Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

03 червня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що 21.05.2014 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2411 га, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 438207, виданого 28.04.2010. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, який посвідчено 15.01.2006 секретарем виконавчого комітету Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яким належне їй майно заповідала позивачу та [PERSON] в рівних частинах кожному. Проте, на даний час позивач не може прийняти спадщину через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, який, як він вважає пропустив з поважної причини, тому за захистом свого права вимушений звернутись до суду. Позивач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про проведення судового розгляду без його участі. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом секретаря Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про проведення судового розгляду без участі представника. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 21.05.2014 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 231218, видане 23.05.2014 виконавчим комітетом Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 6/. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2411 га, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 438207, виданого 28.04.2010. Згідно заповіту, посвідчено 15.01.2006 секретарем виконавчого комітету Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному /а.с. 7/. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимічного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 та

Outcome: approved