Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

03.12.2020 року [PERSON] звернулася до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне. 14.08.1993 року у Розівському районному відділі ЗАГС Запорізької області, під актовим записом № 15, вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу вони мають двох дітей, одна з яких, - [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою особою. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через постійні сварки та втрати взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинено, а тому подальше сімейне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. З огляду на вказане, [PERSON] просила розірвати укладений між нею та [PERSON] , шлюб, зареєстрований 14.08.1993 року у Розівському районному відділі ЗАГС Запорізької області, під актовим записом № 15, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Понесені судові витрати [PERSON] просила стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 09.12.2020 року у даній цивільній справі було відкрито провадження та її призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09 год. 00 хв. 29.12.2020 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 13 год. 00 хв. 11.01.2021 року (а.с. 17, 22). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 23). Крім того, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, додатково зазначивши, що позовні вимоги підтримує та заперечує проти надання строку для примирення (а.с. 20). Відповідач [PERSON] ,\~в судове засідання повторно не з`явився, про час,\~дату та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином.\~Відзив не\~подав(а.с. 19, 24). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.08.1993 року у Розівському районному відділі ЗАГС Запорізької області, під актовим записом № 15 (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають двох дітей, одна з яких, - [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою особою (а.с. 9). Спір про поділ спільного майна подружжя та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, на час розгляду даної справи між сторонами відсутній. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, чим не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 12 ЦПК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка в поданій до суду позовній заяві просила залишити їй прізвище, яке вона змінила у зв`язку з реєстрацією шлюбу, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved