Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

02.11.2020 позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 27.09.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони не мають спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають разом як подружжя через те, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. На даний момент сторони спільне господарство не ведуть, спільно не проживають протягом двох років, шлюб має формальний характер, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Ухвалою від 17.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, копію ухвали та копію позовної заяви з додатками отримав 11.12.2020 (а.с.17), клопотань будь-яких не надходило. В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27.09.2016 перебувають у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 27.09.2016 серії [NUMBER] (а.с.6). Як зазначає позивач у позовній заяві, з відповідачем не можуть проживати разом як подружжя через відсутність порозуміння, втрати почуття кохання. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. У відповідності до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 3 ст. 115 СК України регламентовано, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог не подав, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та на підставі ст. 7, 24, 110, 112, 113, 115, 141, 157 СК України,

Outcome: approved