Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

04 березня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], в якій просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що [PERSON] є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 11 липня 2011 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 1 Кредитного союзу 13 травня 2015 року було укладено договір споживчого кредиту № 491/15-Ф1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 4 місяці (з 13 травня 2015 року по 07 вересня 2015 року). Згідно з вимогами договору кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Разом з тим, 13 травня 2015 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 491/15-Ф1, відповідно до якого відповідач взяла на себе відповідальність по зобовязанням [PERSON] у повному обсязі у разі невиконання або неналежного виконання грошових зобовязань за кредитним договором. За час користування кредитом відповідачем [PERSON] було проведено наступні платежі: 07 червня 2015 року 547,00 грн., 07 серпня 2015 року 512,30 грн., 07 вересня 2015 року 217,74 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 953,72 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 02 березня 2016 року складає 1173,17 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 953,72 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 219,45 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 953,72 грн., заборгованість по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами за період з 08 вересня 2015 року по 02 березня 2016 року в розмірі 219,45 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн., а всього 2551,17 грн. У ході судового розгляду представник позивача надав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості перед КС «Азовська кредитна компанія» станом на 15 грудня 2016 року в розмірі 1530,24 грн., яка складається з залишку по кредиту у розмірі 953,72 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 08 вересня 2015 року по 15 грудня 2016 року у розмірі 576,52 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн., а всього 2908,24 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надав, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 11 липня 2011 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між [PERSON] та філіалом № 1 Кредитної спілки 13 травня 2015 року було укладено договір кредиту № 491/15-Ф1, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 4 місяці. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Разом з тим, 13 травня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 491/15-Ф1, відповідно до якого відповідач взяла на себе відповідальність по зобовязанням [PERSON] у повному обсязі у разі невиконання або неналежного виконання грошових зобовязань за кредитним договором. За час користування кредитом відповідачем [PERSON] було проведено наступні платежі: 07 червня 2015 року 547,00 грн., 07 серпня 2015 року 512,30 грн., 07 вересня 2015 року 217,74 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 953,72 грн. Станом на 15 грудня 2016 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 1530,24 грн., який складається із: заборгованості за договором споживчого кредиту у розмірі 953,72 грн. та нарахованих відсотків відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 08 вересня 2015 року по 15 грудня 2016 року у розмірі 576,52 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачами порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідачів у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved