Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 490,85 грн., завдану внаслідок отримання тілесних ушкоджень в результаті ДТП та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.10.2013 року близько 07.50 год. на вул. Леніна в м. Карлівка сталася ДТП за участю автомобіля «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER], під керування [PERSON] та скутера «Хонда Діо», д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивача. Внаслідок ДТП позивач отримала тілесні ушкодження, кваліфіковані як легкі. ДТП сталася з вини [PERSON] 11.10.2013 року закрито кримінальне провадження по даному факту, за відсутністю в діях [PERSON] ознак складу злочину. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, постановою від 29.10.2013 року. Внаслідок отриманих в ДТП ушкоджень, позивач перебувала на лікуванні з 2 по 10 жовтня 2013 року і витратила 490,85 грн. Завдану їй моральну шкоду, позивач оцінює в 5000 грн. і зазначає, що вона полягала в душевних стражданнях, пов'язаних з отриманням тілесних ушкоджень та лікуванням. Оскільки моральна та матеріальна шкода не відшкодовані в добровільному порядку, позивач звернулася до суду. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов і наполягає на відшкодуванні шкоди [PERSON] Представник відповідача [PERSON], проти задоволення позову заперечує і зазначає, що завдана в ДТП шкода повинна відшкодовуватись страховою компанією, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] Від відповідача - приватного АТ «Страхова компанія «ОСТРА», надійшло заперечення на позов, в якому вони просять суд справу розглядати без їх участі, а в задоволенні позову відмовити, оскільки вимоги необґрунтовані і не підтверджені належними доказами. Відповідач зазначив, що [PERSON] не звернулася до них з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхових сум, що унеможливило останнє. Крім того, відповідач зазначив, що сума матеріального збитку, зазначена позивачем, не підтверджена виписками з історії хвороби, листом лікарських призначень чи виписним епікризом. Відповідач також зазначив, що завдана позивачу моральна шкода, має бути відшкодована [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України - вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно постанови судді Карлівського районного суду від 29.10.2013 року, 02.10.2013 року о 07.50 год. сталася ДТП за участю автомобіля «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER], та скутера «Honda Dio», д.н.з. [NUMBER]. ДТП сталася в результаті порушення [PERSON], яка керувала автомобілем «Ford Focus», вимог п. 10.4 ПДР. (а.с. 4) Скутером «Honda Dio», д.н.з. [NUMBER], керувала позивач, про що свідчать дані постанови від 23.10.2013 року (а.с. 7) та постанови від 11.10.2013 року (а.с. 9). 11.10.2013 року винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного Державного реєстру у зв'язку зі скоєнням ДТП, за відсутністю в діях [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України. Матеріали кримінального провадження було направлено для прийняття рішення по КУпАП. (а.с. 9) [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - за порушення водієм правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів. (а.с. 4) В свою чергу, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. (а.с. 7) На підставі викладеного, суд приходить до висновку про винуватість [PERSON] у скоєнні ДТП, що сталася 02.10.2013 року. [PERSON] є правомірним володільцем автомобіля «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER], що вбачається з поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ОСТРА». (а.с. 24). Відповідно до ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, врегульовано статтями 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з положеннями ст. 1194 ЦК України - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як уже було встановлено судом, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ОСТРА». Виходячи з наведених норм Закону, особа на користь якої здійснено страхування, тобто [PERSON], повинна звернутися з вимогою про відшкодування шкоди до страховика. Страхувальник несе додаткову (субсидіарну) відповідальність, у разі якщо страхової виплати недостатньо для відшкодування шкоди завданої потерпілому. Згідно з роз'ясненнями п. 16 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року, непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. При цьому статтею 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено обов'язок страхувальника ([PERSON]) протягом трьох днів повідомити страховика про настання ДТП. Стаття 26 ЗУ «Про страхування», серед підстав для відмови у здійсненні страхових виплат чи страхового відшкодування, називає несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку. Таким чином, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована ([PERSON]), вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку. Така правова позиці висловлена і у вказаному вище пункті 16 Постанови ВССУ. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] відмовляється відшкодувати завдану шкоду. 24.04.2014 року судом було направлено запит до страхової компанії, для з'ясування того чи виконала [PERSON] свій обов'язок передбачений ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 55). За результатами отриманої судом інформації встановлено, що в передбачений Законом термін, [PERSON] повідомила страхову компанію «ОСТРА» про настання страхового випадку (ДТП) (а.с. 77). Таким чином, виходячи з роз'яснень Постанови та вказаних вище норм Закону - завдана в ДТП шкода має відшкодовуватись страховою компанією. [PERSON] відшкодовує матеріальну шкоду лише в частині, що не була відшкодована страховиком. Статтею 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно зі статтею 36 даного Закону, на підставі такої заяви, страховик приймає рішення про здійснення страхового відшкодування. Даною статтею також встановлено, що розмір страхового відшкодування, здійснюється в межах страхових сум. В судовому засіданні позивач долучила до матеріалів справи заяву, написану в порядку ст. 35 Закону, в якій просить СК «ОСТРА» виплатити їй страхове відшкодування, по факту ДТП, що сталася 02.10.2013 року. Заява датована 04.06.2014 року. (а.с. 81) Таким чином, [PERSON] звернулася до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування, при цьому не відмовляється від своїх вимог до [PERSON] Оскільки [PERSON] звернулася до страхової компанії лише 2 дні тому, сума страхового відшкодування іще не визначена. При цьому, залучивши до участі у справі страхову компанію, позивач не змінювала свої вимоги і просить суд стягнути матеріальну та моральну шкоду лише з [PERSON] Як уже було зазначено судом, [PERSON] відшкодовує завдану шкоду (у разі доведення такої), лише в частині, що не була відшкодована страховою компанією. Порядок відшкодування шкоди страховою компанією, визначено розділом 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з положеннями ст. 22 даного Закону - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що сума страхового відшкодування іще не була визначена, тому звернення до суду з позовом до [PERSON], яка несе субсидіарну відповідальність перед [PERSON] - є передчасним. Позивач також просить суд стягнути з [PERSON] відшкодування за завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з тим, згідно з положеннями ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Даним Законом віднесено такі виплати до сум страхового відшкодування (розділ 3), які страхова компанія, у разі проведення такої виплати, має право стягнути в порядку регресу з [PERSON] (ст. 38). Позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої саме ушкодженням здоров'я. [PERSON] пояснила отриману моральну шкоду, виходячи з душевних страждань, що вона зазнала їх у зв'язку з лікуванням та отриманням тілесних ушкоджень. Таким чином, за наявності для цього законних підстав, страхова компанія може відшкодувати [PERSON] частину завданої їй моральної шкоди. Беручи до уваги положення статей 26-1, 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд повинен враховувати відшкодування моральної шкоди страховою компанією, при визначенні розміру моральної шкоди, що має бути відшкодована [PERSON] Оскільки сума страхового відшкодування іще не визначена, а позивач звернулася до СК «ОСТРА» з метою отримання такого - суд не має можливості визначити остаточну суму відшкодування за завдану моральну шкоду, що має бути стягнута з [PERSON] Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, щодо виплати чи відмови у виплаті моральної шкоди страховою компанією. За зазначених обставин, позов в цій частині також є передчасним. При цьому суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження завданої їй моральної шкоди у розмірі 5000 грн., позивач не надала. На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову необхідно відмовити. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України та ст. 5 ч. 1 п. 2 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати має бути компенсовано за рахунок держави.

Outcome: approved