Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

03 квітня 2018 року позивач звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Мотовилівської сільської ради, треті особи: комунальне підприємство Фастівське бюро технічної інвентаризації, десята Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції у Київській області про визнання права власності на нерухоме майно, набуте в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її колишній чоловік [PERSON]. Так, за своє життя [PERSON], знаходячись у шлюбі з позивачкою, побудував господарським способом будинок за адресою: [ADDRESS], але не встиг зареєструвати право власності на вказаний будинок за собою по причині тяжкої хвороби, похилого віку та смерті. Земельна ділянка на якій був побудований будинок належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем в тому числі спадкоємицею першої черги є позивач як його дружина, яка прийняла спадщину після померлого. У встановлений законом термін позивач звернулась до десятої Київської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини та 17 квітня 2018 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок їй було відмовлено, оскільки право власності станом на 01.01.2013 року на вказаний житловий будинок не було зареєстровано. Виходячи з викладеного просила визнати за нею право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Ухвалою суду від 26.06.2018 року провадження у справі було відкрито, розгляд справи призначено на 23.07.2018 року в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні 23.07.2018 року вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду на 08.08.2018 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи комунального підприємства Фастівське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Представник Десятої Київської державної нотаріальної контори та представник Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, просять винести рішення згідно чинного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12 вересня 2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, серія [NUMBER] /а.с.8/. За життя 24 лютого 2015 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав [PERSON] /а.с. 25/. Так, після його смерті відкрилась спадщина,зокрема на будинок [ADDRESS]. Реалізуючи своє право на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно, проте державний нотаріус Десятої державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відмовила, оскільки право власності на вказаний будинок не зареєстроване /а.с.11/. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Судом встановлено, що відповідно до довідки Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації» № 551 від 21.04.2016 року, згідно архівних даних станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Первинну інвентаризацію домоволодіння проведено 18.02.1994 року на ім'я [PERSON] /а.с.20/. Також на ім'я [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на вказаних будинок /а.с.13-19/. Крім того встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Червономотовилівської сільської ради народних депутатів 4 сесії 22 скл. Від 29 липня 1995 року передалася у приватну власність земельна ділянка площею 0,2030 га, що розташована на території с.Вишняки Червономотовилівської сільської ради. Землю було передано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначене підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який міститься в матеріалах спадкової справи /а.с. 68-69/. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, оскільки спадкодавцю [PERSON] у приватну власність земельна ділянка надана у 1996 році, тобто під вже збудоване нерухоме майно, оскільки первинну інвентаризацію домоволодіння проведено у 1994 року, є всі підстави для визнання за спадкоємцем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Представник відповідача заперечень з приводу позовних вимог до суду не надав. Позивач наданими суду доказами довів, що має право на спадщину після померлого [PERSON], у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved