Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

04 березня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 2-5). Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір № б/н від 01.03.2011 року, за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає строку дії картки. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач просив суд стягнути з відповідача у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.03.2011 року 35\~952,56 грн. та стягнути судові витрати (а.с. 2-5). У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 01.03.2011 року, за умовами якого позивач зобовязався надати кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмір 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає строку дії картки, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки що підтверджується копією зазначеного договору у формі заяви, умовами і правилами надання банківських послуг та іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а.с. 9-58). Встановлено, що [PERSON] отримав згідно кредитного договору № б/н від 01.03.2011 року на платіжну картку \~300 грн., що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а.с. 6-8, 10). Також встановлено, що у відповідача [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.03.2011 року, яка станом на 31.01.2015 року становить 35\~952,56 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 12\~094,40 грн., заборгованості по відсоткам 21\~669,94 грн., штрафів 2\~188,22 грн., ці обставини підтверджуються копією розрахунку заборгованості, наявною в матеріалах справи (а.с. 6-8). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до норми ст. 1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Умовами договору № б/н від 01.03.2011 року, передбачено відповідальність перед позивачем у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобовязань, передбачених умовами даного договору. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності та враховуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.03.2011 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання останнього своїх зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.03.2011 року 35\~952,56 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с.1) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved