Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

03 березня 2013 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зобовязати ПАТ «Миколаївобленерго» зробити перерахунок суми, яка має бути виплачена за використану електроенергію, з урахуванням встановлених та гарантованих позивачу державою пільг у період з 2003 по 2013 роки.; зобовязати ПАТ «Миколаївобленерго» в подальшому враховувати пільги позивача при нарахуванні йому платежів за споживчу електроенергію; стягнути з ПАТ «Миколаївобленерго» на користь позивача моральну шкоду в сумі 1500 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він з 23 травня 1999 року та по цей час перебуває на службі в органах внутрішніх справ України. 01 червня 2010 року [PERSON] уклав із відповідачем договір про надання йому послуг електропостачання до квартири [ADDRESS]. Позивач зазначав, що згідно діючого законодавства він має пільги в вигляді знижки по оплаті за електроенергію, однак при нарахуванні заборгованості за електропостачання ПАТ «Миколаївобленерго» їх не враховує, що є порушенням його прав. В звязку із зазначеним, позивач просить здійснити перерахунок заборгованості та стягнути на його користь завдану відповідачем моральну шкоду, яка виражається у порушенні звичного ритму життя, безсонні, стресу, болі в серці. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказував на безпідставність заявлених вимог. Зазначав, що відповідач не заперечує щодо наявності у [PERSON] пільг, однак порядок їх отримання є іншим, ніж зазначений позивачем. Представник третьої особи УМВС України в Миколаївській області [PERSON] в судове засідання не зявилася та просила розглядати справу у її відсутність, заперечувала проти задоволення позову. Вказувала, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач не використав свого права на пільги у встановленому законом порядку, в звязку із чим його вимоги є необґрунтованими. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами у справі укладено споживчий договір № 0991148 від 01 червня 2010 року, згідно якого ПАТ «Миколаївобленерго» здійснює постачання електроенергії до квартири [ADDRESS], а [PERSON] здійснює за це оплату (а.с. 5). Згідно довідки УМВС України в Миколаївській області [PERSON] перебуває на службі в ОВС з 23 травня 1999 року та відповідно до п.3 ст.22 ЗУ «Про міліцію» йому надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива в межах норм, встановлених законом (а.с.3). Відповідно до акту звірки № 1/0991148 від 29.01.2013 року заборгованість позивача перед ПАТ «Миколаївобленерго» складає 4241, 75 грн. (а.с.4), яка, на думку [PERSON], з урахуванням пільг повинна складати 2120,88 грн. (а.с.4). Статтею 17 ЗУ «Про електроенергетику» визначено, що збитки електропостачальників від надання пільг з оплати за споживчу електричну енергію окремим категоріям побутових споживачів відшкодовується за рахунок джерел, визначених законодавчими актами, які передбачають відповідні пільги. Згідно законів України «Про державний бюджет» 2003-2013 р. право на 50% знижку по оплаті квартирної плати та комунальних платежів могло бути реалізованим рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за умови наявності у них права на податкову соціальну пільгу. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року № 426 затверджено порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу. Згідно вказаного порядку право на відшкодування витрат по оплаті за комунальні послуги мають тільки особи рядового і начальницького складу ОВС, які мають право на податкову соціальну пільгу; відшкодування зазначених витрат проводиться щомісячно або раз на квартал за рішенням керівника установи; розмір пільг у грошовому еквіваленті разом з середньомісячним доходом пільговика не повинен перевищувати величини визначеного відповідно до підпункту 6.5.1. пункту 6.5. статті 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу; видатки на відшкодування витрат за наданні пільговику (крім педагогічних, медичних та фармацевтичних працівників і працівників культури) послуги здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ; зазначені кошти передбачаються в кошторисах установ згідно з кодом економічної класифікації (КЕК) 1343 «Інші поточні трансферти населенню». Для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії квитанцій про оплату за користування житлом (квартирну плату), паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування, а також довідку про склад сімї (раз на рік). Суд встановив, що [PERSON] до бухгалтерії УМВС України в Миколаївській області із відповідною заявою та копіями квитанцій не звертався, в звязку із чим не скористався своїм правом на пільги. В судовому засіданні також знайшло своє підтвердження те, що ПАТ «Миколаївобленерго» виконує укладений з позивачем договір надання йому послуг електропостачання належним чином та відповідно до його умов (ст. 526 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В звязку із цим, заявлені до ПАТ «Миколаївобленерго» вимоги щодо здійснення перерахунку та зобовязання вчинити певні дії є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідачем здійснювалось нарахування боргу [PERSON] за послуги електропостачання відповідно до вимог діючого законодавства, яке не передбачає обовязок відповідача враховувати надані [PERSON] пільги. Не підлягає й задоволенню вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди, яка є похідною від основної, в задоволенні якої відмовлено.

Outcome: dismissed