Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

03.05.2015 року Публічне акціонернео товариство « [PERSON] та кредит» звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Просив суд про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, про зняття арештів та заборон на відчуження спірної квартири, накладені постановами відділу Державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у тому числі й зняти арешт та заборону на відчуження 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: м. Артемівськ, вул. Радянська, 71/3, що належить на праві власності [PERSON], накладені Постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.05.2015 р., серія та номер: ВП № 47489943, виданою старшим державним виконавцем ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції [PERSON] Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня позов задоволено частково. Відмовлено у тому числі й у знятті арешту накладеного відповідно до постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 47489943 з тих підстав, що зазначений арешт майна та заборона на його відчуження накладено при виконанні Ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.06.2014 року № 2/219/830/2014 про забезпечення позову, та оскільки скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду в процесі розгляду справи по суті, вирішується судом, який вживав такі заходи забезпечення позову з дотриманням вимогст.154 ЦПК України, а не в порядку позовного провадження. З рішенням суду першої інстанції частково не погодився позивач - Публічне акціонерне товариство « [PERSON] та Кредит» у частині відмови у знятті арешту та заборони на відчуження усього майна яке належить [PERSON], накладені на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.05.2015 року, серія та номер: ВП № 47489943, виданою старшим державним виконавцем ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції [PERSON],та подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення у цій частині не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованим, та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 47489943 ніяким чином не виносилася на виконання Ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.06.2014 року, тому що з вказаної постанови вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2/219/830/2014року, виданого 04.02.2015 року на виконання рішення суду про стягнення солідарно з [PERSON],[PERSON], [PERSON] заборгованості у сумі 409091,48 грн., прийнята ця постанова. В судовому засіданні апеляційного суду представник Банку апеляційну скаргу підтримав та попросив суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] проти апеляційної скарги заперечує. Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області/ з 19.01.2016 року змінено найменування юридичної особи на Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області/ просив прийняти рішення на розсуд суду. Представники третіх осіби у судове засідання апеляційного суду не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Тому, апеляційний суд вважає можливим слухати справу за відсутністю представників третіх осіб. Заслухавши суддю-доповідача,представника позивача, відповідачку [PERSON], представника третьої особи - Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із розясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, щодо зняття арешту з усього майна, що належить відповідачці [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження обґрунтував свою відмову тим, що арешт накладено відповідно до постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 47489943 при виконанні Ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.06.2014 року № 2/219/830/2014 про забезпечення позову, та оскільки скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду в процесі розгляду справи по суті, вирішується судом, який вживав такі заходи забезпечення позову з дотриманням вимогст.154 ЦПК України, а не в порядку позовного провадження. Проте, такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Апеляційним судом встановлено, що 06.02.2007 року між ВАТ «Банк « [PERSON] та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк « [PERSON] та Кредит» та [PERSON] / [PERSON]/Л.А./ укладено Кредитний договір № 478Р./ а.с.9-13, том №1/. Відповідно до умов Кредитного договору банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, а позичальник отримав кредит у сумі 75 000,00 (сімдесят п'ять тисяч) грн., з оплатою по відсотковій ставці 15,0 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором між позивачем та іпотекодавцями було укладено Іпотечний договір від 06.02.2007 року, який посвідчено того ж дня державним нотаріусом Артемівської міської нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1-332. / а.с.16-21 том №1/; Згідно умов Іпотечного договору, іпотекодавцями, а саме [PERSON] та [PERSON] за зобовязаннями [PERSON]було передано в іпотеку позивачу нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], загальною площею 74,49 кв.м., яка належить їм на праві приватної власності. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.09.2014 року (справа № 219/305/2014-ц, 2/219/830/2014) стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Банку 409091,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 60 120,48 грн.; нараховані відсотки - 49733,17 грн.; нарахована комісія - 17 285,00 грн.; пеня - 281952,83 грн./ а.с.14-15, том №1/; 12.05.2015 року старший державний виконавець ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції [PERSON], прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа № 2/219/830/2014 виданого 04.02.2015 року ВП № 47489943 та в межах суми боргу наклала арешт на все майно боржника [PERSON]./ а.с. 115-116 том №1/; Відповідно до Ухвали судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.06.2014 року по справі № 219/305/2014-ц, 2/219/830/2014 ,відповідно до ст.ст. 151,152 ЦПК України для забезпечення позовної заяви ПАТ [PERSON] «[PERSON] та Кредит» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] та на автомобіль ВАЗ 21063 н.з. АН 3475 АЕ, колір білий, № двигуна 210111109172, зареєстрований за [PERSON]А./ а.с.76, том №2/; На підставі вказаної Ухвали судді від , 24.06.2014 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції [PERSON]при примусовому виконанні цієї ухвали, прийнято Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 43790686, відповідно до якої накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] та на автомобіль ВАЗ 21063 н.з. АН 3475 АЕ, колір білий, № двигуна 210111109172, зареєстрований за [PERSON]А./а.с. 105-106, том №2/; Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині зняття арешту, накладеного відповідно до постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 47489943 з тих підстав, що зазначений арешт майна та заборона на його відчуження накладено при виконанні Ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.06.2014 року № 2/219/830/2014 про забезпечення позову, оскільки скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду в процесі розгляду справи по суті, вирішується судом, який вживав такі заходи забезпечення позову з дотриманням вимогст.154 ЦПК України, а не в порядку позовного провадження. З цих підстав рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо обґрунтованості відмови у задоволенні позову. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині з інших підстав. Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення. Апеляційним судом встановлено, що звертаючись до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач звернувся і з вимогою у тому числі про зняття арешту, накладеного відповідно до постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 47489943 у виконачому провадженні на підставі виконавчого листа № 2/219/830/2014 виданого 04.02.2015 року, відповідно до якого стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Банку 409091,48 грн., посилаючись на те, що цим арештом порушені його права як іпотеко держателя. Проте з матеріалів справи вбачається, що арешт накладено в межах виконавчого провадження, яке відкрито за заявою стягувача, яким є сам позивач. Тобто позивач оспорює арешт в межах виконавчого провадження у якому він є стороною, і ці правідносини виникли з примусового виконання заочного рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.09.2014 року (справа № 219/305/2014-ц, 2/219/830/2014).Правовідносини з цих підстав регулюються Розділом У11 ЦПК України. Таким чином позивач не довів своє порушене право як іпотеко держателя, за захистом якого звернувся до суду. Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд вважає, що Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «[PERSON] та кредит» на рішення Артеміського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2015 року підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню у у частині відмови у знятті арешту та заборони на відчуження усього майна, що належить [PERSON], накладеного відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.05.2015 р., серія та номер: ВП № 47489943, виданою старшим державним виконавцем ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції [PERSON] при виконанні виконавчого листа №2/219/830/2014, виданого 04.02.2015 року з постановленням рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині з інших підстав.

Outcome: partial