Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

03.08.2018 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають спільного сина, який проживає з позивачем. Позивач власними силами намагається матеріально забезпечити дитину, відповідач від виконання свого обов'язку по утриманню сина ухиляється. На момент звернення до суду згоди між сторонами по справі щодо способу виконання відповідачем свого обов'язку з утримання дитини не досягнуто. Позивач в судовому засіданні підтрмала позовні вимоги повінстю. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановлено, що 20.09.2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 334, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Сторони мають спільну сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER], згідно якого сторони по справі є батьками дитини. Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини на момент пред`явлення позову не надає. При цьому суд виходить з того, що обов'язок по доказуванню надання допомоги на дитину держава покладає в такій категорії справ саме на відповідача, який жодних доказів надання такої допомоги суду не надав, а тому суд вважає, що відповідач належним чином свої батьківські обов'язки в цій частині не виконує, у зв'язку з чим позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із вказаної диспозиції статті суд в будь-якому випадку повинен встановити мінімальний розмір аліментів на дитини у відсотках від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 СК України суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З наданих доказів суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК, не встановлено. Аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачем. При визначенні розміру аліментів суд виходить із обставин зазначених позивачем і визнаних відповідачем. Суд вважає, що присудження аліментів, у твердій грошовій сумі 1500 грн. на місяць на утримання дитини, буде відповідати інтересам дитини, та не порушуватиме права кожного з сторін. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved