Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

03 травня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500,00 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що відповідач є батьком двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач має постійний дохід, аліменти нікому не сплачує, інших дітей не має, тому на думку позивача здатен щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 3500,00 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року відкрито провадження по справі. Відповідач подав суду відзив, в якому вимоги позивача визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 2120,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування посилався на те що сторони є батьками малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . З 28 квітня 2019 року позивач разом з дітьми почала проживати окремо за адресою: [ADDRESS] . З того часу відповідач від матеріального забезпечення дітей не ухилявся та в травні 2019 року передав грошові кошти на утримання дітей позивачу особисто, а в липні 2019 року - здійснив поштовий грошовий переказ. Крім того, з 07 вересня 2017 року та до цього часу відповідач працевлаштований на Приватній фірмі «Променерго» на посаді слюсаря-складальника двигунів, інших доходів, крім заробітної плати, не має. Зважаючи на вказані обставини, у випадку задоволення вимог позивача у повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 3500,00 гривень на місяць, частина щомісячного доходу останнього, яка залишиться після сплати аліментів, буде значно меншою ніж встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, внаслідок чого відповідач практично не матиме коштів для існування, при цьому позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що дохід відповідача складає 9000,00 гривень щомісяця. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того пояснила, що з відповідачем спільно не проживає більше чотирьох місяців, діти знаходяться на її утриманні і потребують грошових витрат, зокрема на оплату занять дочки танцями, син записався на футбол. Крім того діти їздять на різні екскурсії, які є платними. До того, обоє дітей мають проблеми із серцем, їх необхідно лікувати, а відповідач працює і має можливість сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 3500,00 гривень на місяць. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки та сина, але у розмірі меншому ніж просить позивач і виходячи із суми заробітної плати він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500,00 грн. на місяць. Визнав, що з позивачем мешкають окремо, а діти проживають з позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , що видано 01 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 150 від 15 липня 2008 року та доньки [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , що видано 10 травня 2012 року Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 132 від 10 травня 2012 року. Відповідно до довідки № 8-ОК від 15 липня 2019 року та довідки про доходи від 04 липня 2019 року, що видані Приватною фірмою «Променерго», [PERSON] працевлаштований слюсарем на ПП«Променерго» з 07 вересня 2017 року до часу складання довідки (наказ № 139 від 06 вересня 2017 року) і загальна сума його доходу за період з 01 липня 2018 року до 30 червня 2019 року становить 50610,62 гривень: липень 2018 року - 4005,00 грн.; серпень 2018 року - 4005,00 грн.; вересень 2018 року - 7327,08 грн.; жовтень 2018 року - 733,54 грн.; листопад 2018 року - 4065,00 грн.; грудень 2018 року - 4065,00 грн.; січень 2019 року - 4365,00 грн.; лютий 2019 року - 4365,00 грн.; березень 2019 року - 4400,00 грн.; квітень 2019 року - 4400,00 грн.; травень 2019 року - 4440,00 грн.; червень 2019 року - 4440,00 грн. В якості доказів суду надано: акт депутата Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Таліченко Н.М. від 16 квітня 2019 року, за даними якого, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) з неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] також зареєстрований та проживає за вказаною адресою; розписка [PERSON] від 12 травня 2019 року за даними якої остання отримала від [PERSON] гроші в розмірі 2000,00 гривень в рахунок аліментів; копія квитанції від 10 липня 2019 року про переказ [PERSON] аліментів в розмірі 2000,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком від 06 років до 18 років в період з 1 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року встановлений в розмірі 2118 гривень. Враховуючи, що відповідач є батьком малолітніх сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] і зобов`язаний їх утримувати, але свої обов`язки не виконує, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільних дітей 2500,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття кожним із дітей. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання сина та дочки, але діти проживають з матір`ю і вона несе основний тягар їх утримання, тому на відповідача покладається обов`язок нести витрати по утриманню сина [PERSON] та доньки [PERSON] в сумі 2500,00 гривень (по 1250,00 гривень на кожного), яка є дещо більшою ніж Ѕ частина розміру прожиткового мінімуму дитини віком від 06 до 18 років, що встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на день подання позову - 1059,00 грн. (2118,00 : 2 = 1059,00). Стосовно посилань позивача на те, що розмір аліментів має складати 3500,00 гривень на місяць суд вважає за необхідне вказати, що позивач не надала жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, а пояснення, що відповідач крім офіційної заробітної плати у мінімальному розмірі має інші доходи ґрунтуються на припущеннях, тоді як відповідач надав довідку про доходи за місцем роботи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягають частковому задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільних сина [PERSON] та доньки [PERSON] у грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття кожної дитини. В іншій частині позовних вимог позивачу - відмовляє. При цьому, суд також звертає увагу позивача на те, що за необхідності у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з відповідним позовом. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial