Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

03.09.2013 року КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» звернулася до [PERSON] з позовом про зобов'язання відновити систему центрального опалення в квартирі [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж центрального опалення та постачання гарячої води забороняється. Факт самовільного відключення відповідача від системи центрального опалення 16.08.2010 року повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» про зобов'язання відновити систему центрального опалення в її квартирі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що систему опалення знищено з вини КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька». Позивачем порушується законодавство з надання послуг, а саме: не проводився ремонт системи опалення, система була постійно завоздушена, в підвалі сирість, під'їзд знаходитися у аварійному стані, було перекрито подачу теплоносія в кутових квартирах, що призвело до знищення системи опалення в її квартирі, радіатори поржавіли і потекли, у зв'язку з чим і серпні 2010 року вона була змушена відрізати систему опалення та перейти на електороопалення. У зв'язку з неправомірними діями Комунального підприємства «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» просила зустрічний позов задовольнити, відновити систему опалення в її квартирі, знищену з вини КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька, за його рахунок. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 16 квітня 2014 року у задоволенні позову комунального підприємства «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» до [PERSON] про зобов'язання відновити систему центрального опалення в квартирі та зустрічного позову [PERSON] до комунального підприємства «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька про зобов'язання відновити систему опалення в квартирі - відмовлено. З вказаним рішенням суду не погодилося КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька», подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення у частині відмови у задоволенні позову КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» до [PERSON] скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що перебіг позовної давності щодо вимог відновлення системи центрального опалення в квартирі було перервано постановою №544 від 02 серпня 2013 року, яка не була скасована та не оскаржена [PERSON], і свідчить про визнання нею свого обов'язку поновити опалення. В судовому засіданні апеляційного суду представник КП«Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» доводи апеляційної скарги підтримав та просив скаргу задовольнити. [PERSON] з доводами апеляційної скарги не погодилась, просила її відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Враховуючи те, що оскаржується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову про зобов'язання відновити систему центрального опалення в квартирі, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду по цій справі лише в вищеозначеної частині. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» до [PERSON] про зобов'язання відновити систему центрального опалення в квартирі скасуванню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом першої інстанції встановлено та це вбачається з матеріалів справи, що відповідно до рішення Донецької міської ради №2/18 від 26.05.2006 р. «Про створення комунального підприємства Донецької міської ради «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька», затвердженого розпорядженням Донецького міського голови № 1249 від 15.11.2006р. - житлова організація створена з метою забезпечення потреб населення по наданню всього комплексу послуг в повному обсязі; організації безперебійної роботи систем тепло-, водо-, газопостачання і водовідведення житлових будинків (а.с. 5). З витягу з лицевого рахунку вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №1492 від 09.02.1995 року та свідоцтва про право на спадщину від 27.08.2003 року (а.с. 12 зв. стор.) Згідно актів позивача від 16.08.2010 р. та 05.04.2013 року внаслідок обстеження квартири [ADDRESS], яка належить відповідачці на праві власності, встановлено, що відповідачка самовільно без необхідного дозволу виконала відключення від системи центрального опалення, стояки центрального опалення заізольовані, радіатори опалення зняті, опалення здійснюється електронагрівачами (а.с. 14, 13). Згідно листа виконавчого комітету №К-31301/1-274 від 06.04.2010 р. відповідачу відмовлено у відключенні окремої квартири від системи центрального опалення (а.с. 122). 11.04.2013 р. та 18.04.2013 р. відповідачу надавались приписи про усунення зазначених порушень та вимога що до відновлення та підключення до системи центрального опалення будинку. Оскільки зазначені приписи добровільно не виконані 08.07.2013р. відносно відповідача було складено адміністративний протокол та 02.08.2013р. відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.150 КупАП у встановленому законом порядку та накладено стягнення в сумі 51,00 грн.. В судовому засіданні апеляційного суду [PERSON] пояснила, що вона оплатила суму стягнення за постановою у повному обсязі (а.с. 13 зв. стор.-14, 83 зв. стор.) Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частини спору за первісним позовом про зобов'язання відновити систему центрального опалення в квартирі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за первісним позовом було пропущено строк позовної давності. Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна тому, що він не відповідає вимогам закону та обставинам справи. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (зі змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169), затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житло-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09 грудня 2005 року за №1478/11758. Згідно з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п.п. 24, 25 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мережі забороняється. Пунктами 25, 26 цих Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, і здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціювання, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року №169 були внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Згідно з п. 1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Пунктом 2.1 Порядку, визначено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Пунктом 2.2 Порядку передбачено, що комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Рішення Комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Підпунктом 2.2.1 Порядку, визначено, що при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. У пункті 2.3 Порядку, закріплено, що отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймач (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ВГП виконуються у між опалювальний період (пункт 2.5 Порядку). Пунктом 2.6 Порядку, передбачено, що по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Матеріали справи не містять будь-яких звернень [PERSON] з питанням про відключенні її квартири від ЦО та в судовому засіданні було встановлено, що вона самовільно виконала відключення від системи ЦО, оскільки згідно листа виконавчого комітету №К- 31301/1-274 від 06.04.2010р. їй було відмовлено у відключенні окремої квартири від системи центрального опалення Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992р. №572 - власники приміщень житлових будинків зобов'язані не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян. Статтею 152 ЖК України визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Частина 2 статті 383 Цивільного кодексу України встановлює, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно з пунктом 8 частини 3 статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні посліуги» споживач зобов'язаний дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин. Системний аналіз вищезазначених норм закону дає підстави апеляційному суду зробити висновок про те, що позовні вимоги КП «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» обґрунтовані. Стосовно доводу апеляційної скарги про переривання перебігу позовної давності, то відповідно до ст. 251 ч. 1 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно до ст. 256 ч. 1 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Однак, враховуючи той факт, що самовільно відключення від системи центрального опалення є триваючим порушенням, на час розгляду справи систему центрального опалення в квартирі [PERSON] не поновлено, тому довід апеляційної скарги щодо переривання перебігу позовної давності апеляційним судом не приймається, як зайвий. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині спору за первісним позовом комунального підприємства «Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» до [PERSON] про зобов'язання відновити систему центрального опалення в квартирі порушено вимоги матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому рішення суду в цій частині на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 114,70 грн. (а.с. 20), тому з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 114,70 грн. судового збору відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved