Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

04.10.2017 року [PERSON] звернувся з вказаним позовом про відшкодування витрат співвинахіднику та володільцю майнових прав інтелектуальної власності на винаходи, у якому просив стягнути з відповідача на його користь 2 008 061,10 грн. витрат співвинахідника та суб`єкта патентних прав. Позов мотивований тим, що він та співвинахідники, [PERSON] , [PERSON] , є власниками майнових патентних прав на ряд винаходів, що засвідчені патентами : патент №\~ [NUMBER] \~«Склад для\~обробки пар\~тертя»,\~патент №\~35504\~«Змащувальна композиція»,\~патент № [NUMBER] \~«Патрон»,\~патент №\~ [NUMBER] \~«Мастильна композиція\~та спосіб\~її приготування»,\~патент №\~ [NUMBER] \~«Наноструктурний ревіталізант\~та спосіб\~отримання наноструктурного\~ревіталізанта зі\~стійкою формою\~наноструктури». Одним із суб`єктів патентних прав був [PERSON] , який помер [INFO] , та спадкоємцем якого є його син [PERSON] . Позивач указував, що він поніс витрати з утримання патентів. Враховуючи те, що до своєї смерті [PERSON] не відшкодував позивачу понесені останнім витрати на оформлення патентів та підтримання їх чинності, обов`язок зі здійснення такого відшкодування покладається на відповідача, як спадкоємця померлого, оскільки до складу спадщини входять не лише права, а й обов`язки. Відшкодування на користь позивача має бути здійснено з урахування частки спадкодавця як винахідника у володінні правами на патенти. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року позов [PERSON] було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування витрат у розмірі 2\~008\~061 (два мільйони вісім тисяч шістдесят одна) грн. 10 коп., та понесені судові витрати у розмірі 8000 грн. Постановою апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року залишено без змін. Постановою Верховного суду від 21.10.2020 року касаційну скаргу було задоволено частково, заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 23.11.2020 року цивільну справу за вказаним позовом згідно автоматизованого розподілу справ передано судді Бородіній О.В. \~\~\~\~15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017року № 2147-VІІІ. \~\~\~\~Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності Цивільного процесуального\~кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.11.2020 року за позовною заявою відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Відповідачем в установлений ч. 7 ст.178ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та зазначив, що відповідач є спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] , який разом з позивачем та третіми особами [PERSON] та [PERSON] є співвинахідниками, яким належать права інтелектуальної власності на ряд винаходів. Оскільки за життя [PERSON] не відшкодував позивачу понесені останнім витрати на оформлення патентів та підтримання їх чинності, обов`язок зі здійснення такого відшкодування покладається на відповідача, як спадкоємця померлого, оскільки до складу спадщини входять не лише права, а й обов`язки. Вимоги заявлені в межах спадкового майна. Інформації про відкриття спадщини у позивача не було. Коли у березні 2017 дізналися, що спадкоємець [PERSON] звернувся до суду із позовом до Червонозаводського районного суду м. Харкова про визнання частки у спільній сумісній майнових патентних прав, то саме тоді стало відомо про спадщину, та звернулися до спадкоємця із зустрічним позовом з вимогою про відшкодування витрат на патентування, підтримання чинності патентів, але ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.08.2017 року у прийнятті зустрічного позову було відмовлено. Тому вже 04.10.2017 звернулися до Ленінського районного суду м. Харкова із даним позовом. Вимогу до спадкоємця заявили шляхом пред`явлення позову. [PERSON] позивача не повідомляв про відкриття спадщини. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Також були подані письмові пояснення. Так, представник відповідача посилалась на те, що позивач з претензією до нотаріуса не звертався, та у відповідності до ст. 1281 ЦК України пропустив строк пред`явлення вимоги, що позбавляє його права вимоги. Вказувала, що [PERSON] не повідомляв позивача про відкриття спадщини оскільки не був обізнаний про зобов`язання батька. Крім того, представником відповідача подано заяву про поворот виконання на підставі ч. 2 ст. 444 ЦПК України, посилаючись на те, що після набрання законної сили заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти 2021206,40 грн. на підставі виконавчого листа № 642/4993/17. 3-я особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв про причини неявки на адресу суду не надходило. Раніше при первісному розгляді надавав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов підтримує . 3-я особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв про причини неявки на адресу суду не надходило. Раніше при первісному розгляді надавав заяву про слухання справи у його відсутність та не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши доводи сторін,\~ дослідивши матеріали справи,\~приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що відповідно до витягів з державного реєстру патентів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належать майнові права інтелектуальної власності на кілька винаходів, що засвідчені патентом № [NUMBER] «Склад для обробки пар тертя», патентом № 35504 «Змащувальна композиція», патентом №50563 «Патрон», патентом № 103896 «Мастильна композиція та спосіб її приготування» та патентом № 104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанта зі стійкою формою наноструктури». Відповідно до\~ст.28 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», взаємовідносини при використанні винаходу (корисної моделі), патент на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник патенту може використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання винаходу (корисної моделі) та передавати право власності на винахід (корисну модель) іншій особі без згоди інших власників патенту. Договори між співвинахідниками про здійснення прав на винаходи не укладалися. Частинами 1, 2 статті 418\~ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Статтею 420\~ЦК України визначений перелік об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, до об`єктів права інтелектуальної власності належать винаходи, корисні моделі, промислові зразки. Згідно\~ст. 462 ЦК України\~набуття права інтелектуальної власності на винахід засвідчується патентом, умови та порядок видачі патенту встановлюється законом. Згідно ст.ст.\~22,\~29 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заявником сплачується державне мито за видачу патенту та збір за публікацію про видачу патенту. Власник патенту повинен сплачувати відповідні збори за підтримання чинності патенту і добросовісно користуватися виключним правом, що випливає з патенту. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року в справі № 646/1750/17 (провадження № 61-17405св18) зазначено, що «тлумачення\~статті 428 ЦК України\~свідчить, що в ній передбачено конструкцію спільності прав інтелектуальної власності. При цьому законодавець не пов`язує спільну належність прав інтелектуальної власності із правовим режимом спільної власності, оскільки вона є притаманною для речових відносин. У тому разі, якщо один із суб`єктів, яким спільно належать певні права інтелектуальної власності, вибуває внаслідок тих чи інших підстав із цих правовідносин (зокрема, внаслідок смерті), то його спадкоємець (спадкоємці) можуть заявляти вимогу про визнання права інтелектуальної власності. [PERSON] [INFO] помер, про що зроблено запис в акті цивільного стану №376 та видано відповідне свідоцтво про смерть. Єдиним спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується кількома свідоцтвами на спадщину за законом від 01.09.2016р. та 05.10.2016р., які були видані приватним нотаріусом ХМНО Тимченко Т.В.\~. Враховуючи відсутність договору між співвинахідниками щодо порядку користування об`єктами права інтелектуальної власності чи іншого договору який би визначав порядок участі співвинахідників у витратах, пов`язаних з витратами та патентами на них, відносини що виникли між позивачем та [PERSON] мають бути кваліфіковані як недоговірні грошові зобов`язання з безпідставного збереження майна (грошових коштів), що регулюються ст. ст. 1212-1215 ЦК України. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~спадщина включає до свого складу не лише майно, а також майнові права та обовязки спадкодавця. Як роз`яснено у пункті 14 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30\~травня 2008\~року до складу спадщини входять майнові права інтелектуальної власності, чинні на час відкриття спадщини (право на отримання винагороди за використання твору, право на відтворення, опублікування і розповсюдження авторських творів, право на оформлення винаходу, корисної моделі тощо). Частиною 1статті 1226\~ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Таким чином, право [PERSON] у спільній сумісній інтелектуальній власності відповідно до вимог статті 370 ЦК України, є спадковим майном і підлягає спадкуванню на загальних підставах. До складу спадщини після [PERSON] входять не лише майнові права на винаходи, що засвідчуються патентами № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , а також майнові обов`язки спадкодавця, не виконані ним до своєї смерті. У період із 1999 року по 2017 рік патентні повірені [PERSON] та [PERSON] виконували роботи з оформлення заявок на винаходи та на\~\~підтримання чинності патентів №34768,\~№35504,\~№50563,\~№103896,\~№104864,\~ власниками яких є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується актами звірки наданих послуг і здійснених платежів. Ст.12 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» передбачено, що особа, яка бажає одержати патент (деклараційний патент) має на це право, подає до Установи заявку. За дорученням заявника заявку може бути подано через представника у справах інтелектуальної власності або іншу довірену особу. Відповідно до ч.11 ст.12 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» за подання заявки сплачується збір. Чинне законодавство в процесі розгляду заявки винахідників (їх представника) передбачає сплату інших платежів, зокрема, згідно ст.ст. 22, 29 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» заявником сплачується державне мито за видачу патенту та збір за публікацію про видачу патенту. Власник патенту повинен сплачувати відповідні збори за підтримання чинності патенту і добросовісно користуватися виключним правом, що випливає з патенту. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» дія патенту припиняється у разі несплати у встановлений строк річного збору за підтримання його чинності. Річний збір за підтримання чинності патенту сплачується за кожний рік його дії, починаючи від дати подання заявки. Позивачем були надані докази про понесення ним витрат на патентних повірених, оформлення патентів, підтримання їх чинності. Витрати позивача щодо винаходу, засвідченого патентом №34768 «Склад для обробки пар тертя», складають за оформлення заявки 10\~000,00 дол. США та 18\~000,00 грн., що були сплачені патентному повіреному [PERSON] та 16\~000,00 грн., що були сплачені патентному повіреному [PERSON] . Сукупний розмір витрат щодо винаходу, засвідченого патентом №34768, склав 301\~042 грн. 00 коп. Враховуючи, що співвласниками цього патенту є четверо осіб, то майнові витрати одного з них в рівній частці складають 75\~260 грн. 50 коп. Витрати позивача щодо винаходу, засвідченого патентом №35504 «Змащувальна композиція», складаються з витрат на оформлення заявки 10\~000 дол. США, 18\~000,00 грн., що були сплачені патентному повіреному [PERSON] та 10\~000,00 грн., що були сплачені патентному повіреному [PERSON] .. Разом усі витрати за цим винаходом склали суму 295\~042 грн. 00 коп. Так як співвласниками цього патенту є четверо осіб, то майнові витрати одного з них складають 73\~760 грн. 50 коп. Витрати позивача щодо винаходу, засвідченого патентом №50563 «Патрон» складаються з витрат на оформлення заявки 10\~000 дол. США, 12\~000,00 грн., що були сплачені за послуги патентному повіреному [PERSON] та 12\~000,00 грн., що були сплачені за послуги патентному повіреному [PERSON] .. Загалом сума витрат щодо цього винаходу складає 291\~042 грн. 00 коп. Оскільки співвласників цього патенту було троє осіб, то майнові витрати одного з них складають 72\~760 грн. 50 коп. До витрат позивача на винахід, засвідчений патентом №103896 «Мастильна композиція та спосіб її приготування» належать витрати з оформлення заявки у розмірі 100\~000 дол. США та витрати у розмірі 10 000,00 грн., що були сплачені за послуги патентного повіреного [PERSON] (а.с. 31, 32). Разом усі витрати за цим винаходом склали суму 2\~680 420 грн. 00 коп. Оскільки співвласників цього патенту також було троє осіб, то майнові витрати одного з них складають 893\~473 грн. 00 коп. Витрати позивача щодо винаходу, засвідченого патентом №104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанта зі стійкою формою наноструктури» складать витрати на оформлення заявки 100\~000 дол. США та 8\~000,00 грн., що були сплачені патентному повіреному [PERSON] . Разом щодо цього винаходу витрати позивача склали 2\~678\~420 грн. 00 коп. Оскільки співвласників цього патенту були троє осіб, то майнові витрати одного з них складають 892\~806 грн. 60 коп. Оскільки співвинахідники мають спільно нести витрати, що пов`язані з їх правами на об`єкти права інтелектуальної власності, в рівних частках, [PERSON] мав майновий обов`язок із виплати на користь позивача грошової суми в розмірі 2 008 061,10 грн. Докази на підтвердження того, що частка витрат, що пов`язані з його правами на об`єкти права інтелектуальної власності сплачені особисто [PERSON] або його спадкоємцем\~ [PERSON] відповідачем чи його представником не надано. За приписами ч.2\~ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.5\~ст. 1267 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спірні правовідносини між сторонами виникли до введення в дію\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03 липня 2018 року № 2478-VIII, яким внесено зміни до статей 1281 та 1282\~ЦК України. Тобто до зазначених правовідносин підлягають застосуванню норми статей 1281 та 1282\~ЦК України\~в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та яка діяла до 04 лютого 2019 року. За змістом\~статті 1281 ЦК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Саме на підставі норм статей\~1281,\~1282 ЦК України\~позивач заявив вимоги до спадкоємця. Відповідно до\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, копії яких знаходяться в матеріалах справи, вартість майна, отриманого [PERSON] у спадщину перевищує заявлені [PERSON] вимоги. Однак, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм\~статті 1281 ЦК України\~щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені\~статтею 1281 ЦК України\~строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Тимченко Т.В. листом № 22/01-16 від 06.05.2021 року надала відомості, що спадкова справа № 2/2016 після смерті [INFO] [PERSON] , відкрита нею [INFO] на підставі заяви його сина [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги. На час відкриття спадщини спадкоємцями першої черги були: [PERSON] , син спадкодавця, та [PERSON] , [INFO] , мати спадкодавця. [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON] . Заяв від інших спадкоємців та кредиторів не надходило. За даними спадкового реєстру заповітів від імені [PERSON] , [INFO] , не знайдено. На заявлене спадкове майно видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Норми ЦК України не містять імперативної норми, яка б визначала яким саме чином кредитор повинен пред`явити свої вимоги до спадкоємця (шляхом направлення претензії до нотаріальної контори, шляхом направлення претензії безпосередньо спадкоємцям, або шляхом пред`явлення позову). Тлумачення статті 1281 ЦК України свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Вказане узгоджується із висновками викладеними у Постановах Верховного Суду\~від 13.06.2018 по справі №758/8549/15-ц\~та\~від 11.07.2018 по справі №495/1933/15-ц. Позивач скористався своїм правом вимоги шляхом пред`явлення позову до спадкоємця. Що стосується строку пред`явлення вимоги, то суд зазначає наступне. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту повідомлення спадкоємцем позивача про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та дати такого повідомлення. Крім того, під час судового розгляду представником відповідача підтверджено що такого повідомлення [PERSON] не здійснював. Відсутні також належні та допустимі докази, з яких суд мав би можливість встановити дату, коли позивачу стало достовірно відомо про смерть [PERSON] , у зв`язку із чим неможливо визначити чи не пропущено позивачем шестимісячний строк для звернення до спадкоємців, передбачений\~ст. 1281 ЦК України. Позивач у судовому засіданні посилався на те, що про відкриття спадщини та про спадкоємця стало відомо під час розгляду цивільної справи № 646/1750/17. Так, відповідач з метою підтвердження набуття ним в порядку спадкування майнових прав інтелектуальної власності на винаходи, що засвідчується патентом № 34768 «Склад для обробки пар тертя», патентом № 35504 «Змащувальна композиція», патентом №50563 «Патрон», патентом № 103896 «Мастильна композиція та спосіб її приготування» та патентом № 104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанта зі стійкою формою наноструктури» у березні 2017 року звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вимогу до [PERSON] про відшкодування витрат на патентування, підтримання чинності патентів вперше позивач пред`явив шляхом подачі зустрічного позову по справі № 646/1750/17 , але ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.08.2017 року у прийнятті зустрічного позову було відмовлено. Тобто зустрічна позовна заява із вимогою до [PERSON] була в будь-якому-разі подана в межах шестимісячного строку. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, належними та допустимими доказами у цій справі не спротовано доводів позивача, не встановлено та не доведено факту пропуску кредитором вказаних у\~ст. 1281 ЦК України\~строків звернення з вимогою до спадкоємців. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] після прийняття ним спадщини після [PERSON] не здійснював на користь позивача виплат щодо компенсації витрат на оплату послуг патентних повірених, оформлення патентів, підтримання чинності патентів. Водночас позивачем в позовній заяві вказується на існування невиконаного на його користь грошового зобов`язання, боржником в якому є відповідач у зв`язку з прийняттям ним спадщини після [PERSON] . Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] не сплачував позивачу компенсації за понесені ним витрати з оплати послуг патентних повірених, оформлення та подання заяв на патенти, підтримання чинності патентів та інших необхідних витратах, які поніс позивач як співвинахідник винаходів, що засвідченні: патентом № [NUMBER] «Склад для обробки пар тертя», патентом № 35504 «Змащувальна композиція», патентом №50563 «Патрон», патентом № 103896 «Мастильна композиція та спосіб її приготування» та патентом № 104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанта зі стійкою формою наноструктури». Спадщину після смерті [PERSON] прийняв відповідач, [PERSON] . До складу спадщини входять не лише майнові права на винаходи, що засвідчуються патентами № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , а також грошові обов`язки спадкодавця, що не були виконані ним до своєї смерті. Як вбачається з матеріалів, відповідач після прийняття ним спадщини не виконав як правонаступник свого грошового обов`язку перед позивачем який був кредитором померлого. Ці дані підтверджуються матеріалами справи і ніким не спростовуються, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування витрат у розмірі 2\~008\~061 грн. 10 коп. підлягають задоволенню. Щодо заяви представника відповідачки про застосування повороту виконання рішення. Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема нормою ст.444, передбачено вирішення питання повороту виконання рішення, постанови суду у разі скасування раніше прийнятого судового рішення, за яким в порядку виконання стягнуті з боржника кошти або вилучене його майно на користь стягувача. Відповідно до\~ст.444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Конституційний суд України у своєму рішенні від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі. За змістом наведеної норми закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі. Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням. Особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення. Разом з тим, враховуючи те, що при новому розгляді суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, сума стягнення залишилась в тому ж розмірі що і за попереднім заочним рішенням суду, відсутні підстави для повороту виконання рішення, оскільки стягнута за попереднім рішенням сума повинна зарахуватися як виконання вказаного рішення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] , необхідно стягнути 8000 грн. 00 коп. сплаченого ним судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved