Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

03 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Райгородської селищної ради Словянського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 29 лютого 2016 року помер її колишній чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 червня 2016 року, видане центральним районним відділом Миколаївського ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області серія І-ФП № 244255. Спадщина відкрилась за заповітом, складеним спадкодавцем у м. Мелітополь 24 грудня 2015 року реєстровий № 1571, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON]. Спадкова справа заведена своєчасно за заявою [PERSON], яка подана до Мелітопольської ДНК у встановлений законодавством термін 23 червня 2016 року, справа № 59139661. Дійсність заповіту була перевірена державним нотаріусом Мелітопольської міської ДНК на підставі інформаційної довідки за Спадкового реєстру від 23 червня 2016 року № 44254317. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді рухомого та нерухомого майна, у тому числі спадкодавець заповів [PERSON] транспортний засіб марки Lanos 2006 року випуску, житловий будинок, розташований за адресою Донецька область, Словянський район, смт. Райгородок, вул. Центральна (Радянська), буд. № 23. Постановою державного нотаріуса Мелітопольської міської ДНК від 18 лютого 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів внаслідок їх втрати. Враховуючи, що спадщину спадкоємець прийняла своєчасно, частково оформила спадкові права на рухоме майно у тому числі на транспортний засіб, оформити спадкові права на житловий будинок не має можливості внаслідок відсутності правовстановлюючих документів, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за заповітом після померлого 29 лютого 2016 року [PERSON] за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою Донецька область, Словянський район, смт. Райгородок, вул. Центральна (Радянська), буд. № 23, житловий будинок літ. А-1, загальною площею 50,2 кв. м.; житловою площею 29,3 кв. м.; літня кухня літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, літня кухня літ. Е, сарай літ. Ж, огорожа № 2, замощення № 3. Представник позивача, [PERSON], та позивач, [PERSON], у судове засідання не зявились, надали суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності та про те, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Згідно з ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані та наявні у справі докази та письмові матеріали, надавши їм належну оцінку, суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Матеріалами справи встановлено, що 29 лютого 2016 року помер колишній чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 червня 2016 року, видане центральним районним відділом Миколаївського ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області серія І-ФП № 244255. (а.с.12) Спадщина відкрилась за заповітом, складеним спадкодавцем у м. Мелітополь 24 грудня 2015 року реєстровий № 1571, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON]. (а.с.13) Спадкова справа заведена своєчасно за заявою [PERSON], яка подана до Мелітопольської ДНК у встановлений законодавством термін 23 червня 2016 року, справа № 59139661. Дійсність заповіту була перевірена державним нотаріусом Мелітопольської міської ДНК на підставі інформаційної довідки за Спадкового реєстру від 23 червня 2016 року № 44254317. (а.с.27) Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді рухомого та нерухомого майна у тому числі спадкодавець заповів [PERSON] транспортний засіб марки Lanos 2006 року випуску, житловий будинок, розташований за адресою Донецька область, Словянський район, смт. Райгородок, вул. Центральна (Радянська), буд. № 23. (а.с.13) Вищенаведений житловий будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 24 липня 2010 року, реєстровий номер № 1261, посвідчений приватним нотаріусом Словянського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в КП «БТІ» 12 серпня 2010 року. На даний час вищенаведений договір купівлі-продажу з витягом про реєстрацію втрачені. (а.с.19-21) На транспортний засіб марки DAEWOO модель FSO LANOS реєстраційний номер № [NUMBER] [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18 лютого 2017 року реєстровий № 1-14, видане Мелітопольською міською ДНК. (а.с.22-24) Відповідно до довідки КП «БТІ» від 28 вересня 2017 року за № 2899-3/0.45/01 наданої [PERSON] в тому, що право власності на житловий будинок, розташований в смт. Райгородок, Словянського району по вулиці Центральній (колишня Радянська), буд. № 23 станом на 01 січня 2013 року зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Словянського районного нотаріального округу [PERSON] 24 липня 2010 року реєстраційний номер № 1261.(а.с.26) Згідно відповіді Мелітопольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 11 листопада 2017 року за № 2715/01-16 вбачається, що після померлого 29 лютого 2016 року [PERSON] заведено спадкову справу № 337/2016. Із заявами про прийняття спадщини за заповітом та за законом звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 18 лютого 2017 року за реєстром № 1-14 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу 24 грудня 2015 року за реєстровим номером № 1571, на автомобіль марки DAEWOO моделі FSO LANOS TF 69Y реєстраційний номер № [NUMBER]. На вищенаведений житловий будинок, [PERSON] отримала постанову про відмову державного нотаріуса Мелітопольської міської ДНК від 18 лютого 2017 року у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів внаслідок втрати. Враховуючи, що спадщину спадкоємець прийняла своєчасно, частково оформила спадкові права на рухоме майно у тому числі на транспортний засіб, оформити спадкові права на житловий будинок не має можливості внаслідок відсутності правовстановлюючих документів.(а.с.30) Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку згідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто позивач має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування та визнання права власності на житловий будинок. У відповідності із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розвязує питання про визнання права на спадкоємне майно. Виходячі зі\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2\~ст 1225 ЦК України\~до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем право приватної власності в порядку спадкування за заповітом після померлого 29 лютого 2016 року [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою Донецька область, Словянський район, смт. Райгородок, вул. Центральна (Радянська), буд. № 23, житловий будинок літ. А-1, загальною площею 50,2 кв. м.; житловою площею 29,3 кв. м.; літня кухня літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, літня кухня літ. Е, сарай літ. Ж, огорожа № 2, замощення № 3.

Outcome: approved