Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

03.12.2018 року до суду надійшла заява [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позивача мотивовано відмовою нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 1421284800:02:001:0022 загальною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства розташовану за межами населених пунктів Старомайорської сільської ради, Великоновосілківського району, Донецької області після смерті дружини померлої 10.11.2017 року, через відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на майно - Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ№470593 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 01-09-149-100029, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач, не з'явився, до суду надійшла заява, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Відповідач в судове засідання не з'явивсяся, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій з позовними вимогами погодився повністю та клопотав про розгляд справи без його участі. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: 10.11.2017 року [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серія ІІ-НО № 045931 від 10.10.2018 року (а.с.9). Позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] 15.08.1955 року нарродження, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія І-НО від 26.04.1980 року. З копії паспорту [PERSON] серія ВВ452123 вбачається, що померла на день смерті була зареєстрована за однією адресою з позивачем : с. Старомайорське, вул. Карла Маркса 20, (а.с. 12,6), а тому позивач спадщину прийняв, фактично, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на день смерті. Постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу [PERSON] № 1081/02-31 від 10.11.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 1421284800:02:001:0022 загальною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства розташовану за межами населених пунктів Старомайорської сільської ради, Великоновосілківського району, Донецької області, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 13) Згідно наданої Міськрайонним управлінням у Великоновосілківському районі та м. Донецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області копії державного акта на право власності на земельну ділянку серіяЯБ№470593 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 01-09-149-100029 власником земельної ділянки кадастровий номер 1421284800:02:001:0022 загальною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства розташовану за межами населених пунктів Старомайорської сільської ради, Великоновосілківського району, Донецької області є [PERSON] (а.с.15). Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403874772018 від 06.12.2018 року на земельну ділянку 1421284800:02:001:0022 загальною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства власником якої вказано [PERSON] (а.с.21-25). Неможливість оформити право власності на земельну ділянку в позасудовому порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про відновленні порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1\~статті 129 Конституції України, ст.\~ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог\~ст. 1235 ЦК України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5\~ст. 1268 ЦК України\~встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин неможливість отримати дублікату правовстановлюючого документу на землю - Державного акту на право власності на земельну ділянку на померлу особу не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. Одночасно, у відповідності до змісту\~статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON]., у відповідності з діючим законодавством, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, через відсутність законодавчої урегульованості порядку видачі дублікатів втрачених Державних актів на право власності на земельну ділянку особам, які на теперішній час вже померли. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved