Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

02 грудня 2013 року позивач звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. На праві власності йому належав житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно, право на яку мав її брат [PERSON] та вона по 1/2 частині кожен. Спадщину у встановленому законом порядку вона прийняла, оскільки подала до Охтирської міської державної нотаріальної контори в шестимісячний строк відповідну заяву, а свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Звернувшись у 2013 році до Охтирської міської державної нотаріальної контори, їй стало відомо, що [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на весь житловий будинок. У 2006 році її брат помер, а після його смерті спадщину оформила його дружина [PERSON] та донька [PERSON] в рівних долях по 1/2 частині, тому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Визнати свідоцтво про право на спадщину, видане після смерті [PERSON], який помер [INFO] Охтирською міською державною нотаріальною конторою 20 жовтня 2004 року на ім'я [PERSON], свідоцтво право на спадщину, видане Охтирською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], який помер в 2006 році на ім'я [PERSON] та [PERSON] частково недійсними. Представники позивачки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю та суду пояснили, що після смерті батька позивачки [PERSON] , який помер [INFO] відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. В зв'язку з цим позивачка в шестимісячний строк звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, не маючи в себе свідоцтва про смерть батька, вона помилково вказала дату смерті 01 листопада 1997 року замість [INFO] та замість вірної адреси вказала помилково [ADDRESS], але саме після смерті свого батька вона звернулася із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що позивачка вимоги закону про прийняття спадщини виконала, тому вважає себе такою, що прийняла спадщину. Крім того, в законі не обмежується термін для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, тому вона подавши заяву, вважала, що прийняла спадщину, а для оформлення свідоцтва про прийняття спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса лише в 2013 році. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO], батьком якого є [PERSON] , який помер [INFO]. Так як у графі про батька у свідоцтві про народження [PERSON] відомості були відсутні, то після смерті батька він звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а потім оформив спадщину на себе. Після смерті [PERSON] вона разом з донькою [PERSON] оформили спадщину на будинок [ADDRESS] по 1/2 частині та вважали, що інших спадкоємців не має. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечував, вважає, що позивачкою не доведено неправомірність дій нотаріуса, також при зверненні до нотаріальної контори [PERSON] не вірно вказала дату смерті [PERSON] і місце відкриття спадщини, тому спадщина не могла бути відкрита, а позовні вимоги задоволенню не підлягають. Представник Охтирської міської державної нотаріальної контори Матвейчук Н. П. суду пояснила, що 23 грудня 1997 року по заяві [PERSON] була відкрита спадкова справа №474 від 23 грудня 1997 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадщина знаходилась за адресою [ADDRESS]. За заявою [PERSON] від 20 жовтня 2004 року була відкрита спадкова справа №580 від 20 жовтня 2004 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], за адресою [ADDRESS], так як [PERSON] надав рішення Охтирського міськрайонного суду від 16 липня 2004 року про встановлення факту родинних відносин. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/2 частині на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], розташований на земельній ділянці Охтирської міської ради. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено факти та наступні їм правовідносини. [PERSON] є дочкою [PERSON] (а. с. 5, 6, 10 ), що підтверджується копією свідоцтва про народження та укладення шлюбу. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] його дочка [PERSON] звернулась 23 грудня 1997 року до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а. с. 65). При цьому, як видно із спадкової справи, нотаріусу не була надана копія свідоцтва про смерть спадкодавця, також помилково вказано дату смерті і місце відкриття спадщини, оскільки, фактично [PERSON] помер [INFO], спадщина знаходиться за адресою [ADDRESS], яка в послідуючому перейменована на [ADDRESS], що зазначено в інвентарній справі на домоволодіння. Після цього [PERSON] лише в 2013 році звернулась до нотаріуса Охтирської міської державної нотаріальної контори для переоформлення спадщини, де дізналася про те, що видано свідоцтво про право на спадщину на відповідачів. (а. с. 7, 9). Як встановлено судом, 20 жовтня 2004 року [PERSON] звернувся до Охтирської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 53). Так як у його свідоцтві про народження в графі «батько» відсутні відомості, тому відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду від 16 липня 2004 року було встановлено факт, що [PERSON] є сином [PERSON] (а. с. 57), а відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду від 27 серпня 2004 року встановлено факт своєчасного прийняття спадщини [PERSON], яка відкрилась після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Хоча спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину фактично, оскільки, проживав разом із спадкодавцем. 20 жовтня 2004 р. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-973, видане 20 жовтня 2004 року державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори, на житловий будинок з прибудовою жилою площею 88, 9 кв. м., зазначений під літерою А, а, а1 та побутові споруди: погріб - В, літня кухня з прибудовами - Г, г, г1, вбиральня - Д, огорожа - №1, 2, колодязь - №4 [ADDRESS] розташований на земельній ділянці Охтирської міської ради (а. с. 64). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 68). Після його смерті спадщину прийняли в рівних частинах його дружина та донька. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17 січня 2007 року №25 надано дозвіл [PERSON] на надання згоди на вчинення правочину неповнолітньою донькою [PERSON] - отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на приватне домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить покійному [PERSON]. (а. с. 74). 01 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] по 1/2 частині кожна. Спадкове майно складається житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці Охтирської міської ради . На вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий житловий будинок з прибудовами, жилою площею 88, 9 кв. м, загальною площею 127, 3 кв. м, заначений під літерою А, а, а1 та побутові споруди: погріб В,, літня кухня з прибудовами Г, г, г1, вбиральня Д, огорожа №1, 2, 3, колодязь №4 (а. с. 78, 79). Дані правовідносини є спадковими, виникли за дії старого ЦК України в редакції 1963 року і продовжують існувати за дії нового ЦК України в редакції 2004 року, також регулюються Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до глави 10 пунктів 1. 2, 1.3, 1.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неможливості пред'явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Однак, як видно із копії спадкової справи №474, відкритої за заявою [PERSON] після смерті [PERSON] такі дії нотаріусом на той час не були виконані в зв'язку з чим в послідуючому нотаріусом було відкрито дві спадкові справи, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] за адресою [ADDRESS] та [PERSON] , який помер [INFO] за адресою [ADDRESS], що знайшло своє підтвердження в суді в суді. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з жилого будинку [ADDRESS]. Відкриття спадщини після смерті [PERSON] відбулося до 1 січня 2004 року, тому необхідно застосовувати чинне на той час законодавство, тобто Цивільний кодекс Української РСР 1963 року. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] довела достатніми доказами те, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька. У відповідності зі ст. ст. 529, 548 ЦК України УРСР, спадкоємець, який у встановлений строк прийняв спадщину, є власником спадкового майна з часу відкриття спадщини. Суд вважає, що позивачка відповідно до цих вимог закону є такою, що прийняла спадщину саме після смерті [PERSON] , який помер [INFO]. Дані правовідносини продовжуються за дії ЦК України в редакції 2004 року. Відповідно до ч. 1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, після смерті [PERSON] позивач [PERSON] набула право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] розташованого на земельній ділянці Охтирської міської ради в рівній з [PERSON] частці, тобто по 1/2 частині, оскільки, лише два спадкоємці прийняли спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO]. Як передбачено ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Суд вважає, що [PERSON] є такою, що в установленому законом порядку в шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] за адресою [ADDRESS], на даний час права позивачки порушені і підлягають захисту з вищевикладених підстав. Норми ЦК України як в редакції 1963 року, так і в редакції 2004 року не обмежують термін у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому строк звернення до суду нею не пропущено. Як пояснила в суді свідок [PERSON], що вона є свекрухою відповідачки [PERSON], не заявляла за весь цей період про право на спадщину після смерті [PERSON], з яким співмешкала без реєстрації шлюбу та після смерті свого сина [PERSON], а на спадщину після смерті [PERSON] не претендує [PERSON], у свідоцтві про народження якої відсутні відомості про батька. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд, дійшов висновку, що у зв'язку з видачею [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] були порушені права [PERSON], як іншого спадкоємця першої черги за законом, про яку він не вказав у заяві до нотаріальної контори від 20 жовтня 2004 року про прийняття спадщини, тому суд вбачає підстави для визнання частково недійсним у розмірі 1/2 частини свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 20 жовтня 2004 року Охтирською міською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] відносно зазначеного житлового будинку з господарськими спорудами. Також необхідно визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на ім'я [PERSON] та [PERSON] 01 лютого 2007 року Охтирською міською державною нотаріальною конторою в розмірі 1/4 частини та визнати право власності на 1/ 2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] за позивачкою. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в даному випадку, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідачів на користь [PERSON] по 207 грн. 35 коп. з кожного понесених позивачем судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved