Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

04.05.2017 року позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить: -скасувати арешт нерухомого майна ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 155,8 кв.м., житловою 86 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] реєстраційний номер об'єкта нерухомості - [NUMBER];-скасувати арешт нерухомого майна ? частини земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою [ADDRESS]; - виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про державну реєстрацію обтяжень, номер запису №14277021 від 22.04.2016 року про арешт нерухомого майна, ? частина житлового будинку; -виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про державну реєстрацію обтяжень, номер запису №14277128 від 22.04.2016 року про арешт нерухомого майна, ? частини земельної ділянки (а.с.3-8). Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2016 р. її позовні вимоги про поділ майна подружжя задоволені та за нею визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 155,8 кв.м., житловою площею 86 кв.м., яка зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. При оформленні права власності на свою частину будинку та земельної ділянки з'ясувалося, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про державну реєстрацію обтяжень - арешт нерухомого майна ? частини житлового будинку та ? частини земельної ділянки, що належать [PERSON], який внесений державним реєстратором [PERSON] Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 50712317, що видана 21.04.2016 Відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. Звернувшись до відділу державної виконавчої служби, позивач дізналась, про відкрите виконавче провадження №50712317 з примусового виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 2/359/1146 від 01.04.2016р. про забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання правочину недійсним. Вважає, що вжиті заходи забезпечення позову порушують її майнові права та забезпечують позовні вимоги [PERSON] не за рахунок майна, що належить [PERSON], а за рахунок майна позивача. Позивач зазначає, що не має процесуальної можливості звернутися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, так як не є учасником даного спору. Через накладення арешту на вказане майно порушено її право володіння та розпорядження власністю, а також вона позбавлена можливості оформити належне їй право власності, яке підтверджене рішенням суду. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Додатково пояснили, що з метою підтвердження зазначених в позовній заяві обставин, позивач отримала рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та заперечень не має. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та заперечень щодо позову до суду від відповідача не надійшло. Третя особа - державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив, заперечень щодо позову не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач та представник позивача не заперечують. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі № 2/359/2088/2016 від 19.09.2016р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, позовні вимоги задоволено та визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 155,8 кв.м., житловою площею 86 кв.м., та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0.1 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою [ADDRESS], які зареєстровані за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Вказане рішення набрало законної сили 30.09.2016 року( а.с.10,11,32). Згідно п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та іншого речового права на нерухоме майно є підставою для проведення державної реєстрації права. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Бориспільської міської ради від 30.08.2017 року відмовлено у державній реєстрації права власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 155,8 кв.м., житловою площею 86 кв.м., та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0.1 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою [ADDRESS], за позивачем [PERSON], з підстав встановлення наявних зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно (а.с.50,51). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 12-19) державним реєстратором [PERSON] Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області 25.04.2016 року було внесено: - запис про державну реєстрацію обтяжень - арешт нерухомого майна ? житлового будинку, що належить [PERSON], номер запису про державну реєстрацію обтяжень №14277021, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 50919422, що видана 21.04.2016 Відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області; - запис про державну реєстрацію обтяжень - арешт нерухомого майна ? земельної ділянки, що належить [PERSON], номер запису про державну реєстрацію обтяжень №14277128, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №50919422, що видана 21.04.2016 Відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. Встановлено, що старшим державним виконавцем ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні ухвали № 2/359/1146, виданої 01.04.2016 року Бориспільським міськрайонний судом Київської області , якою було забезпечено позов, стягувач- [PERSON]., боржник- [PERSON]., у виконавчому провадженні 50712317, 13.04.2016 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження( а.с.20). Так, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 2/359/1146 від 01.04.2016р., яку постановлено в межах розгляду цивільної справи № 2/359/1146 /2016(359/2483/16-ц) за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання правочину недійсним, було вжито заходи забезпечення позову: накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS], що належать на праві приватної власності [PERSON].( а.с.21-23). Водночас, рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 листопада 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду від 01 вересня 2016 року у вищезазначеній цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання правочину недійсним було скасовано та ухвалено по справі нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено (а.с.46-49). Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», усі дії в рамках виконавчого провадження здійснюються виключно стосовно майна, яке належить боржнику. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач [PERSON] на відповідній правовій підставі, як співвласник майна подружжя, набула право власності на ? частину житлового будинку та на ? частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] однак вжиття судом заходів забезпечення позову в цивільній справі - накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, ? частина яких є власністю позивача, яка не була стороною у справі № 2/359/1146 /2016( 359/2483/16-ц) за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання правочину недійсним, а також вчинення державним виконавцем дій, пов'язаних з накладенням арешту на вищезазначене майно позивача, яка не була та не є стороною в процедурі виконавчого провадження №50712317, позбавляє можливості оформити належне їй право власності та обмежує право позивача вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном, що зумовлює захист інтересів позивача шляхом зняття арешту з зазначеного нерухомого майна. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна та припинення правовідношення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на користь позивача з належних відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 320 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved