Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

03\~листопада 2020\~року АТ\~КБ «ПриватБанк»\~звернулося до\~суду з\~вказаним позовом\~до [PERSON] .\~Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що відповідно\~до договору\~від 25\~листопада 2014\~року [PERSON] \~отримав у\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк»,\~який в\~подальшому змінив\~назву на\~АТ КБ\~«ПриватБанк»,\~кредит у\~розмірі,\~що зазначений\~у довідці\~про зміну\~умов кредитування\~та обслуговування\~картрахунку,\~та отримав\~у користування\~кредитну картку.\~В подальшому\~розмір кредитного\~ліміту збільшився\~до 15000\~грн.\~Відповідач свої\~зобов`язання щодо\~своєчасного повернення\~кредиту належним\~чином не\~виконує,\~внаслідок чого\~станом на 20 вересня 2020 року у нього утворилася заборгованість у сумі 27041,43 грн. У добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення заборгованості за кредитом та процентами. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом до суду. Ухвалою від 12 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, одночасно з позовом надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неприбуття не повідомив, про день, час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25 листопада 2014 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а. с. 13). Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідач погодився та засвідчив своїм підписом, що дана заява разом з Умовами, Правилами надання банківських послуг та Тарифами, правилами використання, головними умовами обслуговування та кредитування, розміщені в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банку. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. З матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаної анкети-заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив свою назву на АТ КБ «ПриватБанк», відкрив відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а саме: 5000 грн, який потім збільшив до 15000 грн та видав кредитну картку (а. с. 11). Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , 25 листопада 2014 року йому було встановлено кредитний ліміт в сумі 5000 грн на картку, який станом на 18 січня 2019 року кредитний ліміт складає 0,00 грн (а. с. 11). Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» відповідач отримав: 16 липня 2014 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до липня 2018 року; 09 грудня 2016 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до грудня 2020 року; 25 квітня 2017 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до грудня 2020 року; 29 грудня 2017 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до липня 2021 року (а. с. 12). З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за кредитним договором. Однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися несвоєчасно та не в повному обсязі, станом на 20 вересня 2020 року у [PERSON] утворилася заборгованість у сумі 27041,43 грн, яка складається з такого: 20 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 12803,72 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4762,73 грн заборгованість, нарахована на прострочений кредит згідно ст. 625, 9454,98 грн нарахована пеня (а. с. 6-10). Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт надання банком кредитних коштів відповідачу та порушення останнім зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. У силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 27041,43 грн, яка складається із заборгованості за кредитом та процентами. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2102 грн. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved