Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

03 липня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитрівського міського управління юстиції у Донецькій області 15 вересня 2012 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час спільне проживання та шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Практично з моменту народження дитини відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість, в зв'язку з чим позивачка просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ч. 6 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить телефонограма про виклик до суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитрівського міського управління юстиції у Донецькій області 15 вересня 2012 року, актовий запис № 225 (а.с. 6). Від спільного життя мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка мешкає з позивачкою у справі. Згідно рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2014 року, яке набуло законної сили 06 травня 2014 року (а.с. 24), у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства відмовлено, батьківство [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO] року, - доведено. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки та спільне проживання. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи та заробіток, який за період часу з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року, за винятком утримань, склав 27128 грн. 47 коп., що підтверджується довідкою про доходи № 1052 від 17 липня 2013 року ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» (а.с. 15), однак на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі 1/4 частки заробітку, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач працездатний. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved