overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

03 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що 07.05.2010 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУ юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося, подальше збереження шлюбу є неможливим. Близько місяця тому сторони припинили спільне проживання, спільного господарства не ведуть. Шлюб втратив своє значення, існує лише формально. Діти проживають разом з позивачем, знаходяться на її утриманні. В позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 07.05.2010 року та зареєстрований Малинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Житомирській області, актовий запис №41; дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишити проживати разом з позивачем; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при поданні позову до суду судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. В судове засідання позивач не з'явилася, 19.09.2018 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, 17.10.2018 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечив. Дослідивши обставини справи на підставі наявних в матеріалах доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07 травня 2010 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. За змістомст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 07 травня 2010 року перебувають у шлюбі (а.с.7). У сторін є спільні діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Судом встановлено, що сторони перебувають в неприязних стосунках, позивач та відповідач до примирення не прагнуть, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, оскільки спільно не проживають, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

03 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що 18.10.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану міста Малина Житомирської області було зареєстровано шлюб з [PERSON], про що зроблений актовий запис №153. За час перебування у шлюбі у сторін народилися спільні діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Донька на даний час повнолітня, є студенткою, а сину 12 років, він проживає разом з позивачкою. В шлюбі з відповідачем перебувають двадцять років, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони разом не проживають більше пятнадцяти років, чоловік майже весь час перебував на заробітках за кордоном, де він знаходиться на даний час позивачу невідомо. Спільного господарства сторони не ведуть, спільного бюджету не мають, сімя розпалася остаточно та існує лише формально. Подальше збереження сімї, на думку позивача, є неможливим та суперечить її інтересам, а тому такий шлюб доцільно розірвати. Спору щодо визначення місця проживання сина на даний час у сторін нема, а тому син самостійно зможе визначити з ким із батьків він бажає проживати. В позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 18.10.1997 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Малина Житомирської області, актовий запис №153; після розірвання шлюбу присвоїти позивачу дошлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, 03.10.2018 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання також не зявився, 03.10.2018 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Малина Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. За змістом\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 18 жовтня 1997 року перебувають у шлюбі (а.с.8). У сторін є спільні діти: донька [PERSON], [INFO], а також син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Судом встановлено, що сторони перебувають в неприязних стосунках, позивач та відповідач до примирення не прагнуть, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, оскільки спільно не проживають, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

03 вересня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 03.02.2013 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинені з 11 червня 2014 року, з цього часу проживають окремо. Причина розпаду сімї полягає у відсутності взаєморозуміння та різних поглядах на спільне, сімейне життя, ведення спільного господарства. На сьогодення шлюб існує формально. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище -«Абрамова». Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин,\~ будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Щастинської міської ради м. Луганськ м. Щастя від 09 лютого 2013 року, актовий запис № 05. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

03 вересня 2018 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем\~ з 11 листопада 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені шість місяців тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач\~ у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Крім цього, відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на\~ офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №269084, виданого 11 листопада 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 11 листопада 2011 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 871. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище\~ [PERSON] - [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «[PERSON] - [PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

03 вересня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 09 листопада 1997 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву про проведення підготовчого та судового засідання за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання шляхом публікації на веб-сайті Судової влади України оголошення про виклик до суду; відзив на позовну заяву на пропозицію суду не подав (а.с. 33). Відповідно до ухвали суду від 25 листопада 2019 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 5, 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери, різні погляди на сімейне життя. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

03 вересня 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 липня 2017 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 123. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 08 липня 2017 року з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та оскільки їх шлюб носить формальний характер, зберігати його наміру не має, просить суд його розірвати. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась. Також надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведену вимогу закону, справа може бути розглянута в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 липня 2017 року в Южноукраїнському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 123. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно /а.с.9/. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.10/. В позовній заяві позивач вказує, що їх шлюб з відповідачем носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. Протилежного відповідач не довела. В силу ст. 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає за можливе відповідачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

03 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 06 серпня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 20. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з березня 2019 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Позивачка просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06 серпня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 20 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7,8). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

03 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 04 жовтня 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 24). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 25). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 жовтня 1997 року сторони уклали шлюб, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 9, 10, 21). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

03 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітнього сина, який проживає з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися. Позивачка та відповідачнадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 9 (а. с. 6), від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7), і який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 384 грн 20 коп. (50% суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved