Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

02 травня 2019 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу, яку остання мотивує тим, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 квітня 2019 року задоволено її позов до [PERSON] про вселення до квартири, зобов`язання надати ключі, але питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу вирішено не було. При зверненні з позовом до суду вона просила судові витрати покласти на відповідача, а в судовому засіданні 26 квітня 2019 року її представником було повідомлено суд, що розрахунок та докази понесених судових витрат будуть надані у встановлений законом строк після ухвалення судом рішення, що і зроблено на даний час. Посилаючись на викладене вище, позивач [PERSON] просить вирішити питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 02 травня 2019 року справу призначено до розгляду на 15 травня 2019 року. За клопотанням відповідача [PERSON] судове засідання, призначене на 15 травня 2019 року, було відкладено, у зв`язку з тим, що адвокат останнього зайнятий в іншому процесі (а. с. 81). У судовому засіданні, яке відбулося 16 травня 2019 року, розгляд справи також було відкладено за клопотанням відповідача та його адвоката, оскільки останні зазначили, що не отримували заяву та додані до неї документи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник - адвокат Конорєв В.О. заяву підтримав і просив стягнути з відповідача 17000 грн. на правничу допомогу. Відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки її не було розглянуто в строк, передбачений ч. 2 ст. 246 ЦПК України. Представник відповідача - адвокат Дрозденко М.М. у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник Органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. При постановленні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши представника позивача - адвоката Конорєва В.О., відповідача [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09 жовтня 2018 року між [PERSON] та адвокатом Конорєвим В.О. було укладено договір про надання правничої допомоги при підготовці та подачі до суду позову до [PERSON] про вселення до квартири, а також у процесі розгляду цієї справи судом. У цей же день між [PERSON] та адвокатом Конорєвим В.О. було укладено додатковий договір до вказаного договору про надання правничої допомоги відповідно до п. 2.1, 2.3, 2.7 якого: клієнт і адвокат домовилися, що адвокату буде виплачено за надання правничої допомоги гонорар, який залежить від часу витраченого адвокатом з погодинним тарифом 250 грн. Час, витрачений адвокатом для підготовки та надання клієнту звітів, на дорогу (слідування) адвоката від робочого місця до місця здійснення дій, зумовлених умовами цього договору, і назад, а також на консультування клієнта з використанням засобів зв`язку і електронної комунікації, оплачується клієнтом як гонорар за правничу допомогу за цим договором. Клієнт забезпечує фінансування адвоката грошовими коштами авансом в сумі не менше суми необхідної на оплату початкового судового збору і 500 грн. на оплату адвокатом інших необхідних витрат, в тому числі: на зняття копій з розрахунку 1 грн. за друковану сторінку, відправку кореспонденції, послуги зв`язку з розрахунку не менше 100 грн., здійснення платежів, транспортні послуги, канцелярські матеріали, нормативно-інформаційне і технічне забезпечення, залучення необхідних спеціалістів і представницькі витрати. Розмір заздалегідь не погоджених сторонами представницьких витрат не повинен перевищувати 25% від загальної суми витрат адвоката. 14 листопада 2018 року до суду поштою надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про вселення до квартири, зобов`язання надати ключі (а. с. 2-3). До позовної заяви також було додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (а. с. 4). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 квітня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про вселення до квартири, зобов`язання надати ключі задоволено (а. с. 156-158). Зазначеним рішенням суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 704 грн. 80 коп. судового збору. Питання про розподіл інших судових витрат не вирішувалося. 26 квітня 2019 року в судовому засіданні представником позивача [PERSON] - адвокатом Конорєвим В.О. було заявлено, що розрахунок та відповідні докази судових витрат, понесених позивачем, буде надано в передбачений законом строк після розгляду справи і ухвалення судом рішення. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з актом приймання-передання звіту щодо надання правничої допомоги від 02 травня 2019 року, адвокатом Конорєвим В.О. при виконанні доручення [PERSON] було витрачено 56 годин, з яких за 20 годин сплачено клієнтом 5000 грн., а за 36 годин має бути додатково сплачено 9000 грн., також витрачено 3000 грн. на відрядження та на отримання транспортних послуг під час прямування до суду та повернення із суду в дні судових засідань, з яких 2500 грн. компенсовані клієнтом, на друк та копіювання документів, на придбання канцелярських матеріалів, використання засобів зв`язку і поштових послуг витрачено 500 грн. Як вбачається з оригіналів квитанцій [PERSON] сплатила [PERSON] : 28 грудня 2018 року 2500 грн. гонорару за договором від 09 жовтня 2018 року, 26 квітня 2019 року - 2500 грн. компенсації витрат за договором, 02 травня 2019 року - 2500 грн. гонорару за договором. Всього, відповідно до наданих квитанцій, [PERSON] за правничу допомогу було сплачено 7500 грн. (а. с. 168, 169, 170). З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 7500 грн. понесених і документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу адвокату Конорєву В.О. при розгляді справи. Доказів на підтвердження того, що позивач понесла витрати в більшому розмірі, відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суду надано не було. Доводи відповідача про те, що заява задоволенню не підлягає, оскільки її не було розглянуто протягом 20 днів, суд вважає необґрунтованими, оскільки заяву про розподіл судових витрат і докази з урахуванням вихідних і святкових днів було подано в строки, встановлені абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, справу призначено до розгляду також в строк, передбачений ч. 2 ст. 246 ЦПК України, а судові засідання 15 та 16 травня 2019 року відкладалися за клопотанням сторони відповідача. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило, а тому з огляду на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року справа №910/4881/18, суд не може самостійно зменшувати такий розмір. На підставі викладеного,

Outcome: partial