерів Товариства в межах компетенції, визначеної пунктом 7.3. цього статуту. До виключної компетенції Наглядової Ради, згідно пункту 7.3. статуту відповідача, належить також питання укладення та розірвання трудового контракту з Головою правління Товариства, трудових договорів, у разі необхідності, з Членами правління Товариства, Головою і Членами Ревізійної комісії Товариства, що передбачено п.7.3.3. статуту. Таким чином, суд доходить висновку про наявність повноважень у органу управління відповідача - Наглядової ради, щодо вирішення питань про дію трудового договору укладеного з в.о. Голови правління товариства, що також підтверджується самим рішенням Наглядової ради (протокол № 01-2012 засідання наглядової ради ЗАТ «Аеросвіт-Термінал» від 06.06.2012року), згідно якого позивача було фактично призначено на посаду виконуючого обов'язки Голови правління з 07.06.2012 року та у зв'язку з чим було проведено реєстрацію відповідних змін до відомостей про керівника ЗАТ «Аеросвіт-Термінал» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Як слідує із наявної в матеріалах справи заяви позивача від 11.09.2013 року, позивач 12.09.2013 року, звернувся з вказаною заявою до Голови наглядової ради ЗАТ «Аеросвіт-Термінал» з проханням звільнити його з займаної посади в.о. Голови правління на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 14.10.2013 року. Вказана заява про звільнення була отримана Наглядовою радою та зареєстрована з вхідним номером № 1-4-48 від 12.09.2013 року, що підтверджується відповідним штампом вхідної реєстрації на вказаній заяві. Заява про звільнення не відкликалась позивачем. Згідно тверджень позивача, викладених у його позовній заяві, та неспростованих відповідачем, уповноважений орган власника відповідача - Наглядова рада ЗАТ «Аеросвіт-Термінал», рішення щодо звільнення позивача з займаної посади за поданою заявою до цього часу так і не прийняла та не надала, чим було порушено ст.38 КЗпП України. Судом також встановлено, що згідно наданого позивачем витягу Державної реєстраційної служби від 18.08.2014 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що наявний в матеріалах справи, позивач продовжує обліковуватись на посаді керівника ЗАТ «Аеросвіт-Термінал», незважаючи на подану ним заяву про звільнення з вказаної посади. Стаття 43 Конституції України визначає право кожного на працю, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Відповідно до вимог ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Отже, зважаючи, що позивач скористався своїм правом на вільний вибір праці, що закріплений ст.43 Конституції України та ст.38 КЗпП України, подав завчасно заяву про звільнення до органу управління відповідача який уповноважений згідно статуту вирішувати питання про звільнення позивача з займаної ним посади та який приймав рішення про призначення позивача на займану ним посаду, а також на ту обставину, яка не була спростована відповідачем, що Наглядова рада так і не вирішила питання про звільнення позивача з посади в.о. Голови правління за власним бажанням, позивач свою заяву про звільнення не відкликав, - суд дійшов висновку про порушення вказаних вище Конституційних прав позивача на працю відповідачем. В зв'язку з чим вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача в частині визнання судом розірвання трудового договору позивача з відповідачем з 14.10.2014 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України та припинення повноважень позивача на займаній ним посаді виконуючого обов язки Голови правління ЗАТ «Аеросвіт-Термінал» з 14.10.2013 року згідно поданої позивачем заяви про звільнення від 11.09.2013 року. Зважаючи на вказане, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача вчинити дії з повідомлення державного реєстратора державної реєстраційної служби України за місцезнаходженням реєстраційної справи ЗАТ «Аеросвіт-Термінал» про припинення повноважень [PERSON] на посаді виконуючого обов'язки Голови правління ЗАТ «Аеросвіт-Термінал», оскільки приписи ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» встановлюють обов'язок юридичних осіб, у разі змін відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, а серед таких відомостей є відомості про посадових осіб (керівників), які уповноважені діяти від імені юридичної особи, повідомляти, шляхом подання відповідної реєстраційної картки, державного реєстратора за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи. З відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, сплачені останнім при подачі позову, оскільки позов необхідно задовольнити у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.38, 232 Кодексу законів про працю України,

Outcome: approved