Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

03 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про продовження дії обмежувального припису, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва по справі №487/1816/21 на 6 місяців, яким заборонити [PERSON] : - наближатися на відстань меншу ніж 500 м до її місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви покликається на те, що після ухвалення судом рішення про продовження дії обмежувального припису, мій колишній чоловік [PERSON] так і продовжив постійно проживати у будинку по [ADDRESS] , не дивлячись на встановлену судом заборону. Наведене підтверджується, зокрема, актом державного виконавця. Даний факт підтверджувався [PERSON] в ході апеляційного перегляду рішення суду про видачу обмежувального припису. З цього приводу заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 Кримінального кодекс) України - «Умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів». На даний час слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва розглядається скарга щодо бездіяльності органів слідства, яка полягає у невнесенні до ЄРДР даних за її заявою. [PERSON] не дає заявниці проживати у вказаному будинку, принижує її людську гідність, постійно висловлює погрози на її адресу, що унеможливлює наше спільне проживання. З моменту винесення обмежувального припису правоохоронними органами тричі направлялися до суду матеріали про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення домашнього насильства. За даними матеріалами відкрито судові провадження: - 487/3542/21 (перебуває на розгляді головуючого судді Цуркана Р.С.); - 487/4657/21 (перебуває на розгляді судді Нікітіна Д.Г) - 487/2233/21 (розглянуто суддею Афоніною С.М.). Заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів з відповідними заявами, в яких просила вжити заходи до [PERSON] . Тобто па даний час [PERSON] продовжує вчиняти відносно заявниці домашнє насильство, а саме - економічне насильство (що полягає у позбавленні її права користуватися спільним житлом); психологічне насильство (яке полягає у погрозах та приниженні людської гідності). Крім того, він жодного дня не виконував вимоги попередньо встановлених судовим рішенням обмежень, чим вчинив кримінальне правопорушення відносно заявниці. Через протиправні дії [PERSON] заявниця боїться проживати у житлі, співвласником якого вона є, і винаймає за власні кошти квартиру, де проживає разом з дітьми. В судовому засіданні заявник, представник заявника підтримали вимоги викладені в заяві. Заявник надала пояснення, аналогічні до викладених у заяві про продовження обмежувального припису та просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про слухання справи. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява про продовження обмежувального припису підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.03.2021 року заяву [PERSON] до заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису задоволено частково. Видано обмежувальний припис відносно [PERSON] , яким визначено наступні заходи тимчасового обмеження його прав, строком на 4 (чотири) місяців: заборонено наближатися на відстань меншу ніж 500 м до місця проживання [PERSON] за адресою: : [ADDRESS] .; - заборонено вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про продовження обмежувального припису, що встановлений згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.03.2021 року. За заявою осіб, визначених статтею 350-2ЦПК України, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6цього Кодексу. На підтвердження заявлених вимог про продовження обмежувального припису заявником надано відомості про те, що на даний час слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва розглядається скарга щодо бездіяльності органів слідства, яка полягає у невнесенні до ЄРДР даних за її заявою. З моменту винесення обмежувального припису правоохоронними органами тричі направлялися до суду матеріали про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення домашнього насильства. За даними матеріалами відкрито судові провадження: - 487/3542/21 (перебуває на розгляді головуючого судді Цуркана Р.С.); - 487/4657/21 (перебуває на розгляді судді Нікітіна Д.Г) - 487/2233/21 (розглянуто суддею Афоніною С.М.). Заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів з відповідними заявами, в яких просила вжити заходи до [PERSON] . Тобто па даний час [PERSON] продовжує вчиняти відносно заявниці домашнє насильство, а саме - економічне насильство (що полягає у позбавленні її права користуватися спільним житлом); психологічне насильство (яке полягає у погрозах та приниженні людської гідності). Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] продовжує вчиняти домашнє насильство щодо [PERSON] , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно продовжити застосування обмежувальний припису. Тому заяву слід задоволити частково. Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві види обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Outcome: partial