Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

03 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом до відповідача [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки та розташованого на ній садового будинку за адресою [ADDRESS] . Власником сусідньої земельної ділянки є Відповідач. В 2019 році Позивач звернувся до землевпорядної організації з метою присвоєння своїй земельній ділянці кадастрового номера та внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру і Державного реєстру речових прав. Але рішенням державного реєстратора у внесенні відомостей до ДЗК позивачу було відмовлено, оскільки має місце накладення ділянки Позивача і ділянки з кадастровим номером 3222484403:20:001:5050, власником якої є відповідач. З метою з`ясування правильного розташування ділянок відповідачем було замовлено проведення земельно-технічної експертизи, за результатами якої судовий експерт встановив, що фактичне розташування ділянки Відповідача не відповідає тим відомостям, що містяться в Державному земельному кадастрі, внаслідок чого існує перетин ділянки Відповідача з ділянкою Позивача площею 71 кв.м. Бажаючи мирного врегулювання ситуації, Позивач звертався до відповідача з проханням виправити помилки в ДЗК, проте відповідач жодних дій не вчиняє. При цьому за положеннями Порядку ведення Державного земельного кадастру виключно власник земельної ділянки має право подати заяву про виправлення помилок, а тому Позивач не може самостійно, без Відповідача, виправити помилку в розташуванні ділянки 3222484403:20:001:5050. Оскільки неправильні відомості Державного земельного кадастру щодо ділянки 3222484403:20:001:5050, яка є власністю відповідача, унеможливлюють присвоєння кадастрового номера і внесення інформації до ДЗК і ДРРП про ділянку Позивача, останній змушений був звернутися до суду та просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3222484403:20:001:5050. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 квітня 2020 року, постановленою Пінкевич Н.С. , відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2020 року, постановленою Пінкевич Н.С. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 січня 2021 року на підставі розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. від 28 грудня 2020 року щодо повторного автоматичного розподілу та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2020 року, який проведений у зв`язку з перебуванням головуючого судді Пінкевич Н.С. у соціальній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, справу передано на розгляд судді Фінагеєвій І.О. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Окрім того через канцелярію надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за своєї відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в черговий раз в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що Позивач є власником земельної ділянки, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №7208, посвідченого приватним нотаріусом Апишковою З.І. Окрім того Позивач є власником розташованого на цій земельній ділянці садового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 10 червня 1999 року №1634, посвідченого там же нотаріусом. Згідно відомостей Державного земельного кадастру власником сусідньої земельної ділянки з кадастровим номером 3222484403:20:001:5050 є Відповідач 2019 року ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» склало технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) межі земельної ділянки Відповідача. В подальшому вказану технічну документацію направлено на погодження до Державного земельного кадастру. Рішенням кадастрового реєстратора від 09 квітня 2019 року №РВ-3201747972019 у внесенні відомостей про ділянку Позивача до ДЗК було відмовлено на підставі невідповідності електронного документа, що полягає у перетині з ділянкою відповідача площею 11,3%. Як встановлено висновком експерта від 06 березня 2020 року №868/03-2020 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи - фактичне користування [PERSON] земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] » не відповідає межам земельної ділянки кадастровий номер 3222484403:20:001:5050 які визначені в Державному земельному кадастрі, яка перебуває у її власності. Окрім того судовим експертом було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3222484403:20:001:5050, яка перебуває у власності [PERSON] (згідно інформації з державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку) перетинається в площині із ділянкою [PERSON] , що перебуває у власності відповідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 04 квітня 1998 року (бланк серії ІІІ-КВ № 085741). В результаті чого утворилась пляма накладання ділянок в розмірі 71,0 кв.м. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відомості в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку 3222484403:20:001:5050 (власником якої є відповідач) не відповідають фактичному розташуванню ділянки, а також суперечать документам на ділянку. Тобто має місце технічна помилка, яка полягає у зміщенні координат земельної ділянки 3222484403:20:001:5050. Порядком ведення державного земельного кадастру передбачено, що помилками у Державному земельному кадастрі є помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі (в тому числі виявлена під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, помилка у застосуванні систем координат земельних ділянок (в тому числі помилка, що виникає під час перерахунку із однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 1 січня 2013 р. та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру, та помилка у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань. Якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі заяви власника такої ділянки або відповідного рішення суду. Таким чином лише власник ділянки, тобто відповідач, має право самостійно виправити наявну технічну помилку. У випадку відмови власника земельної ділянки, внесення будь-яких змін можливе лише за рішенням суду. Відповідно до ст. 316-321, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Статтею 9 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно ст. 16 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Частиною першою та другою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Відповідно до ч.10 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Пунктом 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051 визначено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення). Враховуючи наведені вище положення закону, суд приходить до висновку, що державна реєстрація земельної ділянки 3222484403:20:001:5050 в Державному земельному кадастрі має бути скасована з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки, оскільки містить технічні помилки, які унеможливлюють реалізацію Позивачем права власності на належну йому земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Одночасно суд зауважує, що таке скасування не позбавляє Відповідача належного йому права власності та не створює перешкод у його реалізації. Відповідач, як власник ділянки 3222484403:20:001:5050 має право і можливість виготовити нову технічну документацію, усунувши помилки у застосуванні систем координат земельних ділянок (в тому числі помилки, що виникають під час перерахунку із однієї системи координат в іншу), які призвели до помилок у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення). Відповідно до наданого Позивачем попереднього розрахунку суми судових витрат та доданих доказів, останній згідно заяви на проведення експертизи, рахунку-фактури, квитанцій про оплату вартості експертизи, акту приймання-передачі, висновку експерта від 06 березня 2020 року №868/03-2020 поніс судові витрати на оплату експертизи в сумі 18 000 гривень та сплатив судовий збір в сумі 1 681 гривень 60 коп. Всього ж на суму 19 681 (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят одна) гривень 60 коп. Тому розподіл судових витрат необхідно здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнувши їх з Відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved