Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

02 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 17 січня 2014 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №23. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне господарство та побут не ведуться, з травня 2018 року кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, укладений шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, [PERSON] змушена звернутися до суду. Від позивачки на електронну адресу суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечує (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 25). 22 жовтня 2019 року суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку, визначеному статтею 281 ЦПУ України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 січня 2014 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №23 (а.с. 7). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняєтьсявнаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За відсутності будь-яких клопотань щодо зміни прізвища, суд дійшов висновку про залишення позивачці після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Судові витрати суд відносить на рахунок відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved