overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

04 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18 вересня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2013 року, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 30 листопада 2020 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

04 грудня 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 18_0127 від 01.10.2019 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , що становить 23 688,27 грн., судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18_0127 від 01.10.2019 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 32 000 грн. Проте, вказані зобов`язання за кредитним договором № 18_0127 від 01.10.2019 року відповідачем не виконуються в повному обсязі, кредитні зобов`язання відповідачем постійно порушуються, прострочена заборгованість не погашається, у зв`язку з чим станом на 08.10.2020 року за [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 23 688,27 грн. 07 грудня 2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, на адресу суду надійшло клопотання, в якому просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

04 грудня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 22 лютого 2013 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . В позові позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є відсутність постійної роботи у відповідача. Зазначила, що відповідач не забезпечував матеріально сім`ю та з 2016 року проживає окремо. Вказує, що в них з відповідачем відсутні спільні інтереси, їх характери несумісні, у зв`язку з чим виникають постійні конфлікти та сварки. Звертає увагу суду, що дитина проживає з нею-позивачем та матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Зазначила, що подальше збереження шлюбу неможливе і буде суперечити її інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає та прости позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 22 лютого 2013 року, шлюб зареєстрований ВРАЦС по м. Бердянську, Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №54, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. За усною домовленістю дитина проживатиме з матір`ю. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, судом вжито заходів щодо примирення подружжя, але примирення не відбулося, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

04 жовтня 1992 року сторони зареєстрували шлюб у Летичівському районному відділі запису актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №68, в якому у них народилося двоє дітей: 03 листопада 1993 року - донька [PERSON] (вже є повнолітньою), 25 лютого 2011 року син [PERSON]. У звязку із різними поглядами на життя між подружжям почали виникати непорозуміння, конфлікти, що привело до припинення сімейно-шлюбних відносин, відповідач у липні 2018 року виїхала закордон, тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити, строк на примирення не надавати, оскільки спільне проживання з відповідачем неможливе, має намір створити нову сімю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена двічі належним чином, однак в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даній справі одночасно існують усі передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України умови, що дає підстави суду ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні звязки і не ведуть спільного домашнього господарства з липня 2018 року, оскільки відповідач виїхала за межі України, що вбачається з позовної заяви, відповідач бажає створити нову сімю внаслідок чого наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що шлюб має формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них у звязку з чим його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

04 жовтня 1999 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить \~земельна ділянка загальною площею 3,79 га, що призначена для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Семенівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, на землях колишнього КСП „Зоря. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], але нотаріусом їй було відмовлено, у звязку з неможливістю встановити відповідність спадкового майна у вищезазначеному заповіті, відсутні правовстановлюючі документи, тому просить визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день слуханнясправи сповіщений. Представник третьої особи Криничанська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився, згідно заяви просить розглянути справу без їх присутності. \~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 жовтня 1999 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 262302, актовий запис № 31, видане виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, якій на праві приватної власності належала земельна ділянка, загальною площею 3,79 га, призначеної для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Семенівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, на землях колишнього КСП „Зоря, згідно державного акту \~на право приватної власності на землю серії ДП без номера, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської сільської Ради народних депутатів № 24 від 01 жовтня 1997 року. Вищевказане майно [PERSON] заповіла [PERSON] про що свідчить \~заповіт від 22 лютого 1999 року, \~посвідчений секретарем виконкому Семенівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 91. Але у встановленому законом порядку позивачка не може \~успадкувати вказане майно, у звязку з неможливістю встановити відповідність спадкового майна у вищезазначеному заповіті, відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до заяви, засвідченої державним нотаріусом Криничанської \~державної нотаріальної контори від 11 вересня 2015 року № 1936/01-16, у спадкодавця інших спадкоємців за заповітом та передбачених ст.1241 ЦК України не має, що дає підстави для задоволення позовних вимог позивачки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

04 жовтня 2002 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Позивач посилаючись на те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивач під час судового розгляду направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутності. Відповідачка до суду не зявилася, та була належним чином повідомлена відповідно до ст. 74 ч.9 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з липня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та вихованні дітей не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім′я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Спору щодо поділу майна та виховання дітей між сторонами не має. Неповнолітні діти:син [PERSON], [INFO], син [PERSON], 30.10.2011 р.н проживають разом з відповідачкою, з урахуванням даних обставин, суд вважає можливим залишити на виховання малолітніх дітей разом з відповідачкою. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

04 жовтня 2008 року позивач уклав з відповідачкою шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №195. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що на даний час шлюб існує лише формально, спільне життя з відповідачкою не склалося, вони різні люди з несумісними уявленнями про шлюб, спільне господарство ними не ведеться. Спору про поділ спільного майна не має, ними досягнуто угоди про місце проживання та утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав в повному обсязі, на примирення не погоджується, просить шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала, пояснила, що позивач тривалий час проживає в Автономній Республіці Крим, вона відмовляється переїжджати до нього, шлюбні відносини між ними припинені, тому проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сімейні відносини між позивачем та відповідачкою припинені, спільне господарство не ведеться, примиритися сторони не бажають, родину зберегти не можливо, шлюб позивача та відповідачки слід розірвати, оскільки збереження шлюбу протирічить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~04 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 29 лютого 2016 року має заборгованість в сумі 33407 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 8925,56 грн; заборгованості за пенею та комісією 2207,04 грн; також штрафи відповідно до п 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина); 1567 грн. (процентна складова); які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 04 жовтня 2016 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у розмірі 9200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідачка, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON], отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 29 лютого 2016 року має заборгованість в сумі 33407 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 8925,56 грн; заборгованості за пенею та комісією 2207,04 грн; також штрафи відповідно до п 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина); 1567 грн. (процентна складова). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат 1378 гривень судового збору. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

04 жовтня 2011 року позивачка звернулася до суду позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. В листопаді 2005 року сім'я розпалась та відповідач проживає окремо. З цього часу відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини, яка має слабке здоров'я та потребує значних додаткових витрат на лікування, не надає, хоча працює та має регулярний дохід. На теперішній час Оболонським районним судом м.Києва розглядається справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. У зв'язку з цим просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки ? частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав. Зазначив, що працює старшим викладачем Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 37, його заробітна плата становить близько 2800 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, проте проживають за різними адресами. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. З пояснень відповідача вбачається, що він працює викладачем Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 37, отримує регулярний заробіток. Стан здоров'я відповідача задовільний, інших дітей він не має. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дочки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп. На підставі ст. ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 04 жовтня 2013 року Марїнським районним судом Донецької області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів судом було прийнято рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 12 березня 2014 року на адресу суду звернулася [PERSON] із заявою про винесення додаткового рішення по справі, у якому просила суд зазначити у рішенні суду строк початку та строк закінчення стягнення аліментів з відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.1 ч.1 статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, дослідивши надані письмові докази, суд, вважає за необхідне винести додаткове рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

04 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 липня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 15009,55 грн., тіло кредиту 4342,00 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 2256,68 грн, нараховано пені 7219,94 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 690,93 грн., всього загальна сума забогованості склала 15009,55 гривень. Тому представник позивача просить розглянути справу заочно та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 жовтня 2013 року в розмірі 15009,55 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 04 жовтня 2013 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 липня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 15009,55 грн., тіло кредиту 4342,00 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 2256,68 грн, нараховано пені 7219,94 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 690,93 грн., всього загальна сума забогованості склала 15009,55 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved