Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

03 травня 2015 року в м. Жмеринка померла мати позивача - [PERSON], яка за життя склала заповіт на користь позивача та після смерті якої відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, які розташовані по вул. Гетьмана Сагайдачного (колишня Фрунзе), 31 в м. Жмеринка. На спадщину у виді земельної ділянки позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак правовстановлювальні документи на житловий будинок з господарськими будівлями відсутні. Це майно рахується за спадкодавцем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 жовтня 2003 року № 2-1830, однак реєстрація права власності покійної [PERSON] на це майно не була проведена за її життя. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлювальні документи. Інших спадкоємців немає. Позивач просив визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. У судове засідання позивач не з'явився. Подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1235 цього ж Кодексу заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для винесення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved