Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

02 липня 2007 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку, яка знаходяться на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак із субєктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився у п. 3 позовної заяви просив на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України слухати справу у його відсутності ( зворот а.с. 2). Відповідачі [PERSON] та представник відповідача Вищеольчедаївської сільської ради подали суду заяви про визнання позовних вимог [PERSON] та про слухання справи у їх відсутності (а.с. 23, 24). [PERSON], зазначена позивачем як відповідач, померла 02 листопада 2016 року (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] помер 02 липня 2007 року в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і яка знаходяться на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6, 8, 9-11). Свідоцтвом про смерть (а.с. 5), довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаїської сільської ради № 1312 від 23 жовтня 2016 року (а.с. 6), заповітом (а.с. 7), а також оглянутою у судовому засіданні спадковою справою до майна померлого [PERSON] № 342/2016 (а.с. 25-29) позивач довів, що він має право і бажає спадкувати після смерті батька за заповітом. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області своєю постановою № 411 від 22 вересня 2016 року (а.с. 14) відмовив [PERSON] у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропущення строків, встановлених для прийняття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки лише у 2015 році дізнався що батько склав на його користь заповіт, яким заповів йому право на земельну частку (пай). Крім того, через постійну зайнятість на роботі він не зміг вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 12-13). Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлого 02 липня 2007 року [PERSON] (а.с. 25-29) слідує, що 22 вересня цього року позивач подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а інші спадкоємці першої черги за законом заяви про відмову від прийняття спадщини. Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому, враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем який бажає прийняти спадщину після смерті свого батька, приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідачі визнали позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність відомостей про наявність заповіту на його імя (дізнався лише у 2015 році), а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Outcome: approved