Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

04 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 7,71 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності СПО «Азовець» Приазовського району Запорізької області, яке належало померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0119633, отриманого ним 26.02.1997 року. Позов обґрунтований тим, що 09.10.2005 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельні частку (пай), яка належала померлому на підставі сертифікату серії ЗП № 0119633 від 26.02.1997 року. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до Приазовської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, де у Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа за № 58276961. Однак, постановою державного нотаріуса від 24.02.2016 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини після померлого батька та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0119633 від 26.02.1997 року на ім'я [PERSON], який був втрачений спадкодавцем за життя. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, 17.03.2016 року надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Приазовського району, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, позов визнає в повному обсязі. Третя особа відділ Держгеокадастру у Приазовському районі, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без неї, заперечень проти позову не надала. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 09 жовтня 2005 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 029492 від 17.11.2005 року. Після смерті спадкодавця, відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 7,71 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності СПО «Азовець» Приазовського району Запорізької області та належала померлому на підставі сертифікату серії ЗП № 0119633 від 26.02.1997 року. Згідно копії спадкової справи, наданої на запит суду Приазовською районною державною нотаріальною конторою, спадкоємцем за законом за фактом спільного проживання зі спадкодавцем за однією адресою після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] та [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини, про що свідчить заява, посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] 13.09.2011 року. Інших спадкоємців немає. Позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ЯР № 114522 від 30.06.1959 року, а отже в силу ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2016 року, позивачу відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого на земельну ділянку. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 24.02.2016 року № 441, [PERSON] був зареєстрований та постійно мешкав з 1928 року за адресою: с. Ботієве Приазовського району Запорізької області, вул. Горького,13 по день смерті 09.10.2005 року. Разом з ним проживав, був зареєстрований та проживає по теперішній час його син [PERSON], [INFO] Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області від 25.02.2016 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) було виготовлено членам СПО «Азовець» в одному екземплярі та видано громадянам, про що свідчить запис про їх отримання у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються членам СПО «Азовець» Приазовського району Запорізької області. Земельний сертифікат ЗП № 0119633 розміром 7,71 умовних кадастрових гектар, зареєстрований за № 322, було виготовлено на ім'я [PERSON] та отримано ним 26.02.1997 року. Державний акт на право власності на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] в базі архіву Відділу Держгеокадастру у Приазовському районі - не значиться. Вартість земельного паю, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) по СПО «Азовець» Приазовського району складає - двісті п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот сорок чотири грн. 56 коп. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297\~ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що позивачем було підтверджено наявність у померлого [PERSON] права на спадщину, позивач має право на спадкування за законом, то позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved