Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

03.05.2019 року позивач звернувсь до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Голови ЖБК «Київський-9» [PERSON] Олександра Олександровича про перерахунок сум за водопостачання, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що тарифи на воду завищені, він фактично не споживає стільки води, при зверненні до голови ЖБК йому не надано відповідь чому тарифи на воду безпідставно збільшені. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 27.05.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду У судове засідання позивач підтримав позовну заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовної заяви, просив у її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивач та відповідач є неналежними, окрім того заявив, що позивач пропустив строк позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до пп. 6 п. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 4.1.-4.2. статуту ЖБК «Київський-9» членами ЖБК можуть бути фізичні особи, що досягли 16-ти літнього віку і юридичні особи - власники квартир, жилих і чи нежилих приміщень. Наймачі і орендарі не можуть бути членами ЖБК. Відповідно до п. 4.6. статуту ЖБК, якщо власник жилого і/чи нежилого приміщення не є членом ЖБК, то з ним укладається договір про відшкодування витрат на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, оплату комунальних послуг, проведення ремонту, реконструкції та технічного переоснащення будинку. Відповідно до п. 4.7. ухилення власника від укладання договору, не звільняє його від витрат на утримання будинків, споруд та прибудинкової території, оплати комунальних послуг, проведення ремонту, реконструкції та переоснащення будинку. Відповідно до п. 4.8. власники квартир, жилих і/чи нежилих приміщень, які не були членами ЖБК, або одержали у власність квартиру, жиле і/чи нежиле приміщення в будику ЖБК після реєстрації цього Статуту, приймаються в Члени ЖБК за їхньою письмовою заявою на загальних зборах членів ЖБК Відповідно до п. 6.2. члени ЖБК. які сплатили пайовий внесок в розмірі який встановлено загальними зборами членів ЖБК - є власниками своїх квартир. Право власності виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до пп. 8.1.1, статуту ЖБК власники приміщень, які не є членами ЖБК. мають право вступати до членів ЖБК. Відповідно до пп. 8.2.1 .-8.2.3. статуту ЖБК власники приміщень, які не є членами ЖБК зобов`язані: укласти договір з правлінням ЖБК на послуги з отримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ремонт реконструкцію і технічне оснащення будинку; укладати договір на надання комунальних послуг з виконавцем послуг, якого визначено рішенням загальних зборів членів ЖБК; сплачувати ЖБК платежі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ремонт, реконструкцію і технічне переоснащення будинку (будинків) в об`ємах і строки, які встановлені рішенням загальних зборів членів ЖБК, якщо інше не зазначено у договорі. Пунктом 8.2.5 Статуту на власників приміщень покладено обов`язок вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити внески і платежі в розмірі встановленому загальними зборами членів ЖБК. З вищенаведеного вбачається, що [PERSON] не є неналежним позивачем через те що не є ані членом ЖБК, ані особою, яка встановила будь-які правовідносини з ЖБК «Київський-9». Довідка, яка 21.09.2004 року була видана головою правління ЖБК «Київський-9» [PERSON] О [PERSON] батькові позивача [PERSON] свідчить про те, що у квітні 1990 року пайовий внесок та паєнакопичення [PERSON] були виплачені в повному обсязі. Але, державна реєстрація ЖБК «Київський-9» відбулася 01.11.2005 року. У відповідності до положень п. 1.5 Статуту, ЖБК набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації. Отже, статус юридичної особи ЖБК набув 01.11.2005 року. Проте, після 01.11.2005 року ані [PERSON] ані [PERSON] заяв до вступу в члени ЖБК не подавали і ніяким чином свої правовідносини з ЖБК не встановили. Окрім того, вимоги ставляться до Голови ЖБК «Київський-9» Ваніна Олександра Олександровича, проте він виступає у правовідносинах як представник ЖБК «Київський 9», а тому належним відповідачем буде ЖБК «Київський-9». Окрім того, суду не надано доказів того, що ціни піднімались, та змінювались тарифи у вказаний позивачем період, та що заборгованість сплачувалась ним взагалі. Щодо інформації, яка стосується цін на послуги (тарифи), то вартість 1 кубометра встановлюється постановами НКРЕКП, а діючі норми водоспоживання затверджуються рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради, тому таки інформація знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет на офіційних сайтах. Окрім того, позивачем було пропущено строк позовної давності, про що було зазначено відповідачем в судовому засіданні, оскільки позивач просить перерахувати суми за споживання води за період з 2008 по 2015 роки включно. Відповідно до ч.4 ст.267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними позивачем, а тому у задоволені позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed