Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

04.02.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 2000 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення найменшою дитиною трьох років, починаючи з дня звернення до суду. Заявлені вимоги мотивує тим, що з відповідачем було укладено шлюб 14.06.2014, який було розірвано на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.12.2019. Від шлюбу мають спільних двох малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З вересня 2019 відповідач не допомагає утримувати дітей. Крім того, враховуючи, що меншій дитині на даний час лише 2 роки, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує лише соціальну допомогу на дітей у розмірі 860,00 грн. Тому просить примусово стягнути з відповідача аліменти на своє утримання та на утримання дітей. Ухвалою судді від 17.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.03.2020 відповідач направив на адресу суду відзив, в якому визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. А також просить частково відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на її утримання у сумі 2000 грн. та задовольнити частково шляхом стягнення з нього на її користь аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі 800 грн. (а.с. 30-32) 16.03.2020 представник позивача направив відповідь на відзив, відповідно до якого, посилаючись на докази, просить позов задовольнити повністю (а.с. 44-46) Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і наполягає на їх задоволенні (а.с. 55). Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнає частково в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. Позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання позивач не визнає в повному обсязі, оскільки відповідач звільнився з роботи, тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.06.2014 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.12.2019 (а.с. 8, 9-11). Згідно свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 12, 13) На даний час, діти проживають разом з матір`ю, яка приймає безпосередню участь в їх утриманні та вихованні (а.с. 14). Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, перебуває на обліку в УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради та отримує одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. на місяць (а.с. 15). Відповідач з 09.09.2019 по 09.01.2020 був зареєстрований як ФОП (а.с. 34, 35), з 31.03.2020 звільнений з роботи за згодою сторін (а.с. 58) Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Нормами ст. 18 вищевказаної Конвенції закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дітей, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, визнання відповідачем позовних вимог у цій частині, тому суд вважає за необхідне, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2020, в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд доходить наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, вже після звернення до суду позивачем з даним позовом, звільнився з роботи, з урахуванням щомісячного стягнення з відповідача аліментів на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років у розмірі 1000 (однієї тисячі) грн., починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати за вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини (840,80+840,80), відповідно до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial