overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

03 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 15. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.09.2016р. о 19 год. 19 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.09.2016р. о 19 год. 19 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької лікарні КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий висловлює скарги на головний біль. Чує „голоси, які забороняють йому розмовляти. Інструкції не виконує. Не критичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлади особистості внаслідок епілепсії, учащання судом з психотичною симптоматикою. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернувсь до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Строк на примирення не потрібен, судові витрати залишає за собою. У судове засідання відповідач надала суду заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі. Строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Судом встановлено, що сторони 12.12.2012 року у Шишківській сільській раді Корюківського району Чернігівської області зареєстрували шлюб, актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей, дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат лише на деякий час. Останнім часом відносини в сім'ї загострились, позивач впевнилася, що подальше сімейне життя з відповідачем не є можливим, як і збереження сім'ї. На даний час подружжя проживає за різними адресами, сімейних стосунків не підтримують. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 03 липня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають разом з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через подружню зраду відповідача. Шлюбні відносини між ними припинені у серпні 2014 року та з того часу вони спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 липня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 177 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 9). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 10) та [INFO] народилась донька [PERSON] (а.с. 11). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через подружню зраду відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені в липні 2014 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» суму заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 24713,55 грн. та на відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідача 5000,00 грн. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що він з 01.10.2014 року працював у ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» на посаді охоронця. Наказом № 166-к від 07.07.2016 року його було звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Проте, виплату заробітної плати та кінцевого розрахунку з ним не провели. За період з грудня 2015 року по липень 2016 року заборгованість по заробітній платі складає 24713,55 грн. Тривалою невиплатою заробітної плати йому завдана моральна шкода, оскільки іншого доходу, заробітку в нього не було. Все це вимагало від нього додаткових зусиль, завдавало моральної шкоди. В судовому засіданні 27.10.2016 року позивач підтримав позовні вимоги лише в частині стягнення заборгованості по заробітній платі. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди просив залишити без розгляду. Ухвалою суду від 27.10.2016 року позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди залишені без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Представник відповідача в судове засідання двічі поспіль не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 27, 28). За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим за згодою позивача розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював у ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» на посаді охоронця з 01.10.2014 року по 07.07.2016 року (а.с. 8-9). Відповідно до наказу № 166-к від 07.07.2016 року позивача було звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 9). Судом встановлено, що на час звільнення ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» не розрахувалось з позивачем та мало заборгованість по заробітній платі у розмірі 24713,55 грн. (а.с. 10). Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З огляду на зазначене, з відповідача ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» слід стягнути заборгованість по заробітній платі на користь позивача у розмірі 24713,55 грн.\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. в частині вимог майнового характеру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що мешканцям жилого будинку №17А по вул. Ушакова в м. Дніпрі він регулярно надає житлово-комунальні послуги. Власником квартири №10 вказаного будинку є [PERSON], яка не оплачує ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 20 171,93 грн. Крім неї у квартирі також мешкає повнолітня [PERSON] У добровільному порядку відповідачі борг сплатити не бажають, у звязку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом (а.с.а.с. 2 4). У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов. Відповідачі до суду не зявилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 3 статті 156 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України від 24.06.2004 року №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] Крім неї у квартирі також мешкає повнолітня [PERSON] (а.с. 5). Позивач регулярно забезпечує відповідачів централізованим питним водопостачанням та водовідведенням, тепловою енергією для потреб опалення та гарячим водопостачанням, електричною енергією тощо, проте останні плату за користування вказаними послугами вносили неналежно, у звязку з чим за період від жовтня 2010 року по серпень 2016 року включно утворилася заборгованість в сумі 20 171,93 грн. (а.с.а.с. 12 22, 42). У відповідності зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються. За правилами статті 541 ЦК при неподільності предмета зобовязання виникає солідарний обовязок боржників. Відтак, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню відповідачами солідарно. У порядку статті 88 ЦПК з відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 1 378,00 грн. (по 689,00 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 15 серпня 2003 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 21 липня 2012 року. З квітня 2014 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду про стягнення з відповідача на час її навчання аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення навчання 30 червня 2020 року, посилаючись на те, що відповідач має змогу надавати грошову допомогу. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дочкою\~ [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД за № 269619, виданим 28 жовтня 1988 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради. Як вбачається з довідки, виданої Одеським національним економічним університетом 29 березня 2017 року, [PERSON] навчається на денній формі навчання в Одеському національному економічному університеті, строк завершення навчання [PERSON] 30 червня 2020 року. Згідно зі ст. 199 СК України,\~ якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.\~ Оскільки позивачем свої позовні вимоги доведено, суд вважає, що аліменти з відповідача [PERSON] підлягають стягненню у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення [PERSON] навчання 30 червня 2020 року, але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 листопада 1999 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 1999, актовий запис № 110 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 12 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.5). Неповнолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved