Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

03 червня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері, [PERSON], яка померла 17 березня 2015 року, та яка складається з жилого будинку по вул. Станіславського,20/40 в м. Маріуполі Донецької області. Вказував, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, бо після смерті [PERSON] погіршився стан здоровя, що призвело до того, що він з 16.04.2015 р. по 12.05.2015р. знаходився на стаціонарному лікуванні у міській лікарні № 7 м. Маріуполя. Після проходження курсу лікування на увазі активних обстрілів міста та приміської території, що представляло реальну загрозу для життя та негативно позначалося на його моральному та фізичному стані, виїхав до Запорізької області та повернувся до м. Маріуполя тільки у січні 2016 р. Так як стан здоровя погіршився, знов проходив курс лікування в міській лікарні № 7 з 16.01.2016 р. по 09.02.2016 р., а потім у міській лікарні № 5 з 16.02.2016 р. по 29.02.2016 р. Таким чином оскільки після смерті своєї матері позивач не міг фактично зайнятись оформленням спадкових прав з обєктивних причин, то просив суд визнати поважною причину пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 17.03. 2015 року. Позивач [PERSON] до суду не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та постановити рішення, яким задовольнить його позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на задоволенні позову наполягала, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у відкритому судовому засідання позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вивчивши письмові докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~(далі за текстом\~рішення - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1261 ЦК\~в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із\~ст. 1268 ЦК\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За\~ст. 1269 ЦК\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. На підставі\~ст. 1270 ЦК\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 1\~ст. 1221 ЦК\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК\~у разі пропуску з поважних причин встановленого законодавцем шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому на підставі п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 161 від 4 лютого 1963 року, виконаний Орджонікідзевським районним бюро РАЦС м.Жданова Донецької області вбачається, що 17 січня 1963 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] . За договором дарування від 17 жовтня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] , реєстр № 1-1644, вбачається, що [PERSON] є власницею жилого будинку по вул. Станіславського,20/40 в м. Маріуполі Донецької області . У судовому засіданні було встановлено, що 17 березня 2015 року померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 546 від 18 березня 2015 року. За даними приватного нотаріуса Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] від 24 червня 2016 року також вбачається, що інформація щодо спадкової справи відносно майна померлої 17 березня 2015 року [PERSON] відсутня. Суд на підставі переліченого дійшов висновку, що у передбачений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач заяву до нотаріальної контори не подав, як того вимагає закон. Однак суд вважає, що в судовому засіданні представник позивача [PERSON] довела поважність з обєктивних причин пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини, оскільки позивач був позбавлений з обєктивних причин можливості подати вказану заяву про прийняття спадщини після смерті 17 березня 2015 року своєї матері,бо після смерті [PERSON] погіршився стан здоровя, що призвело до того, що він з 16.04.2015 р. по 12.05.2015р. знаходився на стаціонарному лікуванні у міській лікарні № 7 м. Маріуполя. Після проходження курсу лікування на увазі активних обстрілів міста та приміської території, що представляло реальну загрозу для життя та негативно позначалося на його моральному та фізичному стані, виїхав до Запорізької області та повернувся до м. Маріуполя тільки у січні 2016 р. Так як стан здоровя погіршився, знов проходив курс лікування в міській лікарні № 7 з 16.01.2016 р. по 09.02.2016 р., а потім у міській лікарні № 5 з 16.02.2016 р. по 29.02.2016 р. Таким чином суд зазначає, що оскільки після відкриття спадщини необхідно вчинити певні дії, які б свідчили про прийняття спадкоємцем спадщини, якою визнається подача заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, то позивач був фактично позбавлений можливості звернутись із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини на спадкове майно після смерті [PERSON] у передбачений законом строк. Оскільки шестимісячний строк для прийняття спадщини для [PERSON] після смерті його матері сплив, враховуючи поважність причин пропуску такого строку, суд вважає, що позивачу можливо визначити додатково двомісячний строк, який буде достатнім для подання ним заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті 17 березня 2015 року [PERSON]

Outcome: approved