Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

04.07.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1125 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною двадцяти трьох років чи до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували в шлюбі, але 05.05.1998 році шлюб між ними було розірвано. Мають дочку [PERSON], [INFO], яку вона виховує та забезпечує самостійно. Дочка навчається у Фізико-математичному інституті Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова на денній формі навчання, за спеціальністю «математика». Відповідач не надає матеріальну допомогу, хоча він здоровий, працездатний, неофіційно працює та має мінливий дохід в розмірі 4500 грн. Позивач у судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі Відповідач в судове засідання не з`явився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП № 063869, виданого Новоград-Волинським міським відділом РАЦС 05.09.1997 року, сторони у справі - є батьками [PERSON] Відповідно до довідки № 3478від 28.11.2014 року, [PERSON] дійсно навчається у Фізико-математичному інституті Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова на денній формі навчання, за спеціальністю «математика». Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на час розгляду справи у суді офіційно не працює. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дочка\~ знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею. (а.с. 10) Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обста\-вин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одер\-жувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи судом не встановлено. Разом з тим, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження розміру доходів відповідача. З урахуванням обовязку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання дитини, є сумую, що відповідає обовязку\~ батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням\~ мінімальних життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок\~\~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial