Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

03 жовтня 2019 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В зазначеному житловому приміщенні вона зареєстрована та проживає з 1984 року. Окрім неї в будинку зареєстровані: її дочка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] та онук [PERSON] , [INFO] . Приблизно з 1997 року відповідач [PERSON] забрала свої речі, добровільно покинула будинок та виїхала з міста. В подальшому онуки [PERSON] та [PERSON] залишили будинок та виїхали за межі міста. [PERSON] не проживає в будинку приблизно з 2012 року, а [PERSON] з 2015 року. Із зазначеного часу і до сьогоднішнього дня відповідачі не проживають у спірному будинку, не користуються ним, як житловою площею, витрати по утриманню будинку не несуть, комунальні послуги не сплачують, будинком не цікавляться, ніякого майна відповідачів у будинку немає. Фактично їх реєстрація за даною адресою носить суто формальний характер. На даний час реєстрація відповідачів створює перешкоди у користуванні належним їй будинком, оскільки вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію, на яку має право. Крім того, вона вимушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням їх реєстрації. В судове засідання позивач [PERSON] , повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, не з`явилась, подала до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які викликались шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України у судове засідання не з`явились, відзиву щодо позову не надали. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про слухання справи у спосіб, передбачений законом, та з огляду на те, що відповідачі не подали відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280, 281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №1346 від 17.10.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюком В.О., [PERSON] є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого Жовтоводською державною нотаріальною конторою, 17.10.2018 року була здійснена реєстрація свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Розмір частки 1. (а.с.8). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2018 року, виданого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Як вбачається з домової книги у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , окрім позивачки [PERSON] , зареєстровані проживаючими [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.14-16). З акту про не проживання особи за місцем реєстрації, засвідченого свідками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] фактично не проживає з 1997 року, [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає з 2012 року, [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає з 2015 року (а.с.17). Відповідно до ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до\~ст.405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Із роз`яснень,\~викладених в\~п.\~11\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.04.1985\~року №2\~«Про деякі\~питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України» слідує,\~що відповідно\~ до\~ст.107\~ЖК наймач\~або член\~його сім`ї,\~який вибув\~на інше\~постійне місце\~проживання,\~втрачає право\~користування жилим\~приміщенням з дня\~вибуття,\~незалежно від\~пред`явлення\~позову про\~це. Позивач,\~ставлячи питання\~про визнання\~відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням,\~а саме\~будинком [ADDRESS] посилається\~на те,\~що відповідачі\~в спірному\~будинку не\~мешкають,\~а вона,\~в свою\~чергу, змушена оплачувати комунальні послуги за осіб, які фактично не проживають і не користується житлом, також позивач позбавлена можливості оформити субсидію, оскільки при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідачі,\~не проживають\~і не\~користуються даним\~житловим приміщенням,\~що є\~ приватною\~власністю,\~не виявили\~наміру проживати\~у квартирі\~вчиненням відповідних\~дій,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~є обґрунтованими\~і підлягають\~задоволенню,\~а [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування \~жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачам в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачів до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачами зберігається спірне жиле приміщення понад одного року. \~ Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Також, на користь позивачки з відповідачів має бути стягнуто судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved