Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

03 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя вказавши, що за час перебування у шлюбі подружжя придбало транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], оформлення якого проведено за домовленістю на відповідача [PERSON], який в порядку поділу спільного майна подружжя просила залишити у власності відповідача [PERSON] стягнувши з останнього на її користь 50 000 грн. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.03.2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до попереднього розгляду за участю сторін на 31 березня 2016 року, а.с.15, Т-1. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2016 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя призначено до судового розгляду на 11 травня 2016 року. 02 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в порядку доповнення позовних вимог, де відповідачами у справі зазначає [PERSON] та [PERSON], просить суд визнати недійсним договір відчуження автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], від [PERSON] громадянину [PERSON] та повернути сторони в попередній стан, визнавши право власності на автомобіль спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON]. Провести поділ спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь останньої грошову компенсацію за Ѕ частину вартості автомобіля в розмірі 50 000 грн., залишивши автомобіль у власності [PERSON]. (а.с.75-76), Т-1. Позивач [PERSON] та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі, вказали, що під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбано автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. З квітня 2016 року подружжя проживало порізно, про те що відповідач [PERSON] відчужив транспортний засіб на користь [PERSON] дізналася вже після звернення до суду з даним позовом, згоду на відчуження транспортного засобу не надавала, про наявність у колишнього чоловіка хронічних захворювань в звязку з яким останній потребує систематичного медичного обстеження та лікування не обізнана. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала в повному обсязі. Зазначила, що у період з 07 червня 2013 року по 16 вересня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі придбали транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], за 29 000 грн., який потім 18 липня 2015 року відчужено на користь [PERSON] з підстав відсутності грошових коштів у подружжя з урахуванням низького рівня матеріального стану подружжя, потреб у проходженні систематичного лікування [PERSON]. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.09.2015 шлюб розірвано. Від відповідача [PERSON] 30.11.2016 надійшла до суду заява, якою просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вказує, що придбання транспортного засобу зумовлено наявністю III групи інвалідності, а.с.95, Т-1. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 січня 2017 року призначено у справі авто-товарознавчу експертизу проведення якої доручено експерту Маківському Миколі Володимировичу, а с. 120-121, Т-1. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2017 року відновлено провадження у справі, а.с.134, Т-1. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 березня 2017 року призначено у справі авто-товарознавчу експертизу проведення якої доручено експерту Корягіну Віктору Вікторовичу, а с. 120-121, Т-1. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 березня 2017 року відновлено провадження у справі, а.с.152, Т-1. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2017 року призначено у справі авто-товарознавчу експертизу проведення якої доручено експерту Корягіну Віктору Вікторовичу, а с. 157-158, Т-1. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 травня 2017 року відновлено провадження у справі, а.с.184, Т-1. 26 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в порядку уточнення позовних вимог та просила суд визнати недійсним договір відчуження автомобіля та провести поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію Ѕ вартості транспортного засобу в розмірі 17 004 грн., а транспортний засіб залишити у власності [PERSON], а с. 190-191, Т-1. 05 березня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про уточнення та збільшення позовних вимог та просила суд визнати недійсним договір відчуження (договір купівлі-продажу від 18.07.2015 року) автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. [NUMBER], за яким [PERSON] продав [PERSON] зазначений автомобіль за 70 000 грн. та повернути сторони у попередній стан, визнавши даний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Провести поділ спільного сумісного майна подружжя між [PERSON] та [PERSON] шляхом передачі права власності на автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. [NUMBER], вартістю станом на 18.07.2015 року в сумі 70 000 грн.. в цілому [PERSON], стягнувши з останнього на користь позивача 35 000 грн. грошової компенсації за Ѕ частину вартості автомобіля, вартість якого визначена станом на 18.07.2015 року в розмірі 70 000 грн., стягнути судові витрати, а.с. 2, Т-2. Позовні вимоги позивачем [PERSON] обґрунтовано тим, що на час звернення до суду останній не було відомо у який спосіб її колишній чоловік відчужив автомобіль та за яку суму, але виходячи із змісту архівних даних органів МРЕВ, вбачається, що 18.07.2015 відповідач [PERSON] за договором купівлі-продажу продав відповідачу [PERSON] автомобіль згідно довідки-рахунку за 70 000 грн., вважає, що це є реальна сума вартості транспортного засобу так як відповідач на отримані кошти купив автомобіль аналогічної моделі і ним користується. Зазначає, що на момент проведення експертизи, що мало місце 25.05.2017, було зясовано, що автомобіль знищено і орієнтована його вартість склала станом на травень 2017 року 1300 доларів США, що на день складання висновку складає 34 008 грн. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2018 року приймаючи до уваги, що провадження у справі відкрито до набрання чинності ЦПК України від 15 грудня 2017 року, відповідно до положень ч. 4 ст. 274 ЦПК України, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, а.с. 21, Т-2. 20 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про уточнення та збільшення позовних вимог та остаточно просила суд визнати недійсним договір відчуження (договір купівлі-продажу від 18.07.2015 року) автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. [NUMBER], за яким [PERSON] продав [PERSON] зазначений автомобіль за 70 000 грн. та повернути сторони у попередній стан, визнавши даний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Провести поділ спільного сумісного майна подружжя між [PERSON] та [PERSON] шляхом передачі права власності на автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. [NUMBER], вартістю станом на 18.07.2015 року в сумі 70 000 грн.. в цілому [PERSON], стягнувши з останнього на користь позивача 35 000 грн. грошову компенсацію Ѕ частки автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. [NUMBER], вартість якого станом на 18.07.2015 року була визначена в розмірі 70 000 грн., та стягнути понесені судові витрати, а.с. 25-27, Т-2. 10 травня 2018 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом [PERSON] долучено відзив [PERSON] на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про поділ майна подружжя із наданням відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень, а.с. 34-41, Т-2. 10 травня 2018 року представником відповідача [PERSON] -адвокатом [PERSON] долучено відзив [PERSON] на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про поділ майна подружжя із наданням відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень, а.с. 44, Т-2. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, а с. 74-75, Т-2. Позивач [PERSON] до суду не зявилась. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги викладені в остаточній редакції. Пояснила суду, що подружжя за час шлюбу придбало транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], який в подальшому відповідач [PERSON] без відома [PERSON] продав на користь відповідача [PERSON] згідно довідки-рахунку від 18.07.2015 за 70 000 грн. Згоду на даний правочин [PERSON] не надавала. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не зявились. Представник відповідачів адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначивши, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони у справі, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] придбали транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], за 29 000 грн., який 18 липня 2015 року відчужено [PERSON] на користь [PERSON] за 29 000 грн. з підстав відсутності грошових коштів у подружжя з урахуванням низького рівня матеріального стану подружжя, потреб у проходженні систематичного лікування [PERSON], оскільки у період з 12.04.2013 по 30.11.2015 останній не працював за трудовим договором, не зареєстрований як фізична особа-підприємець. В звязку з відсутністю у подружжя грошових коштів на придбання зазначеного транспортного засобу грошові кошти було отримано в борг [PERSON] у [PERSON] в розмірі 29 000 згідно розписки від 22.03.2015 зі строком повернення до 15.07.2015 та в звязку з необхідністю повернення цих грошових коштів, одночасно і відсутністю доходів у подружжя, а також необхідності у проходженні медичного лікування [PERSON] транспортний засіб було продано [PERSON] за 29 000 грн. та повернуто грошові кошти [PERSON] Вказує на те, що договірною ціною купівлі-продажу транспортного засобу між [PERSON] та [PERSON] є 29 000 грн., а не як вказано у довідці-рахунку від 18.07.2015 - 70 000 грн. Зазначила, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2013 року зареєстрували шлюб, а.с. 8, Т-1. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище позивача «[PERSON]» змінено на дошлюбне «[PERSON]», а.с. 64, Т-1. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], а.с. 67, Т-1. Згідно інформації Територіального сервісного центру 3542 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області від 19.05.2016, наданої суду на клопотання представника позивача, слідує, що реєстрація (перереєстрація) автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., держ. ном. знак [NUMBER] 27.02.2013 первинна реєстрація на гр.. [PERSON]; 28.03.2015 перереєстрація на нового власника за довідкою-рахунок на гр.. [PERSON]; 18.07.2015 перереєстрація на нового власника [PERSON], а.с.40, Т-1. Згідно Повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця 11 липня 2014 року внесено запис № 24460060002005140 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця [PERSON], [NUMBER], а.с. 112, Т-2. У період з 01.11.2012 по 12.04.2013 відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Козацька стріла» займаючи посаду інспектора з охорони праці, п/н в трудовій книжці 15,16. З 01.12.2015 по 19.02.2016 відповідач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Торгівельно-промислова компанія Промімпекс» на посаді адміністратора бази 1С, що підтверджується записом в трудовій книжці [PERSON] під № 17-18, а.с. 113, Т-1, а.с. 36, Т-2. Із змісту Виписки № 3/392 від 24.10.2016 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Світловодськ», вбачається, що [PERSON] має діагноз: Міокардитичний кардіосклероз з порушенням ритму с\\ві шлуночковою екстрасістамією ПМК II Ст. СН Iст. СКХ хр. Пієлонефрит в ст. нестійкої ремісії реактивний гепатит. Постійно лікується в Світловодській ЦРЛ кардіологічному відділенні (з 08.12.06-22.12.06, з 06.08.14 по 15.08.14, з 09.06.15 по 19.06.15, з 24.05.16 по 03.06.16). З 18.08.10 спостерігається в інституті кардіології ім. М.Д.Стражеска, а.с. 114, Т-1. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 року випуску 18.07.2015 зареєстрований за [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], а с. 115, Т-2. Згідно листа Територіального сервісного центру 3542 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області від 23.12.2017 адресованого на запит Світловодського міськрайооного суду Кіровоградської області повідомлено, що згідно бази даних НАІС Єдиного державного реєстру МВС України, автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., кузов [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 28.03.2015 зареєстровано Знамянським ВРЕР ДАІ 28.03.2015 на імя [PERSON], [INFO], на підставі довідки-рахунку ВІА № 953428 від 28.03.2015. Вартість автомобіля згідно довідки-рахунку становить 50 000 грн. 18.07.2015 вищевказаний автомобіль перереєстровано на гр.. [PERSON], [INFO], на підставі довідки-рахунку ААЕ № 182288 від 18.07.2015. Вартість автомобіля згідно довідки-рахунку становить 70 000 грн. В архівних матеріалах акт щодо оцінки транспортного засобу відсутній, оскільки оцінка проводиться у разі продажу власником другого легкового чи вантажного автомобіля, або причепа в поточному році. Висновок експертного дослідження в матеріалах справи відсутній, а.с. 239, Т-1. Судом досліджено розписку [PERSON] від 23.03.2015 про отримання грошових коштів в розмірі 29 000 грн. від [PERSON] в рахунок вартості автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., ціна договору купівлі-продажу транспортного засобу складає 29 000 грн., а.с. 39, Т-2. Розписку [PERSON] від 22.03.2015 про отримання в борг грошових коштів в розмірі 29 000 грн. від [PERSON] на придбання автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., зі строком повернення до 15 липня 2015 року, а.с. 40, Т-2. Висновком автотоварознавчої експертизи № 56-17 від 25.05.2017 на виконання ухвали Світлводського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2017 року визначено вартість автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., кузов [NUMBER] на день проведення експертизи 15 737, 43 грн. Визначити вартість автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] станом на 2015 рік неможливо через відсутність даних у довідковій літературі, а.с. 164-183, Т-1. Висновком експерта № 51 автотоварознавчого дослідження від 10.05.2018 на запит адвоката [PERSON] № 1 від 03.05.2018 транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., кузов [NUMBER], визначено ринкову вартість автомобіля на час проведення експертизи 13 857,56 грн., а.с. 49-63, Т-2. Допитаний судом в якості свідка [PERSON] повідомив, що на момент відчуження транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., на користь [PERSON] діяв в інтересах власника на підставі генеральної довіреності, за проданий автомобіль отримав 29 000 грн. Повідомив, що транспортний засіб потребував капітального ремонту та заміни двигуна, в інакшому випадку не підлягав використанню. В судовому засідання допитана в якості свідка [PERSON] повідомила, що дійсно надала в борг грошові кошти в розмірі 29 000 грн. [PERSON] на придбання транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., на підтвердження чого [PERSON] було складено розписку. Борг було повернуто вчасно. Щодо обізнаності у наявності боргової розписки позивачем [PERSON] їй не відомо. Повідомила, що транспортний засіб потребував технічного ремонту. Матеріальну допомогу подружжю надавали батьки відповідача [PERSON], оскільки подружжя проживало на низькому матеріальному рівні. Поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя врегульовано нормами ст. 69-72 СК України, а також приписами ст. 372 ЦК України. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом ч. 1 ст. 71 СК України. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. Відповідно до розяснень, наданих в п. 30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007р., «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Під час розгляду цивільної справи № 6-7цс15 Верховний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою розяснив, що законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна. У випадку порушення письмової форми надання згоди на вчинення відчуження цінного спільного майна подружжя (правочину) якщо один з подружжя надав таку згоду усно, а другий з подружжя погодився з такою згодою, то такий правочин може бути визнаний дійсним. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на характер спірних правовідносин, саме позивач повинна довести, що кошти, отримані від відчуження спільного сумісного майна використані відповідачем не в інтересах сімї. Тим самим, позивач доводить порушення свого права, захист якого відбувається у спосіб стягнення компенсації вартості відчуженого майна не в інтересах сімї. Вказане узгоджується з нормами ч. 2 ст. 369 ЦК України та ч. 2 ст. 65 СК України, згідно з якими при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно з п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року (у редакції, чинній на час відчуження спірного автомобілю [PERSON]), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. За нормами ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. Законодавством не передбачено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди другого з подружжя, а тому при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з підстави його відчуження без письмової згоди другого з подружжя суди мають виходити з права члена подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна. Разом з тим відсутність такої згоди сама собою не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. Так, п.6 ст.3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України та ч.2 ст.65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном уважається, що він діє за згодою другого з подружжя. З аналізу зазначених норм закону в їх взаємозв'язку можна дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним тільки в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності та що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Однак всупереч зазначеним нормам, стороною позивача не надано суду жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що сторони вели окреме господарство на момент відчуження транспортного засобу на користь [PERSON], а також того, що кошти, отримані внаслідок відчуження автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., що мало місце 18.07.2015 відповідачем [PERSON] використані не в інтересах сімї. Позивач не надав суду доказів того, що за отримані кошти від продажу автомобілю за 70 000 грн. відповідач [PERSON] купив автомобіль аналогічної моделі і ним користується. Інформації про джерело походження коштів, за які придбавався вказаний автомобіль позивач суду не надала. Згідно копії трудової книжки [PERSON], вбачається відсутність у відповідача постійного джерела доходу. Єдиним, на що посилається сторона позивача є те, що на момент звернення до суду їй не відомо було у який спосіб відчужено автомобіль і вже в результаті відповіді Територіального сервісного центру 3542 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області від 19.05.2016 позивач довідалась про обставини купівлі-продажу відповідачем зазначеного автомобіля. Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна зі сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Судом встановлено, що спірний автомобіль придбано 28.03.2015 під час перебування подружжя [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який 18.07.2015 в період шлюбу і відчужено відповідачем [PERSON] на користь [PERSON], (а.с. 40, Т-1). Таким чином, в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження той факт, що відчуження транспортного засобу у період перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі відбулося не в інтересах сімї. Будь яких доказів, на спростування цього факту позивачем не надано. Позивач та його представник підтвердили в судовому засіданні, що з квітня 2016 року подружжя проживало окремо, про наявність хронічних захворювань у чоловіка позивачу не було відомо. Відтак, системний аналіз доводів сторін та наданих ними доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що права позивача не були порушені діями відповідачів, а тому у завдоленні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про поділ майна подружжя слід відмовити. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. 09 травня 2018 року відповідачем [PERSON] сплачено 1000 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження від 10.05.2018, що підтверджується квитанцією № 61 від 09.05.2018, а.с. 48, Т-2. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що не підлягають стягненню з відповідачів в користь позивача сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved