Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 04.04.2017 Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 35393,56 грн., за послуги аварійних комісарів 1020,58 грн, а також стягнення з відповідача витрат позивача по сплаті судового збору. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 06 жовтня 2014 року з вини відповідача, який керував транспортним засобом «ІКАРУС-256»д.н. [NUMBER] було скоєно дорожньо транспортну пригоду. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «ГАЗ-32213» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] ,\~ автомобіль «ВАЗ-210700-20» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіль «ВАЗ-217130» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Вина відповідача у скоєнні дорожньо транспортної пригоди підтверджується постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2015. Розмір завданих збитків за пошкоджений\~ автомобіль «ВАЗ-210700-20» державний номер [NUMBER] відповідно до висновку експерта складає 35393,56 грн.\~\~ 20.02.2015 року потерпілий, АНД РСТК ТСО України власник автомобіля «ВАЗ-210700-20» державний номерний знак [NUMBER] ,\~ скористався своїм правом і подав заявку з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, і Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 35393,56 грн., з вирахуванням податків, тому позивач просить стягнути із відповідача [PERSON] вказану суму та витрати за послуги аварійних комісарів 1020,58 грн. у порядку регресу. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, перевіривши їх на належність, допустимість, достовірність та достатність, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так,\~ рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2017р., яке набрало чинності, у цивільній справі №185/10355/16-ц за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України\~ до\~\~ [PERSON] , третя особа: Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України, про стягнення збитків та матеріалами справи встановлено, що\~\~ підставою для звернення позивача до суду стало те, що\~ 06 жовтня 2014 року з вини відповідача, який керував транспортним засобом «ІКАРУС-256» д.н. [NUMBER] було скоєно дорожньо транспортну пригоду. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «ГАЗ-32213» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] ,\~ автомобіль «ВАЗ-210700-20» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіль «ВАЗ-217130» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що в справі, яка розглядається, та у справі №185/10355/16-ц, в якій 22.08.2017 року\~ ухвалене\~ судове рішення,\~ наявний спір між тими самими сторонами (МТСБУ та [PERSON] ), з тих самих підстав (дорожньо-транспортна пригода, що сталася 06.10.2014 о 14.30 з вини відповідача та спричинення шкоди), проте предметом позовів є відшкодування шкоди у різних розмірах: 31414,14 грн та 26061,62 грн, та різним особам. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 встановлено, що до позивача, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі за шкоду завдану внаслідок ДТП, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до третьої особи (Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України), а не до відповідача\~ як особи, відповідальної за завдані збитки у розмірі виплаченого відшкодування, так як\~ відповідач [PERSON] в день вчинення дорожньо-транспортної пригоди (06.10.2014) перебував\~ на військовій службі. Тому\~ у відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, суд доходить висновку, що [PERSON] не є належним відповідачем у вказаній справі, а належним відповідачем є Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України. Згідно із абз. 3 п. 6 Постанови\~ Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від\~ 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191\~ЦК. Враховуючи наведене,\~ суд доходить висновку, що позов необґрунтований та не підлягає\~ задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed