Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

02.07.2014 р. позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Українське Фiнансове Агентство «Верус», в особi філії «ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в Дзержинському районi м. Харкова, [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмiрi 29905,94 грн. за кредитним договором № DNН4КР75421171 від 30.07.2006 р.; стягнути з ТОВ «Українське Фiнансове Агентство «Верус», в особi філії «ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в Дзержинському районi м. Харкова, [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10000,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовi витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вiдповiдно до укладеного договору № DNН4КР75421171 від 30.07.2006 р., [PERSON] 30.07.2006 р. отримав кредит в розмiрi 2639,00 грн. зi сплатою вiдсоткiв за користування кредитом в розмiрi 25,08% на рік на суму залишку заборгованостi за кредитом. Вiдповiдно до умов договору, погашення заборгованостi повинно здiйснюватися щомiсяця в перiод сплати. П. 5.3 кредитного договору передбачено, що при порушеннi позичальником строкiв платежiв по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором бiльш нiж на 30 днiв, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмiрi 500 грн. + 5% вiд суми заборгованостi. Взятi на себе зобов'язання по договору № DNН4КР75421171 від 30.07.2006 р. банк виконав своєчасно i повнiстю, надавши [PERSON] вищевказанi грошовi кошти. Вiдповiдач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, загальна сума якої станом на 20.01.2014 р. становить 39905,94 грн. 22.09.2014 р. [PERSON] до суду було подано заперечення на позов про стягнення заборгованостi, в якому вiн просив вiдмовити в задоволеннi позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] в зв'язку зi спливом строку позовної давностi. В обгрунтування своєї вимоги вiдповiдач вказав, що позивач, обгрунтовуючи свої позовнi вимоги, посилається на «Умови надання споживчого кредиту фiзичним особам «»Розстрочка») (Стандарт), якими визначено порядок погашення вiдповiдачем заборгованостi за кредитним договором. [PERSON] вказує, що вказанi Умови ним не пiдписанi, вiн навiть не був з ними ознайомлений. Тому вiдповiдач вважає, що вказанi Умови носять одностороннi характер, а тому не можуть бути доказами, оскiльки не мiстять будь-якого доцiльного i належного пiдтвердження того факту, що умови i правила саме в цiй редакції дiяли на момент виникнення спiрних правовiдносин. Також вiдповiдач вказує, що за умовами вiдносин, оформлених його заявою про надання кредиту, строк дії договору закiнчувався 30.07.2007 р. включно. З цієї дати розпочав перебiг строк позовної давностi щодо вимог позивача. Загальна позовна давнiсть встановлюється тривалiстю в три роки. Вiдповiдач зазначає, що оскiльки Умови є нiкчемними, тобто сторонами не домовлено про збiльшення строку позовної давностi i автоматичну пролонгацiю договору, вiн вважає за доцiльне застосувати загальнi положення цивiльного законодавства України щодо строкiв позовної давностi. Представник позивача в судовому засiданнi позовнi вимоги пiдтримала, просила їх задовольнити в повному обсязi. Представник відповідача в судовому засiданнi проти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» заперечував, просив вiдмовити в їх задоволенні. Директор філії «ТОВ «УФА «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова» надав суду заяву, в якій просив справу слухати без участi їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував, додаткових пояснень чи доказiв не надав i просив суд розглядати справу за наявними в справi матерiалами. Суд, заслухавши учасникiв судового засiдання, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору № DNН4КР75421171 від 30.07.2006 р., [PERSON] було надано строковий кредит в сумі 2639,00 грн. строком на 12 мiсяцiв по 30.07.2007 р.включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованостi по кредиту в обмiн на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентiв в обумовлених в заявi позичальника i Умовах про надання споживчого кредиту фiзичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах про надання споживчого кредиту фiзичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Вказаним договором визначено, що щомiсяця в перiод сплати, за який приймається перiод з «21» по «28» число кожного мiсяця, позичальник повинен надавати банку грошовi кошти (щомiсячний платiж) в сумi 251,37 грн. для погашення заборгованості за кредитом, що складається iз заборгованостi по кредиту, вiдсоткам, комiciї, а також iнших витрат згiдно з Умовами надання споживчого кредиту. Згідно умов вказаного договору відповідач зобов'язався здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов'язання і сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Позивачем прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором було виконано в повному обсязі, надано відповідачу кредит в сумі 2639,00 грн. Однак, відповідачем прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконано, систематично не проводилось повернення належних до сплати частин кредиту та нарахованих процентів за його користування. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань призвело до виникнення заборгованості, загальна сума якої станом на 20.01.2014 р., на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості, становить 39905,94 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 39,00 грн., заборгованості за вiдсотками - 11702,68 грн., заборгованостi з пенi - 25787,79 грн., штрафу (фiксованої частини) - 500 грн., штрафу (вiдсоток вiд суми заборгованостi) - 1876,47 грн. Також судом встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та філією ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» в Дзержинському районі м. Харкова було укладено договір поруки від 01.09.2010 р., відповідно до якого ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» в Дзержинському районі м. Харкова зобов'язується перед позивачем за виконання боржником всіх своїх зобов'язань за кредитним договором, розмір відповідальності поручителя перед кредитом обмежується сумою 10000,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлені договором. Ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення чи неналежного виконання зобов'язань, встановлених укладеним договором. П. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фiзичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що при порушеннi позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмiрi 0,15% вiд суми простроченного платежу, але не менше 1 гривнi за кожний день прострочки. П. 5.3 кредитного договору передбачено, що при порушеннi позичальником строкiв платежiв по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором бiльш нiж на 30 днiв, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмiрi 500 грн. + 5% вiд суми заборгованостi. Заперечення вiдповiдача щодо застосування строку позовної давностi, а також його посилання на неознайомлення з Умовани надання споживчого кредиту фiзичним особам («Розстрочка») (Стандарт), суд вважає необгрунтованими, оскiльки в заявi позичальника № DNН4КР75421171 від 30.07.2006 р., пiдписанiй [PERSON], чiтко визначено, що вiн ознайомився i погодився з Умовами надання споживчого кредиту фiзичним особам, якi були наданi йому в письмовiй формi. Своїм пiдписом вiн пiдтвердив факт про надану йому повну iнформацiю про умови кредитування в «ПриватБанку». Своїм пiдписом [PERSON] виразив свою згоду, що заява позичальника разом з запропонованими «ПриватБанком» Умовами надання споживчого кредиту фiзичним особам, Тарифами складає мiж ним i банком кредитно-заставний договiр. Для застосування строкiв позовної давностi суд також не вбачає пiдстав, оскiльки з наданих суду розрахунків вбачається. що відповідач [PERSON] здійснював платежі і в 2011 і в 2013 роках, що свідчить про визнання ним боргу в межах строку позовної давності і тегне його приривання. Відповідачі не надали суду доказів, які спростовують виниклі у них зобов'язання за укладеним договором та розмір заборгованості перед позивачем по передбачених договором платежах. Тому, суд вважає ці обставини доведеними, а позов, таким, що підлягає задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] повинно бути стягнуто суму заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості за вiдсотками, заборгованостi з пені, штрафiв, а всього 39905,94 грн. 10000,00 грн. повинно бути стягнуто солідарно з [PERSON] i «ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» в Дзержинському районі м. Харкова». Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ч. 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підтвердження понесених судових витрат позивачем та його представником було надано квитанцію про сплату судового збору на суму 399,06 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved