Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

04.01.2017 року Гребінківський районний центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що [PERSON] 17 грудня 2013 року подала до Гребінківського районного центру зайнятості заяву як така, що шукає роботу. Згідно заяви про надання статусу безробітного від 17.12.2013 року відповідач підтверджувала, що на момент звернення до служби зайнятості вона трудовою діяльністю не займалася, заробітку або інших передбачених законодавством доходів не отримувала. [PERSON] було попереджено, що відповідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою належать до зайнятого населення і не можуть перебувати на обліку в службі зайнятості і отримувати соціальні гарантії. Наказом директора Гребінківського районного центру зайнятості від 17.12.2013 року № НТ 131217 на підставі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» [PERSON] 17.12.2013 року було надано статус безробітного. 24.12.2013 року їй розпочато виплату допомоги по безробіттю згідно п. п. 1, 3, 4 ст.22, п. 1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до п.п.1 п. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та наказу від 24.03.2014 року № НТ 140324 безробітній була скорочена виплата допомоги по безробіттю з 24.03.2014 року відповідно до пп.1 п.5 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом від 16.04.2014 року № НТ 061220 виплата допомоги [PERSON] припинена і вона була знята з обліку відповідно до п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у звязку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг державної служби зайнятості. Відповідно до проведеної звірки з Державною податковою адміністрацією щодо обміну інформацією про отримання особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходів під час виконання роботи за трудовими договорами, тощо, встановлено, що в період перебування на обліку [PERSON] перебувала в той же час у трудових відносинах з ТОВ «ФУДМАРКЕТ» (м. Київ) та отримала дохід за 4 квартал 2013 року. 14.05.2014 року центром зайнятості направлено лист - запит за № 254 керівнику ТОВ «ФУДМАРКЕТ» з проханням надати інформацію щодо перебування згаданої особи у трудових відносинах із зазначенням періоду та отримання доходу. У звязку з відсутністю відповіді від роботодавця та відповідно до п. 18, п.2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України 13.02.2009 року № 60/62, позивач 04.07.2014 року за № 330 направив запит в Печерський районний центр зайнятості м. Києва для здійснення перевірки безпосередньо у роботодавця. Згідно отриманого [PERSON] розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення №1074 від 06.08.2014 року встановлено, що [PERSON] виконувала роботи у ТОВ «ФУДМАРКЕТ» з 08 жовтня 2013 року по 22 грудня 2013 року згідно договору виконання робіт (надання послуг від 08.10.2013 року № 15213 (термін дії договору з 08.10.2013 року 22.12.2013 року). У 4 кварталі 2013 року за виконані роботи отримала винагороду згідно зведених відомостей. До акту було додано копію договору виконання робіт між роботодавцем та безробітною № 15213 від 08.10.2014 та зведена відомість винагород за жовтень 2013 року. Внаслідок виявленого факту, утворилася переплата допомоги по безробіттю в сумі 2809 грн. 91 коп., за період з 24.12.2013 року по 23.03.2013 року. 22.08.2014 року [PERSON] надіслано лист за № 432, про відшкодування коштів, в якому запропоновано протягом 15 днів повернути незаконно отриману суму на розрахунковий рахунок районного центру зайнятості. [PERSON] була запрошена в районний центр зайнятості для бесіди, де їй було розяснено положення Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та запропоновано повернути кошти в добровільному порядку. При поясненні [PERSON] було надано копію договору, який відрізняється від копії договору доданого до [PERSON] розслідування страхових випадків № 1074 вод 06.08.2014 року. В результаті виявлених розбіжностей позивач просить Печерський районний центр зайнятості м. Києва листом від 23.09.2014 року № 472 здійснити повторну перевірку та вияснити, який з договорів є достовірним. 22 жовтня 2014 року актом №1440 Печерський районний центр зайнятості м. Києва підтверджує факт отримання доходу в 4 кварталі 2013 року [PERSON] у ТОВ «ФУДМАРКЕТ». Згідно акту [PERSON] виконувала робота у ТОВ «ФУДМАРКЕТ» з 08 жовтня 2013 року по 22 грудня 2013 року згідно договору виконання робіт (надання послуг) від 08.10.2013 року №15213 (термін дії договору з 08.10.2013 року по 22.12.2013 року). У жовтні 2013 року згідно зведеної відомості, [PERSON] було нарахована та виплачена винагорода за виконані роботи. За листопад та грудень 2013 року винагорода не нараховувалася. В [PERSON] зазначено, що між [PERSON] та ТОВ «ФУДМАРКЕТ» додаткова угода (як передбачено п.5.3 договору) про розірвання договору від 08.10.2013 року № 15213 не укладалася. Таким чином, [PERSON] обманним шляхом приховала від державної служби зайнятості факт перебування у трудових (договірних) відносинах з ТОВ «ФУДМАРКЕТ». Згідно договору про виконання робіт від 08.10.2013 року № 15213 вона дійсно виконувала роботи з розрахунково - касових операцій з 08.10.2013 року по 22.12.2013 року. Внаслідок виявленого факту, утворилася переплата допомоги по безробіттю в сумі 2809 грн.91 коп., за період з 24.12.2013 року по 23.03.2013 року. Наказом директора від 29.10.2014 року № НТ 291014 прийнято рішення повернути кошти у встановленому законом порядку. 29.10.2014 року [PERSON] запропоновано протягом 15 днів добровільно повернути незаконно отриману суму на розрахунковий рахунок центру. Однак зазначеного відповідач не здійснила. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з відповідача в Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, представленого Гребінківським районним центром зайнятості, суму виплаченого забезпечення в розмірі 2809 грн. 91 коп. 30.01.2017 року відповідач через канцелярію суду подала заперечення, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні його вимог з огляду на наступне. З метою введення суду в оману позивач не вказує, що на виконання ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 19 травня 2016 року по справі № 528/1170/14-а генеральним директором ТОВ «Фудмаркет» суду надані документи та інформацію, які спростовують обставини, на які посилається позивач, як докази в обґрунтування своїх вимог. Вказує, що позивачем також не враховано і наявність оригіналу договору № 15213 про виконання робіт (надання послуг) від 08.10.2013 року, наданого відповідачем до суду, згідно якого спірний договір розірваний 25 жовтня 2013 року. Посилання позивача на те, що в [PERSON] зазначено, що між [PERSON] та ТОВ «Фудмаркет» додаткова угода про розірвання договору від 08.10.2013 року № 15213 не укладалася є помилковим, оскільки п. 5.3 Договору, на який вказує позивач, містить умову згідно якої дострокове розірвання даного Договору допускається на умовах двосторонньої згоди Замовника та Виконавця, затвердженими підписами сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, посилався на те, що навіть у звітності ТОВ «Фудмаркет» міститься інформація про звільнення з роботи відповідача тільки 22.12.2013 року, а тому інформація про розірвання договору 25.10.2013 року є сумнівною. Представники відповідача заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у заперечені. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, допомога, надана фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що відповідач з 17 грудня 2013 року перебувала на обліку, як безробітна, у Гребінківському районному центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю з 24 грудня 2013 року відповідно до особисто поданої заяви про надання статусу безробітного і призначення допомоги по безробіттю від 17 грудня 2013 року, у якій зазначила серед іншого, що на момент звернення до служби зайнятості вона трудовою діяльністю не займається, заробітку або інших передбачених законодавством доходів не отримує /а.с. 4-6/. Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування по безробіттю» № 1533-III від 02.03.2000 року в редакції від 05.07.2012 передбачено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Пунктом 2 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012 року передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Таким чином, особа є безробітною, зокрема, у випадку сукупності таких обставин як відсутність роботи та доходів. Відповідно до ч. 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-III від 02.03.2000 року сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачу виплачувалось забезпечення по безробіттю у період також отримання нею винагороди за виконання робіт згідно договору із ТОВ «Фудмаркет» та перебування із відповідним підприємством у договірних відносинах, згідно яких відповідач виконувала роботу, а тому сума виплаченої забезпечення підлягає стягненню. Однак вказане спростовується доказами по справі. Як вбачається із копії акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1074, складеного 06 серпня 2014 року Печерським районним центром зайнятості, його перевіркою встановлено, що відповідач [PERSON] виконувала роботи у ТОВ «ФУДМАРКЕТ» з 08 жовтня 2013 року по 22 грудня 2013 року згідно договору виконання робіт (надання послуг) від 08.10.2013 року № 15213. У 4 кварталі 2013 року за виконані роботи отримала винагороду згідно зведеної відомості за жовтень 2013 року /а.с.12-16/. Згідно копії зведених відомостей винагороди за листопад-грудень 2013 року, що надані відповідачем /а.с. 43-44/ та за жовтень-листопад 2013 року, що надані на виконання ухвали суду ТОВ «Фудмаркет» /а.с. 87-89/, відповідач отримувала винагороду у ТОВ «Фудмаркет» за жовтень 2013 року, у листопаді-грудні 2013 року відповідач винагороду не отримувала, що також підтверджується податковою звітністю ТОВ «Фудмаркет», поданою за 4-й квартал 2013 року, «порція 21» /а.с. 70/. Як встановлено судом із копії договору № 15213 про виконання робіт (надання послуг), укладеного між відповідачем і ТОВ «Фудмаркет», вірність якого посвідчена ТОВ «Фудмаркет» станом на 07.05.2017 року, відповідний договір був укладений на термін дії з 08.10.2013 року по 31.10.2014 року, розірваний 25.10.2013 року /а.с. 84-86/. При цьому, вказане не спростовується ані інформацією, зазначеною у Звіті форми 1ДФ за 4-й квартал 2013 року ТОВ «Фудмаркет», згідно якої дата звільнення відповідача зазначена як 22.12.2013 року /а.с. 70/, ані копією договору № 15213 про виконання робіт (надання послуг), укладеного між відповідачем і ТОВ «Фудмаркет», що надана суду позивачем та з якої не вбачається відмітки про розірвання договору /а.с. 12/, ані самим актом розслідування страхових випадків /а.с. 12/. Адже належним і допустимим доказом дати розірвання договору є саме письмове підтвердження двосторонньої згоди сторін Договору про таке розірвання, що відповідає положенням ст. 651, 653-654 ЦК України та п. 5.3. відповідного Договору /а.с. 86/, а не податкова звітність. Водночас, вірність копії договору № 15213 про виконання робіт (надання послуг), укладеного між відповідачем і ТОВ «Фудмаркет», яка надана суду позивачем /а.с. 13-15/ та на підставі якої було складено акт розслідування страхових випадків /а.с. 12/ , не посвідчена та з неї не вбачається, коли така копія була зроблена. В той час як, розірвання договору оформлялось внесенням відповідного запису у сам договір сторонами та підтвердженням зазначеного підписами сторін договору і печаткою ТОВ «Фудмаркет» /а.с. 86/. Вірність копії відповідного договору із записом про його розірвання 25.10.2013 року підтверджується сторонами відповідного договору та посвідчено належним чином ТОВ «Фудмаркет» станом на 07.05.2017 року /а.с. 86/. А тому належним та допустимим доказом щодо договірних відносин між відповідачем та ТОВ «Фудмаркет» суд вважає саме відповідну копію договору. На підставі вищезазначеного, судом встановлено, що відповідач отримала винагороду згідно цивільно-правового договору із ТОВ «Фудмаркет», що був розірваний 25.10.2013 року, тільки у жовтні 2013 року. Отже, з огляду на вищезазначене, на дату подання відповідачем позивачу заяви про надання статусу безробітного і отримання такого статусу 17 грудня 2013 року, відповідач мала право на отримання такого статусу через відсутність роботи та доходів, так само як в період з 24.12.2013 року по 23.03.2014 року, протягом якого відповідач, як встановлено судом із копії наказу № НТ220814 від 22 серпня 2014 року про повернення допомоги по безробіттю [PERSON] /а.с. 17/, довідки про розрахунок суми повернення допомоги по безробіттю від 22.08.2014 року /а.с. 18/, отримувала допомогу по безробіттю, яку позивач просить стягнути, в сумі 2 809,91 грн. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач отримувала відповідну допомогу на правових підставах за відсутності недобросовісності із її боку, то у задоволенні позову належить відмовити. На підставі ст. ст. 651, 653-654, 1215 ЦК України, Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-III від 02.03.2000 року, Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012 року,

Outcome: dismissed