overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

03.03.2014 року позивач звернулась у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], оскільки вона продовжує навчання, в розмірі ? частини всіх видів щомісячного заробітку відповідача і до закінчення навчання. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER]. Відповідно до довідки № 186 від 13.01.2014 року [PERSON] навчається в Богуславському гуманітарному коледжу ім. І.С.Нечуя-Левицького. Форма навчання денна. Коштів для повноцінного навчання і проживання не вистачає, а тому позивач і пред'явила даний позов. В судове засідання позивач не з'явилась, але надіслала заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, які надані сторонами в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] являється донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. З 01.09.2011 року [PERSON] навчається в Богуславському гуманітарному коледжу ім. І.С.Нечуя-Левицького. В зв'язку з денною формою навчання, вона не працює, будь яких інших доходів не отримує, а тому для нормального забезпечення умов проживання та навчання вказаних коштів, які вона одержує не достатньо. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до закінчення навчання, але не довше, ніж до 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище позивача, відповідача, та дитини, яка потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, до закінчення такого. На підставі вищевикладеного та з урахуванням викладених обставин, визнання відповідачем розміру аліментів, суд визначає до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частин щомісячного заробітку відповідача і до закінчення навчання але не довше ніж до 23 років. Також суд стягує з відповідача судовий збір. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, підлягає негайному виконанню відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

03.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав по відношенню до їх неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її успіхами, станом здоров»я, не підтримує матеріально, склав нотаріальну заяву про відмову від батьківських прав. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 26.02.2014 року допущено до участі у справі прокурора. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомлені. Представник третьої особи - органу опіки та піклування та прокурор в судовому засіданні позов підтримали. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, прокурора, дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не цікавиться станом здоров'я, її фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. 31 січня 2013 року [PERSON] склав нотаріально посвідчену заяву про відмову від батьківських прав щодо дитини [PERSON] (а.с.10). Відповідно до висновку, затвердженого виконкомом Деснянської районної у м. Чернігові ради, визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських право по відношенню до дитини [PERSON], [INFO]. (а.с.21-23). За таких підстав, враховуючи, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

03.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежиле приміщення, посилаючись на те, що 25.08.2003 р. між нею та відповідачкою було укладено в письмовій формі договір купівлі-продажу кіоску - нежилого приміщення, який розташований по [ADDRESS]. Сторони домовились про усі його істотні умови. За договором позивачка придбала у відповідачки кіоск - нежиле приміщення. Сторонами виконано усі умови договору, крім його нотаріального посвідчення. У зв'язку з ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення договору позивач не може реалізувати в повному обсязі своє право власності. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

03.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що відповідачка [PERSON] є її дочкою, яка [INFO] народила дитину - [PERSON]. Відповідачка є одинокою матір'ю, батько дитини в свідоцтві про народження записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. 22.11.2013 року відповідачка засуджена Артемівським міськрайонний судом Донецької області за ст. ст. 303 ч. 2, 69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік та 3 місяці позбавлення волі. На теперішній час вона відбуває покарання в Сніжнянській ВК № 127. Позивачка на підставі рішення Артемівської міської ради є опікуном над малолітнім [PERSON], 2006 року народження, та дитина знаходиться на її утриманні. Позивачка просила постановити рішення, яким стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів її доходів до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка наполягала на своїх вимогах. Від відповідачки надійшла заява, в якій вона вказує, що позовні вимоги про стягнення з неї аліментів на утримання дитини визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO]. Матір'ю у свідоцтві про народження дитини записана відповідачка - [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради № 52 від 12.02.2014 року, позивачка [PERSON] призначена опікуном над малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька (матері). Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

03.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач добровільно не вчиняє дій на її утримання. [PERSON] проживає разом з позивачкою, яка є її матір'ю. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, вона змушена ставити питання щодо стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дочки відповідача. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту подання позову до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 листопада 2009 року, виданого виконкомом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, 07.11.2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 12. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 квітня 2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тельманівського районного управління юстиції Донецької області, [INFO] народилася [PERSON]. В графі батько зазначений [PERSON]. В графі мати зазначена [PERSON]. Згідно довідки № 740 від 24.04.2014 року виданою Гранітненською сільською радою Тельманівського району Донецької області, [PERSON], проживає разом з дочкою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO]. Матір'ю [PERSON], [INFO] є [PERSON]. [PERSON] проживає разом із своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Враховуючи вимоги законодавства, які покладають обов'язок обох батьків приймати участь в утриманні дитини та співрозмірності позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Стягненню підлягають аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу). Судові витрати відносяться на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

03.03.2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та свої доводи мотивує тим, що 07.07.2004 року уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 44,1 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. На підтвердження укладення вказаного договору позивачка передала йому 20 000,00 гривень, а останній видав їй розписку і правовстановлюючі документи. Позивачка не має можливості оформити право власності через нотаріальну контору, т.я. розписка не є правовстановлюючим документом, а [PERSON] помер [INFO] Наслідників у померлого нема. Оскільки позивачка та [PERSON] домовилися по усім суттєвим умовам договору та відбулося повне його виконання обома сторонами, але у зв'язку зі смертю [PERSON] нотаріально оформити договору купівлі - продажу не встигли, а спадкоємці, відповідач уклоняється від нотаріального посвідчення угоди то просив визнати договір дійсним. Позивачка у судове засідання не з»явилася надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позові наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України в разі не виконання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися про усі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове його виконання. Згідно ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором,який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору,не посвідченого нотаріально-дійсним. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно розписки від 07.07.2004 року, сторони уклали договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 44,1 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. Згідно актового запису про смерть [PERSON] помер [INFO] /а.с.5/. Квартирою фактично володіє позивачка, проживає в ній, та зробила ремонт, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані [PERSON] Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі - продажу нерухомості - квартири [ADDRESS], загальною площею 44,1 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачкою необхідно визнати право власності на вказану нерухомість. На підставі ст.ст. 220, 292 ч.2, 328, 334 ч.3, 657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

03.03.2014 року позивачка звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS], загальною площею 42,20 кв.м., житловою площею 24,50 кв.м., з надвірними побудовами та спорудами, та земельна ділянка загальною площею 0,05 га, призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку II ДН № 125955 від 08.10.2002 року. Позивачка просить визнати за нею право власності на вказаний об*єкт нерухомості, оскільки вона постійно користується будинком, на момент відкриття спадщини постійно проживала збатьком, підтримує його, тобто фактично прийняла спадщину, від спадщини не відмовлялася. Спадкоємці другої черги не заперечують визнати за нею право власності на майно. Позивачка у судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність на позові наполягає. Відповідачка надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає. Відповідач надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS], загальною площею 42,20 кв.м., житловою площею 24,50 кв.м., з надвірними побудовами та спорудами, та земельна ділянка загальною площею 0,05 га, призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку II ДН № 125955 від 08.10.2002 року. Позивачка фактично прийняв спадщину тому просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON]помер [INFO]./а.с.4/ Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з правовідносин. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Суд, дослідивши усі докази у їх сукупності, вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню оскільки ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи. На підставі ст.328, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

03.03.2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з нього аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року, а також додаткові витрати на дитину в розмірі 1 000 гривень. В подальшому позивачка надала суду заяву, згідно якої просить стягнути з відповідача лише аліменти на утримання сина у розмірі 1 000 гривень. При цьому посилається на те, що з 2000 по 2011 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Приморського районного суду м. Одесі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на утримання дитини не надає. Син мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач є майстром на станції технічного обслуговування та має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, проте матеріальної допомоги дитині добровільно надавати не бажає. В зв'язку з чим вони вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1 000 гривень та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що позов визнає в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1 000 гривень, просить розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 24.06.2000 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Приморського районного суду м. Одесі від 24.05.2011 р. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Кошти на утримання сина відповідач не надає, син знаходиться на повному забезпечені позивачки. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що за вказаних обставин з урахуванням матеріального стану сторін слід визначити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року. Суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

03.03.2015 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.02.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось через втрату почуттів, що призводило до побутових сварок. Позивач також стверджує, що шлюбні відносини з відповідачем були припинені з жовтня 2014 року та що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. В судому засідання позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, відповідач позов визнав повністю, вважають примирення неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 06 лютого 1999 року у Виконавчому комітеті Шрамківської селищної ради Драбівського району Черкаської області, про що зроблений актовий запис № 1, та що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER], виданим 06 лютого 1999 року (а.с.10). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.11,12). Сторонами визнано, що вони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

03.03.2015 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 20 травня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що з 16 лютого 2015 року вони з чоловіком припинили шлюбні відносини та проживають окремо, а також, що спільне життя з чоловіком не склалось, вони втратили почуття поваги один до одного, через що виникали постійні суперечки та сварки. Примирення вона вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. В судому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, відповідач позов визнав та вважають примирення неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 20 травня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблений актовий запис № 671, та що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER], виданим 20 травня 2011 року (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved