Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

02.09.2015 року ПАТ КБ «Правексбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №5539-013/07Р від 06.07.2007 року в розмірі 10165,40 доларів США та судового збору в розмірі 2183,52 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмирі 6624 доларів США для своєчасної оплати вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу №7/03-07 від 03.07.2007 року а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля. Станом на 04.06.2015 року зобов»язання по Кредитному договору відповідачем не виконані, в зв»язку з чим існує заборгованість в розмірі 10165,40 доларів США. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився (05.10.2015 року, 16.10.2015 року, 23.10.2015 року, 17.11.2015 року та 25.11.2015 року), про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома, заперечень проти позовних вимог суду не надавав, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 ЦК України, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є відповідальність за порушення виконання договору банківського кредитного договору № 5539-013/07Р від 06.07.2007 року. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Згідно п.12 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року - у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Право ПАТ КБ «ПравексБанк» на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією №7, виданою НБУ 03.12.2001 року на право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 п.5-11, ч.2 ст.47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»; дозволом №7-1 від 03.12.2001 року на право здійснення операцій, визначених п.п.1-4 ч.2 ч.4 ст.47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» згідно з додатком до дозволу №7-1 від 03.12.2001 року (а.с.14-17). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як встановлено ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Судом установлено, що 06.07.2007 року акціонерний комерційний банк «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», з однієї сторони, і [PERSON] (Позичальник), з іншої сторони, уклали кредитний договір № 5539-013/07Р, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 6624 доларів США з метою своєчасної оплати вартості автомобіля, що купується за Договором № 7/03-07 від 03.07.2007 року та оплати страхових платежів (а.с. 4-13). Пунктом 1.2 Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальнику строком з 06.07.2007 року до 06.07.2014 року зі сплатою 11,99 відсотків річних. Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 79 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості зі сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, яка станом на 04 червня 2014 року становить 10165,40 доларів США та складається із: - заборгованості по кредиту - 3821,00 долар США; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1861,14 доларів США; - неустойка ( пеня) по кредиту - 3089,56 доларів США; - неустойка (пеня) по процентам - 1393,70 доларів США (а.с.18-20) Розмір заборгованості, який надав позивач в своїх розрахунках до позовної заяви, відповідачем не спростований,таким чином позов підлягає задоволенню. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. У відповідності дост. 88 ЦПК України сплачений судовий збір в сумі 2183 грн. 52 коп, який підтверджується документально, стягується з відповідача на рахунок позивача.

Outcome: approved