overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

02.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивачка зазначила, що 09.03.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину- [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивачка позов підтримала в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.03.2005 року виконкомом Артемівської міської ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис № 5 (а.с.10). Від шлюбу мають дитину- [PERSON], [INFO] (а.с.9). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, як позивач зазначала, що збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

02.12.2014 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 12.07.2008 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 77. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що під час спільного сумісного проживання між ними постійно виникали конфлікти та сварки, відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один до одного. Вважає, що сім»я розпалася остаточно, наміру продовження спільного подружнього життя вона немає, примирення вважає неможливим та збереження шлюбу недоцільним, просить шлюб, укладений з відповідачем [PERSON], розірвати та після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін «[PERSON]». В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення у справі, на підставі наявних у ній доказів, не заперечує Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце слухання справи судом повідомлявся своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до положень ст.ст.74,76 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення та розписка в отриманні судової повістки, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.07.2008 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам ї малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

02.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття доньки. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття доньки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

02.12.2014 року в суд звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що після досягнення повноліття він продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, а його батько, відповідач по справі, матеріальної допомоги йому не надає, хоч має можливість надавати таку допомогу. Тому просив стягувати з відповідача на його користь для свого утримання на період навчання аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, а його представник [PERSON], в судовому засіданні зменшила позовні вимоги і просила стягувати з відповідача на користь [PERSON]. аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов у зміненому розмірі визнав повністю і не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що позивач є сином відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження на а.с.12. Позивач навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Хорольському агропромисловому коледжі ПДАА з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року(а.с.4). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач в судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги позивача, таке визнання є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає необхідним задовольнити позов без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

02.12.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами було укладено 20.06.1980 року, який зареєстрований райвідділом РАГС Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 60. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім»ї стали різні погляди на життя, втрата почуття взаємоповаги один до одного, відсутність нормального морального клімату в родині, різні погляди на ведення домашнього господарства, фактичне припинення родинних відносин у 1996 році. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з»явилася, надавши суду письмову заяву за якою позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, за якою позовні вимоги позивачки визнає, просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином в судовому засідання встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

02.12.2014 року до Корсунь-Шевченківського суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06.02.1999 року Селищенською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем, та [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу змінити на дошлюбне - [PERSON]. Свій позов позивач мотивує тим, що шлюб з відповідачем виявивсь невдалим, вона зустріла іншого чоловіка, з яким бажає створити сім'ю. У листопаді 2014 року між сторонами припинились шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін та місце проживання дітей відсутній. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав повністю. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 06.02.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видане Селищенською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 4 (а.с.7). Шлюб з відповідачем виявивсь невдалим, позивачка зустріла іншого чоловіка, з яким бажає створити сім'ю. У листопаді 2014 року між сторонами припинились шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін та місце проживання дітей відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Частина 1 ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

02.12.2014 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання особи недієздатною, посилаючись на те, що у заявника перебуває підопічний [PERSON], [INFO] Згідно висновку МСЕК йому встановлена друга група інвалідності, він визнаний інвалідом з дитинства і має діагноз помірна розумова відсталість. У звязку зі станом здоровя, з 27 квітня 1999 року він перебуває у Верхньодніпровському дитячому будинку-інтернаті № 2 на повному державному забезпеченні. За станом здоровя не має можливості самостійно здійснювати свої права, на підставі чого просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO]. У судове засіданні представник заявника не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за відсутністю представника закладу (а.с.9). \~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~Представник \~заінтересованої \~особи у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю, зазначав, що заяву підтримує (а.с. 10) Суд, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. \~ Судом було встановлено, що [PERSON], народився 20 серпня 1989 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-КИ №021150, виданим 09 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Ніжньодніпровської ради м.Дніпропетровська (а.с. 4) та з 27.04.1999 року є підопічним КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР (а.с. 6). Згідно з Довідкою серії МСЕ-ДНА-01 №594841, [PERSON], [INFO], з 20.08.2007 року встановлена друга група інвалідності (а.с. 5). Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта від 03.02.2015 р., [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом в формі тяжкої розумової відсталості; за своїм психічним станом на даний час не може розуміти значення своїх дій \~та керувати ними (а.с. 22-23). \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. \~\~ За такими обставинами заява заявника про визнання [PERSON] недієздатним, підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

02.12.2014 року Київський міський психоневрологічний диспансер № 4 звернувся до суду з заявою зацікавлена особа : Органу опіки та піклування Святошинської райдержадміністрації в м.Києві про визнання особи недієздатною , посилаючись на ті обставини , що [PERSON] являється інвалідом третьої групи безстроково за станом психічного здоров*я знаходиться на спеціальному психіатричному обліку , а саме в групі соціально - небезпечних хворих. Знаходиться на обліку в лікаря психіатра з 2011 року після черепно - мозкової травми в результаті ДТП . На пртязі останніх трьох років хвороба прогресувала , результатом чого стала її антисоціальна поведінка та перевід з консультативного обліку до спеціального . [PERSON] відмовляється від добровільної госпіталізації . Стан психічного здоров*я погіршується , що може привести до летальних наслідків , за своїм станом не розуміє значення своїх дій та керувати ними ,потребує догляду . В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з*явився про день слухання справи повідомлений належним чином , надав письмову заяву про слухання справи у їх відсутність ,заяву підтримують . Вислухавши учасників процесу, прокурора , який підтримує заяву , дослідивши письмові докази по справі ,суд вважає,що заява підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] являється інвалідом третьої групи безстроково за станом психічного здоров*я знаходиться на спеціальному психіатричному обліку , а саме в групі соціально - небезпечних хворих. Знаходиться на обліку в лікаря психіатра з 2011 року після черепно - мозкової травми в результаті ДТП . На протязі останніх трьох років хвороба прогресувала , результатом чого стала її антисоціальна поведінка та перевід з консультативного обліку до спеціального . [PERSON] відмовляється від добровільної госпіталізації . Стан психічного здоров*я погіршується , що може привести до летальних наслідків , за своїм станом не розуміє значення своїх дій та керувати ними ,потребує догляду. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 105 від 12.02.2015 року , [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді Шизофренії параноїдної . Стійкий параноїдний синдром . Апатико - дисоціативний дефект ( згідно МКХ-10 , F шифр 20.0 ); за своїм психічним станом на теперішній час не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними . Таким чином фізичну особу - [PERSON] , яка внаслідок хронічного,стійкого розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними слід визнати недієздатною .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

02.12.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 005-16521-031011 від 03.10.2011 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 5829,40 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2011 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №005-16521-031011, відповідно до якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 4400 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 100000,00 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 02.12.2014 року борг складає 5829,40 гривень, а саме: - тіло кредиту - 5829,40 грн. Положенням договору п. 1.3. передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 4400 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 100000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

02.12.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 006-16521-120811 від 12.08.2011 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 10253,28 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2011 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №006-16521-120811, відповідно до якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 8000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 100000,00 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 02.12.2014 року борг складає 10253,28 гривень, а саме: - тіло кредиту - 10253,28 грн. Положенням договору п. 1.3. передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 8000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 100000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved