Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

02 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, однак в зв'язку з його навчанням, вони потребують матеріальної допомоги. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо задоволення позову, оскільки вважає, що [PERSON] не є його сином. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, батьками [PERSON], [INFO], є громадяни [PERSON] та [PERSON](а.с. 5). Відповідно до договору про навчання №0-2/ср-11 від 25 серпня 2010 року, [PERSON] навчався у Васильківському коледжі Національного авіаційного університету за спеціальністю «соціальна робота», термін навчання - 2 роки 10 місяців, загальна вартість освітньої послуги 12600,00 гривень (а.с. 7-8). Відповідно до контракту про військову підготовку студента №13-1/ВФ/2811-270 від 01 вересня 2013 року, [PERSON] проходить військову підготовку за програмою офіцера запасу на ФПОЗ ЖВІ НАУ, вартість підготовки студента становить 8300,00 за один рік навчання, контракт діє до 31.08.2015 року (а.с. 9-10). Відповідно до договору про навчання №13-3/ОФ-2415 від 01 вересня 2013 року, [PERSON] навчається у Національному авіаційному університеті, загальна вартість освітньої послуги складає 22800,00 гривень. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, останньою було сплачено 12600,00 гривень за період навчання 2010-2013 років відповідно до договору №0-2/ср-11, 10260 гривень за період навчання 2013-2014 років відповідно до договору №13-3/ОФ-2415, 7470 гривень за період навчання 2013-2014 років відповідно до контракту №131/ВФ/2611-270, що підтверджується наданими квитанціями. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вимогами ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що син позивача та відповідача продовжує навчатися, у зв'язку з чим потребу матеріальної допомоги, та враховуючи, що відповідач хоч і не визнає себе батьком [PERSON], однак доказів виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] не надав, при цьому враховуючи матеріальний стан відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, зменшивши розмір аліментів з 1500 гривень на 1000 гривень.

Outcome: partial