Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

02 листопада 2015 року представник позивача, звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа, - [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що позивач [PERSON] перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] з 11 липня 1992 року, який було розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2011 року. Від спільного шлюбу сторони мають повнолітню доньку, - [PERSON], [INFO]. 24 січня 1993 року їх спільній доньці виповнилося 22 роки, та вона продовжує навчання в Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій на денному, платному відділенні, і потребує коштів на утримання. Вказував, що позивач [PERSON] на даний час перебуває у новому шлюбі, не працює, оскільки доглядає за молодшою донькою. Зазначав, що відповідач [PERSON] працездатний, здоровий та працює, у звязку із чим має змогу утримувати їх спільну із позивачем доньку. На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити, та винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки, - [PERSON], [INFO], до досягнення нею 23-х річного віку на термін навчання, до 30 червня 2016 року у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до зали суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення слухання справи до суду не надходило. Третя особа, - [PERSON] до зали суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача та її представника ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач і відповідач 11 липня 1992 року зареєстрували в Дзержинському відділі РАЦСу м. Кривого Рогу шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №348. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2011 року вказаний шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 14 листопада 2011 року (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька, - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Судом також встановлено, що [PERSON] є студенткою 3-го курсу денної форми навчання, напрямок «компютерна інженерія» Запорізького інституту економіки і інформаційних технологій, відокремленого підрозділу у м. Кривий Ріг (а.с.5, 7, 8). З довідки про склад сімї вбачається, що позивач проживає за адресою: [INFO], разом із нею проживають її діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). З довідки №349 від 19 листопада 2015 року вбачається, що [PERSON] є студенткою 3-го курсу денної форми навчання, напрямок «компютерна інженерія» Запорізького інституту економіки і інформаційних технологій, відокремленого підрозділу у м. Кривий Ріг. Термін навчання 04 роки. Початок, - 01 вересня 2013 року, закінчення, - 30 червня 2017 року (а.с.18). Факт того, що позивач [PERSON] несе матеріальні витрати, повязані з оплатою навчання доньки [PERSON] підтверджується наданою довідкою №284 від 19 вересня 2015 року (а.с.35). Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного Кодексу України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз'яснень наданих у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведеного суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що [PERSON] навчається за кошти матері, доказів того, що відповідач не має можливості надавати допомогу останнім до суду не надано, позивач також є працездатною людиною однак на даний час не працює так як доглядає за молодшою донькою. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 від його заробітку. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 487,20 грн., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: approved