Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

02 липня 2014 року заявник звернувся до Теплицького районного суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу , в якій зазначив, що у [PERSON], при проведенні флюорографічного огляду 05.06.2013 року було виявлено туберкульоз легень. В даний час хворий [PERSON] перебуває на диспансерному обліку фтизіатра з приводу: Д/з: МРТБ (16.07.2013 Р.) легень (дисемінований) Дестр+МБТ+М-К резист. І+(HRES) ІІо гісто конт.4.1А KQ 3(13), що підтверджується копією повідомлення Вінницького ОТД про взяття хворого [PERSON] на «Д» облік. [PERSON] з 10.06.2013 р. по 17.09.2013 р. стаціонарно лікувався у Вінницькому ОТД. Під час лікування неодноразово порушував лікарняний режим, вживав алкоголь, самовільно залишаючи стаціонар, що підтверджується копією виписки із медичної карти хворого. В даний час лікування в підтримуючій формі не приймає, ухиляється від лікування, є виділювачем мікобактерій туберкульозу, становить епідеміологічну загрозу для оточуючих, у зв'язку із захворюванням потребує довготривалого лікування в умовах обласного тубдиспансеру. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, наполягає на її задоволенні. Заінтересована особа - [PERSON] судом не викликався, оскільки хворіє на відкриту форму туберкульозу, що є небезпечною для оточуючих, що підтверджується рішенням обласної лікарської консультативної комісії облтубдиспансера від 12 червня 2014 року. Представник хворого [PERSON] - його рідна сестра [PERSON] проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.283 ЦПК України, заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, який ухиляється від лікування, подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Згідно зі ст.285 ЦПК України, особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. Згідно ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Обставини, що дають підстави для примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в суді. Так, з медичних документів вбачається, що хворий [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом відкрита (загрозлива) форма туберкульозу, та підлягає госпіталізації до протитуберкульозного закладу для проведення стаціонарного лікування на термін три місяці. Добровільно лікуватися [PERSON] не бажає, що виявляється у тому, що він від лікування ухиляється, порушує лікарняний режим та загрожує оточуючим. Відповідно до ст. ст. 284-286 ЦПК України, рішення про задоволення заяви, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусово госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved