Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

04 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 24053,83 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявленого позову, позивач у позовній заяві зазначив, що 27 лютого 2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], укладений кредитний договір, №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Згідно умов договору відповідач [PERSON], прийняв на себе обов'язок по сплаті кредиту та процентів у вигляді встановлених платежів в термін 12 місяців та сумах, визначених у графіку щомісячних платежів, що є додатком до договору. У порушення прийнятих на себе зобов'язань, станом на 31.08. 2013 року [PERSON], мав заборгованість за кредитним договором 24053.89 гривень, який просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою його місця державної реєстрації, зареєстрованою у встановленому порядку судові повістки повернулися до суду без вручення відповідачеві, із відміткою працівника вузла зв'язку про відсутність адресата за місцем реєстрації, причин неявки в судове засідання не повідомив, позову до суду також не надав. За таких обставин, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачеві належним чином і є підстави розглянути справу у відсутності відповідача. Суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України, вважає доцільним проводити слухання справи за його відсутності та винести заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа підлягає розгляду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 27 лютого 2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], було укладено кредитний договір, №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідно з п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно умов договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначеними правилами, здійснювати погашення частинами суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць та здійснювати погашення в повному обсязі . Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі надав кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач [PERSON], прийняв на себе обов'язок по сплаті кредиту та процентів у вигляді встановлених платежів в терміни та сумах, визначених у графіку щомісячних платежів, що є додатком до договору. У порушення прийнятих на себе зобов'язань, станом на 20.05.2014 року згідно довідки заборгованість за вищезазначеним договором становить - 24053,89 гривень. Який складається, із заборгованості за кредитом - 5534,42 гривень. Заборгованість по відсотках за користування кредитом - 16897,86 гривень. 500,00 - гривень, штраф( фіксована частина). 1121,61 гривень - штраф (процентна) складова. Згідно п.3.8 умов та правил надання банківських послуг держатель картки зобов'язаний щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складова якого зазначається у тарифах. Відповідач у строки, передбачені договором позики, борг не повернув. Зазначені правовідносини викладені в позовній заяві регулюються нормами цивільного права. Згідно умов кредитного договору між сторонами п.3.8 відповідач [PERSON], повинен отримати кредит і протягом дії договору сплачувати кредит та проценти у вигляді зазначених платежів в терміни та в сумах, визначених у графіку щомісячних платежів, тобто до вказаного числа кожного місяця. Відповідач [PERSON], не сплатив суму боргу на 31.08. 2013 року, в зв'язку з чим йому й нарахована заборгованість по кредиту та комісії. Аналізуючи названі докази суд дійшов висновку про те, що на час постановлення рішення, відповідач не сплатив прострочену заборгованість, що і є підставою для її стягнення за рішенням суду тобто позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно пред'являються. Згідно ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленими договором. За ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідки порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частки суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі викладеного,

Outcome: approved