overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

02.07.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 21.09.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує. (а.с. 11-12- заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2012 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 463 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] року народження. (а.с.5 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище - [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

02.07.2014 року позивач звернувсь до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору від 04.01.2008 року за №851/10/27-11/8-003 відповідач отримав кредит у розмірі 82655,00 грн. Проте [PERSON] зобов'язань за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим станом на 28.052014 року має заборгованість 26048,05 грн., яка складається з: - 22631,61 грн. - заборгованість за кредитом; - 1215,93 грн. - заборгованість за відсотками; - 1280,66 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 102,67 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; - 756,77 грн. - інфляційні витрати за кредитом; - 60,40 грн. - інфляційні витрати за відсотками. Позивач прохає стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором у розмірі 26048,05 грн. та судові витрати в розмірі 260,48 грн. В судовому засіданні представник позивача був відсутній, проте надав до суду заяву відповідно до змісту якої позов підтримує та прохає розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні також був відсутній хоча належним чином та своєчасно повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04.01.2008 року [PERSON] отримав від ПАТ «Укрсоцбанк» кредит у розмірі 82665,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 00,01 % на рік. (а.с.5-7) Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28.05.2014 року відповідач має заборгованість26048,05 грн., яка складається з наступного: - 22631,61 грн. - заборгованість за кредитом; - 1215,93 грн. - заборгованість за відсотками; - 1280,66 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 102,67 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; - 756,77 грн. - інфляційні витрати за кредитом; - 60,40 грн. - інфляційні витрати за відсотками.(а.с. 8-9) Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання . З огляду на вище наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором №851/10/27-11/8-003 від 04.01.2008 року у розмірі 26048,05 грн. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 260,48 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

02.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів - заборгованості по кредиту в сумі 33101,76 грн. і судових витрат. Позивач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.02.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2014 року становить 33101,76 грн. і складається з заборгованості за кредитом 8854,38 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 20150,14 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2044,78 грн., штраф ( фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1552,46 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

02.07.2014 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачкою вони вступили 08.08.1997 року та проживали однією родиною до грудня 2013 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], якій проживає разом із відповідачкю. Спільне господарство відсутнє. Спір про стягнення аліментів та місця мешкання дитини відсутні. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що у сторін зникло взаєморозуміння, останнім часом у родині виникали сварки з різних причин, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не з, явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, позов визнала у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач втратив до відповідачки почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідачка у судове засідання не з, явилась, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

02.07.2014 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 травня 2014 року. Під час перебування у шлюбі у них з відповідачем, [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Сторони мешкають окремо, на даний час шлюбно-сімейні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Сторони в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Позивач зазначала, що позов підтримує. Відповідач вказав в заяві, що позов визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Враховуючи добровільне визнання відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

02.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є батьком її сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Після того, як вони фактично припинили шлюбні стосунки, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Їй одній важко його утримувати. У судове засідання позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засіданя подав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами мають місце правовідносини, що випливають із сімейних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою Маринівської сільської ради Миколаївської області. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, а саме те, що дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач є батьком, будь-яких доказів про неможливість сплати аліментів у розмірі, що просить позивач, не надав, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

02.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 03.12.2001 року по серпень 2013 року. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають з нею на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги, тому просила стягнути з нього на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 від всіх доходів відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, відповідно до положень ч 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони мають неповнолітніх :сина - [PERSON] [INFO], доньок- [PERSON]-[INFO] року народження, [PERSON] [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвами про народження, в яких батьком дітей вказаний відповідач - [PERSON] (а.с.4-6). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 01.07.2014 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

02.07.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 30.07.2010 року та проживали однією родиною до травня 2013 рооку. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Питання про стягнення аліментів вирішено у судовому порядку. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, у разі чого у родині постійні сварки, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з, явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з, явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

02.07.2014 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 983 грн 78 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 04.03.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 500 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 30.04.2014 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 12 983 грн 78 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.76/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував /а.с.80/. Незважаючи на неодноразово вжиті заходи спрямовані на повідомлення відповідача по справі [PERSON] за зареєстрованим місцем його проживання щодо наявного позову та проведення розгляду справи в суді, поштові відправлення повернулись до канцелярії суду з довідкою «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.81/. В силу положень ч.5 ст.74, ст.76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно акту, складеного завідувачем сектору організаційної роботи Прилуцької міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте за вище вказаною адресою не проживає /а.с.77/. В зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

02.07.2014 року Управління охорони використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої рибним запасам України в розмірі 748 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.04.2014 року о 09 год. 00 хв. на річці Південний Буг в районі Олександрівської ГЕС відповідач, застосувавши заборонене для спортивного та любительського рибальства промислове знаряддя лову (сітку) без відповідного дозволу на промисел, незаконно виловив рибу краснопірку в кількості 11 штук, чим порушив вимоги Закону України «Про тваринний світ» (далі - Закон) та «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року (далі - Правила). Посилаючись на наведені обставини, позивач просив стягнути [PERSON] шкоду, завдану рибним запасам держави в загальному розмірі 748 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 19.04.2014 року о 09 год. 00 хв. на річці Південний Буг в районі Олександрівської ГЕС відповідач, застосувавши заборонене для спортивного та любительського рибальства промислове знаряддя лову (сітку) без відповідного дозволу на промисел, незаконно виловив рибу краснопірку в кількості 11 штук. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.05.2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вказаного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини завдання та розмір шкоди також знайшли своє повне підтвердження іншими доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи. Своїми діями відповідач заподіяв шкоду тваринному світу України. Відповідно до ст.ст. 10, 63 Закону «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. За таких обставин з відповідача, враховуючи «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21.11.2011 року, підлягає стягненню шкода, завдана рибним запасам держави в загальному розмірі 748 грн. 00 коп. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved