Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

02 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він разом з відповідачем по справі [PERSON] проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. За цей час 25 листопада 2012 року у них народився син [PERSON]. Сторони мешкають окремо один від одного з 2015 року. Позивач наразі самостійно утримує дитину, коштів йому не вистачає, оскільки дитині потрібно купувати одяг, їжу, а також ліки, коли він хворіє. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини\~ не надає, хоча може надавати таку матеріальну допомогу, оскільки остання фізично здорова, працездатна людина, не є інвалідом. Крім того, відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, стягнень по виконавчим листам з неї не проводяться. Просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не використали наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявилися, представник позивача надав заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперчує щодо ухвалення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач повторно не з'явилася в судове засідання, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення їй рекомендованих листів за адресою її зареєстрованого місця проживання. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, і вона не повідомила про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ч.2 с. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження № 1093, зробленого 05 грудня 2012 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON], [INFO] записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Сторони проживають окремо один від одного з 2015 року. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року визначено місце проживання дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON]. Дитина повністю перебуває на утриманні позивача. Кошти, які отримує позивач, не вистачає йому на утримання неповнолітньої дитини сторін. Викладені вище фактичні обставини справи підтверджуються матеріалами справи. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Вказані обставини справи встановлені у судовому засіданні в беззаперечному порядку дослідженими документами:копією свідоцтва про народження дитини, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року, актом з місця проживання позивача. Відповідно до ст. 180 СК України обоє батьків в рівній мірі несуть обовязки з утримання дитини. Згідно ст.ст.181, 183СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно норм СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідач є працездатною, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідач не довів. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, визначивши їх розмір - 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення нею повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved