Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

02.10.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 452 грн. 99 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачкою [PERSON] 25.07.2011 року був укладений кредитний договір № 009-14523-250711, за умовами якого остання отримала кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. 00 коп. з встановленим на день укладення договору лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 8 300 грн. 00 коп. В свою чергу, відповідачка зобов'язалася вчасно повернути суму отриманого кредиту шляхом щомісячного повернення чергової частини отриманих в кредит коштів, а також щомісячно вносити передбачені банківськими тарифами платежі, а в разі порушення умов договору щомісячно сплачувати неустойку (штраф). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 25.07.2011 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 009-14523-250711, року, в якому сторони узгодили всі його умови. З договору та інших письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що Банк зобов'язався видати, а в подальшому видав позичальнику на споживчі потреби кредитні кошти (відкрив відновлювальну відкличну кредитну лінію) в загальному розмірі 100 000 грн. 00 коп. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку позичальника в розмірі 8 300 грн. 00 коп. з можливістю збільшення розміру ліміту в односторонньому порядку, а останній зобов'язався вчасно повернути суму отриманого кредиту шляхом щомісячного повернення чергової частини отриманих в кредит коштів, а також щомісячно вносити передбачені банківськими тарифами платежі, викладені в тарифному пакеті «Кредитна картка № 1 Партнерська». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання. Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту. В зв'язку з цим станом на 02.07.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 10 452 грн. 99 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 8 081 грн. 82 коп. (по строковому кредиту - 6 343 грн. 71 коп., по простроченій частині кредиту - 1 738 грн. 11 коп.), - заборгованості за комісіями в розмірі 2 371 грн. 17 коп. Також нарахована пеня в розмірі 75 грн. 00 коп. Обумовлений розрахунок заборгованості, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не спростовано. В той же час положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України вказують на обов'язок кожної сторони довести належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки, позов не містить вимогу про стягнення неустойки, а тому в межах вимог та на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України з [PERSON] на користь Банку належить до стягнення 10 452 грн. 99 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved