Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

04.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області, директора Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області Фещенка Віталія Михайловича, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Відділ Освіти молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації в якому просила скасувати наказ про звільнення її з роботи №24-К від 02.03.2018 року з посади вчителя хімії та обслуговуючої праці Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області, про поновлення її на роботі на посаді вчителя хімії та обслуговуючої праці Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області та стягнення на її користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з дня звільнення 02.03.2018 року по день постановлення рішення. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 2006 року вона працювала учителем хімії та обслуговуючої праці в Оноківській загальноосвітній школі ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області. 01.02.2018 року вона знаходилась на роботі та проводила уроки. Перед початком 4 уроку її викликав до себе до кабінету директор школи Фещенко В.М. де почав її ображати та пред'являти претензії з приводу її роботи. В кабінеті директора були присутні деякі учні та вчителі. Після конфлікту в кабінеті директора, конфлікт продовжився в класі в присутності учнів. Із-за конфлікту її стан був пригнічений, вона не могла заспокоїтись, проводити уроки далі вона із-за свого емоційного стану вона не могла і тому пішла з роботи. Про неправомірну поведінку директора школи Фещенка В.М. щодо неї, вона 01.02.2018 року звернулася з відповідною заявою до поліції. 02.02.2018 року вона була на роботі та провела усі уроки. 04.02.2018 року, в неділю, у її матері - [PERSON], яка проживає в Черкаській області, стався інсульт і її мати була терміново госпіталізована. У зв'язку із хворобою матері вона вимушена була терміново 04.02.2018 року виїхати до Черкаської області, щоб доглядати хвору мати та свого неповнолітнього сина, який проживав разом з її матір'ю. Відповідні заяви з проханням надати їй оплачувану відпустку із 05.02.2018 року по 15.02.2018 року та з 15.02.2018 року по 24.02.2018 року вона написала до Ужгородського районного відділу освіти та за її проханням ці заяви 05.02.2018 року віднесла до відділу освіти [PERSON] Її зави у [PERSON] взяли, але реєструвати у відділі освіти відмовили. Крім цього вона повідомляла по телефону про необхідність надання відпустки у зв'язку із хворобою матері керівництву школи - [PERSON] На електронну адресу Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області нею були надіслані відповідні заяви про надання відпусток. 20.02.2018 року вона вже вийшла на роботу до Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області. Однак 05.03.2018 року її було звільнено із роботи за п. 4 ст. 40 КзПП України, за прогули без поважних причин. Вважає, що її було звільнено із роботи незаконно. Що справжньою причиною її звільнення було неприязне відношення до неї особисто директора школи і усього педагогічного колективу. Зазначає, що причини її відсутності на роботі були поважними, а саме хвороба матері та необхідність догляду за хворою матір'ю. Позивачка просить поновити їй строк звернення до суду, оскільки із-за юридичної необізнаності вона зверталась із заявами про скасування наказу про звільнення до різних інстанцій, тривалий час не могла отримати кваліфіковану юридичну допомогу, тому вважає причину пропуску місячного строку звернення до суду поважною. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Наполягала на їх задоволені. Підтримала свої доводи, викладені у позовній заяві, та пояснила, що з письмовими заявами про надання відпусток до директора школи не зверталась. Ніяких документів про хворобу матері керівництву школи не надавала. Пояснень про поважність причин відсутності її на роботі керівництву школи і на засіданні профспілкового комітету вона не надавала. Вважає, що директор школи Фещенко В.М. упереджено до неї ставиться, вважає, що йому було відомо про поважність причин відсутності її на роботі. [PERSON] вважає, що керівництво школи мусило надати їй відпустку для догляду за хворою матір'ю та неповнолітньою дитиною, на підставі тих заяв, які подала до міського відділу освіти від її імені [PERSON], на підставі її повідомлень по телефону керівництву школи про причини відсутності на роботі, або на підставі її заяв про надання відпусток, надісланих на електронну адресу школи. З огляду на усі ці обставини вважає своє звільнення незаконним. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] доводи [PERSON] підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає звільнення [PERSON] за п. 4 ст. 40 КЗпП України незаконним. Просила позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач - директор Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області Фещенко В.М. позов не визнав у повному обсязі. Пояснив, що 01.02.2018 року він як директор школи просив [PERSON] надати пояснення з приводу правомірності виставлених нею оцінок, однак остання відмовилась надавати пояснення та покинула своє робоче місце і була відсутня на роботі 01.02.2018 року більше трьох годин, про що був складений відповідний акт. 02.02.2018 року [PERSON] була присутня на роботі, але надати пояснення про причини відсутності на роботі 01.02.2018 року відмовилась. З 05.02.2018 року по 19.02.2018 року [PERSON] не з'являлась на роботі. З письмовими заявами до керівництва школи про надання відпусток не зверталась. Ніяких доказів поважності причин відсутності на роботі [PERSON] не надавала ні в письмовому ні в електронному вигляді. Усні пояснення поважності причин відсутності на роботі позивачка надавати також відмовилась. За його вказівкою в школі була створена комісія для з'ясування причин відсутності [PERSON] на роботі, однак комісією не було встановлено, що позивачка була відсутня на роботі з поважних причин. Він звернувся до профспілкового комітету школи з проханням надати згоду на звільнення [PERSON] з роботи за прогули. Профспілковий комітет таку згоду надав і наказом від 05.03.2018 року [PERSON] була звільнена з роботи за прогули за п. 4 ст. 40 КЗпП України. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Ракушинець А.А. доводи Фещенка В.М. підтримав в повному обсязі. Пояснив, що в наявності є відповідні документи акти, які підтверджують відсутність на роботі [PERSON] 01.02.2018 року та з 05.02.2018 по 19.02.2018 року без поважних причин. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник Відділу Освіти молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації просив розглянути позов та поклався на розсуд суду. Суд, вислухавши позивачку та її представника, відповідача та його представника, третьої особи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Так встановлено судом і не оспорюється сторонами, що згідно наказу №24-К від 02.03.2018 року [PERSON] було звільнено з посади вчителя хімії та обслуговуючої праці Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області за прогули без поважних причин 01.02.2018 року, 05.02.2018 року, 06.02.2018 року, 07.02.2018 року, 08.02.2018 року, 09.02.2018 року, 12.02.2018 року, 13.02.2018 року, 14.02.2018 року, 15.02.2018 року, 16.02.2018 року, 19.02.2018 року згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. Відсутність [PERSON] 01.02.2018 року на роботі більше 3 годин підтверджується доповідною класного керівника [PERSON] (а.с. 123), доповідною запискою класного керівника [PERSON] (а.с. 104), доповідною запискою [PERSON] (а.с. 107), актом від 01.02.2018 року (а.с. 129). Актом від 02.02.2018 року (а.с. 130) підтверджується, що [PERSON] відмовилась надавити пояснення щодо відсутності її на роботі 01.02.2018 року на робочому місці, внаслідок чого нею не було проведено 4 уроки. Актами від 05.02.2018 року, 06.02.2018 року, 07.02.2018 року, 08.02.2018 року, 09.02.2018 року, 12.02.2018 року, 13.02.2018 року, 14.02.2018 року, 15.02.2018 року, 16.02.2018 року, 19.02.2018 року (а.с. 102, 132-141) підтверджується, що [PERSON] у ці дні була відсутня на робочому місці і уроки не проводила. Актом від 02.03.2018 року (а.с. 142) підтверджується, що [PERSON] у цей день була відсутня на робочому місці. З доповідних записок вчителів школи (а.с. 103-128) видно, що [PERSON] була відсутня на роботі 01.02.2018 року, 05.02.2018 року, 06.02.2018 року, 07.02.2018 року, 08.02.2018 року, 09.02.2018 року, 12.02.2018 року, 13.02.2018 року, 14.02.2018 року, 15.02.2018 року, 16.02.2018 року, 19.02.2018 року. З наказу від 16.02.2018 року №25 (а.с. 144) вбачається, що у Оноківській загальноосвітній школі ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області було створено комісію із службового розслідування про порушення [PERSON] трудової дисципліни, а саме численних прогулів. Згідно акту від 27.02.2018 року (а.с. 131) [PERSON] відмовилась надавати будь які пояснення про причини її відсутності на роботі з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року. З акту від 05.03.2018 року (а.с. 145) видно, що [PERSON] було повідомлено про її звільнення з роботи за наказом №24-К від 02.03.2018 року, однак [PERSON] відмовилась отримати копію наказу про звільнення і трудову книжку. Згідно листа від 05.03.2018 року та опису вкладення поштового відправлення на адресу [PERSON]: [ADDRESS] (а.с. 98-99) їй був відправлений наказ про її звільнення з роботи у зв'язку із відмовою особисто отримати вказаний наказ. Згідно заяв про надання відпусток за 2017 рік за період з 05.02.2018 року по 15.02.2018 року та з 15.02.2018 року по 24.02.2018 року у зв'язку із хворобою матері (а.с. 50-51), [PERSON] були написані заяви на ім'я завідуючого Ужгородським міським відділом освіти Михайлишиної М.І. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що на прохання [PERSON] віднесла вищевказані заяви про надання відпусток у Відділ освіти молоді та спорту Ужгородської районної державної адміністрації 05.02.2018 року зранку. При цьому довіреності від [PERSON] на подання від її імені заяв вона не мала. Працівник відділу взяв у неї ці заяви, але пояснив, що заяви про надання відпусток слід подавати за місцем роботи. Вказані заяви зареєстровані не були. Про необхідність подавати заяви про відпустку до школи вона по телефону повідомила [PERSON] Із заяв про надання відпусток за 2017 рік за період з 05.02.2018 року по 15.02.2018 року та з 15.02.2018 року по 24.02.2018 року, як матері, що сама виховує дитину, у зв'язку із складними сімейними обставинами (а.с. 52-53) вбачається, що [PERSON] були написані заяви на ім'я тимчасово виконуючого обов'язки директора Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів [PERSON] Однак в судовому засіданні директор Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області Фещенко В.М. пояснив, що під час перебування його на лікарняному [PERSON] не виконував обов'язків директора школи. Крім того, згідно скріншотів (а.с. 161-163) вказані заяви надсилались на електронну адресу Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів 08.02.2018 року з електронної адреси @rambler.ru. Згідно відповіді директору департаменту освіти і науки Закарпатської обласної державної адміністрації від 04.04.2018 року (а.с. 59-60) при надходженні на електронну пошту школи листів з електронних адрес доменних зон «.ru» слід враховувати лист МОН № 1/9-669 від 08.12.17 року «Щодо недопущення завдання шкоди інтересам держави у сфері інформаційної безпеки» та обмежити доступ співробітників державних установ, підприємств та організацій до доменних зон «.ru» та «.ру». Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 164) [PERSON] є матір'ю [PERSON] З витягу з медичної картки №502 (а.с. 48) видно, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 04.02.2018 року по 19.02.2018 року. Згідно виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №18/2/818 (а.с. 49) [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 19.02.2018 року по 09.03.2018 року. Згідно проїзних документів (а.с. 54-55) [PERSON] 04.02.2018 року виїхала до черкаської області та повернулась із Черкаської області 19.02.2018 року. Згідно відповіді Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області (а.с. 46) за зверненням [PERSON] від 01.02.2018 року проводилась перевірка, однак подальший розгляд повідомлення припинено. Згідно ч. 1 ст. 75 КЗпП України щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про відпустки» керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України. Згідно Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам затвердженого Постановою КМУ від 14 квітня 1997 р. № 346 керівним, педагогічним, науковим і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів щорічна основна відпустка повної тривалості, у перший та наступні роки надається у період літніх канікул незалежно від часу прийняття їх на роботу. Крім того, відповідно до ст. ст. 11, 12 ЗУ «Про відпустки» перенесення щорічної відпустки або поділ щорічної відпустки на частини для педагогічних працівників допускається, як правило в період літніх канікул, або в інший канікулярний період. Чинне законодавство не зобов'язує працівника подавати заяву, якщо він йде у відпустку в обумовлений у графіку відпусток термін. У такому разі підставою для видання наказу про відпустки буде затверджений графік відпусток. Проте якщо працівник бажає піти у відпустку в інший, ніж обумовлено графіком відпусток, час або взяти лише частину щорічної основної відпустки, він має обов'язково подати відповідну заяву на ім'я керівника підприємства. Якщо працівник має право ще й на додаткову щорічну відпустку (по догляду за неповнолітньою дитиною наприклад), то в заяві він повинен зазначити також підставу для надання такої відпустки. На заяві керівник підприємства ставить свій підпис, погоджуючись надати відпустку у вказані в ній терміни. Далі на підставі цієї заяви оформлюється наказ про надання відпустки, який надається працівникові для ознайомлення. Як пояснив в судовому засіданні відповідач - директор Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Фещенко В.М. [PERSON] ні з якими заявами про надання, перенесення відпусток, надання додаткових відпусток до керівництва школи не зверталась. Наказ про надання відпустки [PERSON] в період часу з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року не видавався. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 01.02.2018 року та в період часу з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року у відпустці не знаходилась. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], вона вийшла на роботу 20.02.2018 року, однак вийшовши на роботу, після тривалої відсутності з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року, [PERSON] ніяких документів, підтверджуючих поважність причин відсутності на роботі, керівництву школи не представила. Документи про хворобу матері не надала. Крім того, 27.02.2018 року [PERSON] відмовилась дати будь які пояснення про причини відсутності на роботі настільки тривалий період часу, про що складений відповідний акт та підтвердила в судовому засіданні сама [PERSON] 26.02.2018 року [PERSON] була запрошена на засідання профспілкового комітету Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради для розгляду подання директора закладу Фещенка В.М. про надання згоди на звільнення [PERSON] з роботи за порушення трудової дисципліни, а саме за прогули. На засіданні профспілкового комітету [PERSON] відмовилась надавати будь які пояснення про причини своєї відсутності на роботі 01.02.2018 року та в період часу з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року, що підтвердила в судовому засіданні сама [PERSON] Розглянувши подання директора профспілковий комітет школи надав свою згоду на звільнення [PERSON] відповідно до ст. 40 КЗпП України за прогули, що підтверджується витягом з протоколу №2 засідання профспілкового комітету Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради від 26.02.2018 року (а.с. 143). В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є головою профспілки, підтвердила, що [PERSON] на засіданні профкому, коли розглядали подання директора про її звільнення ніяких пояснень не дала, документи поважності причин прогулів не представила. На запитання членів профкому про причини прогулів відповідати відмовилась. Члени профкому одноголосно прийняли рішення про надання згоди директору школи на звільнення [PERSON] за прогули. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була присутня коли [PERSON] відмовлялась дати пояснення про поважність причин відсутності на роботі, та коли [PERSON] зачитували наказ про звільнення, про що поставила свої підписи у відповідних актах. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була присутня коли [PERSON] зачитували наказ про звільнення, про що поставила свій підпис у відповідному акті. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був присутнім коли [PERSON] зачитували наказ про звільнення, про що поставив свій підпис у відповідному акті. Крім того він є членом профкому та був присутнім при розгляді подання директора про звільнення [PERSON] за прогули. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 01.02.2018 року [PERSON] запросили в кабінет директора, для роз'яснень з приводу виставлених оцінок учню. [PERSON] давати пояснення відмовилась. Стався конфлікт. Після конфлікту 01.02.2018 року [PERSON] пішла з роботи. Пояснила, що була присутня коли [PERSON] 01.02.2018 року та 27.02.2018 року відмовлялась надати пояснення про причини відсутності на роботі, про що поставила свої підписи у відповідних актах. Була присутня на засіданні профкому, де [PERSON] відмовилась надавати пояснення про причини відсутності на роботі і тому профком надав директорові згоду на звільнення [PERSON] з роботи за прогули. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була присутня коли [PERSON] відмовлялась дати пояснення про поважність причин відсутності на роботі, та коли [PERSON] зачитували наказ про звільнення, про що поставила свої підписи у відповідних актах. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] виставляла негативні оцінки учню [PERSON] не за його знання. Однак пояснити, чому саме [PERSON] виставила негативні оцінки вона в присутності директора відмовилась. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] була відсутня на роботі 01.02.2018 року більше трьох годин, а в період з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року не з'являлась на роботу взагалі. Згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 4 статті 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. В ситуації, яка розглядається, судом достовірно встановлено, що [PERSON] була відсутня на роботі 01.02.2018 року більше трьох годин, що підтверджено доповідними записками, відповідним актом, та підтвердили в судовому засіданні всі свідки. Крім того, судом достовірно встановлено, що [PERSON] була відсутня на роботі в період з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року включно, що підтверджується доповідними записками, ві дповідними актами та підтвердили в судовому засіданні всі свідки. Прогулом вважається відсутність працівника без поважних причин на роботі протягом усього робочого дня. До прогулу прирівнюють відсутність працівника без поважних причин на роботі більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня. Прогулом без поважних причин вважається залишення роботи без попередження власника працівником, з яким укладено трудовий договір на невизначений строк, тому [PERSON] покинувши своє місце роботи 01.02.2018 року і будучи відсутньою на роботі більше трьох годин, зробила прогул. Прогулом без поважних причин також вважається самовільне використання без погодження з власником, чергової (додаткової), тощо, тому відсутність [PERSON] на роботі з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року, без відповідного наказу про відпустку суд визнає прогулом. Перед звільненням [PERSON] з роботи за прогули директор Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Фещенко В.М. звернувся до профспілкового комітету закладу та відповідально до ч. 1 ст. 43 КЗпП України отримав згоду профспілкового комітету на її звільнення. Після чого відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України видав наказ про звільнення [PERSON] за прогули без поважних причин 01.02.2018 року, 05.02.2018 року, 06.02.2018 року, 07.02.2018 року, 08.02.2018 року, 09.02.2018 року, 12.02.2018 року, 13.02.2018 року, 14.02.2018 року, 15.02.2018 року, 16.02.2018 року, 19.02.2018 року. При звільненні [PERSON] з роботи за прогули директором Оноківської загальноосвітньої школи ?-? ступенів Ужгородської районної ради Фещенком В.М. були дотримані усі вимоги трудового законодавства, тому підстав для скасування наказу №24-К від 02.03.2018 року про звільнення [PERSON] з роботи суд не вбачає, як не вбачає відповідно і підстав для її поновленні на роботі і стягнення на користь [PERSON] середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з дня звільнення 02.03.2018 року по день постановлення рішення, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що вона була відсутня на роботі з поважних причин, оскільки, як встановлено судом 01.02.2018 року вона пішла з роботи без будь яких на то причин, і не дала з цього приводу ніяких пояснень. Її звернення в поліцію 01.02.2018 року з приводу, нібито, неправомірних дій директора школи Фещенка В.М. щодо неї які нічим не підтверджені, не є на думку суду поважною причиною відсутності на роботі більше 3 годин. Щодо поважності відсутності [PERSON] на роботі з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року судом встановлено, що дійсно її мати [PERSON] перебувала на лікуванні і [PERSON] виїжджала в цей час у Черкаську область. Однак ні перед виїздом до матері, ні після повернення із Черкаської області [PERSON] на вимогу керівництва школи, профспілкового комітету школи не надала жодних пояснень та підтверджуючих документів поважності причин відсутності на роботі, не подала у встановленому законом порядку заяву про надання відпустки, не отримала наказ про відпустку, тому суд не може визнати її відсутність на роботі в цей період поважними та взяти до уваги її твердження. Оскільки з моменту звільнення з роботи [PERSON] зверталась до різних органів для вирішення питання поновлення на роботі та тривалий час, із-за відсутності фінансових можливостей, не могла отримати якісну правову допомогу суд, вважає за необхідне поновити [PERSON] строк звернення до суду із позовом, відповідно до ст. 127 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed