Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

04 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому ставить питання про стягнення з Державного підприємства «Торецьквугілля» на свою користь грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди, спричиненої у звязку із ушкодженням здоровя на виробництві у розмірі 50000,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 21.12.1988 року по 17.04.1989 року, з 24.07.1991 року по 24.08.1995 року, з 03.01.1996 року по 30.09.2004 року, 11.10.2004 року по 15.06.2012 року він працював на підприємствах Державного підприємства «Дзержинськвугілля» (ДП «Торецьквугілля») в якості підземного гірничого робітника, прохідником 5 розряду. Згідно наказу №112 від 18.06.2012 року був звільнений з роботи на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України (невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи). За час роботи на підприємствах відповідача [PERSON] отримав професійне захворювання - вібраційна хвороба II ступеню, синдром вегето-судинної поліневропатії верхніх кінцівок з дегенеративно-дистрофічними змінами в кістках рук, захворювання професійні, супутні діагнози: атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба першої стадії, хронічний бронхіт, легенева недостатність першого ступеню першого ступеню. 14.06.2012 року Донецькою обласною профілактичною медико - соціальною експертною комісією йому вперше було встановлено 40% втрати працездатності за сукупністю та III група інвалідності. Актом розслідування хронічного професійного захворювання № 25 від 07.05.2012 року встановлено, що причиною наявного у нього професійного захворювання стала наявність шкідливих умов праці. На підставі зазначених обставин у жовтні 2012 року позивач звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області із позовною заявою до відповідача «про стягнення моральної шкоди». Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26.11.2012 року його позовні вимоги були задоволені частково та стягнуто з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 40000 грн. 18.07.2017 року Обласною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією м. Краматорська йому був збільшений ступінь втрати працездатності безстроково за сукупністю до 65%. Збільшення ступеню втрати працездатності свідчить про те, що стан його здоров'я продовжує суттєво погіршуватися внаслідок професійного захворювання, отриманого за час роботи на підприємствах відповідача. Ці обставини посилюють його моральні страждання, які полягають в тому, що він відчуває постійну фізичну біль в руках та суглобах, йому важко дихати внаслідок «іронічного бронхіту, він не витримую фізичних навантажень, має вади зі слухом та серцем. У зв'язку з цим у нього порушені звичні життєві зв'язки, він не можу як раніше виконувати роботу по будинку та допомагати родині по господарству, відчуває себе фізично неповноцінним. Постійний фізичний біль позбавляє вести повноцінний стан життя, все більше він стає нервовим та дратівливим від отриманого болю, збільшилося відчуття хвилювання та страху за стан свого здоров'я, яке погіршується. Отримане професійне захворювання позбавило його можливості реалізувати свої звички та бажання, потягло за собою необхідність зміни способу життя, інтересів та планів на майбутнє. Фактично, більшість його часу займає постійне лікування та обстеження, які додатково виснажують його морально. Усі ці обставини свідчать про завдання позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати відповідач з огляду на зазначені норми законодавства України. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення, просила винести рішення з урахуванням письмових заперечень. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 21.12.1988 року по 17.04.1989 року, з 24.07.1991 року по 24.08.1995 року, з 03.01.1996 року по 30.09.2004 року, 11.10.2004 року по 15.06.2012 року він працював на підприємствах Державного підприємства «Дзержинськвугілля» (ДП «Торецьквугілля») в якості підземного гірничого робітника, прохідником 5 розряду, що підтверджено записами у трудовій книжці (а.с.7-8). Згідно наказу №112 від 18.06.2012 року був звільнений з роботи на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України (невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26.11.2012 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, з ДП «Дзержинськвугілля» на його користь стягнуто грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди у розмірі 40000 грн. (а.с.9-10). З мотивувальної частини рішення суду від 26.11.2012 року вбачається, що суд прийшов до переконання про наявність у позивача ушкодження здоров'я саме від виробничих умов праці та наявність матеріально-правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача моральної шкоди. Зазначене рішення суду набрало законної сили, перебуває на примусовому виконанні, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2012 року (а.с.12). В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України дане рішення має преюдиційне значення для вирішення цього позову. 18.07.2017 року Обласною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією м.Краматорська [PERSON] був збільшений ступінь втрати працездатності безстроково за сукупністю до 65%, що підтверджено довідкою МСЕК (а.с.13). Збільшення ступеню втрати працездатності свідчить про те, що стан його здоров'я продовжує суттєво погіршуватися внаслідок професійного захворювання, отриманого за час роботи на підприємствах відповідача. Згідно повідомлення про професійне захворювання вих.№1025/21 від 13.05.2015 року [PERSON] ДУ «Інститут медицини праці НАМН України встановлено вперше наступні захворювання: 1. хронічний бронхіт ІІ ст. в фазі затихаючого загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І ст (один); 2. хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху (ІІст.); раніше встановлено захворювання вібраційна хвороба ІІ ст. (а.с.14). Також підтверджено висновком центральної лікарсько-експертної комісії від 13.05.2015 року, що [PERSON] вперше встановлено такі професійні захворювання, як 1. хронічний бронхіт ІІ ст. в фазі затихаючого загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І ст (один); 2. хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху (ІІст.); раніше встановлено захворювання вібраційна хвороба ІІ ст. (а.с.15). У Висновку ВКК №227/3 від 04.06.2015 року зазначено, що вперше встановлено такі професійні захворювання, як 1 хронічний бронхіт ІІ ст. в фазі затихаючого загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І ст (один); 2. хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху (ІІст.); повторно встановлено захворювання вібраційна хвороба І-ІІ ст. (а.с.18) Судом встановлено, що усі ці обставини посилюють його моральні страждання, які полягають в тому, що він відчуває постійну фізичну біль в руках та суглобах, йому важко дихати внаслідок «іронічного бронхіту, він не витримую фізичних навантажень, має вади зі слухом та серцем. У зв'язку з цим у нього порушені звичні життєві зв'язки, він не може як раніше виконувати роботу по будинку та допомагати родині по господарству, відчуває себе фізично неповноцінним. Постійний фізичний біль позбавляє вести повноцінний стан життя, все більше він стає нервовим та дратівливим від отриманого болю, збільшилося відчуття хвилювання та страху за стан свого здоров'я, яке погіршується. Отримане професійне захворювання позбавило його можливості реалізувати свої звички та бажання, потягло за собою необхідність зміни способу життя, інтересів та планів на майбутнє. Фактично, більшість його часу займає постійне лікування та обстеження, які додатково виснажують його морально. В матеріалах справи містяться заперечення на позовну заяву [PERSON], в яких зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає в повному обсязі, оскільки вважає, що позивачем не доведено факту в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями її заподіяно, а також зазначив, що у відповідності до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів, а рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26.11.2012 року по справі №2/0512/2082/11 на користь [PERSON] вже було стягнуто з ДП «Торецьквугілля» 40000 грн., а отже правом на одноразове відшкодування шкоди він вже скористався. З цього приводу суд зазначає, що на підставі цього рішення було стягнуто моральну шкоду за з раніше встановлено професійне захворювання вібраційна хвороба ІІ ст., а у 2015 році йому було вперше встановлено такі професійні захворювання, як 1. хронічний бронхіт ІІ ст. в фазі затихаючого загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І ст (один); 2. хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступінню пониження слуху (ІІст.). За вперше встановленими захворюваннями відповідно до довідки МСЕК за №0049378 від 18.07.2017 року (а.с.13) встановлена втрата працездатності 25% по хронічному бронхіту і 10% по приглухуватості. Тому суд не може погодитися з запереченнями представника відповідача, що шкода вже відшкодована, так як це нові захворювання. З огляду на це суд зазначає. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної позивачу ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків, регулюються ст.237-1 КЗпП України. Відповідно до частини 1 та 2 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Суд вважає, що саме через небезпечні умови праці позивач отримав професійні захворювання. Сукупність проаналізованих та досліджених судом доказів дає можливість суду зробити висновок про те, що ушкодження здоровя на виробництві спричинило позивачу моральну шкоду, яка полягає в фізичному болю та у моральних переживаннях, що призвело до змін звичайного стану життя та потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачу встановлена стійка втрата працездатності за вперше виявленими захворюваннями 35%. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує порушення нормальних життєвих звязків позивача, неможливість ведення попереднього способу життя. Разом з тим, вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн. суд визнає завищеною. З врахуванням ступеня та глибини моральних страждань позивача,

Outcome: partial