overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 22 листопада 1986 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського РВК м. Донецька, актовий запис 997. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 22 листопада 1986 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського РВК м. Донецька, актовий запис 997 (а.с.7). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гадяцької міської ради про визнання права власності, вказуючи, що рішенням Гадяцької міської ради від 15 квітня 2004 року № 118-13 було надано дозвіл на будівництво гаража з погребом та оглядовою ямою по [ADDRESS]. Всі зобов'язання, передбачені даним рішенням, позивач виконав і в 2004 році гараж був збудований. На земельну ділянку площею 0,0025 га за даною адресою на ім'я позивача був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.08.2004 року. На даний час встановлено, що даний об'єкт будівництва збудований самочинно, тому звернувся до суду. 05 березня 2019 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що рішеннями Гадяцької міської ради від 30.03.2004 року та 15.04.2004 року № 118-13 [PERSON] надано дозволи на розробку проекту відведення земельної ділянки та будівництво гаража з погребом та оглядовою ямою по [ADDRESS]. 27 травня 2004 року рішенням Гадяцької міської ради [PERSON] безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування індивідуального гаража по [ADDRESS]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0025 га, розташованої по [ADDRESS]. Відповідно даних технічного паспорту гараж на 2 бокси з погребом по [ADDRESS] вартість гаражу становить 52468 грн. та зроблено відмітку про самовільну забудову гаража. Відповідно ч.1,ч. 3 та ч.5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як самочинно збудований гараж на 2 бокси з погребом по [ADDRESS] придатний до подальшої експлуатації і не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надав суду відомостей що до його майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в сумі 1500, просить проводити розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідні обставини підтверджуються копією рішення про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, а тому на думку суду достатнім та адекватним буде встановлення розміру аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON]\~ звернулася до суду із заявою,\~ в якій просила встановити факт, що вона постійно, на час відкриття спадщини, проживала зі своєю двоюрідною бабою [PERSON], яка померла 12.09.2011 року. В обґрунтування заяви зазначала, що вона зареєстрована в [INFO], а померла баба, була зареєстрована та проживала [INFO], проте з 2009 року заявниця стала проживати у [PERSON], оскільки остання була людиною похилого віку, захворіла та потребувала постійного догляду та допомоги, так проживала до смерті останньої, а саме 12.09.2011 року, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, а коли [PERSON] померла, заявниця здійснила її поховання. Після смерті [PERSON], 12.09.2011 року, відкрилась спадщина, проте заявник не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину, так як постійно проживала зі спадкодавцем на час її смерті. Вказала, що крім неї інших спадкоємців не має, оскільки померла [PERSON] була одинокою, неодружена та власних дітей не мала. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд заяви у його відсутності, проти її задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 12 вересня 2011 року померла [PERSON], яка була двоюрідною бабою для заявника, та після її смерті відкрилась спадщина, котру бажає отримати [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Разом з тим, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що проживає напроти будинку, де проживала померла [PERSON], до 2008 року вона проживала одна, а заявниця приходила до неї та доглядала, а коли баба захворіла стала жити разом з нею, після смерті здійснила поховання. Свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] з 2008 року проживала постійно з [PERSON] у неї вдома по вулиці Войтюка, 18 в с. Котюржинці, яка доглянула її смерті та здійснила поховання, оскільки часто заходив до померлої в будинок полагодити телевізор та пульт до нього і бачив заявницю у неї в хаті.\~ Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~\~\~\~\~ З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, обєктивно підтверджують правдивість доводів заявниці.\~ Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявниці юридичне значення. \~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

04 березня 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося з позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 16.12.2014 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.01.2019 має заборгованість у розмірі 11692 грн. 44 коп., з яких: 6120 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом; 4339 грн. 19 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 532 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 16 грудня 2014 року. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 17.08.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач через засоби зв`язку повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не прибув, причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З огляду на викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

04 березня 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося з позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідно до укладеного договору № б/н від 17.12.2010 отримала кредит у розмірі 5500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 31.01.2019 має заборгованість у розмірі 127229 грн 59 коп., з яких: 5546 грн 60 коп. - заборгованість за кредитом; 121682 грн 99 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 17.12.2010 по 31.07.2018 року. Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 17 грудня 2010 року. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 17.08.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не направила. З огляду на викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

04 березня 2019 року\~ позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 17 квітня 2015 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 194. До реєстрації шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що між ним і [PERSON] склалися неприязні стосунки, які пов`язані з відсутністю взаємоповаги, взаєморозуміння, взаємної любові, а також різні погляди у нього та відповідачки на сумісне життя. В зв`язку з цим виникають сварки та різні сімейні непорозуміння, що і призвело до припинення шлюбних відносин. З [PERSON] на даний час вони проживають окремо. Таким чином, їхня сім`я розпалась повністю і перспектив на примирення не має. Шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі недоцільно. Просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 17 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 194, судові витрати залишити за ним (а.с. 3-5). Ухвалою судді від 28 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 16 годину 00 хвилин 27 травня 2019 року (а.с. 15-16). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, отримана судом 27.03.2019 року за вх. № 19291, в якій просив справу за його позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, отримана судом 27.03.2019 року за вх. № 19290, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності. Позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 22). Враховуючи те, що відповідачкою визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

04 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з лютого 2018 року сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2017 року, мають дитину - [PERSON] , [INFO] . З лютого 2018 року остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved