Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

03.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує наступним: 11.04.2008 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-04204-110408. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок, здійснював обслуговування відповідача. Відповідач повинен був щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом. Відповідач станом на 24.12.2012 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 2110 грн. 61 коп. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, просив справу розглянути за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. В порушення цих вимог, відповідач, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки у судове засідання, тобто не з'явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищезазначені обставини, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 11.04.2008 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-04204-110408. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок, здійснював обслуговування відповідача. Відповідач повинен був щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом. Відповідач станом на 24.12.2012 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 2110 грн. 61 коп. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин порушене право позивача на своєчасне отримання платежів за кредитом є порушеним і підлягає поновленню шляхом примусового стягнення з відповідача зазначеної суми у примусовому порядку. Таким чином в судовому засіданні знайшов підтвердження факт наявності заборгованості [PERSON] перед позивачем за кредитним договором на суму 2110,61 грн., які підлягають стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп., тому судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача

Outcome: approved