overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з його боку. У зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, допустивши негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. У судовому засадні позивач свої вимоги підтримала, відповідач позов визнав частково, погодившись добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини, у розмірі 300 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 04 лютого 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). [PERSON] є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач разом із дочкою [PERSON], проживають [ADDRESS], а відповідач - по [ADDRESS]. Сторони не працюють, близько двох місяців проживають окремо. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу положень ст.180 СК України, яка покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як її батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років становить 1286 грн. За даними Держкомстату середньомісячна заробітна плата у Липоводолинському та Роменському районах Сумської області за період січень-вересень 2014 рік становить 2208 грн. та 2355 грн. відповідно. Враховуючи, як того вимагають положення ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (зокрема відсутність у нього сталого регулярного доходу), відсутність відомостей про наявність у платника аліментів інших утриманців, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2008 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 297. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Разом не проживають з лютого 2012 року. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Майнового спору не має. У відкритому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що з позовними вимогами згоден. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі ? доходу щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і додосягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому не працює, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що з 23 липня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач з нею не проживає, дитина знаходить виключно на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно допомоги не утримання дитини не надає, а вона працює директором філії ТОВ «Мікрокредит» і враховуючи ту обставину, що відповідач не працює, просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON] 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити (а.с.13) В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить позов розглядати у його відсутності, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача 800 грн. аліментів на утримання [PERSON] (а.с.14). Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задоволює і стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Також, суд, відповідно до ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 26630,90 Євро. Свої вимоги мотивує тим, що 25 вересня 2013 року між нею та відповідачем був укладений Договір строкового банківського вкладу (депозиту) з правом поповнення «Золота осінь» № 589869. Відповідно до розділу 1 Договору, позивачем було розміщено у відповідача строковий вклад у розмірі 24765,00 євро з виплатою процентів за ставкою 7 процентів річних терміном на 13 місяців та 2 днів. Вказує, що згідно п. 1.7. Договору, датою вимоги нею її вкладу є 27 жовтня 2014 року. Стверджує, що її право вимоги вкладу було реалізоване нею ще 28 жовтня 2014 року шляхом звернення до відповідача з вимогою про повернення вкладу та процентів. Однак, не зважаючи на її вимогу та строк закінчення банківського вкладу. відповідач так і не повернув позивачу суму вкладу та нараховані відсотки по ньому. Зазначає, що на день повернення вкладу сума відсотків складала 1 865.90 Євро і, таким чином, відповідач зобов'язаний повернути їй вклад в сумі 24765.00 Євро та відповідні відсотки за ставкою 7 процентів річних в сумі 1865,90 євро. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 08 вересня 2010 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №1247. У даному шлюбі [INFO] року народився син [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через відсутність взаєморозуміння між ними та розбіжності у поглядах на сімейні відносини. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що з відповідачем вона проживає окремо протягом одного року, жодних відносин з ним не підтримує, зберегти сім`ю не бажає. Відповідач позов визнав. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], що між [PERSON] та [PERSON] 08 вересня 2010 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1247. У шлюбі в сторін [INFO] року народився син [PERSON], про що свідчить свідоцтво про його народження [NUMBER]. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання сторін продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними. Позивач від стягнення з відповідача понесених нею судових витрат відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

03 грудня 2014 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень. 16 грудня 2014 року позивач уточнила позовні вимоги, зменшила розмір аліментів до 1500 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явися, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 24 квітня 2004року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 215, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідач офіційно не працює, тому відповідно до ч.3 ст.181 за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу батька у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейно кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошової сумі. Розмір аліментів визначених судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 червня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського РУЮ Одеської області, за актовим записом №64, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], та залишити на виховання сина, [PERSON]. Позивач звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони не зійшлися характерами, разом не проживають близько 11 місяців, стосунки між ними почали псуватися, виникають часті сварки, що призвело до негативного ставлення один до одного. Від шлюбу є малолітня дитина - син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2011 року, зареєстроване Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського РУЮ Одеської області за актовим записом №174. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 28.01.2015 року, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона є донькою [PERSON], який помер [INFO]. Обгрунтовано заяву тим, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявник не надала свідоцтва про народження, яким підтверджується факт родинних відносин між нею та померлим батьком, а тому вона не має можливості оформити спадщину. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті батька - [PERSON]. Заявник у судове засідання подала клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що подану заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 10), який доводився батьком заявнику. Після смерті батька заявника відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. У передбачений законодавством строк заявник звернулася до Першої чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою Першої чернігівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2014 року № 3862/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належала померлому [PERSON] (а/с 6). Мотивована відмова тим, що заявник для підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем не надала свідоцтва про народження. У своїй заяві заявник вказала, що свідоцтво про її народження було втрачено, а відновити його вона не має можливості, оскільки реєстрація народження проводилася в бюро ЗАГС м. Сумгаіт Азербайджанської РСР. Матеріалами справи підтверджено, що померлий [PERSON] є батьком заявника. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

03 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] В своїй заяві зазначала, що 15 березня 2013 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. Спільних дітей вони не мають. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені. Позивачка вважає, що сумісне життя і збереження шлюбу неможливе, тому звернулася до суду з цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, у разі розірвання шлюбу, просила присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 15 березня 2013 року. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 5). Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Позивачка має сина від першого шлюбу, [PERSON], [INFO] (а.с. 6), спільних дітей сторони не мають, однак відповідач від розірвання шлюбу через органи РАЦСу ухиляється. Спір між сторонами про розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

03 грудня 2014 року Дзержинський районним судом міста Харкова позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі. 05.02.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить ухвалити додаткове рішення, яким встановити, що після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне винести додаткове рішення. Сторони у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі, про дату та місце слухання справи повідомленні своєчасно та належним чином. Згідно з п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги не ухвалено рішення. Таким чином, суд вважає за необхідним винести додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

03 грудня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. В обгрунтування позову позивач зазначає, що 10 червня 1998 року позивач придбав у [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було зареєстровано на Павлоградській товарній біржі 10.06.1998 року по праву особистої власності за [PERSON]. №3-508 Межівським районним БТІ. Відсутність нотаріального посвідчення вказаної вище угоди свідчить про його недійсність та нікчемність та як наслідок орган місцевого самоврядування на території якого воно розташоване може взяти нерухомість на облік у якості безхозного майна. Позивач володіє придбаним житлом правомірно, вважає себе його фактичним власником та продовжує володіти більше 10 років. [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку набувальної давності. У судовому засіданні позивач, доводи позову підтримав повністю, підтвердив обставини викладені вище при цьому наполягав на задоволенні позову. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позов визнають повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши наявні у справі докази вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. У судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно договору купівлі - продажу нерухомого майна, який зареєстровано на Павлоградській Товарній біржі, реєстраційний номер 6/4-НДП [PERSON] продав позивачу [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.5-6), яким останній користується більше 10 років, що достовірно встановлено у судовому засіданні та не заперечується відповідачем. Окрім цього на придбане нерухоме майно виписана на [PERSON] технічна документація (а.с.7-12). Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відміткою Межівського районного відділу УМВС України в Дніпропетровській області в паспорті громадянина України підтверджується, те що позивач 25 червня 1998 року був зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.5). Слід зауважити, що зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] датоване 04 березня 2014 року, що доводить відкрите володіння нерухомим майном більше 10 років. Частиною 4 статті 344 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд виходить з того, що останній довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, що знайшли своє обгрунтування у судовому засіданні. Судові витрати покласти на рахунок позивача.

Outcome: approved