Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

02 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеною вище заявою, де просить ухвалити судове рішення, яким встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - трудової книжки № [NUMBER] . В своїй заяві [PERSON] посилався на те, що у липні 2021 року звернувся до Жовтоводського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з приводу призначення йому пенсії за віком. Опрацювавши надані ним документи , співробітники Жовтоводського відділу обслуговування громадян повідомили його, що не зарахують до страхового стажу період навчання та роботи на різних підприємствах за певні роки у зв`язку з помилковим написанням його прізвища у трудовій книжці російською мовою « [PERSON] », в той час, як в його паспорті зазначено його прізвище російською мовою - « [PERSON] ». Внаслідок такої посилки на даний час виникла певна невідповідність між відомостями зазначеними в трудовій книжці та його правовстановлюючими документами. Чому була допущена помилка - невідомо, проте виправити її наданий час неможливо. Таким чином він не може реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, шляхом підтвердження трудового стажу, що змусило його звернутись із даною заявою до суду. Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року заяву залишено без руху з наданням заявнику строку на усунення недоліків. Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року відкрито провадження по вищезазначеній справі. Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. Заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явились, у своїх заявах просили розглянути справу без їх участі. Від заінтересованої особи заяв та клопотань до суду не надходило, про розгляд справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до паспорта громадянина України серії, виданого Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 02 листопада 2006 року, прізвище заявника значиться, як « [PERSON] », а перекладі на російську мову « [PERSON] ». /а.с.4/ У трудовій книжці серії [NUMBER] , прізвище заявника не співпадає з паспортними даними, а саме: прізвище значиться російською мовою як « [PERSON] », що не збігається із зазначеним прізвищем у його паспорті в перекладі на російську мову./а.с.7/ Крім того, прізвище заявника « [PERSON] » зазначено і у довідках ТОВ «КЕРАМБРОК» і у довідці ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод»./а.с.9-11/ З підстав, вказаних вище, Відділ призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУПФУ України в Миколаївській області відмовляє заявнику у призначенні пенсії за віком, не зарахувавши до страхового стажу період навчання та роботи заявника. /а.с.12/ Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що розбіжності у написанні прізвища заявника у його паспорті та трудовій книжці, це не що інше, як формальна неточність, допущена при перекладі прізвища з української на російську мову. В даному випадку необхідно зазначити, що Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а сформулював висновок про те, що «… формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Відповідно доп.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Таким чином, коли вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами і оскільки вони мають для нього юридичне значення, то даний факт підлягає встановленню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved