Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

03.06.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно актового запису № 94 від 16.11.2004 року. Вказувала, що у неї з відповідачем є троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що діти проживають з нею та перебувають на повному її матеріальному утриманні, так як відповідач не бажає матеріально дітям допомагати, коштів на їх утримання не їй не надає. Крім того зазначала, що відповідач має постійне місце праці, високий заробіток, а отже має змогу утримувати їхніх дітей, однак заробітну плату витрачає на алкоголь. З огляду на наведене та те, що добровільної згоди на утримання дітей з відповідачем не досягнуто, просила суд стягнути з нього в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до їх (дітей) повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву, з проханням слухати дану справу у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти даного позову та надає згоду на зняття з нього аліментів в розмірі 1/2 частки від зарплати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 142454 від 16.11.2004 року. Під час сімейного життя у них народилася троє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] (згідно свідоцтв про народження серії І-СГ № 040346 від 19.05.2000 року, серії 1-СГ № 215732 від 25.09.2001 року та серії 1-СГ № 237087 від 09.05.2010 року). Діти перебувають на повному матеріальному утриманні позивачки, так як відповідач жодної матеріальної допомоги сімї не надає. Відповідач офіційно працевлаштований шевцем у ТОВ «Бадер України». Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує в тому числі і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи думку сторін та те, що відповідач офіційно працевлаштований і немає нікого на утриманні, суд зробив висновок, що відповідач спроможний платити аліменти на утримання своїх дітей, та вважає можливим призначити аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.06.2016 року до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved