Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

02.10.2014 року позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей, синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказувала, що під час перебування сторін у шлюбі позивач народила синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживає разом з нею та перебувають на її утриманні. Сторони разом не проживають, відповідач матеріальну допомогу на утримання синів не надає, чим поставив позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідач працює, отримує заробітну плату, тобто має стабільний дохід, а позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і самостійно не має змоги забезпечити належний рівень життя дітям. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.20). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації - вул.. Центральна, 22 с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.15), які повернулися до суду з відміткою про отримання на 11.11.2014 року - 27.10.2014 року (а.с.16) на 10.12.2014 року - 20.11.2014 року (а.с.19). На підставі ст. 74,76 ЦПК України відповідач про розгляд справи вважається повідомленим належним чином. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, яка згідно наданої до суду заяви не заперечувала проти заочного розгляду справи, враховуючи, що підстава, предмет та розмір позовних вимог не змінювався, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі позивач народила синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 16.03.2004 року (а.с.3), серії [NUMBER] від 27.01.2009 року (а.с.4), серії [NUMBER] від 19.11.2012 року (а.с.5) та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01.08.2003 року (а.с.2). Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, що вбачається із довідки Красінської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 01.10.2014 року (а.с.9) та про що вказувала позивач в позовній заяві, відповідач не з'явився, доказів протилежного суду не надав. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] між сторонами досягнуто не було. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровим чоловіком, працездатний, про що вказувала позивач в позовній заяві, відповідач не з'явився, заперечень не надав, тому зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, враховує і те, що позивач не має змоги самостійно забезпечити належний рівень життя для синів, оскільки не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 02.10.2014 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору та у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved