Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

03 травня 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власне належним майном - квартирою. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони є співвласниками окремої квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] про право власності на житло, виданого 11.01.2001, органом приватизації УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів. Відповідач [PERSON] доводиться позивачам онуком. З 2015 року відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає, але значиться зареєстрованим. Позивачі просять суд усунути перешкоди у користуванні власністю, визнавши відповідача втратившими право користування. Ухвалою суду від 07 червня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 18 червня 2018 року. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в наданій суду письмовій заяві просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів, суд розглядає справу заочно у порядку ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу у судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Справа розглядається за відсутності сторін, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. 12 жовтня 2018 року сторони в судове засідання не з'явилися, та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні 30 серпня 2018 року, були допитані свідки [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не мешкання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації з грудня 2015 року. Судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.01.2001 року, виданого органом приватизації УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, належать квартира [ADDRESS](а.с.9). Згідно акту, посвідченого майстром ТОВ «Житлокомцентр» від 18 квітня 2018 року, за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS], [PERSON], [INFO], не мешкає за вказаною адресою з грудня 2015 року (а. с. 11). Статтею 41 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сім'ї без поважних причин більше 1 року, якщо інше не встановлене законом, або домовленістю між ним та власником житла. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що позивачами доведено про не проживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік без поважних причини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивачів.

Outcome: approved