Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

03 червня 2015 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 07 липня 2007 року було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за зловживання останнім алкогольними напоями, у звязку з чим часто виникають сварки. Просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Окрім того, пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем з часу одруження, як правило, ніколи не були хорошими, останній протягом всього часу подружнього життя ображав її, у тому числі у присутності дитини, принижував, погрожував фізичною розправою, а тому проти збереження шлюбу вона заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 17 червня 2015 року позов не визнав та пояснив, що бажає зберегти сімю, для чого йому потрібен час, проте вирішення питання примирення залежить від позивачки. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 липня 2006 року, про що у книзі реєстрації шлюбів Піщанською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області зроблено запис № 5 (а.с. 4). Від цього шлюбу у позивачки та відповідача народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 052411, виданим Піщанською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 09 серпня 2007 року (а.с. 5). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON], проживаючи у шлюбі, своєю неправильною поведінкою проявляв зневагу до своєї сімї, дружини, неодноразово вчиняв сімейні сварки, під час яких ображав свою дружину нецензурними словами, погрожував їй фізичною розправою, що підтверджується постановами Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 лютого 2014 року, 05 травня 2015 року. Про таку ж поведінку [PERSON] в сімї та прояв ним зневаги до дружини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Наведені обставини свідчать про неможливість подальшого перебування сторін у шлюбі, оскільки його збереження буде суперечити інтересам позивачки та неповнолітньої дитини. Враховуючи те, що позивачка твердо вирішила розірвати шлюб і категорично заперечує проти його збереження, то немає підстав для використання наданої законом можливості відкласти розгляд справи і надати сторонам строк для примирення. Таким чином, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому змінювати їй прізвище немає підстав. За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved