overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

04.03.2016р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2013 року. Від даного шлюбу в сторін дітей немає. Зазначає, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, що призводило до постійних сварок. Вживала заходів до збереження сім'ї, однак такі бажаного результату не дали. Вказує, що фактично у шлюбних відносинах з відповідачем не перебуває і що втратили одне до одного почуття любові та поваги. Миритись і залишатись в шлюбі, який існує лише формально, не бажає. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким розірвати їхній шлюб та справу слухати у її відсутності. Окрім цього, після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, однак в позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони 24.02.2013р. уклали шлюб, який зареєстрували у Конюхівській сільській раді Козівського району Тернопільської області за актовим записом №02. Від даного шлюбу в сторін дітей немає. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються: заявою відповідача; свідоцтвом про шлюб між сторонами, копіями паспортів сторін по справі. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

04.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 12537,96 грн, мотивуючи вимоги тим, що 10.08.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У судове засідання представник позивача не прибув, у поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач без поважних причин у судове засідання не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 10.08.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 05.12.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 12537,96 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 3055,17грн, несплачені проценти 1324,41 грн, пеню 7085,14 грн, штрафні санкції 1073,24 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором у розмірі 12537,96 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

04.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 17112,94 грн, мотивуючи вимогу тим, що 18.02.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 3100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У судове засідання представник позивача не прибув, у поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач позов не визнав. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 18.02.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 3100 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 30.11.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 17112,94 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 636,09 грн, несплачені проценти 11985,76 грн, пеню та комісію - 3200 грн, штрафні санкції 1291,09 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором у розмірі 17112,94 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

04.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 23904,40 грн, мотивуючи вимоги тим, що 12.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У судове засідання представник позивача не прибув, у поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач без поважних причин у судове засідання не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 12.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 30% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 05.12.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 23904,40 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту -16925,61грн, несплачені проценти 3740,37 грн, пеню 1623,92 грн, штрафні санкції 1614,50 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором у розмірі 23904,40 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

04.03.2018 р. до суду заявлено позов, у якому представник позивача просить визначити [PERSON] додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO]. померла його баба [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 0,2500 га розташована в с. Носівці Гайсинського району та земельна ділянка площею 0, 0706 га розташована в с. Носівці Гайсинського району, спадкоємцем за заповітом майна померлої є [PERSON]; через те, що перебував за межами України пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглянути без нього. (а.с.24). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с.22). Заінтересова на особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово позовні вимоги визнала просила справу розглянути без її участі (а.с.20). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини померлої [INFO]. [PERSON], спадкоємцем за заповітом є [PERSON]; шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою ним був пропущений з поважних причин - через те, що перебував за межами України. Спірні правовідносини регламентуються ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO]. баби [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці йому необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

04.03.2019 [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй реєстраційного посвідчення, виданого 24.12.1991 Чернігівським обласним виробничим об'єднанням технічної інвентаризації, яким посвідчується її право власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що в реєстраційному посвідченні невірно вказане її прізвище як власника квартири - «[PERSON]» замість «[PERSON]», що натепер унеможливлює реалізацію прав власника житла. Заявник також вказує, що вона позбавлена можливості виправлення описки в реєстраційному посвідченні в зв'язку з реорганізацією Чернігівського обласного виробничого об'єднання технічної інвентаризації. Заявник і представники заінтересованих осіб у судове засідання не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої участі. Представники заінтересованих осіб проти задоволення заяви заперечень не висловили, що свідчить про відсутність спору про право. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник народилася 23.02.1933 в місті Фокіно Брянської області (а.с. 4). Згідно відмітки в паспорті громадянина України, виданого 22.05.2001, з 15.03.1984 заявник зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] (далі - Квартира). Втім у Реєстраційному посвідченні, виданому 24.12.1991 Чернігівським обласним виробничим об'єднанням технічної інвентаризації, повне ім'я завника як власника Квартири записано з помилкою - «[PERSON]». Оскільки Чернігівське обласне виробниче об'єднання технічної інвентаризації як юридична особа припинена, в зв'язку з чим заявник не має можливості виправити описку в реєстраційному посвідченні, її права підлягають захистові в судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. За таких обставин, подана заява підлягає задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

04.03.2019 до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON]\~позивачем обґрунтовано\~тим,\~що 11.04.2019\~року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області , актовий запис №11. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання дітей. Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 11.04.2013\~сторони зареєстрували\~шлюб у Виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №11, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). В період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.7-8). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Могилюк», що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок. Також суд вважає за необхідне розяснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

04.03.2019 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачем та який був зареєстрований Малекінською сільською радою Першотравневого району Донецької області 17.11.2001, актовий запис № 10, мотивована тим, що від шлюбу вони дітей не мають, а шлюбні відносини між ними припинені у квітні 2018 року по причині втрати розуміння, довіри і взаємоповаги з боку відповідача, що не могло не позначитись на їх взаєминах і зробило шлюбні відносини неможливими. Майнових суперечок не мають. Тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи у її відсутність або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням по справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого Мелекінською сільською радою Першотравневого району Донецької області 17.11.2001, актовий запис № 10, [PERSON] , [INFO] , перебуває у шлюбі із [PERSON] , [INFO] , з 17.11.2001 року (а.с. 4). Відповідно до\~ст.\~51\~Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] шлюбні стосунки фактично припинили у квітні 2018 року, проживають окремо один від одного. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

04.03.2019 заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 2,77 га, посилаючись на те, що у ньому допущено помилку в написанні по батькові, а саме помилково вказано «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Встановлення факту належності державного акту необхідне заявниці для реалізації її майнових прав. 07.03.2019 ухвалою судді Решетилівського районного суду Полтавської області Лизенко І.В. вищевказану заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 25.03.2019 після усунення недоліків заяви, суддею Лизенко І.В. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявниця у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.29). Заінтересована особа, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрооб'єднання фермерських господарств «Еліта», надавши заяву, в якій просить справу розглядати без участі уповноваженого представника, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню (а.с. 27). Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України за відсутності учасників справи, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З паспорта заявниці встановлено, що її прізвище ім'я та по батькові «[PERSON]» (а.с.5). Заявниця зареєстрована у [ADDRESS] з 07.10.1997 по теперішній час, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Малобакайської сільської ради про реєстрацію місця проживання особи від 05.02.2019 (а.с. 7). На підставі розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації від 10 листопада 1998 року № 383 Малобакайською сільською радою 23 січня 1999 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 2,77 га на ім'я «[PERSON]», яка мешкає у с. Малий Бакай (а.с. 4). Дослідивши вказані докази, суд приходить до висновку, що при складанні державного акту допущено описку в написанні по батькові власника та помилково вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]», яку відповідним органом виправити не можливо, що підтверджується відповіддю Малобакайської сільської ради від 28.02.2019 на звернення заявниці (а.с.9). Враховуючи зазначене, суд вважає можливим встановити факт належності заявниці зазначеного державного акту. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved