Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

04 вересня 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з вказаною заявою. В обґрунтування доводів заяви заявники зазначили, що 16 червня 2007 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 151 від 16 червня 2007 року. [INFO] у нас, народилась донька [PERSON] , про що, 18 січня 2008 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був внесений актовий запис №46. [INFO] у подружжя, народився син [PERSON] , про що, 19 вересня 2013 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був внесений актовий запис №693. Протягом останнього часу (більш ніж рік) сімейне життя між заявниками поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. На даний час ведення між заявниками спільне господарство та сумісне проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини заявники не мають. Посилаючись на викладені обставини, заявники просили розірвати шлюб, зареєстрований між ними. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 8 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку окремого провадження. [PERSON] , до судового засідання не з*явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, доводи заяви про розірвання шлюбу підтримав та просив задовольнити. [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, доводи заяви про розірвання шлюбу підтримала та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 16 червня 2007 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 151 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 14 вересня 2007 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] у подружжя, народилась донька [PERSON] , про що, 18 січня 2008 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був внесений актовий запис №46 (свідоцтво про народження [NUMBER] від 18.01.2008 р.). [INFO] у подружжя, народився син [PERSON] , про що, 19 вересня 2013 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був внесений актовий запис №693 (свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.09.2013 р.). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що більше року назад заявникиприпинили шлюбні відносини, на теперішній час мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Матеріали справи містять копію нотаріально посвідченого договору між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину від 03.09.2020 року. З вищевказаного договору вбачається, що після розірвання шлюбу: - місцем проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є місце проживання матері [PERSON] (п. 1.3); - [PERSON] зобов*язується сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 7500,00 грн. на кожного. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судовим розглядом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права спільних дітей. Згідно ч. 4 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. З огляду на те, що від дня подання заяви сплинув один місяць, заявниками її не відкликано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] не змінювала прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вказана вимога підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved