overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

03 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 28 вересня 1974 року в Жовтневій селищній раді міста Нововолинська Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з травня 2015 року припинено подружні стосунки, спільне проживання та ведення спільного господарства. Позивач вказує, що відповідач залишив її та перейшов проживати до іншої жінки, шлюб фактично розпався. Оскільки відповідач ухиляється від оформлення розірвання шлюбу через відділ РАЦСу, тому позивач змушена звернутись до суду з позовом. Вказує, що спільне майно при відсутності спору розділять добровільно. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та залишити їй прізвище набуте у шлюбі. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі, претензій майнового характеру немає. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти задоволення позову. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

03 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 21 травня 2005 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 406. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 21 травня 2005 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21 травня 2005 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та стягнути з відповідача в користь позивача сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

03 грудня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Прип'ятської сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON], якій належало вказане нерухоме майно. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склала. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є дочка [PERSON], яка в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу у визначений судом додатковий строк заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, немає. У зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач Прип'ятська сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Прип'ятська сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

03 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 16.05.2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис №138. 29.05.2014 року у них народилася донька [PERSON], яка наразі перебуває на утриманні позивачки. Шлюбні відносини між сторонами тривали до літа 2015 року. Потім між ними почалися сварки та непорозуміння, виявилося кардинальне розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, у звязку з чим сторони почали проживати окремо. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду заяву в якій просила частково задовольнити позовні вимоги в розмірі 500 грн. щомісячно та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву в якій не заперечував проти часткового задоволення позову в розмірі 500 грн. щомісячно та просив розглядати справу за його відсутності. Суд, беручи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], 29.05.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружна, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 85 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи те, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивача, та визнає позовні вимоги в частині, яка підтримується позивачем, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

03 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 11 квітня 2001 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 36, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, заперечень на позов не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 квітня 2001 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 36 (а.с. 3). Від шлюбу дітей не мають. Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 487 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

03 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 16 березня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 107. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що з 2014 року вона та відповідач не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в звязку з різнимо поглядами на життя, внаслідок чого стали відбуватися непорозуміння, сварки, шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 16 березня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 107, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом та не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

03 грудня 2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3-4). Свій позов позивач аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19 листопада 2011 року. В шлюбі у них народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дітей. На теперішній час шлюб має лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 19 листопада 2011 року під актовим записом №620 між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з'явився про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с.13,15). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло заперечень проти позову, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 19 листопада 2011 року під актовим записом №620 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). В період перебування у шлюбі у сторін народилась діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

03 грудня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 серпня 2006 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №642. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Від примирення позивачка в судовому засіданні відмовилася, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось позивачкою, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 2009 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснила позивач. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

03 грудня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначила, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 09.10.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 46. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що між нею та відповідачем постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинились, після чого сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна між позивачкою та відповідачем не виникло. За заявою позивачки, сторонам по справі, ухвалою суду від 03 грудня 2015 року був наданий строк для примирення в 1 місяць, але після закінчення строку, сторони не примирилися та в судове засідання по розгляду справи по суті не надали заяв про врегулювання спору. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та що вона наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач, повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про розірвання шлюбу такою, що належить задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 09 жовтня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 46 серії [NUMBER], сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). Також, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 квітня 2005 року (а.с.7), від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі, та згідно з заявою позивачки надалі буде проживати разом з позивачкою. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з листопада місяця 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved