Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

04.10.2021 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою [INFO] [PERSON] .. В обґрунтування заяви зазначає, що після смерті матері [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS] . Однак, будучи спадкоємцем, вона позбавлена можливості прийняти спадщину, оскільки прізвище померлої у її свідоцтві про народження та актовому записі про народження в графі мати записано, як « [PERSON] », тоді як сама заявниця носила прізвище - [PERSON] . У зв`язку з наявністю розбіжностей у прізвищах самої заявниці та померлої спадкодавиці, просить суд встановити факт родинних відносин між померлою [INFO] [PERSON] та [PERSON] , вказавши, що вона дійсно є донькою померлої. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явились, направили суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Заявник зазначила, що підтримує вимоги у повному обсязі, представник заінтересованої особи вказав, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] .. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] , народилась [INFO] , хутір Веселий Роздол Вознесенського району Миколаївської області. Батьками її є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про встановлення батьківства від 30.10.1973 року, [PERSON] визнано батьком дитини народженої [INFO] [PERSON] (а.с. 6). Між тим, як вказує заявник, її мати в цей час перебувала у шлюбі з [PERSON] та за відомостями актового запису про шлюб, носила шлюбне прізвище [PERSON] . При цьому відомості до актового запису про народження дитини вносились на підставі паспортного документу, який був виданий на прізвище матері - [PERSON] . Дана обставина підтверджується повідомленням відділу ДРАЦС від 23.09.2021 року (а.с. 16). В подальшому, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 12.01.1983 року, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 13). При цьому, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26.02.1983 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, внаслідок чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 14). Померла [PERSON] , [INFO] , про що 08.04.2021 року складено відповідний актовий запис, за № 149 (а.с. 12). При цьому, як зазначив нотаріус у роз`ясненнях адресованих [PERSON] , відповідно до наданих копій документів на підтвердження родинних відносин, підтвердити родинні відносини між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , не можливо (а.с. 15). [PERSON] , 10.11.1990 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7). 09.09.1993 року даний шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про шлюб, 16.09.1994 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). З копії довідки про склад сім`ї та реєстрацію від 20.07.2021 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована спільно з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знята з реєстраційного обліку 06.12.1990 року (а.с. 17). Також на підтвердження факту родинних відносин з померлою спадкодавицею [PERSON] , заявник долучила до матеріалів справи фототаблиці із сімейного архіву (а.с. 18). Оскільки в іншому порядку [PERSON] не має можливості встановити факт родинних відносин з померлою [PERSON] , він підлягає встановленню в судовому порядку. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] підтверджується копіями наданих правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 256 ЦПК України, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами відноситься до компетенції суду. Згідно абз. 2 п.2) Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку, суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п.7) Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Відповідно до п.5) ч.2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [INFO] спадкодавицею [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved