Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~04 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі з 17 лютого 2011 року. Шлюб було зареєстровано виконкомом Черкаської селищної ради Слов'янського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 11. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові. Спільне господарство не ведеться, спору щодо нерухомого майна та місця проживання дітей немає, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] виконкомом Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області, актовий запис № 11. Позивач [PERSON], про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав (а.с.16). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.17). Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 17 червня 2011 року виконкомом Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17 червня 2011 року серія 1-НО № 248606, видане виконкомом Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 11 (а. с. 10). Від шлюбу подружжя має спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5 - 6). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дітей відсутній. Сторони втратили взаєморозуміння, спільне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі ст. 104 ч. 2 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до п.3 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»(з відповідними змінами) з позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2018 року складає 1762,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач сплатив судовий збір у сумі 704,80 гривень (а.с.1). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved