Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

03 червня 2021 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ), в якому просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 жовтня 1995 року. Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків (а.с. 10). На усунення недоліків позивачем до суду 24 червня 2021 року надані документи відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху. 30 червня 2021 року на запит суду від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 18). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 червня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 19). В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з 2009 року вони з відповідачкою припинили спільне проживання, спільне життя не склалося, перестали розуміти один одного, втратили почуття любові, взаємоповаги. Фактично сім`я припинила своє існування. Зазначив, що він намірів врятувати сім`ю не має. Подальше спільне життя в якості подружжя неможливе. Зазначено, що від спільного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 22). 29 липня 2021 року до суду надійшла письмова заява позивача про розгляд справи без його участі, в якій також [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 26). Відповідач, в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 28). Від відповідача 10 серпня 2021 року до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій [PERSON] зазначила, що проти позову не заперечує (а.с. 29). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 жовтня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новосанжарського районного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 31). Від спільного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Встановлено, що спільне життя між подружжям не склалось, з 2009 року вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинились. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Сторони проживають окремо один від одного. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу, то, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог. З огляду на те, що позивачем за подачу вказаного позову сплачено судовий збір відповідно до квитанції № ТВБВ 10026/045 РМ-1110 від 02 червня 2021 року в сумі 908 грн 00 коп., і суд вирішив позовну заяву задовольнити, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved