Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

04.02.2021 [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, згідно з яким, після уточнення, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь кошти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення ним повноліття. Вимоги вмотивовані тим, що з 24.11.2007 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від спільного проживання вона народила сина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою, що і стало підставою для звернення до суду. 22.02.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 128 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 07.09.2019 сторони уклали шлюб, зареєстрований Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 189, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.09.2020 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою квартальним уповноваженим квартального комітету «Перша сотня» 03.02.2021 (а.с. 7). Правовідносини щодо утримання батьками неповнолітніх дітей регулюються\~главою 15 СК України. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ ст.181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27\~Конвенції ООН від листопада 1989 року «Про права дитини»\~(ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та ст.8\~Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8\~Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141\~СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст.7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2\~ст.182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами\~ч. 1 ст. 183\~СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін, що дитина проживає разом з матір`ю, а також обов`язок відповідача утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а тому визначений позивачкою розмір аліментів в розмірі ј частини від всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є обґрунтованим, справедливим та пропорційним. З огляду на викладене, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позовних вимог. При цьому, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати підлягають вирішенню відповідно до ст.141\~ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. За ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на незначну складність вказаної справи, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачці понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Outcome: approved