Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

03.01.2020 року [PERSON] звернувся до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою до Нижньотурівської сільської ради Турківського району Львівської області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, в якій просить визначити йому додатковий строк терміном в три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Розпорядженням в.о. голови Турківського районного суду Львівської області Кріль Л.М. від 13.03.2020 року №01-09/62/20, справу передано на розгляд найбільш територіально наближеного суду до Старосамбірського районного суду Львівської області в зв`язку з неможливістю автоматизовано розподілити справу, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя №3049/0/15-19 від 21.11.2019 року єдиний працюючий суддя Турківського районного суду Львівської області [PERSON] відсторонений від здійснення правосуддя до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (всі інші посади суддів вакантні), що підтверджується протоколом про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями. 25.03.2020 року справа поступила до Старосамбірського районного суду Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2020 року справа передана судді [PERSON] . Ухвалою судді від 07.05.2020 року справу прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, підготовче судове засідання призначено на 09 годину 15 хвилин 01 березня 2021 року. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №388/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 15.10.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 17 годину 00 хвилин 03.12.2020 року. Ухвалою суду від 03.12.2020 року підготовче засідання відкладено на 17 годину 00 хвилин 08.06.2021 року. Ухвалою суду від 08.06.2021 року без виходу в нарадчу кімнату замінено відповідача - Нижньотурівську сільську ради Турківського району Львівської області на її правонаступника - Боринську селищну ради Самбірського району Львівської області, підготовче засідання відкладено на 10 годину 15 хвилин 12.07.2021 року. Ухвалою суду від 12.07.2021 року підготовче засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 10.09.2021 року. Ухвалою суду від 10.09.2021 року підготовче засідання відкладено на 09 годину 45 хвилин 10.12.2021 року. Ухвалою суду від 10.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 09 годину 15 хвилин 29.12.2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 29.12.2021 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Додатково зазначив, що йому не було відомо про наявність заповіту. Представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 21.12.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання, в якому Боринська селищна рада просить судове засідання провести без участі їхнього представника, позовну заяву [PERSON] підтримують та заперечень не мають. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER] , актовий запис №39, виданим Турів бюро ЗАГС Турківського району Львівської області від 29.12.1961 року (а.с.10). 28.11.2018 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно рухоме і нерухоме, де б воно не було, із чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він матиме право заповів своєму синові [PERSON] , 1961 року народження (а.с.6). Із свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 14.01.2019 року Виконавчим комітетом Нижньотурівської сільської ради Турківського району Львівської області (а.с.5), відомо, що [INFO] у віці 85 років помер [PERSON] . З довідки Виконавчого комітету Нижньотурівської сільської ради №726 від 23.10.2019 року відомо, що [PERSON] , 1933 року народження до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). З виписки із по господарської книги, виданої Нижньотурівською сільською радою Турківського району Львівської області №592 від 03.09.2019 року відомо, що згідно погосподарської книги №2 господарського обліку №0200761 на житловий будинок \~ \~ \~ \~, який побудований в 1960 році власником якого є [PERSON] для реєстрації прав власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, які розташовані по [ADDRESS] (а.с.13). 26.09.2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Головного управління юстиції у Львівській області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте нотаріус відмовила йому у прийнятті заяви по причині пропуску встановленого ст.1270 ЦК України терміну прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Комарницької О.Й. від 26.09.2019 року №216/01-16 (а.с.14). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі\~статтею 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки останній після смерті свого батька, будучи його спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказував, що він весною-влітку 2019 року хворів та лікувався, проживав у віддаленому місті (Хмельницькій області) та не знав про існування вищевказаного заповіту, тому не звертався до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~(далі - Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19). Згідно ч. 1\~ст. 1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як вбачається із заповіту від 28.11.2018 року [PERSON] заповів позивачу все своє рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що беде належати йому на момент смерті, однак позивачу не було відомо про складений на його користь заповіт. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №67820847 від 16.12.2021 року за параметрами запиту спадкодавця « [PERSON] », інформація відсутня (а.с.63). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном 3 місяці, оскільки він пропустив його з поважних причин, а саме: через необізнаність про наявність заповіту, а тому вважає, що визначеного часу йому буде достатньо для подання такої заяви.

Outcome: approved