Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

02 квітня 2015 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення коштів за користування позикою. В позові зазначила, що 15 вересня 2008 року відповідач взяв у неї в борг 6300 грн. на строк до 30 жовтня 2008 року та своєчасно кошти не повернув. Рішенням Березнегуватського районного суду від 27 грудня 2010 року з відповідача на її користь стягнуто 7985,25 грн., з яких 6300 грн. борг за позикою, 1331,82 грн. інфляційні витрати за період прострочення та 353,43 грн. три відсотки річних. На даний час з відповідача в примусовому порядку стягнуто лише 1157,20 грн. в рахунок погашення інфляційних витрат, а основний борг за позикою не стягнуто. В звязку з порушенням свого права просила стягнути з відповідача 1804,00 грн. процентів, в розмірі облікової ставки НБУ за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2015 року, 2553,00 грн. інфляційних витрат від суми основного боргу та 371,00 грн. інфляційних витрат від суми процентів в межах трирічного строку позовної давності. Крім того просила стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору, в розмірі 243,60 грн. та правову допомогу 500,00 грн. В судове засідання позивачка не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, направив заяву про слухання справи за його відсутності та заперечення проти позовних вимог позивачки. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 вересня 2008 року відповідач отримав від позивачки в борг 6300,00 грн. на строк до 30 жовтня 2008 року, що підтверджується копією його розписки (а.с.18). Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2010 року з відповідача на користь позивачки стягнуто 7985,25 грн., з яких 6300 грн. борг за позикою, 1331,82 грн. інфляційні витрати за період прострочення та 353,43 грн. три відсотки річних (а.с.5). Станом на 03 лютого 2015 року з відповідача стягнуто лише 1157,20 грн., а залишок боргу, в розмірі 7022,92 грн. до даного часу відповідачем не повернуто. Про зазначене свідчить лист виконуючого обовязки начальника ВДВС Березнегуватського РУЮ Миколаївської області від 03 лютого 2015 року (а.с.6). Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, що виникли з цивільно-правового зобовязання за договором позики та правовідносини стосовно відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1050 зазначеного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частина 2 ст.625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем основний борг за позикою, в розмірі 6300,00 грн. до даного часу не погашено, суд дійшов висновку, що звернення позивачки до суду є обґрунтованим, а позовні вимоги щодо стягнення інфляційних витрат від суми основного боргу за період з квітня 2012 року по лютий 2015 року, в розмірі 2553,00 грн. такими, що підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача процентів та інфляційних витрат від їх суми, то згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За такого, враховуючи, що позивачка має право на одержання від відповідача процентів за позикою лише протягом строку дії договору, її вимоги про стягнення 1804,00 грн. процентів, в розмірі облікової ставки НБУ за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2015 року та 371,00 грн. інфляційних витрат від їх суми, задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на оплату судового збору та правової допомоги пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial