Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, в якому просить визнати дії відповідача щодо нарахування заборгованості в сумі 431 грн. 99 коп. за період з 01.05.2014 року до 27.09.2014 року неправомірними, зобов'язати відповідача зробити перерахунок за період з 01.05.2014 року до 27.09.2014 року, анулювавши заборгованість в сумі 431 грн. 99 коп. та стягнути судові витрати. Позов мотивовано тим, що 28 липня 2005 року між позивачем, зареєстрованою в квартирі [ADDRESS], та комунальним підприємством «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради було укладено договір № 1029390 про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення строком на один рік з правом пролонгації. Свої зобов'язання щодо оплати за спожиті послуги позивач виконала, заборгованості не мала. В вищевказаній квартирі встановлений прилад обліку води. Повірка даного лічильника проведена 20 квітня 2011 року та з цього часу було спожито 52 куб.м. води, що становить близько 1,3 куб.м. щомісячно. Після того, як пройде міжповірочний період, відповідач зобов'язаний був здійснити демонтаж та проведення періодичної повірки, проте замість цього останній обмежився лише написанням в рахунку-повідомленні нагадування про необхідність даної повірки малим шрифтом. Таким чином, позивач здійснила демонтаж водоміру самостійно, за власний рахунок, при цьому відповідач неправомірно нарахував позивачу заборгованість в сумі 431 грн. 99 коп. У зв'язку з цим 30 вересня 2014 року позивач звернулась до відповідача із заявою про анулювання незаконно нарахованої заборгованості, але листом 06 жовтня 2014 року, вих. № 1935 їй було відмовлено з посиланням на те, що лічильник знятий з абонентського обліку 01 травня 2014 року і до встановлення пломби на водомірі після проходження лічильником державної повірки 27 вересня 2014 року показання водоміра не можуть бути застосовані при розрахунках. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на доводи, наведені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала. Згідно наданих суду заперечень на позов, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що заборгованість у позивача виникла через те, що з 01.01.2011 року по 20.04.2011 року та з 01.05.2014 року по 27.09.2014 року лічильники води були зняті з абонентського обліку і нарахування проводилось по нормі, посилаючись на п.2 ст.11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» - засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Заборгованість виникла через те, що прилад обліку води позивача вчасно не пройшов державну повірку. Період повірки і дати останньої держповірки вказані у паспорті на приладі обліку води, який є власністю позивача. Крім того, про необхідність проходження державної повірки лічильника води споживачі м.Павлограда повідомляються завчасно через рахунки-повідомлення КП «МІРАЦ». Так і в рахунках-повідомленнях, які долучила до позовної заяви позивач чітко видно, що за три місяці до зняття лічильника з обліку вона попереджалась про необхідність провести державну повірку лічильника. Згідно п.24 постанови КМУ №869 від 01.06.2011 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення» до складу витрати із збуту послуг з централізованого водопостачання та водовідведення включаються витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які в квартирах ліцензіата (підприємства). Засоби обліку холодної води, які встановлені в квартирах є власністю споживача тому витрати, пов'язані з періодичною повіркою, обслуговуванням та ремонтом засобів обліку води повинен нести споживач за власні кошти. До складу тарифу по водопостачанню та водовідведенню витрати, пов'язані з періодичною повіркою, обслуговуванням та ремонтом (а також демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води не входять. Таким чином нарахування є законними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 липня 2005 року між [PERSON], яка проживає по [ADDRESS] та комунальним підприємством «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» було укладено договір № 1029390, згідно з умовами якого КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» зобов'язалось надавати споживачеві - наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та членам його сім'ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі (приватному будинку), послуги з водопостачання та водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за споживання й користування послугами та умовами цього договору (а.с.10). Відповідно до п.2.2 Договору про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення від 28.07.2005 року зняття показань водо лічильника здійснюється не рідше одного разу в місяці представником Водоканалу у присутності споживача. При неможливості ведення обліку за показанням водо лічильника (вихід з ладу, ремонт) облік проводиться на протязі місяці за середньомісячною витратою води за два попередні розрахункові місяці, а в подальшому, виходячи з норм споживача, затверджених розпорядженням голови Облдержадміністрації №471-р від 27.11.01.2001 року. Згідно вимог ч. 2 ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювання техніки, що перебувають в експлуатації, періодичній повірці через міжповірочні інтервали. Пунктом 1 Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, Міністерства промислової політики України, Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 15 червня 2005 року № 141/212/91 «Про врегулювання питання щодо збільшення міжповірочних інтервалів лічильників холодної та гарячої води встановлено, що міжповірочний інтервал лічильників холодної, гарячої води - 3 роки. Відповідно до п.21 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодне гарячої води і водовідведення», у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до рішення Павлоградської міської ради № 1305 від 22.12.2010 року «Про затверджених нормативів питного водопостачання, а також раціонального використання води в м. Павлограді» норма витрат холодної води на добу з одного мешканця становить 245 літрів. Згідно розрахунків по особистому рахунку 2-1029390, сформованих на 10.11.2014 року з 01.01.2011 р. по 20.04.2011 року та 01.05.2014 р. по 27.09.2014 року, засіб обліку позивача був переведений на норму, послуги водопостачання та водовідведення розраховані по нормі, посилаючись на п.2 ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Сторонами не заперечувався факт, що у вищевказані періоди у споживача засіб обліку води не був повірений, тому відповідачем було нараховано плату за водопостачання та водовідведення виходячи з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства відповідно до норм чинного законодавства. Щодо посилань позивача на обов'язок відповідача здійснити повірку лічильника води суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність передбачають, що порядок подання фізичними особами - власниками засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку та оплати за таку послугу встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 24 Постанови КМУ № 869 від 01.06.2011 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення» до складу витрат із збуту послуг з централізованого водопостачання та водовідведення включаються витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата (підприємства). Позивачем в позові не було заявлено вимог до відповідача щодо обов'язку повірки засобу обліку. Натомість позивач вказав, що здійснив повірку лічильника самостійно за власний кошт. Враховуючи, що суд відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed