Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

04.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 14 травня 2005 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті лишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Пологи, вул. Івана Козки, 82, Новосанжарського району Полтавської області. На даний час [PERSON] бажає визнати право власності на спадкове майно після померлого чоловіка, що і змусило її звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву №493/02-15 від 10.04.2018 року про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 15.02.2018 року, вбачається, що по вул. Івана Козки, 82, в с. Пологи Новосанжарського району Полтавської області знаходиться житловий будинок господарськими будівлями, замовником технічної інвентаризації є [PERSON], позивач по справі (а.с. 21-23). Власником житлового будинку з господарськими будівлями є [PERSON] на підставі дубліката договору купівлі-продажу, виданого Пологівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області від 29.07.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 83 (а.с. 8). Згідно довідок Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 362 та № 363 від 03.07.2017 року, будинковолодіння за адресою: с. Пологи, вул. Івана Козки, 82, Новосанжарського району Полтавської області, згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 1657, станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами колгоспного двору є [PERSON] голова двору, дружина [PERSON], син [PERSON]. Земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, не приватизована (а.с. 9, 10). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 445970 від 09.02.1985 року [PERSON] є чоловіком [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] помер 14 травня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 007692 від 16.05.2005 року (а.с. 7). Згідно постанови Новосанжарської державної нотаріальної контори №2697/02-31 від 21.12.2017 року, після померлого 14.05.2005 року [PERSON] заведена спадкова справа № 757/2005 від 06.12.2005 року, подана заява про прийняття спадщини від [PERSON], яка діє як законний представник неповнолітнього [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] успадковувати житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: с. Пологи, вул. Івана Козки, 82, Новосанжарського району Полтавської області, не бажає та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину в цілому на дане спадкове майно було видано на імя матері [PERSON], що підтверджується заявою, справжність підпису на якій засвідчено секретарем Пологівської сільської ради від 10.11.2017 року за № 46 (а.с. 11). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved