Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

03 вересня 2018 року позивачі\~ [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначили, що основним квартиронаймачем\~ квартири [ADDRESS] є [PERSON], членами її сім'ї є дочка [PERSON],\~ брат [PERSON], і племінник [PERSON], який зареєстрований за вищевказаною адресою, однак фактично проживає за адресою: [INFO]. У спірній квартирі відповідач не проживає з осені 2009 року, будь-якого або особистого його майна в спірній квартирі немає. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює для позивачів додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким та зняти\~ з реєстрації. Позивачі\~ [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не зявилися, від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі департаменту. Представник ОСББ-49 у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому\~ задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з контрольного талону до ордеру № 4194 від 10 вересня 1969 року квартира [ADDRESS] була надана для проживання [PERSON] та членам його родини чоловік [PERSON], та її дітям. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Лівобережними районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] та [PERSON] 16 червня 2018 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 146. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сімї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною нормою матеріального закону, крім того, передбачений перелік випадків зберігання жилого приміщення понад встановлений строк. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки.\~ Як розяснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні,\~ осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої ОСББ «Сорок девять», у квартирі [ADDRESS] на даний час зареєстрованими зазначені: [PERSON], [INFO], [PERSON], 10.09.1994 року, [PERSON], [INFO], [PERSON]О, [INFO].\~\~ Згідно із актом про не проживання мешканця, складеним ОСББ «Сорок девять» від 31.08.2018 року, відповідач [PERSON], фактично не проживає за адресою: [INFO] з 2009 року. Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності звязку зі спірним жилим приміщенням чи поважних причин відсутності у ньому понад встановлені житловим законодавством строки. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги. Крім того, у позовній заяві позивач просив суд\~ зобовязати центр надання адміністративних послуг зняти з реєстраційного обліку відповідачів. Статтею 7 закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, зі змісту даного нормативно-правового акта вбачається, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням за законом є самостійною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання, тому\~ вирішення питання щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку у спірній квартирі не входить до компетенції суду, тому позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким\~ чином, з відповідача [PERSON]\~ підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн., оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: partial