Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

02 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просив: -зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вільному спілкуванні, вихованні та побаченні зі своєю донькою [PERSON] 01.12. [INFO]. -встановити наступні способи участі у вихованні [PERSON] зі своєю донькою [PERSON] [INFO], особисте спілкування, побачення три рази на тиждень: з вівторка по четвер з 16:00 до 21:00 години; у вихідні дні: з суботи по понеділок з 09:00 ранку по 09:00 ранку. Зобов'язати [PERSON] за день до моєї зустрічі з донькою надавати [PERSON] точну інформацію щодо фактичного місця знаходження [PERSON] [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.12.2016 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначив, що відповідач чинить йому перешкоди в побаченні з дитиною, які полягають у наступному: не відчиняють двері де мешкає дитина, також чиняться перешкоди в дитячому садку «Грінландія», йому не віддають доньку, тому що про це просила відповідач. Також, зазначив, що звертався до відповідача з проханням не чинити перешкоди у побаченні з дитиною, проте [PERSON] відмовилася, у звязку із чим він був змушений звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме просили суд визначити способи участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною щовівторка та щосуботи з 18.00 до 20.00 у присутності матері, [PERSON]Д, а також, у дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків. У іншій частині позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб Київським районним у місті [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 579 та видано Свідоцтво про щлюб серії І-ЖД № 207408 від 29.04.2014 року. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 418915 від 18 грудня 2014 року, актовий запис № 12808. 19.12.2016 року на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси, справа № 522/21836/16-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У матеріалах справи міститься характеристика на [PERSON], надана її сусідами по будинку № 102 по вул. Канатній у м. Одесі, у якому відповідач проживає разом з дідусем [PERSON] [INFO] та малолітньою донькою [PERSON] Згідно вказаної характеристики сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON] позитивно відзиваються щодо відповідача, зокрема, виділяють їй добрі людські якості і серйозне та відповідальне ставлення до батьківських обовязків, а також відсутність заборгованості щодо сплати комунальних послуг та витрат на благоустрій та прибирання прибудинкової території. Також, до матеріалів справи судом долучено характеристику з дитячого садочка «Грінландія» на [PERSON], який вона відвідує з жовтня 2016 року, підписану та скріплену печаткою директором дитячого садка [PERSON] та вихователем [PERSON] Згідно зазначеної характеристики розвиток та соціально-побутові навички дитини повністю відповідають її віку, рівень морального розвитку в нормі, дитина добре засвоює навчальну програму, є активною і доброзичливою, спілкується і грається з однолітками. У характеристиці зазначається, що вихованням дитини займається її мати, яка забезпечує їй належний режим дня і необхідний догляд, вчасно і повністю вносить плату за відвідування дитиною дитячого садка. Також, судом долучено до матеріалів справи розпорядок дня дитини в дитячому садку, з якого вбачається дні та час відвідування дитиною дитячого садка й розклад занять дитини. Між тим, судом встановлено, що [PERSON] перешкоджає вільному спілкуванню позивача з їх малолітньою дитиною [PERSON]. Позивач зазначив, що своїми діями колишня дружина [PERSON] позбавляє його права виховувати дитину, приділяти їй належну увагу, позбавляє можливості бути разом із донькою, тим самим унеможливлює створення позитивного відношення доньки до батька. Також, зазначив, що звертався до відповідача з проханням не чинити перешкоди у побаченні з дитиною, проте [PERSON] - відмовилася. З матеріалів справи вбачається, що висновком Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.03.2017 року про визначення порядку участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою [PERSON] [INFO], вирішено: зобовязати громадянку [PERSON] не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька громадянина [PERSON], з малолітньою донькою, [PERSON], [INFO]; визначити способи участі [PERSON], з малолітньою донькою, [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною, щовівторка та щосуботи з 18:00 до 20:00, у присутності матері, [PERSON], а також, дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків. Відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим є положення про те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно зі ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.142 Сімейного Кодексу України, діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1, 2, 3\~ст. 150 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1\~ст. 151 Сімейного кодексу України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно\~ст.153 Сімейного Кодексу України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно\~ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до\~ст.159 Сімейного кодексу України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод та суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч. 3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених зокрема у ч. 5, 6 ст. 7 СК України учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Позивач таким своїм правом скористався та звернулися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих адміністративних заходів. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов'язаних із вихованням дітей, обов'язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що батько має безумовне право на спілкування з дитиною та участь у її вихованні незалежно від того, з ким проживає донька, тому суд зазначає, що спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, за його бажанням, слід встановити наступним чином: а саме шляхом встановлення систематичних зустрічей пять разів разом із матірю [PERSON], а потім особисто, два рази на тиждень у середу з 16.00 до 21.00 та в субботу з 09.00 до 21.00.враховуючи складні взаємовідносини. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що дитина проживає з відповідачем, яка її виховує, проте відповідач не хоче посприяти більш тісному контакту дитини з батьком та всіляко цьому перешкоджає, а тому виходячи з інтересів дитини, вирішив, що систематичні зустрічі батька з дитиною повинні проходити в подальшому без присутності матері. Також слід зазначити, що суд приймаючи рішення та задовольняючи позов, керується виключено інтересами малолітньої дитини, яка має право на побачення та спілкування з батьком, яке відповідає вимогам закону, і узгоджується з інтересами малолітньої дитини, що підтверджується матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні доказами. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного [PERSON]. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: partial