Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

02 вересня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про визнання права власності на домоволодіння та банківський рахунок в порядку спадкування за законом. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] та рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк». Діти від шлюбу як спадкоємці на спадщину не претендують про що заявили відмову. Нотаріально оформити спадщину не вдалось з причини того, що договір купівлі-продажу зазначеного вище домоволодіння не було зареєстровано в Межівському бюро технічної інвентаризації, як того вимагав закон. На даний час провести реєстрацію [PERSON] не має змоги, оскільки власник будинку помер. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння по [ADDRESS] та рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк». У судовому засіданні [PERSON] підтвердила обставини, які викладені вище при цьому наполягала на задоволенні позову. У судовому засіданні представник відповідача в особі Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області Богдан С.В. позовні вимоги визнав повністю. Суд, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. За свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційною службою Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області 29 жовтня 2013 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Факт перебування позивачкою у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про одруження, яке зареєстроване Веселівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 20 листопада 1971 року (а.с.7). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] посвідченого державним нотаріусом Межівської державної нотаріальної контори 28 жовтня 1986 року, зареєстрованого в реєстрі за №401 та рахунок у ПАТ КБ «Приват Банк» свідчить про наявність спадкового майна в [PERSON] (а.с.8-9,38). У судовому засіданні достовірно встановлено, що майно, яке належало спадкодавцеві у вигляді домоволодіння не пройшло державної реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх виникнення, щодо належності цього майна спадкоємцеві. Така обставина стала перепоною у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом з'ясовано, що позивачка відноситься до категорії осіб, які визначені ст.1261 ЦК України. Крім цього відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, як це передбачено ч.3 ст.1296 ЦК України. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає позовну заяву обґрунтованою, а також доведені ті обставини, на які позивачка посилалась, як на підставу своїх вимог. Судові витрати покласти на рахунок позивачки.

Outcome: approved