overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

02.10.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 14.07.2000 між нею та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 14.07.2000 вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені. Ухвалою суду від 11.12.2018 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовче засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач не з'явився, надав заяву розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 14.07.2000 сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис №775. / а.с. 3 / Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. / а.с. 5 / Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

02.10.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 28.11.1994 між нею та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 28.11.1994 вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені. Ухвалою суду від 11.12.2018 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовче засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач не з'явився, надав заяву розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 28.11.1994 сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Таромської селищної ради Ленінського району Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис №57. / а.с. 5 / Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. / а.с. 17 / Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]./ а.с. 18 / Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

02.10.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.08.2008 зареєструвала шлюб з відповідачем, спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, з 2013 року проживають окремо, вважає, що сімя розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.08.2008 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №729. Спільних дітей не мають. Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї і порушуватиме права сторін. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

02.10.2018 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.08.2013 вони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають дитину [PERSON],[INFO], спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та шлюбні відносини, відповідач брав мінімальну участь у вихованні дитини, у них постійно виникають непорозуміння на побутовому ґрунті, між ними втрачено почуття любові. У звязку з чим позивач просить розірвати шлюб. Окрім того, позивачем зазначено, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. У судове засідання позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Степанушкіна». Відповідач у судове засідання надав, заяву у якій зазначив, що просить справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 10.08.2013 у відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №368. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з матірю [PERSON], що узгоджено сторонами у позасудовому порядку. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

02.10.2018 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу, який розірвано рішенням суду 26.07.2016, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи обовязок батьків утримувати неповнолітніх дітей та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

02.10.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі без її участі (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій вимоги позову визнав частково, просив встановити розмір стягуваних аліментів у розмірі 1000 грн., щомісячно, посилаючись на те, що він на даний час не працює і має мінливий дохід (а.с.19). З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з таких підстав. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], то задля захисту законних інтересів дитини аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку, при цьому судом врахована можливість надання утримання другим з батьків в такому самому розмірі, що забезпечить встановлений законом прожитковий мінімум для дитини, розмір аліментів визначений з урахуванням потреб дитини та можливості надання утримання батьком на підставі наданих сторонами та досліджених судом доказів. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судові витрати на правничу допомогу в сумі 400 грн. (80% від суми задоволених позовних вимог), на користь держави - судові витрати у виді судового збору 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

02.10.2018 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що [INFO] р. в м.Гайсині померла його мати [PERSON], яка в свідоцтві про його народження записана в графі «мати» як [PERSON], просив встановити факт, що [PERSON] є його рідною матір`ю для подальшого оформлення ним права власності в порядку спадкування за законом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 21). Представник Гайсинської міської ради до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 22). Доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги спадкового майна після смерті [INFO] р. його матері [PERSON], через зазначення її імені в його свідоцтві про народження [PERSON], а не [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Зазначені правовідносини регулюються ч. 1 ст. 293, ч.2 ст. 315 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами для виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів та за відсутності спору про право. Оскільки, [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] р., як спадкоємець за законом першої черги спадщини через зазначення імені його матері в свідоцтві про народження [PERSON], а не [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту та спору про право немає, то для створення умов реалізації спадкових прав факт їх родинних відносин необхідно встановити рішенням суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

02.10.2018 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту смерті, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце смерті м. Харцизьк Донецька область, яка настала 03.08.2018 року, а оскільки на даній території органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, заявник був змушений звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання заявник не зявився, надав до суду письмову заяву, просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у його відсутність. Представник Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 03.08.2018\~року,\~за адресою\~місто Харцизьк,\~Донецька область,\~Україна помер\~[PERSON],\~[INFO],\~смерть якого\~настала внаслідок: гострого загального недокрів'я внаслідок шлунково-кишкового кровотечі. Останній проживав за адресою: [INFO], України. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України у постанові від 15.04.2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». 02.10.2018 року заявник отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті, наданою Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 22.04.2015 року № 01.06.07/02-16/77. Відповідно до ст. 256 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час при не можливості зареєструвати факт смерті в органах запису актів цивільного стану. В даному випадку не було проведено реєстрацію смерті з причин, що органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження на території м. Харцизьк Донецької області, Україна, тому заява підлягає задоволенню, так як обставини смерті [PERSON], [INFO], знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

02.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність характерів і життєвих інтересів та різних поглядів на шлюб і сім'ю. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними остаточно припинені з жовтня 2017 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, крім того просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 16 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили в жовтні 2017 року. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та їхньої дитини. В рамках розглядуваного позову майнового спору між сторонами немає. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved