Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

02 лютого 2018 року позивач ПАТ «УкрСиббанк», в особі представника Мандика Вадима Анатолійовича, звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 38 493,62 грн. за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 30 379,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В зв'язку з чим, станом на 22 січня 2018 року [PERSON] має заборгованість у сумі 38 493 грн. 62 коп., з них: 28 934,66 грн. - заборгованість за кредитом, 8 286,34 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 750 грн. - заборгованість по комісії; 187 - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 314, 66 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; 20,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії, - яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-сайті на сторінці Барвінківського районного суду Харківської області у рубриці «Оголошення про виклик до суду», відповідач повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з'явилась у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, 22 травня 2017 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір № 93835289000 про надання споживчого кредиту (з Правилами) в розмірі 30 379 грн. 38 коп. шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача. Згідно з п.4.1. Правил у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань відповідач повинна сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючі з 32 календарного дня. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач виконувала не належним чином, в зв'язку з чим станом на 22 січня 2018 року має заборгованість у сумі 38 493 грн. 62 коп., з них: - 28 934,66 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 286,34 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 750 грн. - заборгованість по комісії; - 187 - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; - 314, 66 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; 20,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. 12 листопада 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» надіслано відповідачу вимога про дострокове повернення кредиту та процентів у зв'язку з неналежним виконанням умов договору про надання споживчого кредиту, в яких вказано про добровільне погашення протягом 31 дня з моменту отримання даної вимоги простроченого основного боргу, відсотків та пені. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Вказана сума заборгованості, в тому числі зазначений розмір пені повністю узгоджується з розрахунком, який міститься в матеріалах справи. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно платіжного доручення № 0015054993 від 23 січня 2018 року позивачем при пред'явленні позову до суду було сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн.(а.с.1). Таким чином, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: approved