Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

03.02.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання під час вагітності, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісяця. У своєму позові позивач вказала, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який вони зареєстрували 25.10.2014 року в Відділі ДРАЦС по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського МРУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 453. З листопада 2014 року їх сім'я фактично розпалась та вони стали проживати окремо. На даний час [PERSON] вагітна, та потребує матеріальної допомоги від відповідача, але він матеріальну допомогу в добровільному порядку надавати відмовляється. Стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON] дозволяють йому виплачувати аліменти на утримання дружини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що дитина не від нього, і тому він не зобов'язаний сплачувати аліменти. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. 25.10.2014 року в Відділі ДРАЦС по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського МРУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 453, сторони по справі зареєстрували шлюб. Станом на 16.01.2015 р. [PERSON] вагітна, термін вагітності 12 тижнів, та перебуває на обліку в Первомайській центральній районній лікарні, що підтверджується випискою з постанови ЛКК при лікарняному поліклінічному відділенні № 33 від 16.01.2015 року. У відповідності до ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, судом встановлено право [PERSON] на утримання під час вагітності. Суб'єктом обов'язку надавати вагітній дружині утримання є лише чоловік, який перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі. В даному випадку чоловіком [PERSON] є відповідач. Суд зазначає, що окреме проживання сторін не є спростуванням батьківства, та підтвердженням відсутності подружніх стосунків сторін, та не спростовує факту шлюбу між сторонами. Приймаючи до уваги, що позивач вагітна, потребує матеріальної допомоги, враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча має таку можливість, так як працює та має стабільний дохід, суд враховує, що відповідач не має інших аліментних зобов'язань, не повідомляв суд про наявність хронічних захворювань, наявність інвалідності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у зазначеному позивачем розмірі на час її вагітності, починаючи із часу звернення до суду з даним позовом. Згідно ч. 5 ст. 84 СК України, аліменти присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved