Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

03 січня 2019 року за підсудністю з Києво-Святошинського районного суду Київської області до Іванківського районного суду надійшла справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника позивача [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 09 січня 2019 року було ухвалено прийняти до свого провадження дану справу та призначити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.157). В своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 111821,84 грн. (сто одинадцять тисяч вісімсот двадцять одна гривня вісімдесят чотири копійки) та судових витрат в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22 вересня 2011 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №б/н. За умовами Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 2300 грн. (дві тисячі триста гривень) у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за [PERSON] та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому [PERSON]. Згідно з графіком погашення кредиту, що передбачено [PERSON] відповідач зобовязаний повернути наданий йому кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі і в строки, передбачені [PERSON] і Графіком, проте, відповідач свої зобовязання не виконав. Станом на 30 червня 2018 року заборгованість склала 111821,84 грн. (сто одинадцять тисяч вісімсот двадцять одна гривня вісімдесят чотири копійки), яка складається з наступного: - 5526,53 грн. (пять тисяч пятсот двадцять шість гривень пятдесят три копійки) заборгованість за кредитом; - 106295,31 грн. (сто шість тисяч двісті девяносто пять гривень тридцять одна копійка) заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 22.09.2011 року по 31.01.2018 року. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість за [PERSON], що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» та змушує Позивача звертатися до суду з даним позовом. 02 жовтня 2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» відмовити в повному обсязі з наступних підстав: по-перше, наданий представником позивача розрахунок є аналітичним документом банку, складений в односторонньому порядку, який не був погоджений з відповідачем, тому не може бути визнаний безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу; по-друге, в додатках наведених представником позивача до позовної заяви відсутні відповідні підтвердження, у звязку з чим, представником позивача не доведене підписання Відповідачем саме наданих останнім документів як доказів; по-третє, представник позивача на підтвердження своїх позовних вимог надає суду нібито «Розрахунок заборгованості за договором №б/н від 22.09.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 30.06.2018 року, на підтвердження даної обставини надано «Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] (картрахунок 4149437739020517 від 12.05.2014). Як вбачається з даної довідки, старт карткового рахунку починається 12.05.2014 році, цієї ж дати відбуваються зміни кредитного ліміту з кінцевою сумою 2300 грн. Розрахунок проводиться з 12.05.2014 року 30.06.2018 року. Зазначений представником Позивача як «Розрахунок по договору №б/н від 22.09.2011 року», який проводиться по картці відкритій 12.05.2014 року та всі розрахунки проводяться саме з дати відкриття картрахунку в 2014 році, не мають ніякого взаємозвязку ні із заявою-анкетою [PERSON] від 22.09.2011 року, ні з договором б/н від 22.09.2018 року. Картрахунок № 4149437739020517 від 12.05.2014 року та розрахунок по ньому не має до заяви-анкети від 22.09.2011 року ніякого відношення. Надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на [PERSON] взагалі не містить підпису особи; по-четверте, встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Представником позивача не надано жодного документу з приводу відомостей по картці, лімітів, строків дії картки по договору №б/н від 22.09.2011 року (а.с.54-58). Аналогічний відзив 05.03.2019 року було подано представником відповідача [PERSON] і до Іванківського районного суду Київської області (а.с.161-167). 19 жовтня 2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] надійшла відповідь на відзив [PERSON], згідно з яким представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені в позовній заяві. Крім того, доповнивши додатками: випискою по рахунку, фото клієнта з карткою та повідомленням про підвищення процентної ставки (а.с.73-122). В судове засідання представник позивача не зявився про місце, день та час слухання справи повідомлений вчасно. Звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати без представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що в 2011 році він написав заяву до банку на отримання картки, але картку йому ніхто так і не видав. Неодноразово звертався до працівників банку, які пояснювали, що справа знаходиться на перевірці в Службі Безпеки. Про результати обіцяли повідомити. Картку йому не видали. Про кредитну заборгованість дізнався лише тоді, коли отримав позов. На сьогоднішній день ніяких кредитних карток з ПриватБанку він не має. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та дав пояснення згідно наданого відзиву. Суд, вислухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що 22 вересня 2011 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №б/н. Сторонами договору було узгоджено, що Договір складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.9-34). Крім того, в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку зазначено, що [PERSON] своїм підписом дав згоду на те, що заява разом із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому огляді. Умови та Правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua [PERSON] зобов»язується виконувати, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а.с.9). [PERSON] підтверджується факт того, що [PERSON] був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанк, які надані були йому для ознайомлення в письмовій формі. До матеріалів справи долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 пільгового періоду», з якої чітко вбачається, що [PERSON] було встановлено поточну процентну ставку в розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розмір комісій та штрафів тощо (а.с.10). Крім того, позивачем було надано фото Клієнта з банківською карткою (а.с.91, 93). Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Частиною 1 ст.634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також відповідно до ст.526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530\~ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 2300 грн. (дві тисячі триста гривень) у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається в ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. З копії наданого позивачем [PERSON] №б/н від 22.09.2011 року слідує, що між сторонами було укладено саме кредитний договір. Позивач надав суду Графік платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також позивачем надано суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, при цьому користуючись кредитною карткою «Універсальна» оскільки проведення вищевказаних операцій є неможливим без наявності картки. Як слідує з позову, відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 111821,84 грн. (сто одинадцять тисяч вісімсот двадцять одна гривня вісімдесят чотири копійки). У звязку з тим, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо погашення отриманого кредиту у передбачений договором строк, суд вважає, що є всі правові підстави для повного задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн (а.с.1). Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1762 грн. На підставі викладеного, ст.ст.192, 526, 530, 533, 549, 589, 599, 610, 612, 627, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу,

Outcome: approved