overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

04.04.2016 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на те, що 28.03.2012 року [PERSON] отримав у банку кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності з договором, відповідач зобов'язався сплачувати борг, проте належним чином погашення у встановлені договором строки не здійснював, в зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість у сумі 19433.18 гривень, яку просив стягнути із [PERSON] та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується розписками про вручення повісток. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Згідно договору б/н від 28.03.2012 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 3000 гривень на платіжну картку під 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. П.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми боргу. У відповідності з розрахунком заборгованості за договором б/н від 28.03.2012 року борг [PERSON] перед позивачем складається із заборгованості 19433.18 гривень, з них 2999.51 гривень - заборгованість за кредитом, 12582.09 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2450 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф - 500 гривень - фіксована частина, 901.58 гривня - процентна складова. За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати 1378 гривень (а.с.1). А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

04.04.2016р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дитина: син [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства та перебуває на її (позивачки) утриманні, бо відповідач не приймає участі у вихованні дитини та матеріально їй не допомагає. Зазначає, що відповідач отримує нерегулярний, мінливий дохід, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Крім того, просила стягнути з відповідача в її користь понесені нею витрати на правову допомогу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі, а саме 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки час від часу надає матеріальну допомогу позивачці у вигляді придбання одежі та продуктів харчування для дитини. Заперечив щодо стягнення з нього понесених позивачкою витрат на правову допомогу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню частково з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них в них народився син [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства та перебуває на утриманні позивачки, бо відповідач ухиляється від його утримання. Відповідач [PERSON] отримує мінливий та нерегулярний дохід. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, копією свідоцтва про шлюб між сторонами; копією свідоцтва про народження дитини та копіями паспортів сторін по справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітньої дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку сторін та майновий стан відповідача, зокрема те, що такий має мінливий і нерегулярний заробіток, є працездатним та за своїм станом здоров'я може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу та отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, такий не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків чи інших членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а тому вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання. Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь держави судові витрати по сплаті судового збору, а в користь позивачки понесені нею витрати на правову допомогу адвоката, що підтверджується квитанцією КА Мостиського району від 31.03.2016р. за №381. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

04.04.2016р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2010 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] Стверджує, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалось, бо такий перестав її (позивачку) розуміти, не стежить за сімейними справами, не турбується про добробут сім'ї, а зловживає алкогольними напоями. З цього приводу між ними постійно виникають сварки та скандали і в більшості випадків у присутності дитини, що негативно впливає на її (дитини) стан здоров'я. Зазначає, що втратила до відповідача почуття поваги та любові. Миритись і залишатись в такому шлюбі не має наміру. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою з підстав, викладених в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони 06 жовтня 2010р. уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №16. Від даного шлюбу в сторін народилася дитина: син [PERSON], [INFO] Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

04.04.2017 [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. Посилається на те, що 01.11.2016 року померла її мама [PERSON] [PERSON] смерті матері відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку. Вона є спадкоємцем першої черги, однак, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за неможливості документального підтвердження родинного звязку з померлою. Згідно свідоцтва про народження та актового запису про народження у відомостях про матір записано [PERSON]. Отже, родинний звязок із спадкодавцем заявниці може встановити лише в судовому порядку. Такий факт повинен бути встановлений, оскільки має для заявниці юридичне значення. Просить встановити, що вона є дочкою [PERSON]. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник зацікавленої особи Відділ реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про відсутність заперечень з приводу заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність. Про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є матірю заявниці [PERSON], повністю стверджується наданими нею доказами. Зокрема, свідоцтвом про народження заявниці, дошлюбне прізвище якої [PERSON]. З цього документу видно, що вона є дочкою [PERSON] (а.с.9). Отже, факт родинних відносин між померлою [PERSON] і заявницею стверджується співпаданням зазначення їх родових прізвищ, які відображені в наданих суду документах та тим, що за життя померла і заявниця підтримували родинні стосунки, проживали в одному будинку та взаємовідносини між ними були як матері та дочка. Такий факт також стверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які дали пояснення про те, що [PERSON] була матірю заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Наведені докази достовірно стверджують той факт, що заявниця [PERSON] є дочкою померлої 01.11.2016 року [PERSON]. Такий факт підлягає встановленню судом, оскільки має для заявниці юридичне значення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

04.04.2017р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 10.06.2000 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 172. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.06.2000 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки вони не ведуть спільного господарства. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач та її представник [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на мотиви зазначені у позові. Просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутність, позивач та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

04.04.2017р. до суду заявлено цей позов. В своїй позовній заяві позивачка просить змінити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], що стягуються з відповідача за рішенням Погребищенського районного суду від 14.12.2006р. в твердій грошовій грошовій сумі в розмірі 160 гривень щомісяця до досягнення повноліття, оскільки в даний час матеріальний стан відповідача покращився. [PERSON] працює по найму у приватного підприємця в м. Макарів трактористом та має можливість надавати більшу матеріальну допомогу на утримання дитини. В судове засідання позивачка [PERSON], не зявилась, просила провести розгляд даної справи за її відсутності, про що до суду подала відповідну заяву, та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] просив провести розгляд даної справи без його присутності, про що до суду подав відповідну заяву, проти позовних вимог не заперечував. З урахуванням позиції сторін та матеріалів справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що з часу присудження аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 160 грн. щомісячно, матеріальний стан відповідача покращився. [PERSON] працює по найму у приватного підприємця в м. Макарів трактористом та має можливість надавати більшу матеріальну допомогу на утримання дитини. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.192 СК України, у відповідності до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів; - ч.1 ст.183 СК України, згідно з якою, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки з часу винесення рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина, матеріальний стан відповідача значно покращився, а [PERSON] на отримувані нею мізерні пенсію та аліменти на утримання сина, не має змоги забезпечити нормальне, повноцінне життя дитині, то з метою захисту майнових прав дитини, необхідно змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь [PERSON]\~ витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн. При цьому суд зазначає, що такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості, не суперечитиме інтересам неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

04.04.2017 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 28.02.1997 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому, починаючи з лютого 2013 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.17) Відповідачка також надала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов визнала.(а.с.18) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

04.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 02.08.2003 року Червоновільською сільською радою, актовий запис № 03. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Ухвалою суду від 15.06.2017 р сторонам було надано строк на примирення терміном 2 місяці. Позивач в судове засідання з'явився, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, однак про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02.08.2003 року Червоновільською сільською радою, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 087300 від 02.08.2003 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

04.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.01.1996 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 11, посилаючись на те, що шлюбні відносини фактично припинено, сторони мешкають окремо. Спільне життя неможливе через відсутність порозуміння у зв'язку з чим збереження шлюбу є неможливим. Спір про майно відсутній. З огляду на викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, не заперечувала проти розірвання шлюбу. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] 30.01.1996 року між [PERSON] та [PERSON] селищною радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 11. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, позивач та відповідач проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для них. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

04.04.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON]К, в якому просив суд визнати за нею право власності на 10/100 часток домоволодіння №13 за адресою: м. Миколаїв, вул. Андрєєва-Палагнюка. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, на підставі договору дарування, посвідченого Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою від 09.07.1973 року №2597, [PERSON] подарував у дар позивачу 10/100 часток домоволодіння разом з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Андреєва-Палагнюка, 13 у м. Миколаєві. Договір дарування був зареєстрований в МБТІ 02.08.1973 року за №879. На момент подачі позову позивач втратив оригінал правовстановлюючого документу. Відсутність правовстановлюючого документу створює позивачу перешкоду у розпорядженні приналежного йому частини домоволодіння. Намагаючись отримати дублікат втраченого документу, позивач звернувся до Державного нотаріального архіву у Миколаївській області Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Але на запит отримала відповідь №252/01-21 від 10.03.2017 року, про відмову у видачі дублікату договору дарування. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved