Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

03.11.2016 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ СК «Гарант-Авто», просить стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 16859 грн. 58 коп., пеню в розмірі 2 0096 грн. 80 коп. та 3 % річних в розмірі 1 358 грн. 69 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 08.05.2015, яке набрало законної сили у справі №760/456/15-ц позовні вимоги [PERSON] до ПАТ СК «Гарант-Авто» про стягнення суми страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 24 417 грн. 74 коп., пеню в розмірі 4 480 грн. 81 коп., інфляційної складової в розмірі 5 127 грн. 73 коп. та 3% річних в розмірі 632 грн. 19 коп. Однак, вказане рішення суду відповідачем не виконано, у зв'язку з чим, позивач просить на підставі ст.625 ЦК України стягнути вказані суми, розраховані останньою за період з 13.02.2014 по 30.09.2016. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини, просив позов задовольнити. Відповідач, який повідомлений належним чином, в судове засідання уповноваженого представника не направив, причини його неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без участі представника до суду не надходило. За вказаних обставин, суд на підставі ст. 169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача, який не направив до суду свого уповноваженого представника, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням (Заочним) Солом'янського районного суду м.Києва від 08.05.2015 у справі №760/456/15-ц позов [PERSON] до ПАТ СК «Гарант-Авто» про стягнення суми страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 24 417 грн. 74 коп., пеню в розмірі 4 480 грн. 81 коп., інфляційної складової в розмірі 5 127 грн. 73 коп. та 3% річних в розмірі 632 грн. 19 коп. Дане рішення набрало законної сили 18.05.2015. (а.с.5-7) На виконання вказаного рішення суду, 07.09.2015 Солом'янським районним судом м.Києва позивачу був виданий виконавчий лист.(а.с.8) Згідно наданої представником позивача Інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 17.09.2015 головним державним виконавцем Солом'янського районного ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Лебедєвою Л.Ю. відкрито виконавче провадження №48038613 з виконання виконавчого листа №760/456/15-ц про стягнення з ПАТ СК «Гарант-Авто» на користь [PERSON] суми коштів в розмірі 35 492 грн. 48 коп. (а.с.8-13) Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Таким чином, зобов'язанням є правовідношення сторін, зміст якого становлять цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч.1,2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виходячи з положень вказаних норм ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили підлягають виконанню з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 08.05.2015 набрало законної сили 18.05.2015, тому останнє підлягало виконанню 18.05.2015. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 у справі №6-113цс14. Таким чином, на підставі вказаного рішення суду у відповідача виникло грошове зобов'язання. За вказаних обставин, у зв'язку із простроченням виконання вказаного рішення суду суд дійшов висновку про наявність підстав згідно зі ст. 625 ЦК України для стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 13.02.2014 по 18.05.2016 без урахування присуджених вказаним рішенням суду 3% річних в розмірі 632 грн. 19 коп. та інфляційних втрат в розмірі 4 480 грн. 82 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку, правильність якого перевірена судом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати у розмірі 16 859 грн. 58 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1 358 грн. 69 коп. за період з 13.02.2014 по 18.05.2016. Крім того, відповідно до п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки вищевказаним рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 08.05.2015 встановлено прострочення виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 24 417 грн. 74 коп., суд надходить до висновку про наявність підстав згідно п.36.5 ст.36 вказаного Закону для нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 13.02.2014 по 31.10.2016 без урахування присудженої означеним рішенням суду пені в розмірі 4 480 грн. 82 коп., що відповідно становить 20 096 грн. 80 коп. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази по праві у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 510 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved