Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

03 червня 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача в якому зазначив, що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 30 грудня 1987 року, який зареєстровано відділом РАЦС Березнегуватського райвиконкому Миколаївської області, актовий запис №118. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя в сторін не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, на примирення не згодний. Розірвати шлюб відповідно до ст.106 СК України відповідач не бажає, в зв`язку з чим позивач просив розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . Позивач позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направила. Судом, у відповідності до ст.280 ЦПК України, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснюється судом відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони уклали шлюб 30 грудня 1987 року, який зареєстрували у відділі ЗАГС Березнегуватського райвиконкому Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 118 (а.с.6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя в сторін не склалося, вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить його інтересам, на примирення не згодний. Розірвати шлюб відповідно до ст.106 СК України відповідач не бажає. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст.110 СК України. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в задоволенні позову буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved