Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 2 500 000 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що у період з 18 червня по 28 липня 2012 року надав [PERSON] грошові кошти у сумі 270 000 грн., а 28 липня 2012 року - кошти у сумі 2 230 000 грн., які останній зобов'язався повернути до 15 жовтня 2012 року, однак, станом на 26 серпня 2014 року не повернув. Зі спливом 15 жовтня 2012 року позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути кошти, що позитивних результатів не дало. Просить стягнути з відповідача борг у сумі 2 500 000 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) належним чином був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що в період з 18 червня по 28 липня 2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 270 000 грн. і зазначену суму зобов'язався повернути до 15 жовтня 2012 року, що стверджується розпискою від 28 липня 2012 року, написаною та підписаною відповідачем власноручно в присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Крім того, із розписки про отримання коштів від 28 липня 2012 року вбачається, що 28 липня 2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 2 230 000 грн., які відповідач зобов'язався повернути у строк до 15 жовтня 2012 року. Кошти передані в присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи зазначене, а також те, що факт надання позивачем позики відповідачу в розмірі 2 500 000 грн. підтверджується письмовими розписками, строк повернення позики закінчився, даний договір позики відповідачем не оспорений та доказів повернення коштів ним не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі - судовий збір в розмірі 3 654 грн., сплата якого позивачем стверджується квитанцією № ПН25447 від 18 серпня 2014 року (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved