Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

03.06.2019р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що 21.02.2017р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, за час якого [INFO] у них народився син [PERSON] . На даний час вони припинили сімейні відносини, проживають окремо, дитина проживає біля позивача і знаходиться на її утриманні. З часу окремого проживання відповідач її не утримує, участі у вихованні та утриманні сина не приймає, хоча і має таку можливість, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття, а також стягнути на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 14.06.2017р. (а.с.9), який проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Савранської селищної ради Одеської області №2040 від 30.05.2019р. (а.с.11), а відповідач у добровільному порядку не надає позивачу належної матеріальної допомоги на його утримання; між позивачем і відповідачем відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини; проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг прав і незвільняє від обов`язків щодо дитини. В силу ст.180 цього Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 цього Кодексу). Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини є законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд також роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.196 цього Кодексу у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України). Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем в супереч вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України та ч.4 ст.84 СК України не доведено, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 768,40грн..

Outcome: partial