Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

03.02.2017 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа Відділ Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області, в обґрунтування якої зазначив, що 08.12.2016 року він звертався до Головного управління держгеокадастру в Одеській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва площею 0,11 га на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів). 20.01.2017 р. Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надало йому відповідь, що з огляду графічної частини та за наявної інформації бажана земельна ділянка до відведення перебуває у користуванні інших осіб. В зв'язку з чим, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Бажана ним земельна ділянка для відведення знаходиться в межах земельної ділянки, на яку раніше був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, І-ОД №045271, виданий на ім'я [PERSON] (нині померлої), що виданий на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області від 08 липня 1999 року №171 (далі - Акт), на земельну ділянку площею 1,57 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ТП №1854 від 16 серпня 1999 р. Після смерті [PERSON] зазначена земельна ділянка ніким не успадковувалась та була передана Овідіопольській районній державній адміністрації, як відумерле майно. Зазначений факт підтверджує те, що 8 земельних ділянок, які знаходяться в межах колишньої земельної ділянки померлої були передані у власність фізичним особам та 7 земельних ділянок частково знаходяться в межах колишньої земельної ділянки померлої [PERSON] Знаходження зареєстрованих земельних ділянок в межах земельної ділянки, згідно Акту, підтверджується роздруківкою з геодезичної інформативної системи 6 (GIS 6) та роздруківкою інформації державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з офіційного сайту - Публічної кадастрової карти України. В межах колишньої земельної ділянки померлої [PERSON] знаходяться наступні земельні ділянки: кадастровий номер: 5123755800:02:006:0345, власник [PERSON]; кадастровий номер: 5123755800:02:006:0435, власник [PERSON]; кадастровий номер: 5123755800:02:006:0440, власник [PERSON]; кадастровий номер: 5123755800:02:005:1387, власник [PERSON]; кадастровий номер: 5123755800:02:006:0449, власник Hyp [PERSON]; кадастровий номер: 5123755800:02:006:0450, власник Hyp [PERSON]; кадастровий номер: 5123755800:02:006:0426, власник [PERSON]; кадастровий номер: 5123755800:02:006:0441, власник [PERSON]. Виходячи з вищезазначеного, можливо стверджувати, що Акт є недійсним та бажана земельна ділянка для відведення не перебуває у користуванні інших осіб. Оскільки дана ситуація позбавляє його можливості безоплатно відвести земельну ділянку у власність для ведення садівництва, вважає, що єдиним правовим способом поновлення порушеного його права, є встановлення судом фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право приватної власності на землю, ГОД №045271, виданий на ім'я [PERSON] (нині померлої), який виданий на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області від 08 липня 1999 року № 171, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТП №1854 від 16 серпня 1999 р., на земельну ділянку площею 1,57 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради та вказана земельна ділянка відноситься до земель запасу державної власності, необхідно йому для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва площею 0,11 га, на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) та в подальшому реєстрації права власності на цю земельну ділянку. Наявність державного акту на право власності на землю серії ОД-№045271, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТП №1854 від 16 серпня 1999 р. перешкоджає йому реалізовувати своє право на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення садівництва відповідно до ст.118 Земельного кодексу України. Виходячи з зазначеного право власника [PERSON] фактично припинилось, в зв'язку з її смертю та відсутністю спадкоємців, а також реєстрації права власності в межах колишньої земельної ділянки більш ніж 8-ми нових земельних ділянок на нових власників. Чинний державний акт на право власності на землю створює йому перешкоди в реалізації прав, передбачених чинним законодавством України, а саме: п.в ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, передбачає, що Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва не більше 0,12 гектара, крім того, на сьогоднішній день іншим шляхом, окрім звернення з заявою до суду, дане питання неможливо вирішити. З огляду на викладене він просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме визнати таким, що втратив чинність Державний акт на право приватної власності на землю, І-ОД №045271, виданий на ім'я [PERSON] (нині померлої), який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТП №1854 від 16 серпня 1999 p., на земельну ділянку площею 1,57 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради та вказана земельна ділянка відноситься до земель запасу державної власності. Заявник в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою, відповідно до якої заяву підтримує та просить розглянути справу у його відсутність. Зацікавлена особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ознайомившись з заявою, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Я встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, 08.12.2016 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва площею 0,11 га на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів). 20.01.2017 р. Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надало йому відповідь, що з огляду графічної частини та за наявної інформації бажана земельна ділянка до відведення перебуває у користуванні інших осіб. В зв'язку з чим, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Бажана ним земельна ділянка для відведення знаходиться в межах земельної ділянки, на яку раніше був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, І-ОД №045271, виданий на ім'я [PERSON] (нині померлої), що виданий на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області від 08 липня 1999 року №171, на земельну ділянку площею 1,57 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ТП №1854 від 16 серпня 1999 р. Згідно довідки Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 275 від 15.02.2017 року [PERSON], яка мешкала на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області дійсно є померлою. Земельна ділянка, яка належала [PERSON], площею 1,57 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, масив 11 (за межами населеного пункту) та посвідчена державним актом на право власності серії І-ОД № 045271, була зарахована до земель запасу сільськогосподарського призначення. [PERSON] того, 8 земельних ділянок, які знаходяться в межах колишньої земельної ділянки померлої були передані у власність фізичним особам та 7 земельних ділянок частково знаходяться в межах колишньої земельної ділянки померлої [PERSON] Знаходження зареєстрованих земельних ділянок в межах земельної ділянки, згідно Акту, підтверджується роздруківкою з геодезичної інформативної системи 6 (GIS 6) та роздруківкою інформації державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з офіційного сайту - Публічної кадастрової карти України. В межах колишньої земельної ділянки померлої [PERSON] знаходяться наступні земельні ділянки: кадастровий номер: 5123755800:02:006:0345, власник [PERSON]; - кадастровий номер: 5123755800:02:006:0435, власник [PERSON]; - кадастровий номер: 5123755800:02:006:0440, власник [PERSON]; - кадастровий номер: 5123755800:02:005:1387, власник [PERSON]; - кадастровий номер: 5123755800:02:006:0449, власник Hyp [PERSON]; - кадастровий номер: 5123755800:02:006:0450, власник Hyp [PERSON]; - кадастровий номер: 5123755800:02:006:0426, власник [PERSON]; - кадастровий номер: 5123755800:02:006:0441, власник [PERSON]. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право приватної власності на землю, І-ОД №045271, виданий на ім'я [PERSON], який виданий на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області від 08 липня 1999 року № 171, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТП №1854 від 16 серпня 1999 р., на земельну ділянку площею 1,57 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради та вказана земельна ділянка відноситься до земель запасу сільськогосподарського призначення, необхідно заявнику для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва площею 0, 11 га, на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів) та в подальшому реєстрації права власності на цю земельну ділянку. Відповідно до вимог ст.116 Земельного кодексу України підставою для набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності громадян та юридичних осіб є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до частини 5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Наявність державного акту на право власності на землю серії ОД-№045271, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ТП №1854 від 16 серпня 1999 р. перешкоджає заявнику реалізовувати своє право на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення садівництва відповідно до ст.118 Земельного кодексу України. Згідно ст.140 ЗК України підстави припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Виходячи з вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що право власника [PERSON] фактично припинилось, в зв'язку з її смертю та відсутністю спадкоємців, а також реєстрації права власності в межах колишньої земельної ділянки більш ніж 8-ми нових земельних ділянок на нових власників, в звязку з чим суд вважає, що наявні у сі правові підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved