Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

04.12.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 27.11.2008 та зареєстрований виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №182. На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинено. Спільне господарство та сумісне життя припинено з 02.11.2019. Шлюб розпався остаточно, примирення не можливе. Спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, на даний час відсутній. Оскільки примирення та збереження сім`ї неможливе, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] . Ухвалою суду від 09.12.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.01.2020 закрито підготовче провадження у справі. 23.01.2020 відповідачем надано відзив, в якому просила у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суд від 12.02.2020 сторонам надано за клопотанням відповідача [PERSON] строк для примирення. Ухвалою сууд від 17.06.2020 справу прийнято в провадженння судді Зміївського районного суду Харківської області Бібіка О.В. Ухвалою суду від 10.08.2020 поновлено провадження у справі. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просить шлюб розірвати, розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] 15.07.2020 надала до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на запровадження Рішенням Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 на території України карантину через спалах у світі пандемії короновірусу. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. З урахуванням того, що відповідач скористалася правом надання відзиву на позовну заяву, за клопотанням відповідача стронам було надано строк для примирення, який бажаного результату не надав, однак відповідач 15.07.2020 знову звертається з клопотанням про відкладення розгляду справи, суд розцінює поведінку відповідача [PERSON] як зловживання процесуальними правами, у зв`язку з чим приходить до висновку про можливість розгляду справи за відустності відповідача. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 27.11.2008, який зареєстровано виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №182 (а. с. 4). Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони мають від шлюбу сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу Україн, сторонам було надано строк для примирення, однак бажаного результату не надав, та 10.08.20202 позивач [PERSON] звенувся з заявою, в якій наполягав на розірванні шлюбу. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] просив не стягувати з відповідача судові витрати.

Outcome: approved