Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

03.03.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.09.2013 року він з відповідачем по справі [PERSON] уклали договір позики в простій письмовій формі на суму 8000 доларів США, з кінцевим строком повернення через 3 місяці. 01.12.2016 року відповідач частково повернув позику в сумі 4050 доларів США та обумовив додатковий строк повного виконання вище вказаного договору до 01.04.2017 року. В звязку з невиконанням [PERSON] умов укладеного договору та ігнорування останнього вирішити спір в позасудовому порядку, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним договором позики в сумі 149\~592 грн 10 к. та судові витрати в розмірі 9\~695 грн 93 к. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, забезпечивши участь представника, який підтвердив факт складення позивачем розписки та наявність заборгованості на суму 3 950 доларів США, заперечуючи правомірність заявлених вимог в частині стягнення відсотків за прострочення виконання грошового зобовязання. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Положеннями ч.2 ст.1046 ЦК України передбачено, що договір позики є укладеним, зокрема і з моменту передання грошей. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що узгоджується з вимогами положення ч.1 ст.1047 ЦК України. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, 16.09.2013 року між сторонами по справі було укладено договір позики грошей, відповідно до якого позивач передав, а відповідач [PERSON] отримав 8\~000 доларів США. Згідно умов вище вказаного договору позики грошей, повернення позиченої суми повинно бути здійснено відповідачем через три місяці, але останній у визначений строк борг не повернув. 01.12.2016 року відповідачем було частково повернуто суму позики в розмірі 4050 доларів США та погоджено з відповідачем додатковий строк повного виконання договору позики, а саме повернення 3\~950 доларів США, до 01.04.2017 року. Проте, взяті [PERSON] зобовязання щодо повернення позивачеві грошових коштів в розмірі 3\~950 доларів США, що еквівалентні на момент постановлення рішення 104\~003 грн. 50 коп., не виконав (курс НБУ на 04.04.2018 року становить 1 дол. США 26 грн. 33 коп.). Частиною першою ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з договору позики, сторони визначили умови оплати за користування позикою в розмірі 3 % від суми позики за кожний місяць користування. Отже, враховуючи загальний строк прострочення, який складає чотирнадцять місяців, розмір пені становитиме 43\~681 грн. 47 коп. (розмір пені за місяць - 3\~120 грн. 10 коп. * 14 місяців). Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, з огляду на ст.ст.77-88 ЦПК України, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеним договором позики. Враховуючи беззаперечний факт укладення сторонами договору позики та часткове визнання відповідачем заявлених позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за умов відсутності інших обставин, які мають істотне значення, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з [PERSON]І заборгованості за договором позики в сумі 147 684 грн. 97 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~З урахуванням кількості годин, витрачених адвокатом на складання позовної заяви та участі в судових засіданнях, сума витрат на правничу допомогу в розмірі 8200 грн. не виходить за межі граничних розмірів, підтверджується відповідним розрахунком, а тому відповідно до\~вимог ст.137 ЦПК України\~також підлягає стягненню з відповідача. Крім того, оскільки відповідачем зобовязання за договором позики у добровільному порядку виконано не було і позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1495 грн. 93 коп. /а.с.1/, вказані витрати, з огляду на ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В звязку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 1476 грн 78 коп. (1495 грн. 93 коп. х 98,72 /100 = 1476 грн. 78 коп.) судового збору.

Outcome: partial