Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

04 вересня 2020 року представник позивача адвокат Чух В.С., звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просив визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину від 18.07.2018 року, що видані на ім`я [PERSON] на земельні ділянки : площею 0,7957 га, кадастровий номер 7425583400:05:000:0297 та площею 2,0034 га, кадастровий номер 7425583400:06:000:0297, а також скасувати записи про право власності № 27082779 та № 27082619 державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О.І.. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла його дружина [PERSON] , звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину. Про наявність спадкоємця [PERSON] відповідач [PERSON] нотаріусу не повідомила, будь-якого оголошення з боку державного нотаріуса про відкриття спадщини після смерті [PERSON] не було. Спадкоємець [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь матері [PERSON] . Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.09.2020 року у справі було відкрито загальне позовне провадження. 03 листопада 2020 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на відсутність підстав, передбачених нормою закону, вказуючи, що позивач була присутня на похоронах батька, після поховання спадкодавця позивачу було повідомлено про те, що в Другій Чернігівській нотаріальній конторі після померлого заведено спадкову справу, проте [PERSON] не скористалась своїм правом на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. У відзиву відповідач також просила стягнути судові витрати та повідомила про їх орієнтовний розмір на суму 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що позивач знала про квартиру, яку не мала наміру приймати у спадщину, а тому не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй нічого не було відомо про земельні ділянки, які вона має намір прийняти у спадщину. Відповідач та її представник позов не визнали і просили відмовити в його задоволенні, вказуючи, що батько за життя подарував позивачу будинок в с.Киїнка та земельну ділянку. Позивач була обізнана про смерть батька і їй було відомо щодо відкриття спадкової справи. Нотаріусу було повідомлено про наявність ще однієї дочки, однак остання не спілкується з матір`ю по телефону та її місце проживання також невідомо. Позивач [PERSON] була присутня на похоронах батька, відповідач їй повідомляла, що буде приймати спадщину, також позивачу було відомо про наявність земельних ділянок. Представник відповідача вказала, що неможливо прийняти спадщину частково тільки на земельні ділянки. Третя особа [PERSON] пояснила, що її сестра [PERSON] тривалий час з ними не спілкується, остання була присутня на похоронах батька та їй повідомляли про прийняття спадщини. Також, пояснила, що позивач знала про земельні ділянки, оскільки раніше з її чоловіком приїжджали за місцем їх розташування. Третя особа державний нотаріус Панченко О.І. в судове засідання не з`явилась, Друга Чернігівська державна нотаріальна контора надали заяву про здійснення розгляду за відсутності представника. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] помер [INFO] про що 17.01.2018 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено актовий запис № 205 (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина. 14 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . [INFO] [PERSON] , яка була зареєстрована разом з померлим, подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця [PERSON] . 18 липня 2018 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме : 1/3 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,0034 га на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; земельну ділянку площею. 0,7957 га, що розташована на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. 18 липня 2020 року державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О.І. видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на : 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] ; земельну ділянку на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що належить спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 873663, площею 2,0035 га, кадастровий номер 7425583400:06:000:0297 та на земельну ділянку на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що належить спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 873663, площею 0,7957 га, кадастровий номер 7425583400:05:000:0297. Згідно довідки ТОВ «Майас сілтумс» від 12.02.2018 року, за адресою : [ADDRESS] зареєстровані та проживають : [PERSON] власник, [PERSON] онук, [PERSON] донька, [PERSON] внучка. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до\~ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1222 Цивільного кодексу України\~визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1218 Цивільного кодексу України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено в ході судового розгляду [PERSON] за життя не складав заповіту. Відповідно до\~ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1\~ст. 1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з частинами 1, 3, 5\~статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1\~ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 3.3, 3.6, 3.13, 3.14, 3.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до п.4.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 при\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~нотаріус перевіряє\~наявність підстав\~для закликання\~до спадкування\~за законом\~осіб,\~які подали\~заяви про\~видачу свідоцтв.\~ У відповідності до ч. 1\~ст. 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як зазначено в Пленумі Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути:визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) зроблено висновок, що у\~статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Як встановлено з досліджених матеріалів та наданої копії спадкової справи, на ім`я [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом першої черги за законом як дружина померлого [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про укладення шлюбу 03 лютого 1979 року, копія якого мається в матеріалах спадкової справи, 18 липня 2018 року видано три свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку, що розташована на території Киїнської сільської ради Чернігівського району та області площею 0,7957 га, на земельну ділянку, що розташована на території Киїнської сільської ради Чернігівського району та області площею 2,0034 га та на 1/3 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом мала право на спадкування після померлого чоловіка [PERSON] . В ході судового розгляду не встановлено, що остання була усунена від права на спадкування, заповіт на позивача не складався. Належність спадкового майна спадкодавцю доводиться свідоцтвом про право власності на житло від 10 квітня 2007 року, державним актом серії ЯГ № 873663. [PERSON] , яка є донькою померлого [PERSON] та час відкриття спадщини була зареєстрована разом зі спадкодавцем, скористалась своїм правом та протягом шести місяців звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця. Заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину подала [PERSON] . [PERSON] дочка спадкодавця, будучи обізнаною про відкриття спадщини після померлого батька [PERSON] , у встановлений законом строк як спадкоємець першої черги за законом, не скористалась своїм правом та не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, таким чином не подавала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, а отже судом не встановлено, що при видачі свідоцтв про право на спадщину [PERSON] були порушені права на спадкування [PERSON] .. Також, суд звертає увагу на те, що не можливо відмовитись від однієї частини спадщини та прийняти іншу частину. Не є підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним не повідомлення нотаріусом інших спадкоємцем за законом про відкриття спадщини. Як слідує з п.2.2 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 повідомлення нотаріусом спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо, а також виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі стосується підготовчих дій нотаріуса перед вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд робив свій висновок виходячи зі встановлених обставин даної справи, які стосувались питання спадкування за заповітом, про наявність якого не було відомо позивачу і останньому було визначено додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки не встановлено порушень прав позивача при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а також інших порушень, які б стали підставою для визнання недійсним виданих 18.07.2018 свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на земельні\~ділянки :\~площею 0,7957\~га,\~кадастровий номер\~7425583400:05:000:0297\~та площею\~2,0034\~га,\~кадастровий номер\~7425583400:06:000:0297.\~У зв`язку\~з чим\~відсутні правові\~підстави для\~скасування записів\~про право\~власності №\~27082779\~та №\~27082619\~від 18.07.2018. Як слідує з ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, що є судовими витратами, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги на суму 5000 грн, на підтвердження яких надана квитанція до прибуткового касового ордеру від 08 грудня 2020 року, акт надання послуг з зазначенням виду послуги та її вартості, договір про надання правової допомоги та ордер. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, то з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Outcome: approved