Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

03.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №44994774 від 11.12.2014 року державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ, автомобіль «ВАЗ 2101» [NUMBER], [NUMBER], №дв. [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON] В своїх доводах посилається на те, що на виконанні Київського ВДВС ХМУЮ перебуває виконавче провадження щодо стягнення з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 22.02.2013 до повноліття. У зв'язку з находженням у довготривалому відрядженні ним було допущено прострочення регулярних аліментних платежів, внаслідок чого, станом на 30.11.2014 року, накопичилася заборгованість у розмірі 8102,22 грн. 11.12.2014 державним виконавцем було винесено постанову від 11.12.2014, щодо арешту його майна, якою заборонено відчуження будь-якого майна в межах суми боргу. Зокрема накладено арешт на спірний автомобіль. У відповідності до довідки-розрахунку від 28.05.2015 ВДВС станом на 28.05.2015 заборгованість зі сплати аліментів у нього відсутня. Таким чином підстав для продовження дії арешту транспортного засобу немає. 30.04.2015 він подав до ВДВС заяву щодо звільнення майна з під арешту зв'язку з погашенням простроченої заборгованості по аліментах в повному обсязі. Листом від 28.05.2015 ВДВС відмовлено у скасуванні арешту з посиланням на те, що у незавершеному виконавчому провадженні арешт може бути знятий, виключно, в судовому порядку, як того вимагає ч. 5. ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Представник ВДВС проти задоволення позову заперечував. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Київського ВДВС ХМУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 44994774, відкрите 02.10.2014 року на підставі виконавчого листа № 632/484/13 від 27.05.2013, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 22.02.2013 до повноліття. 11.12.2014 року постановою державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 2101» д.н. [NUMBER], [NUMBER], №дв. [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON], у межах суми звернення стягнення 8 102,22 грн. Як вбачається з реєстраційного талону [NUMBER], автомобіль ВАЗ 2101» д.н. [NUMBER] належить [PERSON] Відповідно до довідки-розрахунку Київського ВДВС ХМУЮ від 28.05.2015 року, заборгованість боржника [PERSON] перед стягувачем [PERSON] про стягнення аліментів у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа №632/484/13, складала 14502,52 грн., сплачено 14607 грн., заборгованість станом на 28.05.2015 року відсутня. Листом Київського ВДВС ХМУЮ від 28.05.2015 року було відмовлено позивачу у зняті арешту, посилаючись на те, що згідно зі ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт по незавершеному виконавчому провадженні може бути знятий за рішенням суду. В судовому засіданні представником позивача надані копії квитанцій, згідно з якими [PERSON] сплачені аліменти за виконавчим листом №632/484/13 за травень 2015 року у розмірі 800 грн. (квитанція від 21.05.2015 року), за червень 2015 року - 800 грн. (квитанція від 24.06.2015 року), за липень 2015 року - 800 грн. (квитанція від 08.07.2015 року), за серпень 2015 року - 800 грн. (квитанція від 08.08.2015 року). Таким чином вбачається, що заборгованість [PERSON] щодо сплати аліментів станом на день винесення рішення суду - відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення на все майно боржника або на окремі предмети. Відповідно до ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Згідно з ч. 5 ст. 60 вказаного Закону, в інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що на час розгляду справи у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, то підстави для знаходження спірного автомобіля під арештом відсутні, а накладений арешт на автомобіль позивача, за відсутності заборгованості, порушують права позивача, які підлягають захисту шляхом звільнення з-під арешту арештованого транспортного засобу. На підставі викладеного, позовні вимоги про звільнення спірного автомобіля з-під арешту підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved