Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

02.06.2021 року до суду звернулася позивач, [PERSON] , з позовом про зміну способу і збільшення розміру стягнених аліментів до відповідача [PERSON] 07.09.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 26.10.2021 року. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України Згідно заявлених позовних вимог позивач просить змінити розмір і спосіб стягнених присуджених аліментів, стягнених за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2020 року (справа №173/667/20) з відповідача на її користь на утримання двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 2500.00 грн.,\~ на ј частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 16 вересня 2006 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. В період шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2020 року (справа №173/667/20) з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2500.00 грн., \~з наступною щорічною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 28.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час вона просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з твердої грошової с уми на частку від заробітку (доходу) боржника, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року. Шлюб між сторонами був зареєстрований виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією рішення суду В період шлюбу в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2020 року (справа №173/667/20) з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2500.00 грн., з наступною щорічною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 28.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття , що підтверджується копією рішення суду. Позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу стягуваних аліментів з твердої грошової суми до розміру ј частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року в зв`язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 С К України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. , 2,3 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом . Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини. Виходячи з того, що з відповідача стягнені аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. На даний час позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів на частку від заробітку відповідача та виходячи із правової позиції, викладеної у справі за № 6-143 цс 13 судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 05.02.2014 року, суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, а саме: ј частину всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у визначеному судом розмірі з урахування обов`язку матері матеріально утримувати дитину на думку суду буде необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини даного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908.00 грн. На основі ст. 180, 182, 192, 194 СК України,

Outcome: approved