overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

04 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 березня 2018 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, як подружжя разом не проживають тривалий час. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд судом справи в підготовчому судовому засіданні без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Ухвалою суду від 13 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 07 березня 2018 року зареєстровано шлюб Полонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №21, від якого неповнолітніх дітей не мають. Через непорозуміння та конфлікти, відсутність спільних інтересів сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

04 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 74. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з 2016 року, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити « [PERSON] ». Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 травня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 17 липня 2015 року. (а.с.7) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили у 2016 році. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

04 березня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей; синів [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 21.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням сторін, оскільки відповідно до відповіді Тулинської сільської ради Миронівського району Київської області на запит суду, відповідач на території сільської ради не зареєстрований. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не надіслав. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, проти позову не заперечував. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОК № 320843 від 14.04.2016 року, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та батьком [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ОК №379373 від [INFO]. Відповідно до довідки №86 від 11.01.2019 року, до складу сімї позивача [PERSON] входять неповнолітні діти та сторін, на підставі довідки №87 від 11.01.2019 року діти перебувають на утриманні позивача. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України). Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач має постійний, регулярний дохід, інших платежів аліментного характеру не має, суд вважає за необхідне стягувати 1/3 частку заробітку (доходу) на утримання синів [PERSON] та [PERSON], яка буде достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати\~підлягають стягненню\~з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

04 березня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 вересня 2014 року виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області згідно актового запису № 20 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 06 вересня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2017 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, та просила розірвати шлюб. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Судові витрати просила не стягувати з відповідача. Прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 06 вересня 2014 року уклали шлюб (арк.с.6). Від зазначеного шлюбу у них дітей. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2017 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

04 березня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 29.04.2006 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29.04.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

04 березня 2019 року позивачка [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Мотивує свій позов наступними обставинами. Позивачка з відповідачем 20 вересня 2008 року зареєстрували шлюб у Дружківському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис за №280. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записано відповідача по справі [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частки, але не менш 50 (п'ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісяця від заробітної плати відповідача до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання, позивачка не з'явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання не надала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь позивача, у вигдялі 1/4 частки, але не менш 50 (п'ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісяця від заробітної плати відповідача до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідача, оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

04 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 02 вересня 1989 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюбні стосунки між ним та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо один від одного. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Неповнолітніх дітей вони не мають, однак вирішення питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України є неможливим. Посилаючись на неможливість примирення із відповідачкою та формальність існування їх шлюбу, просить про його розірвання. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, про причини неявки не повідомила, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належно (а.с. 14). За вказаного, суд вважає за можливе, відповідно до приписів ст.223 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб (повторне) [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 02 вересня 1989 року, про що виконавчим комітетом Пересадівської сільської ради Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області 02 вересня 1989р. здійснено актовий запис про шлюб за №29. Під час реєстрації шлюбу відповідач - [PERSON] змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Однак шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на неможливості примирення. На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати - судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

04 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме - про те, що [PERSON] , який помер [INFO] є його батьком. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] зазначив, що після смерті батька у Хмельницькій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу 19-2002 та видано свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Однак батькові також належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] , на яку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав невідповідності прізвища спадкодавця зазначеного у свідоцтві про народження заявника та у свідоцтві про смерть. З огляду на викладене, [PERSON] просить його заяву задовольнити. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Хмельницької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Факт родинних відносин між [PERSON] та його батьком [PERSON] , який помер [INFO] повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме: копією свідоцтва про народження заявника, де його батьками були зазначені [PERSON] та [PERSON] , копією свідоцтва про смерть від 01 квітня 2004 року, копією свідоцтва про право власності на житло від 17.02.1995 року, де прізвище батька заявника зазначено [PERSON] а матері [PERSON] , витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.12.2004 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2002 року, довідкою Жучковецької сільської ради від 14.09.1998 року, в якій зазначено, що [PERSON] проживає в с.Олешківці разом із батьками [PERSON] , [PERSON] , довідкою Жучковецької сільської ради від 13.10.2014 року якою підтверджено, що [PERSON] похоронив [PERSON] в с. Олешківці Хмельницького району. Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин. Враховуючи, що факт родинних відносин між заявником та його батьком [PERSON] має значення для оформлення спадкових прав та іншим способом це встановити не можливо, суд приходить до висновку, про можливість задоволення поданої заяви, оскільки такий факт родинних відносин був повністю підтверджений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

04 березня 2020 року до Солом`янського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява. 23.11.2020 року вказана справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва за підсудністю. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач звернулася до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 27 листопада 2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області про що складено актовий запис №364. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] . [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved