Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

02 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Енерго Буд Інвест Україна» плату за договором доручення у загальному розмірі 111 680,91 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 04.02.2013 року [PERSON] та ПрАТ «Енерго Буд Інвест Україна» уклали договір доручення. Позивачем виконані всі умови передбачені договором доручення, проте відповідачем не здійснено плату відповідно до умов договору. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Щодо проведення розгляду в заочному порядку не заперечував. Відповідач до судового засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на думку п позивача, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 1000 ЦК України передбачено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Статтею 1003 ЦК України визначено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Судовим розглядом встановлено, що 04 лютого 2013 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Енерго Буд Інвест Україна» укладено договір доручення (далі - Договір). Відповідно до Розділу 2 Договору повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення, а Товариство відповідно до Розділу 3 Договору зобов'язане видати позивачу довіреність на представництво інтересів відповідача. На виконання договору доручення, укладеного між позивачем та відповідачем в період строку дії договору, що був встановлений п.7.1. Договору, а саме з 04.02.2013 року по 04.02.2016 року [PERSON] вчинив дії передбачені п. 1.1. Договору. Зокрема, відповідно до п.1.1.1. Договору позивач вжив заходів для виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 29.01.2013 (в адміністративній справі № 32/351-А за позовом Товариства до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва, Відділення Державного казначейства у Печерському районі м. Києва про визнання податкового повідомлення - рішення недійсним та стягнення бюджетної заборгованості в сумі 365 054,00 грн., для чого. Підготував та подав заяву про видачу Господарським судом м. Києва виконавчого листа по адміністративній справі № 32/351-А. Одержав в Господарському суді м. Києва виконавчий лист по адміністративній справі № 32/351-А від 15.02.2013. Підготував та подав до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві заяву від 10.01.2014 про прийняття до виконання виконавчого листа по адміністративній справі № 32/351-А. Здійснив моніторинг стану виконання відповідним органом Державної казначейської служби України виконавчого листа по адміністративній справі № 32/351-А, а саме: подав до органів Державної казначейської служби України: запит від 17.01.2014 на інформацію, що стосується виконання виконавчого листа від 15.02.2013 по адміністративній справі №32/351-А; заяви від 24.03.2014, від 07.10.2014 та від 12.01.2015 про надання інформації про стан виконання виконавчого листа від 15.02.2013 по адміністративній справі №32/351-А, - на які одержав відповіді Державної казначейської служби України від 29.04.2014, від 27.10.2014 та від 07.05.2015. У зв'язку з тривалим невиконанням Державною казначейською службою України виконавчого листа по адміністративній справі № 32/351-А позивач звернувся до Державної казначейської служби України - з заявою від 05.06.2015 про виконання рішення суду шляхом зарахування коштів на рахунок Стягувача та Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві - із запитом від 20.05.2015 на надання інформації, що стосується залишку невідшкодованих сум податку на додану вартість по адміністративній справі №32/351-А. На зазначений запит позивач одержав відповідь Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві від 25.05.2015 року. Крім того, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою від 25.06.2015 щодо бездіяльності Державної казначейської служби України, яка полягає у невиконанні постанови Вищого адміністративного суду України від 29.01.2013, якою стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства бюджетну заборгованість в сумі 365 054,00 грн. Ухвалами суду від 26.06.2015 було відкрито провадження в адміністративній справі № 826/12489/15 та призначено її до судового розгляду. 24.07.2015 позивачем подано до Окружного адміністративного суду м. Києва додаткові пояснення по суті справи від 24.07.2015. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.09.2015 у справі № 826/12489/15 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Постанова не оскаржувалась у зв'язку з відсутністю письмового запиту відповідача про це. Також, у зв'язку з тривалим невиконанням Державною казначейською службою України виконавчого листа по адміністративній справі № 32/351-А позивач звернувся з адміністративною позовною заявою від 17.12.2015 про зобов'язання Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві узгодити з Товариством розмір бюджетного відшкодування заборгованості з податку на додану вартість в сумі 365 054,00 грн., яка виникла на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 29.01.2013 у справі №32/351-А, шляхом оформлення відповідного письмового повідомлення та направлення його до Державної казначейської служби України. Ухвалами суду від 21.12.2015 було відкрито провадження в адміністративній справі № 826/27293/15 та призначено її до судового розгляду. В судовому засіданні від 04.04.2016 представником ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві були подані заперечення на адміністративний позов, зі змісту яких стало відомо про те, що 18.09.2015 з Державного бюджету України на користь Товариства, відповідно до виконавчого листа Господарського суду м. Києва від 15.02.2013 № 32/351-А, стягнуто суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 365 054,00 грн. На виконання Договору 28.12.2015 позивач звернувся з позовом щодо бездіяльності Державної казначейської служби України, яка полягає у невиконанні постанови Вищого адміністративного суду України від 29.01.2013. Ухвалою суду від 11.03.2016 позовну заяву повернуто. Ухвала не оскаржувалась у зв'язку з відсутністю письмового запиту відповідача про це. Позивачем на виконання умов п. 1.1.3. Договору було вжито всіх необхідних заходів для скасування податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві №0000271501 від 20.12.2013, для чого: підготував та подав до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві. Зокрема, направлено запит від 08.06.2015 на надання інформації стосовно акта від 19.12.13 №14№14/26-55-15-01/31169593 за результатами проведеної камеральної перевірки Товариства та податкового повідомлення - рішення форми «Р» від 20.12.13 №0000271501. Також направлено адвокатський запит від 29.09.2015 щодо надання інформації та документів стосовно акта від 19.12.13 №14/26-55-15-01/31169593 за результатами проведеної камеральної перевірки ПрАТ «Енерго Буд Інвест Україна» та податкового повідомлення - рішення форми «Р» від 20.12.13 №0000271501. На адвокатський запит позивач одержав відповідь за підписом заступника начальника ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, [PERSON], з доданими до неї копіями акту та податкового повідомлення - рішення. Як реагування на зазначене податкове-повідомлення [PERSON] підготував та подав до Окружного адміністративного суду м. Києва позовну заяву від 06.11.2015 про скасування податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві №0000271501 від 20.12.2013. Ухвалою суду від 09.11.2015 подану позивачем позовну заяву було залишено без руху. На виконання вимог ухвали суду підготував та подав до Окружного адміністративного суду м. Києва заяву від 16.11.2015 про усунення недоліків вказаної позовної заяви і нову редакцію адміністративної позовної заяви. Відповідно до ст. 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Розділом 8 Договору передбачено ціну договору. Зважаючи, що позивачем виконані дії передбачені п. 1.1. Дововору у нього виникло право на відповідну плату. Відповідно до п.п. 8.1., 8.2. та 8.3. Договору плата становить 93 010 (дев'яносто три тисячі десять) гривень 80 копійок, з яких: 4 000,00 грн. - за п. 8.2.1. договору доручення; 11 000,00 грн. - за п. 8.2.2. договору доручення (2 000,00 грн. + 3 000,00 грн. (звернення до суду першої інстанції) + 3 000,00 грн. (звернення до суду першої інстанції) + 3 000,00 грн. (звернення до суду першої інстанції)); 5 000,00 грн. - за п. 8.2.3. договору доручення (2 000,00 грн. + 3 000,00 грн. (звернення до суду першої інстанції)); 73 010,80 грн. - за п. 8.3. договору доручення. Крім того, позивачем за організацію виконання доручення (подача позову, пересилання кореспонденції та інше) було сплачено 2 650,52 грн. Можливість витрати позивачем власних коштів на виконання Договору з подальшою можливістю їх компенсації передбачено п. 4.2. Договору. Згідно ст. 1006 ЦК України повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. 26 серпня 2016 позивач надіслав на адресу відповідача заяву про виплату йому винагороди та відшкодування витрат за договором доручення від 04.02.2013. Зазначені дії узгоджуються з п. 4.3. Договору. Проте, жодної реагування на звернення позивача відповідачем не було. Таким чином, зважаючи, що позивачем вчинені всі необхідні дії щодо представлення інтересів відповідача, як це передбачено Договором, вимоги [PERSON] щодо стягнення з ПрАТ «Енерго Буд Інвест України» 93 010,00 грн. винагороди за договором доручення, 2 650 грн. відшкодування витрат за договором доручення є обґрунтованими та підлягають до задоволення.. Крім того, відповідно до п. 9.2. Договору доручення за прострочку платежу згідно з умовами Договору Товариство сплачує на користь Повіреного пеню, яка обчислюється у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу. Оскільки ПрАТ «Енерго Буд Інвест України» належним чином не виконані умови договору, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 4 542,61 грн пені, відповідно: 1) за період з 06.09.2016 по 15.09.2016 (включно): (93 010,80 грн. + 2 650,52 грн.) х 15,5 % / 100 % х 2 х 10 дн. / 366 дн. = 810,25 грн.; 2) за період з 16.09.2016 по 27.10.2016 (включно): (93 010,80 грн. + 2 650,52 грн.) х 15 % / 100 % х 2 х 42 дн. / 366 дн. = 3 293,26 грн.; 3) за період з 28.10.2016 по 02.11.2016 (включно): (93 010,80 грн. + 2 650,52 грн.) х 14 % / 100 % х 2 х 6 дн. / 366 дн. = 439,10 грн., де: 15,5 %, 15 % та 14 % - облікові ставки НБУ за відповідні періоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, в силу вимог ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення: інфляційні втрати позивача за час порушення відповідачем строків оплати у розмірі 721,90 грн. (індекс інфляції за період з 01.09.2016 по 30.09.2016 : вересень 2016 - 101,8 грн.(93 010,80 грн. + 2 650,52 грн.) х (101,8 / 100,0) - (93 010,80 грн. + 2 650,52 грн.); 3 % річних за час порушення відповідачем строків оплати, становить суму коштів у розмірі 454,78 грн.: (93 010,80 грн. + 2 650,52 грн.) х 3 % / 100 % х 58 дн. / 366 дн.). Також, згідно п. 9.5. Договору доручення за порушення п. 3.1.3. Договору Товариство сплачує на користь Повіреного штраф у розмірі 5 % від ціни Договору, встановленої розділом 8 Договору, - за кожний випадок такого порушення. Розмір штрафу, який Товариство має сплатити позивачу за умовами договору доручення за неотримання ним його заяви від 26.08.2016 про виплату винагороди та відшкодування витрат за договором доручення від 04.02.2013, є наступним: 93 010,80 грн. х 5 % / 100 % = 4 650,54 грн. 22 вересня 2016 року, у зв'язку з неотриманням відповідачем заяви позивача від 26.08.2016 про виплату винагороди та відшкодування витрат за договором доручення від 04.02.2013, ним було надіслано на адресу ТОВ «Енерго Буд Івнест Україна» повторну заяву про виплату мені винагороди та відшкодування витрат за договором доручення від 04.02.2013. Проте, жодної відповіді на зазначену заяву відповідачем не надано. Отже, розмір штрафу, що підлягає до стягнення за умовами Договору доручення за неотримання відповідачем заяви від 22.09.2016 року про виплату винагороди та відшкодування витрат за договором доручення від 04.02.2013 становить суму коштів у розмірі 4 650,54 грн. ( 93 010,80 грн. х 5 % / 100 %) Щодо вимог про стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Враховуючи характер правовідносин, що склалися між сторонами, відсутні обґрунтовані підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача, тому у задоволені позову в цій частині слід відмовити. Зважаючи, що суд задовольняє позовні вимоги, з ТОВ «Енерго Буд Інвест України» на користь [PERSON] підлягає до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 1116 грн. 78 коп.

Outcome: partial