Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

02.08.2021 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 11.06.2021 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Проте через різні погляди на сімейні відносини, несумісність характерів їхнє спільне життя не склалось, вже понад рік вони не підтримують шлюбних відносин як подружжя, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного. Зазначає, що терміну на примирення призначати не потрібно, оскільки подальше життя є неможливим і шлюб суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.08.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач в судове не з`явилась, однак одночасно з позовною заявою подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити, просить суд не надавати строк на примирення. 11.11.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак просить врахувати, що твердження позивача про їх стосунки, спільне господарство, місце проживання дітей не відповідають дійсності. Щодо судових витрат зазначає, що вартість послуг адвоката є завищеною, відсутній опис вартості робіт у акті, а тому заперечує у задоволенні позову в частині стягнення з нього витрат за надання позивачу професійної правничої допомоги. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 11.06.2011 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та відзиву відповідача встановлено, що сторони мають різні погляди на сімейні відносини, не підтримують шлюбних відносин як подружжя, не ведуть спільне господарство, примирення вважають неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У позові позивач зазначила, що витрати на отримання правничої допомоги складають 4 600,00 грн, на підтвердження чого надала договір № 28072114 від 28.07.2021 про надання правової допомоги/юридичних послуг, акт приймання - передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг/правової допомоги № 28072114 від 29.07.2021. Згідно договору про надання правової допомоги адвокат зобов`язаний надати наступні послуги: - скласти проект позову про розірвання шлюбу; - скласти проект клопотання про надання строку на примирення; - скласти проект клопотання про розгляд справи без участі позивача. З вказаних послуг виконано лише такі, як складання проекту позову про розірвання шлюбу та складання проекту клопотання про розгляд справи без участі позивача, а тому відповідачем доведено неспівмірність витрат позивача на отримання правничої допомоги. Отже, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 500, 00 грн, які відповідають складності справи та наданим адвокатом послуг; часу, витраченому адвокатом на надання цих послуг та їх обсягу; значенню справи для сторони. Оскільки позивачем визнано позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved