overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

02 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові зазначено, що з 13.02.1982 року по 18.09.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі, у подружжя народилось троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], 29.07.2002 року, які мешкають разом з позивачем. Відповідач ухиляється від надання будь - якої матеріальної допомоги на утримання дітей, а саме: не надає кошти на їх утримання. [PERSON] прохає стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що між нею та відповідачем припинено шлюбні відносини, що в свою чергу призвело до того, що останній припинив надавати матеріальну допомогу на дітей та не бере участі в їх вихованні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей. Дослідивши докази, що є у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №078540 виданого 13.10.1998 року.(а.с.3) Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ №142093 виданого 12.10.2000 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.4) Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №214527 виданого 08.08.2002 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.5) Із рішення Валківського районного суду Харківської області від 18.09.2014 року слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.09.2014 року, (а.с.7) Зі змісту довідки виданої виконавчим комітетом Минківської сільської ради Валківського району Харківської області №02-24/183 від 29.09.2015 року, встановлено, що [PERSON] мешкає разом з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Минківка, вул. Нова, 1. (а.с.6) Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України, якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька, на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Судові витрати у справі відповідно до положень ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

02 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій зазначила, що в 1949 році зареєструвала шлюб із [PERSON] і їй також було присвоєно прізвище «[PERSON]». В 1950- роках вони змінили прізвище на «[PERSON]», документи про зміну прізвища не збереглися. В шлюбі народили двох дітей - синів [PERSON] та [PERSON], син [PERSON] помер в 2013 році. Чоловік [PERSON] помер [INFO] року. Заявниця після смерті чоловіка прийняла спадщину, оскільки на час смерті чоловіка проживали спільно. Заінтересована особа [PERSON] спадщину не приймав. Оформити спадщину в нотаріуса не може, тому що у свідоцтві про шлюб та в паспорті різні прізвища - «[PERSON]» та «[PERSON]». Просить встановити факт реєстрації шлюбу із подальшою зміною прізвища та належності їй свідоцтва про шлюб. Судом залучено заінтересованими особами [PERSON], [PERSON], [PERSON] В суді представник заявниці [PERSON] доводи заяви підтримує, заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви, заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в суд не прибули. Заслухавши пояснення представника заявниці та заінтересованої особи, дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що заявниця та її чоловік зареєстрували шлюб на прізвище «[PERSON]», змінили прізвище на «[PERSON]». Чоловік заявниці помер. Після його смерті заявниця прийняла спадщину. Дані обставини встановлені з пояснень представника заявниці та заінтересованої особи, письмових доказів - свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження заінтересованої особи [PERSON], паспортом заявниці, заявою заявниці про прийняття спадщини. Дані докази повністю узгоджуються з показами свідка [PERSON], яка в суді показала, що їй не було нічого відомо про зміну прізвища свекром та свекрухою, але її свекор [PERSON] мав двох рідних братів на прізвище «[PERSON]». З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявниця зареєструвала шлюб на прізвище «[PERSON]», яке з чоловіком змінили на «[PERSON]», тому свідоцтво про одруження належить їй.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

02 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2007 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, втрату поваги одне до одного сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй прізвище, взяте при реєстрацїї шлюбу [PERSON]. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2007 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 154. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 027015. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ФП № 152706, серії І-ФП № 069874, серії І-ФП № 108756. Причинами розпаду сімї стали відсутність взаєморозуміння, втрата поваги одне до одного. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

02 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем шлюб розірвано, син на її утриманні, відповідач, який має доходи, що мають мінливий характер від тимчасових заробітків, коштів на утримання сина добровільно не надає. В суді позивачка позовні вимоги підтримує повністю, згідна на ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації проживання, що підтверджується поштовим повідомленням, в суд не прибув. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони шлюб розірвали, проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх сина, якого утримує позивачка. Дані обставини встановлені з письмових доказів свідоцтвом про народження сина, довідкою про місце проживання позивачки та сина. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог, оскільки заперечень проти суми позовних вимог від відповідача не поступило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

02 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Петровського, 64/52. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.10.2015р. о 10 год. 55 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.10.2015р. о 10 год. 55 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «[PERSON] клінічна психіатрична лікарня» [PERSON] обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора стала агресивною, відмічалась неадекватна поведінка, агресивна до доньки, сусідів. Висловлює маячні ідеї на адресу своєї доньки, оточуючих рідних, сусідів, перестала самостійно себе обслуговувати, наросла агресивність. Напружена, тривожна. Контакт продуктивний, на запитання відповідає односкладово, після паузи. Мислення торпедне, з елементами розірваності зі сковзанням. Всі види памяті помірно знижені. Вимагає зробити рентген усього тіла, так як у неї „удалены все органы сатанистами. Замовкає, до чогось прислуховується. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний (шизофреноподібний) розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

02 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський р-н, вул. Моніторна, 7/249. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.10.2015р. о 11 год. 15 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.10.2015р. о 11 год. 15 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «[PERSON] клінічна психіатрична лікарня» [PERSON] обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора мутична, негативістична, на запитання не відповідає, спонтанна мова відсутня. Погляд тривожний, спрямований у одну струму, губи стиснуті. Інструкції виконує після нагадувань, повільно. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад с симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

02 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Дніпропетровський р-н, с. Ювілейне, вул. Совхозна, 72/4. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.10.2015р. о 20 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.10.2015р. о 20 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «[PERSON] клінічна психіатрична лікарня» [PERSON] обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко лікарні КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий мутичний, негативістичний, на запитання не відповідає, санітарно-гігієнічно запущений. Дома припинив спати, приймати їжу. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № IFXRRX11113106 від 12.08.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 4\~975,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 23.09.2015 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями, що складається з заборгованості за кредитом 783,07 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5,16 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 20\~127,30 грн., від цієї суми віднімається 3\~059,95 грн., що була задоволена рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.06.2014 року, різниця складає 17\~855,58 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 892,78 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № IFXRRX11113106 від 12.08.2008 року на загальну суму 19\~248,36 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 218,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2008 року. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сімейні стосунки між сторонами припинені. Позивач вказує, що вони з чоловіком втратили один до одного почуття любові та поваги, зараз мешкають за різними адресами. За цей час примирення між ними не відбулося. З лютого 2015 року позивач мешкає з іншим чоловіком, який матеріально забезпечує її та дочку. У подальшому вона планує зареєструвати з ним шлюб. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: судовою повісткою, про що у справі є поштове повідомлення. Вона надала суду заяву від 12 жовтня 2015 року, в якій просить розглянути справу без її присутності. На позовних вимогах наполягає, просить шлюб з [PERSON] розірвати. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: телефонограмою. До суду він надав заяву від 12 жовтня 2015 року, в якій просить розглянути справу без його присутності. На позовних вимогах наполягає, просить шлюб з [PERSON] розірвати. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 16 серпня 2008 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 178. Сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання у січні 2015 року, разом не мешкають, спільним побутом та господарством не пов'язані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, щомісячно, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення донькою повноліття. У позові позивач вказувала, що 12 травня 2015 року вона з відповідачем розірвали шлюб, і з того часу відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання та виховання їхньої спільної доньки [PERSON], тому просила суд задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, та просила стягти з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, та вказав, що позовні вимоги він визнає повністю, і не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання доньки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що 12 травня 2015 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави сторони розірвали шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO], про що Октябрським відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ 25 вересня 2000 року складено актовий запис № 703, та видано свідоцтво про народження серії 1-КЕ № 125792. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на те, що сторони по справі 12 травня 2015 року розірвали шлюб, не ведуть спільного господарства, [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача та дитини, їх стан здоровя, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved