Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

03.02.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 05.02.2009р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя, що призводить до постійних непорозумінь та сварок. Вказує, що втратили один до одного почуття любові та поваги. Вживала заходів до збереження сім'ї, однак такі бажаного результату не дали. Стверджує, що понад рік їхній з відповідачем шлюб існує лише формально, бо не підтримують подружніх відносин. Миритись з відповідачем та залишатись в такому шлюбі не бажає, а, навпаки, має намір створити сім'ю з іншим чоловіком. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Крім того, така ствердила, що після розірвання шлюбу і надалі бажає іменуватись прізвищем «[PERSON]». Відповідач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони 5 лютого 2009р. уклали шлюб, який зареєстрували у Судововишнянській міській раді за актовим записом №04. Від даного шлюбу в сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час (понад один рік) проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини та копією паспорта позивачки. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку позивачки та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved