Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

04.03.2011 року Публічний Акціонерне товариство «Дельта Банк» та фізична особа - [PERSON] уклали кредитний договір № 002-21006-040311, відповідно до пункту 1.1. якого Позивач надав кредит у сумі 3823.00 гривень на умовах визначених Договором. Відповідно до п. 2.3 кредитного Договору позичальник мав сплаяувати проценти за користування кредитом. Станом на 08.05.2015 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. [PERSON] неодноразово була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ «Дельта Банк », однак на даний час кредитна заборгованість Позичальником не погашена, у звязку з чим за позичальником рахується заборгованість на загальну суму 3516.65 грн., яка складається з тіла кредиту 3516.52 гривень та заборгованості по відсоткам 0.13 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, але просив суд задовольнити позовні вимоги та справу розглянути у його відсутності, наполягаючи на розгляду справи у відсутності сторін за неявки відповідача та постановлення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо причини його неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе постановити заочне судове рішення у справі як таке, що не порушує інтересів сторін. Дослідивши надані до суду матеріали справи, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню, оскільки дійсно 04.03.2011 року ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-21006-040311, відповідно до якого відповідач у справі дійсно користувалась кредитними коштами, але відповідно до розрахунку щомісячні платежі до повного погашення тіла кредиту та платежів за користування кредитом не здійснювались, тобто не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 08.05.2015 року за відповідачем у справі за укладеним кредитним договором рахується заборгованість на загальну суму 3516.65 грн.. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, суд встановив, що відповідач [PERSON] дійсно має заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а також і судові витрати у справі при постановленні судового рішення на користь держави.

Outcome: approved