Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

03 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 26257018678163 від 30.07.2013 року в розмірі 117466 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 гривні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №26257018678163, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 23000 гривень. На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України та абз. 2 ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач, як кредитодавець, має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач, як позичальник, прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу про виконання зобов'язання за кредитним договором, яка залишилась невиконаною. Відповідач довготривалий строк не виконує свої кредитні зобов'язання за вказаним договором належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 14.12.2018 року в загальній сумі 117466 гривень, яка складається з наступного: 23585,36 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 24855,83 гривень - прострочена заборгованість за комісією; 0 гривень - прострочена заборгованість за процентами; 69024,811 гривень - штрафні санкції. Посилаючись на ст.ст., 259, 629, 526, 530, 549, 551, ч.1 ст. 1050 ЦК України, позивач в особі представника просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 26257018678163 від 30.07.2013 року в розмірі 117466 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 гривні. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала копію відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідь на відзив не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 30.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №26257018678163, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 23000 гривень. На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором. Як вбачається із Статуту ПАТ «ПУМБ», затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів від 17.11.2016 року, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ «Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до Банку згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку та згідно рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал». З урахуванням наведеного, Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ «Ренесанс Капітал» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал», з яким у позивача було укладено кредитний договір, тому до ПАТ «ПУМБ» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтю 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з Письмової вимоги №111 від 22.09.2017 року позивач вимагає від [PERSON] виконати зобов'язання перед Банком станом на 22.09.2017 року та негайно погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 41353,95 в строк до 29.09.2017 року (а.с.10) Відповідачем розмір заборгованості за кредитним договором належними та допустимими доказами не спростований. Вирішуючи заяву відповідача та представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як зазначено у ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилом ч. 1 ст. 264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Частиною 2 цієї статті передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі з настанням кінцевої дати погашення заборгованості, вказаної в договорі (ст. 261 ЦК України). Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 06 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13), 19 березня 2014 року (справа № 6-20цс14), 18 червня 2014 року (справа № 6-61цс14), 29 червня 2016 року (№ 6-1188цс16). Оскільки, суду не надано будь яких доказів того, що між сторонами кредитного договору не збільшено строк позовної давності, то застосуванню підлягає ст. 257 ЦК України, якою встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Позовна заява надійшла до суду 03.01.2019 року, тобто після спливу позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у задоволенні позову. Позивачем клопотання про поновлення строку позовної давності не заявлено, причин пропуску строку позовної давності позивачем не зазначено. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в зв'язку із спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed