Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

02 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості та пені по аліментам (а.с. 1, 2). Уточнивши 13 червня 2019 року позовні вимоги, [PERSON] просила: стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 11\~740 гривень 94 коп. (а.с. 54). В обґрунтування позову зазначила, що згідно з рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2014 року відповідач повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення дитиною повноліття, у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 14 серпня 2014 року. Посилаючись на те, що відповідач станом на 20 березня 2019 року має заборгованість по аліментам у розмірі 27\~176 грн та 83 коп. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 11\~740 грн 94 коп., [PERSON] змушена звернутися з позовом до суду. В уточненій позовній заяві позивачка зазначила, що відповідачем було виплачено заборгованість по аліментам в сумі 31\~000 гривень, однак пеня за несвоєчасну сплату аліментів не погашена. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 54) Відповідач,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про час\~та місце\~розгляду справи\~у порядку,\~передбаченому ч.\~11\~ст.\~128\~ЦПК України,\~через оголошення\~на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України,\~до суду\~не з`явився,\~про причини\~своєї неявки\~не повідомив\~(а.с.\~26,\~56). Дослідивши долучені\~до матеріалів\~справи письмові\~докази,\~суд встановив\~наступні обставини\~та відповідні\~їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 червня 2006 року сторони уклали шлюб (а.с. 6), від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , копію якого долучено до матеріалів справи (а.с.5). Судом також встановлено, що 16 грудня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, постановлено стягувати з [PERSON] на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , аліменти щомісячно до досягнення дитиною повноліття, у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 14 серпня 2014 року (а.с. 10) 02 березня 2017 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , змінивши у зв`язку із цим своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7). Згідно з наданим державним виконавцем розрахунком, заборгованість [PERSON] \~зі сплати\~аліментівза період з 14 серпня 2014 року по 20 березня 2019 року складає 27\~176 грн 83 коп. (а.с.11). Виходячи з того, що позивачка скористалась своїм правом на зменшення позовних вимог, суд розглядає уточнену позовну заяву про стягнення пені зі сплати аліментів та виходить з такого. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З урахуванням того, що в період з 14 серпня 2014 року по 20 березня 2019 року відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів, яка була погашена після звернення позивачки до суду, суд розглядає вимоги в межах заявленого вище періоду та керується наступним. З наданого позивачкою розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів вбачається, що розмір неустойки за період з 14 серпня 2014 року по 20 березня 2019 року складає 11\~740 грн 94 коп. (а.с. 14, 15). При цьому позивачкою розрахована пеня, виходячи з формули, викладеної в постанові Верховного суду України у справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року, а саме. Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Разом із тим, суд вважає, що розрахунок пені по аліментам підлягає обчисленню в наступному порядку. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Вищезазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Виходячи з наведеної формули, заборгованість відповідача за період з серпня 2014 року по березень 2019 року становить 318 144 грн 76 коп.. Разом із тим, враховуючи, що розмір пені, відповідно до частини 1 статті 196 СК України, не може бути більшим за 100 відсотків заборгованості, з огляду на те, що суд, згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вирішує справу в межах позовних вимог. Виходячи з того, що позивачка свій процесуальний обов`язок доказування виконала надала суду докази, що підтверджують наявність обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач вказані обставини не спростував, суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача пеню по сплаті аліментів в розмірі 11\~740 гривень 94 коп.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позивачка при зверненні до суду з вказаним позовом звільнена, на підставі пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 768 гривень 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved