Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

04.05.2020р. АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.12.2008 року з відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 500,00 грн., з поступовим збільшенням до 22000,00 грн., а також надано у користування кредитну картку. Таким чином, банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, оскільки надав можливість позичальнику розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач взяв на себе обов`язок повернути витрачену частину кредитного ліміту та сплатити відсотки за їхнє використання, а також оплатити комісію. Оскільки [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість у загальному розмірі 135582,90 грн., що складається з: 78744,21 грн. - заборгованість за кредитом; 31672,00 грн. - заборгованість по процентам, 25166,69 грн. - заборгованість за пенею, а також судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12.12.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом позичальник підтвердив, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та дає банку право на зміну кредитного ліміту в любий момент в сторону збільшення або зменшення. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою держателя картки відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої [PERSON] , вбачається неодноразове поступове збільшення кредитного ліміту, максимальний розмір якого становив 22000,00 грн. Згідно п. 6.5 Умов надання банківських послуг, в обов`язки відповідача входить погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, по перевищенню витрат платіжного ліміту, а також повинен оплачувати комісії на умовах передбачених чинним договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 23.03.2020 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 135582,90 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1054 ч. 1 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ст.. 549 ЦК України). Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів льотного періоду» передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості за формулою пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 розраховується як базова процентна ставка по договору / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] , як позичальника, повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних йому процентів, а також згідно ст. 549 ЦК України на стягнення пені за несвоєчасність виконання грошового зобов`язання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню щодо стягнення з відповідача заборгованості по договору, які складаються з: заборгованості по тілу кредиту - 78744,21 грн., заборгованості по відсоткам - 31672,00 грн. та заборгованості по пені - 25166,69 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь АТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2102 гривень 00 коп.

Outcome: approved