Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

04.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який в ході судового розгляду уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від загальної суми його доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого 14.02.2009 року у подружжя народився син [PERSON], який проживає із позивачем. Рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Сторони проживають вже 2,5 роки окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча є працевлаштованим, отримує стабільний дохід не менше 10000 грн. щомісяця, придбав автомобіль, відпочиває за межами України, натомість матеріальних можливостей позивача не вистачає, щоб у належний спосіб забезпечувати дитину. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи також вимоги\~ст. 157 ЦПК України\~та ст. 6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 169\~та ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.01.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №157315 у позивача та відповідача 14.02.2009 року народився син - [PERSON], який згідно вказаного вище рішення проживає разом із матір'ю. / а.с. 8, 10/ Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, інших аліментних зобов'язань немає. доказів на підтвердження зворотнього суду не надано. За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. У відповідності зі ст. 367 п. 1 ч. 1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved