overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

02.12.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просив визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечує проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №977 від 23.04.2010 р. Згідно довідки Ф№3, виданої ЖЕК-10, у вищевказаній квартирі зареєстровані [PERSON] - позивач, його дружина - [PERSON] та відповідач - [PERSON] без права на житлову площу. Відповідно до акту про не проживання від 28.11.2013 р., завіреного ЖЕД-10, [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] більше шести місяців, а саме, з 23.04.2010 року не проживає. Відповідач виїхав з квартири на постійне місце проживання на іншу адресу, вивіз повністю все своє майно, відповідач не оплачує комунальні послуги та квартплату, не цікавиться питаннями догляду за квартирою, не зберігає свого особистого майна. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, суд вважає його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідач зареєстрований та проживає у [ADDRESS] та зобов*язаний щомісячно вносити плату за використану електроенергію згідно з показниками електролічильника не пізніше 10 числа місяця, який слідує за розрахунковим. Від виконання цих обов,язків відповідач ухиляється та порушує порядок сплати за використану електроенергію, у зв,язку з чим має заборгованість 932, 34 грн., яку він добровільно не сплачує, тому просив стягнути заборгованість на його користь примусово. Представник позивача у судове засідання не з, явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з,явився без поважних причин, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, заперечень проти позову не надав, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 526 ЦК України, обов*язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до Закону України «Про електроенергетику» та п. 20 Правил користування електроенергією для населення, споживач електроенергії зобов*язаний вносити плату за використану електроенергію щомісячно згідно з показниками приладу обліку електроенергії по затвердженим тарифам на елекроенергію, а у противному випадку заборгованість може бути стягнута в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає у [ADDRESS] Донецької області і зобов*язаний щомісячно не пізніше 10 числа місяця, який слідує за розрахунковим, вносити плату за використану електроенергію. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, який не оспорюється відповідачем, останній ухиляється від належного виконання цих обов*язків і має заборгованість 932, 34 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електроенергією для населення, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій посилаючись на неможливість подальшого збереження шлюбу та невідповідність інтересам позивача збереження шлюбу, просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами 28.09.2002 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладено шлюб, від якого дітей не має. В теперішній час сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС внаслідок чого позивач змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначив, що внаслідок втрати почуття любові та поваги позивач не має наміру збереження шлюбу, в липні 2013 року позивач зібрав свої речі та пішов жити до іншої жінки з якою має намір зв'язати своє подальше життя, за цей період відповідач будь-яких дій, направлених на примирення не вчинила, в зв'язку з чим наполягає на розгляді справи. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що сім'ю можливо зберегти, підтвердила факт уходу позивача в серпні 2013 року до іншої жінки, проте вважає, що дійсною причиною розірвання шлюбу є та обставина, що відповідач тривалий час хворіла, а позивач не бажає її утримувати та доглядати. З питання примирення до позивача з часу його уходу з сім'ї не зверталась, так як вважала, що це повинен зробити позивач. Заслухавши пояснення учасників процесу, що з'явились, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав. Так судом встановлено, що між сторонами 28.09.2002 року було укладено шлюб. Дітей від шлюбу не має. Обставин, що перешкоджають розірвання шлюбу за приписами ч. 2 ст. 110 СК України в ході розгляду справи не встановлені. Зазначені обставини учасниками процесу не заперечуються. Крім того, з визнаних сторонами обставин встановлено, що сторони не мешкають однією сім'є ю не менш ніж з серпня 2013 року, спільне господарство не ведуть, позивач зібрав свої особисті речі та пішов з сім'ї, за цей час сторонами дій для примирення не вчинено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї неможливо внаслідок стійкого бажання позивача розірвати шлюб. Таким чином, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню за приписами. 2 ст. 112 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим покласти судові витрати на позивача в сплаченому розмірі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаємного порозуміння, різні погляди на шлюб, сім»ю, несумісність характерів, сварки та як наслідок, втрати почуття любові та взаємоповаги. Позивач будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явилася, звернувшись до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримує . Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, звернувшись до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (позивача, відповідача), від яких надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти задоволення позову, з огляду на те, що судом не визнано їх явку обов'язковою, фіксування судового процесу по даній справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, розгляд справи проведено у їх відсутність. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини: - шлюб між сторонами зареєстрований 23.11.1991 р., Врадіївським райвідділом РАЦС Миколаївської області, актовий запис №117 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане 23.11.1991 року); - від спільного шлюбу є повнолітня дитина - [PERSON], [INFO], неповнолітніх дітей не має (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 15.07.1992 р. Врадіївським райвідділом РАЦС Миколаївської області, актовий запис №77); - за період спільного проживання між подружжям склалися неприязні відносини на ґрунті частих сварок, сторони шлюбні відносини не підтримують та проживають окремо з 02.12.2013 року, спільного господарства не ведуть (заява позивача №169 від 14.01.2014 р.); - майновий спір між сторонами відсутній (заява позивача №169 від 14.01.2014 р.); - з 13.01.14 р. по 13.03.2014 р. сторонам наданий термін для примирення, після спливу якого відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу. При прийнятті рішення суд, керується ст. 112 Сімейного кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.11.1999 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 20.11.1999 року, актовий запис № 06, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2595 грн. 74 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати позовну заяву без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №004-24006-260511 з кінцевим терміном повернення 25.12.2011 року. Відповідно до пункту 1.1 вищевказаного Договору, позивачем було надано відповідачеві кредит, з урахуванням страхового платежу, в сумі 2595 грн. 65 коп. на придбання певного майна(послуг). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2349 грн. 00 коп. про що свідчить меморіальний ордер № 18320590 від 27.05.2011 року та видатковою накладною №ДРА-4240 від 26.05.2011 року. (а.с. 15,16) З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] умов договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 28.10.2013 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 2595 грн. 74 коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 2595 грн. 65 коп., заборгованість по відсоткам - 0 грн. 09 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с 17). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2996 грн. 14 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати позовну заяву без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.08.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-24061-200807. Відповідно до пункту 1.2 вищевказаного Договору, позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні, випустив та надав відповідачу платіжну картку, а також ПІН-код до картки. Банком було надано відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, що передбачено п. 1.3 кредитного договору. Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн.00 коп. Відповідно до пункту 2.1 моментом надання Банком кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Станом на 17.10.201 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання в результаті чого утворилася прострочена заборгованість на загальну суму простроченого тіла кредиту 2996 грн. 14 коп. (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 26.08.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, на примирення позивачка не згодна. Просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву до суду , що позов визнає в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.08.2006 року у відділі РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №754, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.107 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

02.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 26.08.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, на примирення позивачка не згодна. Просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву до суду , що позов визнає в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.08.2006 року у відділі РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №754, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.107 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved