Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

03.10.2017 року представник позивача звернувся із позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 9267,21 грн. та судовий збір в сумі 1600 грн., що сплачений при поданні позовної заяви. В обґрунтування позову вказує на те, що 23.05.2016 р. між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 10440 грн. зі сплатою 0,01,% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, таким чином утворилась заборгованість станом на 29.11.2016 року в сумі 9317,21 грн.. Позивач просить розгляди справу у відсутності свого представника. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 23.05.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z52.685.70034, за яким останній отримав кредит у розмірі 10440грн. зі сплатою 0,01,% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав взяті на себе зобовязання та надав відповідачу кредит в сумі 10440 грн., про що свідчить меморіальний ордер від 23.05.2016 року (а.с.12). 29.12.2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого банк передав у власність факторові з 29.12.2016 року, а Фактор набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», був укладений договір факторингу №28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за вищезазначеним кредитним договором, за яким відповідач є боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28.02.2017 року становила 9317,21 грн. (а.с. 14). 14.04.2017 року відповідачем здійснено сплату на суму 50 грн., про що свідчить виписка з особового рахунку (а.с.13). Станом на 22.09.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 9267,21 грн. (а.с.15). Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved