Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

03.05.2018р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з грудня 2017 року та до теперішнього часу шлюбні відносини фактично припинені, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак 24.05.2018р. звернувся до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги, просить не надавати строку для примирення та розглянути справу за її відсутності. Витрати зі сплати судового збору стягнути з відповідача на її користь. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак 22.06.2018р. звернувся до суду із заявою, в якій просить надати три місяці строку для примирення та розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2016р. сторони уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 1 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 124711 від 20.05.2016р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного Спинул було змінено на Китик. Від шлюбу є спільна малолітня дитина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФП № 247660, видане 08.09.2016р.), який проживає біля матері, що підтверджується довідкою Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області № 362 від 24.04.2018р. Фактично сторони з грудня 2017р. припинили шлюбні відносини, не підтримують один одного до теперішнього часу, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Спору щодо місця проживання дитини та майнового спору у сторін не має. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини, передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред'явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Щодо заяви відповідача про надання строку для примирення слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 7\~ст.\~240\~ЦПК України\~визначено,\~що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Водночас,\~згідно ч.\~1\~ст.\~24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, з комплексного аналізу приписів чинного законодавства слідує, що суд може надати подружжю строк для примирення за їхньої взаємною згодою, у разі заперечення одного із подружжя щодо надання вказаного строку суд, в силу приписів ст. 24 СК України, не може зобов'язувати вказану особу вчиняти дії проти її волі. Таким чином, оскільки позивач заперечує про ти надання строку для примирення, а тому з урахуванням встановленого позов останньої підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved