Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

03.12.2020 до суду надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 10.08.2011 року, яка станом на 11.10.2020 становить - 67611,04 грн., і складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 40161,14 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - 14116,56 грн.; нарахована пеня - 13333,34 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 10.08.2011, згідно якої йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 35 000,00 грн. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, він був повністю проінформований про умови кредитування, що підтверджується підписом у заяві. Проте, наразі відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком, у зв`язку із чим станом на 11.10.2020 має заборгованість перед позивачем у розмірі 67611,04 грн., яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ КБ «ПриватБанк» звернутися до суду з відповідним позовом. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Учасники справи в судове засідання двічі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 10.08.2011 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останньому було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт на платіжку картку, який в подальшому неодноразово змінювався. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку, який долучено до позовної заяви, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору станом на 11.10.2020 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 67 611,04 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 40 161,14 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - 14166,56 грн.; нарахованої пені - 13333,34 грн. Відповідно до зареєстрованої 06.09.2019 нової редакції Статуту позивача, Наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 518 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10.08.2011 не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, строку повернення кредиту (користування ним). Також в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими була ознайомлена позичальник. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правила банківських послуг у Приватбанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися банком. Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 10.08.2011 шляхом підписання анкети-заяви. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили розмір процентної ставки, порядок її зміни та відповідальність позичальника у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, банк посилався у тому числі і на вимоги ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Анкета-заява від 10.08.2011, яка підписана [PERSON] , не містить відомостей щодо погодження сторонами розміру відсотків відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення вищевказаних відсотків, у позовній заяві посилався в тому числі на п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, у редакції, яка почала діяти з 01.03.2019, і відповідно до якого у разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками згідно ст. 625 ЦК України, не у розмірі, встановленому законом (3% річних), а у розмірі, зазначеному в Умовах та правилах надання банківських послуг (84%). Проте, як вже зазначалось, Умови та правила банківських послуг, на які посилається позивач, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 10.08.2011, оскільки вони не підписані позичальником і більш того, як зазначено у самій позовній заяві вказані Умови та Правила надання банківських послуг почали діяти лише з 01.03.2019, а відтак викладені у них тарифи не можуть бути застосовані до [PERSON] , який підписував анкету-заяву 10.08.2011. Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України за процентною ставкою 84%. Отже, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, які розраховані виходячи із процентної ставки, що зазначена у розрахунку заборгованості, є безпідставними, оскільки позивачем не доведено укладення договору на таких умовах. Позовні вимоги про стягнення відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 3% річних, Банком не заявлялись і позивачем не було надано суду першої інстанції відповідний розрахунок відсотків у вказаному розмірі. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача пені суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В обґрунтування підстав стягнення пені та штрафів позивач посилався на відповідні пункти Умов та правил надання банківських послуг. Зокрема, до позовної заяви позивач додав редакцію цих Умов, відповідно до пункту 2.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору. Проте, як вже зазначено судом, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10.08.2011 не містить умов щодо відповідальності позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені). Відповідний підпис відповідача про ознайомлення із вказаними умовами у Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умовах та правилах надання банківських послуг, що долучені до позовної заяви, відсутній. Відтак, позивач не вправі застосовувати до відповідача відповідальність, визначену Умовами та Правилами надання банківських послуг, за відсутності підтверджень того, що [PERSON] підписував їх та був із ними ознайомлений під час підписання анкети-заяви 10.08.2011. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 13 333,34 грн. також є безпідставними та задоволенню не підлягають. Між тим, відповідачем не надано суду доказів щодо повернення Банку отриманих в якості кредитного ліміту грошових коштів, а відтак суд доходить до висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за наданими йому кредитними коштами у розмірі 40161,14 грн. Отже, в цій частині вимога позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у сумі 40 161,14 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову становить 67 611,04 грн., з якої судом задовольняється 40161,14 грн.), що становить 1248,59 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial