Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

03.09.2019 р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2010 р. Від шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини. Що призвели до неможливості збереження сім`ї, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. З 2016 року вони разом не проживають та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Майновго спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Просить розірвати шлюб. Ухвалою від 17.09.2019 р. суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.10.2019 р. закрито підготовче провадження по даній справі і справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві до суду від 02.10.2019 р. зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах судової справи. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, як і відзиву на позов. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.04.2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 65, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.04.2010 р. (а.с.4). Сторони по справі є батьками малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Подружжя втратили взаєморозуміння і взаємну повагу один до одного, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, з 2016 року разом не проживають, сім`я фактично розпалась. Причин, які б дали суду підстави вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання неповнолітньої дитини на час розгляду справи відсутні. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 6 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, протягом якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. Отже, суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та порушує його права і свободи, що має істотне значення, у зв`язку з чим, на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між позивачем і відповідачем підлягає розірванню, а позов задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач у поданій нею заяві вказала, що просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved