Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

02.10.2018 р. позивач [PERSON] звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON], третя особа: Червонослобідська сільська рада Макарівського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення. В обгрунтування позову посилалась на те, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку, окрім неї, зареєстровані: її дочка - [PERSON], мати - [PERSON] та сестра - [PERSON]. Окрім вказаних зареєстрованих осіб у будинку також проживають без реєстрації діти її сестри: [PERSON] та [PERSON]. Її сестра, [PERSON], зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, створює неможливі умови для життя із нею під одним дахом, негативно впливає на дітей. Через таку поведінку сестри страждає позивач, її діти та її мати. Чоловік позивачки - [PERSON] із дитиною [PERSON] на даний час проживають окремо від неї через неможливість проживання під одним дахом із її сестрою. Таким чином через поведінку сестри руйнується шлюб позивачки, та страждає її сім'я. Позивач знаходиться в постійному стресі та емоційному напруженні, погано себе почуває. Окрім того, позивач не в повній мірі користується належною їй власністю, через те, що в одній кімнаті проживає її мати, в іншій - сестра зі своїми дітьми, тому вона з дитиною змушена проживати на кухні. Через сварки та конфлікти з сестрою, позивач неодноразово викликала поліцію, та за результатами її звернень із сестрою [PERSON] проведено профілактичну бесіду та винесено офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки. Також, [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків. Враховуючи зазначене, позивач просить: визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселити її із житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Стягнути з відповідачки на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 22.10.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про виклик свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від Державної фіскальної служби України (адреса: 04655, м. Київ, Львівська площа, 8) дані реєстраційного номера облікової картки платника податків [PERSON]. Копію ухвали суду від 22.10.2018 року та копію позовної заяви з додатками відповідач [PERSON] отримала особисто 21.11.2018 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення [NUMBER] та 28.11.2018 р. подала до суду відзив на позов, та докази його надсилання позивачу. У судовому засіданні 12.12.2018 р. позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. У судовому засіданні 12.12.2018 р. представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у відзиві та докази додані до нього просив відмовити у їх задоволенні. Третя особа - Червонослобідська сільська рада Макарівського району Київської області подала лист про слухання справи у відсутності її представника. Допитана у судовому засіданні 12.12.2018 р. свідок [PERSON], пояснила, що вона зареєстрована та проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. І позивач і відповідач є її дочками. Її дочка [PERSON] веде аморальний спосіб життя, а саме: вживає спиртні напої, ображає її як матір, періодично приводить чоловіків, які її теж ображають, вчиняють сварки в сім'ї, з приводу чого неодноразово викликалась поліція. Проте, покази свідка [PERSON] суд до уваги не приймає, оскільки питання про її допит не порушувалося та ухвалою суду клопотання про її допит не вирішувалося. Допитаний у судовому засіданні 12.12.2018 р. свідок [PERSON], пояснив, що він проживає у селі Червона Слобода. Сторін по справі знає. Будинок належить позивачці, в якому окрім неї проживають її мати та сестра [PERSON] з дітьми. Вказав, що поряд із позивачкою по сусідству проживає його теща, до якої він із своєю сім'єю часто приїжджає, тому чув неодноразово сварки, бачив як до них приїжджала поліція. [PERSON] вживає спиртні напої. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 02.10.2012 р., Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.10.2012 р., Витягу про державну реєстрацію прав КП КОР «Макарівське БТІ» [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Форма власності - приватна, частка - 1/1 (а.с. 12-16). Згідно довідці про склад сім'ї № 182 від 17.01.2018 р. Червонослобідської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. До складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON], [INFO] - дочка, [PERSON], [INFO] - мати, [PERSON], [INFO] - сестра (а.с 20). 25.09.2018 р. комісією у складі: сільського голови Панової В.М., депутата Ремезовська С.О., секретаря Омельчук О.І. Червонослобідської сільської ради Макарівського району Київської області, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та складено Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї або господарства [PERSON], в присутності: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З вказаного Акту, встановлено, що загальна площа вказаного житлового будинку 46,5 кв.м, жила площа 26,4 кв.м, кількість житлових кімнат 2, кількість зареєстрованих осіб 4 осіб, кількість постійно проживаючих - 6. Також при обстеженні встановлено: власниця будинку мешкає з дочкою [PERSON] на кухні (в цій кімнаті є ліжко, дитяче ліжечко, стіл, тумбочка), її мама [PERSON] у кімнаті та в другій кімнаті сестра [PERSON] з двома дітьми [PERSON] 2006 р.н. та дочкою [PERSON] 2004 р.н. Кімната в якій мешкає [PERSON] з дітьми дуже маленька (в кімнатці двохярусне ліжко для дітей, диван, шафа, тумба під телевізор та маленький столик), діти не мають свого особистого простору, зручного місця для виконання уроків. Стан житлового приміщення частково під загрозою руйнування. Щодо характеристики членів сім'ї в акті вказано: в родині постійно виникають конфлікти та сварки, свідками яких є неповнолітні діти. Особливо напружені відносини між матір'ю [PERSON] та дочкою [PERSON]. Спостерігається вживання спиртних напоїв в родині. Протягом 2018 року було здійснено 6 (шість) викликів поліції та складено відповідні акти. [PERSON] має двох неповнолітніх дітей, одна з яких проживає з матір'ю, а інша з батьком у м. Жашків. Вказаним актом зроблено висновок, що сім'ї [PERSON] та [PERSON] спільно під одним дахом проживати не можуть. Дорослі члени родини зневажливо відносяться один до одного (а.с. 21-22). Постановою Макарівського районного суду від 30.03.2015 р. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КУпАП (а.с. 23). Згідно висновку від 08.04.2014 р. Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області, судом встановлено, що повідомлення до міліції надходило від [PERSON], з приводу протиправних дій громадянина [PERSON] співмешканця [PERSON] (а.с. 24). Згідно висновків Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області, від 31.12.2014 р., 22.09.2015 р., 24.09.2015 р., [PERSON] зверталася до відділу міліції з приводу того, що співмешканець сестри вчиняє сварку в сім'ї, її сестра [PERSON] вчиняє сварку в родині, та за результатами її звернень надано відповідні висновки, а саме перевіркою не встановлено протиправних дій [PERSON] (а.с. 25-27). 25.09.2018 р. [PERSON] зверталась до [PERSON] з попередженням про добровільне виселення з належного їй житлового будинку, у зв'язку із порушення останньою правил соціалістичного співжиття (а.с. 28). Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно відзиву, відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнала, вказала, що посилання позивача на асоціальну поведінку та систематичне порушення нею правил соціалістичного співжиття є безпідставними та не відповідають дійсності. На обгрунтування та підтвердження своїх заперечень, відповідач надала копії свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON], характеристики від 19.11.2018 р. вих. №№ 73, 74, наданих ОЗНЗ «Червонослобідська ЗОШ І-IІІ ст.» згідно яких, діти навчаються в ОЗНЗ «Червонослобідська ЗОШ І-IІІ ступенів» з першого класу. Незважаючи на те, що діти мають низький та середній рівень знань з основ наук, проте [PERSON] та [PERSON] ввічливі, працьовиті, доброзичливі, поважають старших та дружні в класному колективі. Діти мають хобі, захоплення, розвивають талант, беруть активну участь у позакласній роботі. Батьки цікавляться шкільним життям дітей, приділяють належну увагу завчанню та вихованню. Позитивні характеристики дітей свідчать про те, що діти ростуть в задовільній позитивній сімейній атмосфері та отримують належну увагу, підтримку, навчання зі сторони матері, [PERSON] приділяє час та увагу дітям, а інформація щодо асоціальної поведінки та способу життя відповідачки є не підтвердженою. Також, відповідач вказала, що до позовної заяви позивачкою не надано жодного доказу зловживання відповідачкою [PERSON] алкогольними напоями та ведення аморального способу життя. Також на підтвердження своїх заперечень, відповідач [PERSON] з січня 2002 року працює на посаді листоноші центра поштового зв'язку №4 ПАТ «Укрпошта». За період роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони як здібний, кваліфікований, чесний, дисциплінований, добросовісний працівник. Має позитивні відгуки від керівництва та клієнтів. Користується повагою в колективі та завжди вчасно виконує всі вимоги адміністрації. Нарікань зі сторони керівництва немає. [PERSON] працює творчо, сумлінна та відповідальна, бере активну участь у громадському житті села. Дані факти підтверджуються доданими до відзиву відповідачкою: характеристикою, підписаною начальником ЦПЗ №4 ПАТ «Укрпошта», характеристикою, підписаною відділом поштового зв'язку с. Ч. Слобода, характеристикою від 16.11.2018 р., наданою депутатом Червонослобідської сільської ради. Відповідач вказала також, що позитивні характеристики соціального оточення свідчать про безпідставність звинувачень з боку позивачки, оскільки маючи алкогольну залежність вона навряд чи змогла б стабільно з 2002 року працювати на роботі, добросовісно виконувати свої обов'язки та мати позитивні відгуки від клієнтів, керівництва та соціального оточення. Також, відповідач заперечує факти на які позивачка опирається в позовній заяві, викладені в акті обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 25.09.2018 р. При обстеженні встановлено, що санітарні умови проживання сім'ї задовільні. Дійсно, [PERSON] мешкає з двома дітьми в кімнаті, площею 10,9 кв.м., яка є замалою для такої кількості проживаючих. Незважаючи на це діти мають свої окремі спальні місця, місце для зберігання речей та підготовки уроків. Також заперечуючи посилання позивача на те, що в акті обстеження зазначено, що в родині постійно виникають конфлікти та сварки, відповідач вказала, що даним актом жодним чином не конкретизовано між ким ці конфлікти виникають. Інформація про те, що у [PERSON] напружені стосунки з матір'ю не свідчить про те, що саме вона є винуватцем та стороною конфліктів в сім'ї. Також зазначена в акті обстеження інформація про вживання спиртних напоїв в родині не містить відомостей про те, що саме відповідачка їх вживає. Окрім того, в акті обстеження зазначено, що протягом 2018 року в сім'ю викликалась поліція, проте у додатках до позовної заяви немає жодних документів, які підтверджують даний факт, а також документів, що підтверджують протиправну (асоціальну) поведінку [PERSON] . Щодо акту обстеження вцілому, відповідач зазначила, що інформація, викладена в акті, записана зі слів матері позивачки [PERSON] та є її суб'єктивною думкою, а не встановленими фактами. Вся доказова інформація, на яку посилається позивачка, датована 2014-2015 роками. Жодних доказів асоціальної поведінки відповідачки у 2016-2018 рр. позивачкою не надано. Окрім того, до позовної заяви додано ряд висновків Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області про результати розгляду звернень [PERSON]. датовані 2015 роком, які грунтуються на інформації заявника та у яких жодним чином не встановлено фактів вини чи протиправної поведінки відповідачки [PERSON] Також, у відзиві відповідач зазначила, що як зазначено самою позивачкою, відповідно до чинного законодавства місце проживання дітей визначається за згодою батьків. Оскільки відповідачка не проживає з батьком дітей, а останній має іншу власну сім'ю і не приймає участі в вихованні дітей [PERSON], відповідно місцем проживання дітей [PERSON] та [PERSON] є місце проживання їх матері. Відповідач вважає, необґрунтованим посилання позивачки на те, що оскільки батько дітей з новою сім'єю має інше житло, то існує альтернатива при визначенні місця проживання дітей відповідачки. Біологічний батько дітей [PERSON] та [PERSON] являється колишнім чоловіком відповідачки, має своє власне життя та не приймає участі у вирішенні проблем сім'ї [PERSON] Підтверджень того, що відповідач має будь-яке інше житло, окрім того в якому зареєстрована та проживає не надано, а тому визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та її виселення грубо порушить права дітей, які проживають з відповідачкою та знаходяться на повному її утриманні та вихованні. Також відповідач у відзиві зазначила, що вона приймає участь у витратах по утриманню будинку, що підтверджується копіями сплачених рахунків за комунальні послуги (електроенергію) за 2014, 2017, 2018 роки, доданими до відзиву. Вирішуючи даний спір, суд виходить також з наступного. Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК УРСР. Статтею 116 ЖК УРСР передбачено, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність доказів наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, заслухавши свідка, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено тих обставин, на які вона посилалася у позові, а надані нею докази спростовані відповідачем. Щодо розподіл судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача зі сплати судового у даному випадку відшкодуванню не підлягають. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed