Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

02.10.2019 року заявник звернувся до суду із вказаною вище заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час оформлення громадянства іншої держави, ним було виявлено розбіжність у прізвищі написаного у свідоцтві про народження і даними його паспорта, що стало причиною подачі даної заяви до суду. Згідно даним, викладеним у свідоцтві про народженні заявника, прізвище викладено [PERSON] . Однак, у його паспорті вказане прізвище - [PERSON] . Зазначає, що на підтвердження факту належності йому свідоцтва про народження, необхідно взяти до уваги той факт, що у свідоцтві про народження та у його паспорті стоїть одне і те саме місце народження - село Вільшана Недригайлівського району Сумської області. Крім цього, ім`я та по-батькові та дата народження також співпадають. Таким чином, з метою надання йому можливості використовувати своє право на отримання громадянства, заявнику необхідно встановити факт, що свідоцтво про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] належить [PERSON] , [INFO] . В судове засідання заявник не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд розглядав справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту громадянина України, копію якого було оглянуто в судовому засіданні, прізвище, ім`я, по-батькові заявника по справі зазначено [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - село Вільшана Недригайлівського району Сумської області (а.с.4). Однак, як вбачається з копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , прізвище, ім`я, по-батькові заявника по справі зазначено [PERSON] , дата народження- [INFO] (а.с.5). З військового квитка серії [NUMBER] вбачається, що прізвище, ім`я, по-батькові заявника по справі зазначено (російською мовою) « [PERSON] », дата народження (російською) « [INFO] » (а.с.7). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що прізвище, ім`я, по-батькові заявника по справі зазначено [PERSON] , [INFO] , місце народження - село Вільшана Недригайлівського району Сумської області (а.с.8). З огляду на викладене суд зазначає наступне: Відповідно до ч.1ст.28\~ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Частина 1 ст.201\~ЦК України передбачає, що ім`я є особистим немайновим благом яке охороняється цивільним законодавством. Крім того, органи державної влади в межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав, як зазначено в ч. 1ст. 273 ЦК України. Окрім того, відповідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Отже, аналізуючи наведені вище норми, суд доходить висновку про належність заявнику [PERSON] свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на ім`я «[PERSON] [INFO] ». Відповідно листа\~\~ ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1\~\~\~ст. 256 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному\~конкретному випадку,\~виключним способом\~захисту права\~заявника \~є звернення\~до суду\~із заявою\~в порядку\~окремого провадження\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,\~а саме факту належності свідоцтва про народження. Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved