Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

04.02.2019 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають двох малолітніх дітей. На дочку [PERSON] відповідач сплачує аліменти на підставі рішення суду, а на утримання сина [PERSON] [INFO] відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Дав свою згоду на сплату аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частини від свого заробітку (доходу). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають двох спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. На утримання дочки [PERSON] відповідач сплачує аліменти в розмірі ј частини від свого заробітку (доходу) на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду від 23 червня 2015 року (а.с. 3-4,7). На утримання сина [PERSON] [INFO] фінансового забезпечення відповідач не надає, що ним не заперечувалося в судовому засіданні. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. \~ \~ \~ \~Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. \~ \~ \~ \~Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. \~ \~ \~ \~Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідачем не надано суду жодних документів стосовно отримуваного ним заробітку, стану здоровя, зважаючи на що рішення приймається за наявними в справі документами. Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні частки від заробітку відповідача, яка повинна стягуватися на утримання дитини, судом враховується вік дитини, відсутність доказів стосовно стану здоровя та заробітку відповідача, а тому приходить до переконання про можливість сплати ним аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), що буде відповідати як інтересам дитини, так і не призведе до порушення прав відповідача. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.. 141 ЦПК України на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача сума витрат понесених нею на оплату правової допомоги адвоката, а на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: approved