overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

03.11.2014 р. заявник звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На обґрунтування вимог зазначив, що УПФУ у Балтському районі Одеської області відмовило йому у призначенні пенсії через розбіжність запису його прізвища у паспорті та в трудовій книжці, виданій йому 09.01.1989 року Актюбинським кооперативом «Кумир». У трудовій книжці його прізвище вказане «[PERSON]» замість «[PERSON]». Оскільки встановлення факту належності йому трудової книжки тягне для нього юридичні наслідки, пов'язані з нарахуванням пенсії, просив суд встановити факт належності йому зазначеної трудової книжки. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представнк УПФУ у Балтському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Вислухавши думку заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В паспорті та в свідоцтві про народження заявника ( а.с.- 3,5) його прізвище вказано «[PERSON]». Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], заявник по справі працював у Актюбинському кооперативі «Кумир» і йому у 1989 році кооператив видав трудову книжку, у якій помилково було зазначено його прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що вказана трудова книжка належить [PERSON], оскільки у ній прізвище заявника помилково було зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту належності заявнику даної трудової книжки тягне для нього юридичні наслідки у вигляді призначення пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.1999 року про визнання його безвісно відсутнім. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву та суду пояснив, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.1999 року за заявою [PERSON], його було визнано безвісно відсутнім, хоча в дійсності, в цей час він знаходився на заробітках на території Російської Федерації. Починаючи з 2007 року і по теперішній час проживає на території України. На підставі викладеного просив заяву про скасування рішення про визнання його безвісно відсутнім задовольнити, скасувати рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.1999 року. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву обґрунтованою, і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.1999 року по цивільній справі за заявою [PERSON] було визнано безвісно відсутнім її колишнього чоловіка [PERSON], так як відомостей про його місцеперебування в місці його проживання не було більш ніж два роки. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] виданого Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області на ім'я [PERSON], [INFO], [PERSON] з 19.06.1992 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.48 Цивільного кодексу України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ст. 205 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, скасовує своє рішення. Таким чином, суд, вважає за необхідне скасувати рішення суду про визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 18 грудня 1999 року Відділом реєстрації акті громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. З 2012 року припинили шлюбні відносини, з причини, що кожен має різні погляди на сімейні обов'язки. Позивачем до суду була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідачем до суду також була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, проти задоволення позову не заперечує. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 18 грудня 1999 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Позивач наполягає на розірвані шлюбу, так як спільне проживання з відповідачкою вносить у життя постійні сварки та конфлікти, вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різність характерів та поглядів на сімейні стосунки, що призвело до розпаду сім'ї. У зв'язку з цим шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2013 року і вони проживають окремо. Вказуючи на неможливість збереження сім'ї позивач просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, подала заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за її відсутності. В цій же заяві просила повернути їй прізвище, яке вона мала до шлюбу - [PERSON]. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 01.10.2011 року сторони уклали шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили у вересні 2013 року і з того часу проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] та зняття з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому, згідно договору купівлі-продажу квартири від 26.06.2012 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з грудня 2013 року та по теперішній час у зазначеній квартирі не проживає, місце його знаходження позивачу невідоме. Відповідач жодного разу за вказаною адресою не з'являвся. В наслідок того, що відповідач фактично в квартирі не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач, просить суд ухвалити рішення котрим усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Тернівського РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена завчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], - а.с.4-7. У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з грудня 2013 року та по теперішній час у зазначеній квартирі не проживає, - а.с.8, 9. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності на своє майно, на підставі чого суд вважає, що слід усунути перешкоди у здійсненні права власності на належну [PERSON] квартиру, зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст.319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною: сином - [PERSON], [INFO], трьох років, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на її утримання не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання з'явився, з позовом згоден частково, а саме згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від доходу, посилаючись на те, що має малу заробітну плату, крім того, сплачує комунальні послуги за прописану в його квартирі дитину. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що 16.07.2011 року позивач зареєструвала шлюбу з відповідачем у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 185 (а.с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини (а.с. 5). В даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до виповнення йому трирічного віку. Посилання відповідача на малу заробітну плату, та на те, що він сплачує комунальні послуги за прописану в його квартирі дитину, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення аліментів на одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі та визнання позовних вимог. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в цивільному шлюбі. В період сумісного проживання у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №3295 від 31.10.2014 року, виданою виконавчим комітетом Бахмацької міської ради Бахмацького району Чернігівської області. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у нього інших дітей та непрацездатних утриманців, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 12.07.2008 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №47. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З липня 2014 року шлюбні відносини припинено. Позивачка зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалось, внаслідок різності характерів, поглядів на сімейне життя, виховання дочки. Подальше сімейне життя з відповідачем вважала неможливим. Спору про поділ майна не має. Питання щодо місця проживання дочки [PERSON] після розірвання шлюбу вирішено, дитина залишається проживати з нею. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, просив надати строк для примирення, після закінчення якого, у судове засідання не з'явився, покинув залу судових засідань. За таких обставин, суд розглядає справу на піставі наданих доказів за відсутності відповідача згідно ч.5 ст.169 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, заслухав пояснення позивачки, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 12.07.2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 47. ( а.с.5) Шлюбні відносини припинено у липні 2014 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за причин відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Сторони не підтримують шлюбних відносин , наданий строк для примирення позитивних наслідків не мав. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Спору про поділ майна не має. Дочка сторін [PERSON], [INFO] залишається проживати з матір'ю [PERSON] Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та родину, постійні сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наданих доказів Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2006 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №364. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, розходження поглядів на сімейне життя та родину, постійні сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сім'я сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона з 22.02.2012 року перебуває в шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. В теперішній час вони припинили спільне сімейне життя, проживають окремо, дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини в добровільному порядку надає, але недостатньо. Її прибутку не вистачає для забезпечення дитині належного рівня життя. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі, визначеному позивачем, просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги повністю підтверджені документально свідоцтвами про укладення шлюбу, про народження дитини, довідкою з місця проживання позивача, тому вважає їх законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбних відносинах до 02.09.2014 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 02.09.2014 року, - а.с.4. Відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], - а.с.3. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, - а.с.5. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved