Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

04.07.2016 року [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Леонтьєв В.О., про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття заборони відчуження. В обґрунтування позову зазначив, що 24.12.1998 року рішенням Ватутінського районного суду м. Києва його батька [PERSON] визнано безвісно відсутнім, а 20.01.2011 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва останнього оголошено померлим. 09.11.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про смерть [PERSON], який помер [INFO] Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав із спадкодавцем та прийняв спадщину. Протягом п'ятирічного терміну визначеного ч. 2 ст. 47 ЦК України нерухоме майно, яке перейшло у зв'язку з відкриттям спадщини, позивач не відчужував. 07.04.2016 року позивач звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину. У цей же день, 07.04.2016, державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Леонтьєв В.О. видав свідоцтво про право на спадщину, у якому наклав заборону відчуження на 1/3 квартири [ADDRESS] строком на п'ять років. Таким чином, позивач просив позовні вимоги задовольнити, усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] шляхом зняття заборони відчуження, оскільки нотаріус своїми діями фактично продовжив заборону відчуження нерухомого майна до 10 років. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 09.11.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про смерть [PERSON] [INFO] [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Відділом ЗАГСу Московського району м. Києва 18.11.1988 р. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1993 року [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS]. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта [PERSON] наразі діє обтяження, номер запису про обтяження: 14070491, дата, час державної реєстрації 07.04.2016 13:28:33, заборона накладена на 1/3 частини квартири у зв'язку із оголошенням фізичної особи померлої, а саме [PERSON], строком на 5 років. Листом № 2616/02-14 від 27.05.2016 року Одинадцятою київською державною контрою [PERSON] повідомлено про те, що зняти заборону з майна, накладену при видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], підстав немає. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після оголошення померлим та видачі свідоцтва про смерть свого батька [PERSON], протягом п'ятирічного терміну з дня прийняття спадщини не здійснював відчуження нерухомого майна, суд приходить до висновку, що встановлений чинним законодавством термін заборони відчуження нерухомого майна, що перейшло [PERSON] у спадщину закінчився 18.02.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зважаючи на викладене, з огляду на те, що внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна номер запису про обтяження: 14070491, порушує право позивача вільно розпоряджатися належною йому власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зняття заборони відчуження на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп., які суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved