Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

03.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тиха, 52; земельна ділянка площею 3,65 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай в розмірі 5529 (пять тисяч пятсот двадцять девять) гривень з майна КСП «Авангард» село Броска Ізмаїльського району Одеської області, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить його батьку [PERSON]. 25.09.2011 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], дружина [PERSON]. Остання прийняла спадщину, оскільки мешкала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Діти разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживали та заяв не подавали. 23.09.2016 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тиха, 52; земельна ділянка площею 3,65 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай в розмірі 5529 (пять тисяч пятсот двадцять девять) гривень з майна КСП «Авангард» село Броска Ізмаїльського району Одеської області, яке вона успадкувала після смерті чоловіка. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, і таким чином прийняв спадщину. [PERSON] в свою чергу, звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тиха, 52, що підтверджено довідкою комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 20.09.2018 року № 1392 та довідкою Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №02/11-294 від 20.03.2017 року; - земельна ділянка площею 3,65 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 480228, виданого 02.04.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-03-170, що підтверджено довідкою, наданою Міськрайонним управлінням в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 2652/126-18 від 20.09.2018 року. - майновий пай в розмірі 5529 (пять тисяч пятсот двадцять девять) гривень з майна КСП «Авангард» село Броска Ізмаїльського району Одеської області, на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД XVI № 1003056, виданого Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 13.11.2002 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 489245, виданого повторно 24.02.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 25.09.2011 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тиха, 52; земельна ділянка площею 3,65 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай в розмірі 5529 (пять тисяч пятсот двадцять девять) гривень з майна КСП «Авангард» село Броска Ізмаїльського району Одеської області. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53361908 від 19.09.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 25.09.2011 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 501796, виданим 13.11.1963 року Бросківським сільським бюро ЗАГС Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0728668, виданим 15.07.1964 року Бросківським сільським бюро ЗАГС Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0978614, виданим 04.03.1966 року Бросківським сільським бюро ЗАГС Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тиха, 52, що підтверджено довідкою № 02/11-294 від 20.03.2017 року, наданою виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] разом із спадкодавцем не проживали та заяв про прийняття спадщини не подавали, тобто ввжаються такими, які спадщину не прийняли. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 467270, виданого 27.09.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 23.09.2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Тиха, 52; земельна ділянка площею 3,65 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай в розмірі 5529 (пять тисяч пятсот двадцять девять) гривень з майна КСП «Авангард» село Броска Ізмаїльського району Одеської області, які вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], померлого 25.09.2011 року. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53361806 від 19.09.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 23.09.2016 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0728668, виданим 15.07.1964 року Бросківським сільським бюро ЗАГС Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0978614, виданим 04.03.1966 року Бросківським сільським бюро ЗАГС Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Крім того, відповідач [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини після померлої 23.09.2016 року [PERSON], що підтверджується відповідною заявою. Письмовою відповіддю нотаріуса, [PERSON] було розяснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 23.09.2016 року. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у звязку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved