overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

04 грудня 2017 року до Іваничівського районного суду Волинської області надійшла заява представника позивача - [PERSON] опіки та піклування Іваничівської районної державної адміністрації про ухвалення додаткового рішення по справі № 156/642/17 за позовом [PERSON] опіки та піклування Іваничівської районної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Луковичівська сільська рада Іваничівського району Волинської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В судове засідання сторони не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до\~\~п.1\~\~ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь в справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішив питання про право, але не зазначив які дії треба вчинити. При ухваленні рішення по даній справі, яким у задоволенні позову відмовлено, не вирішено питання подальшого перебування малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

04 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 27.04.2009 р. Запитівською селищною радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 06. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Від даного шлюбу у них народилась донька: [PERSON] [INFO], однак сім'ю зберегти їм не вдалось. Зазначає, що примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце цього засідання. Причин неявки не повідомив. Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. З огляду на зазначені обставини, ухвалою суду від 01.03.2018р. ухвалено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 27 квітня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що Запитівською селищною радою Кам'янка-Бузького району Львівської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 06 та видано свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 099957 від 27.04.2009 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, позивач не виявила бажання примиритись та наполягала на розірванні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила відновити її дошлюбне прізвище, позивачці слід відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст.\~110,\~112 \~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з 01 травня 2017 року сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 березня 2000 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 01 травня 2017 року сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 26 листопада 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №524. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують більше трьох років, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26 листопада 2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено актовий запис №524 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Ухвалюючи рішення по справі суд не вирішує питання щодо прізвища подружжя після розірвання шлюбу, оскільки позивачем зазначене питання перед судом не порушується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12.08.2011 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом №100, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД №160719. У позові він зазначив, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Також просила після розірвання шлюбу доньку [PERSON] залишити на виховання матері. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 січня 2010 року було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області з [PERSON], від якого [INFO] народився син [PERSON]. Крім того позивач зазначає, що спільне життя не склалося, через різні погляди на життя та характери, відсутність взаєморозуміння, тому позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач позов визнав (а.с. 65-66). Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22 січня 2010 року зроблено актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] дата видачі 22 січня 2010 року (а. с. 5). Від якого у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] видане 23 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а. с. 6). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640грн. (а.с. 2) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 січня 1980 року Щаснівською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис №1, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені з 2006 року вони проживають окремо. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 січня 1980 року Щаснівською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис №1 (а.с. 3). Подружні відносини подружжя припинило з 2006 року , спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивачка вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи , що сторони більше 10 років спільно не проживають, спільного господарства не ведуть , шлюб носить формальний характер , позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу , на примирення не згодна , відповідач вимоги визнає , за таких умов суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона з відповідачем по справі 07 травня 2016 року зареєстрували шлюб. З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте на протязі останнього часу між ними стали виникати непорозуміння через несумісність характерів і різних поглядів на сімейне життя. На цьому підґрунті у них почали виникати сварки та скандали, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. На даний момент вони не проживають разом. За час перебування в шлюбі дітей не мають. Майнового спору між ними нема. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, у звязку з чим просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і [PERSON] Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином (а.с.9-10). У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити з залишенням їй дошлюбного прізвища «Профатіло». Дітей віком до одного року вона не має, на даний час не перебуває у стані вагітності. З відповідача на свою користь просить суд стягнути половину судових витрат зі сплати судового збору. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.12). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в суді, у судове засідання не явився, з заявами про розгляд справи за його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ч.1 ст.280 ЦПК України, проти чого не заперечує позивач. За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, ненадання заперечень проти позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 07 травня 2016 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС №166263 (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згодна. Відповідач не заявив суду про невизнання позову. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, що має істотне значення. На підставі ст.ст.133,141 ЦПК України і заяви позивача суд судовим рішенням стягує з відповідача на користь позивача половину понесених нею витрат зі сплати судового збору згідно квитанції на а.с.1, тобто 320 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 серпня 2015 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, у телефонному режимі повідомив, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2015 року, актовий запис № 58 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 7). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 вересня 2005 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, у телефонному режимі повідомив, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2005 року, актовий запис № 1654 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 7). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

04 грудня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 липня 2003 року Іванівською сільською радою Арбузинського району Миколаївської області, за актовим записом №3. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 12 липня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу\~мають доньку [PERSON] [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «Мусійовська». Відповідач [PERSON]\~в\~судове засідання\~не з'явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином/а.с.20, 28, 33, 40/. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що було постановлено ухвалу. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON]\~зареєстрували шлюб 12 липня 2003 року в Іванівській сільській раді Арбузинського району Миколаївської області, за актовим записом №3. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Радько» та «Радько» відповідно /а.с. 4/. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. [PERSON] та\~[PERSON] на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON] бажає відновити дошлюбне прізвище. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн., який, у звязку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на її користь (а.с. 1).

Outcome: approved