Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

03.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі від шлюбу мають двох малолітніх дітей, які проживають з позивачкою, відповідач коштів на їх утримання не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача кошти на утримання дітей на її користь. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що на теперішній час зареєстрована за місцем проживання відповідача, однак фактично проживає за іншою адресою зі своїми двома доньками, відповідач не надає допомоги на їх тримання, вона тимчасово не працює, їй важко утримувати дітей, тому просила позов задовольнити з підстав, вказаних у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що дійсно перебував з відповідачкою в шлюбі, мають двох дітей, він у 2013 році купив дітям планшет, надавав гроші на утримання дітей на вимогу позивачки, з 03.06.14 року грошей не надавав, так як позивачка не просила, позивач неналежним чином виховує дітей, при припиненні спільного проживання склала розписку про відмову від отримання аліментів, тому просив в позові відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони підтвердили, що фактично з липня 2013 року вони проживають окремо і діти проживають з позивачкою за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України визначає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Однак, сторони домовленості щодо участі відповідача у утриманні дітей не досягли і позивач, з якою проживають діти не згодна зі способом утримання дітей який здійснюється відповідачем і між ними виник спір.. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуюччи, встановлені обставини, а саме, що відповідач є батьком дітей [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], діти проживають з позивачкою, відповідач працює, інших утриманців не має, забезпечений житлом, суд приходить до висновку, що відповідач здатен і повинен сплачувати аліменти на утримання дітей у розмір 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця на користь матері, з якою діти проживають з момененту подачі позову до суду.. Ті обставини, що відповідач надав допомогу до моменту звернення позивачки до суду та складена позивачкою розписка про відмову від отримання аліментів не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки обов'язок утримувати дитину покладається на строни до досягнення дітьми повноліття і протягом цього час один з подружжя з яким проживає дитина може звернутись до суду з позовом по стягнення аліментів. Тому позов слід задовольнити, З відповідача слід також стягнути судовий збір.

Outcome: approved