Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

04 жовтня 2019 року [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] звернувся до суду із позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант»), Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову представник позивача, зазначала, що 30 березня 2019 року о 14:30 годині на автодорозі Шпола-Килигірка-Катеринопіль сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів марки Opel, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Volksvagеn Passat, номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Opel була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом АМ №8568608. Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Про настання даної події, позивач повідомив ТДВ «СК «Альфа-Гарант», надав для огляду та проведення автотоварознавчого дослідження свій автомобіль та необхідні для цього документи, що передбачені чинним законодавством. Заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно із листом від 11 липня 2019 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не отримало інформації щодо правомірного володіння [PERSON] забезпеченим транспортним засобом. В той же час, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презумується. Факту порушення порядку передачі у користування транспортного засобу працівниками поліції, що здійснювали оформлення матеріалів ДТП не встановлено. Доказів перебування автомобіля марки Opel в базі «Угон» або в міжнародному розшуку відповідач не надав. Поліс страхування цивільно-правової відповідальності видано [PERSON] , тобто особою, яка безпосередньо здійснювала керування транспортним засобом. З метою визначення розміру збитку, завданого позивачу, ним було замовлено проведення оцінки автомобіля ФОП [PERSON] . З метою забезпечення участі іншого учасника ДТП в оцінці завданої позивачу шкоди, [PERSON] було направлено повідомлення про проведення огляду. За результатами дослідження 19 липня 2019 року складено звіт №А7-66, згідно з яким вартість матеріального збитку складає 90525,46 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження становить 1500 грн, а також відправка телеграми - 244,40 грн. У зв`язку з тим, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на думку останього не має законних підстав для виплати страхового відшкодування, позивач 02 листопада 2019 року направив МТСБУ лист з проханням перевірити законність дій ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Листом від 30 серпня 2018 року №4.2-10/27831 МТСБУ повідомило позивачу про те, що для забезпечення досудового врегулювання спору, юридичним департаментом МТСБУ направлено до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідний запит. Листом від 04 вересня 2019 року МТСБУ надало позивачу відповідь про те, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не надало відповіді на їхній запит. 09 вересня 2019 року позивач подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування з передбаченими чинним законодавством документами. Однак відповіді так і не отримав. У зв`язку з тим, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не виплатив позивачу страхове відшкодування, позивач вважає наявність правових підстав для виплати МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. На підставі наведеного, позивач просив стягнути з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та МТСБУ солідарно відшкодування за заподіяну шкоду в розмірі 90525,46 грн, 1500 грн за проведення автотоварознавчого дослідження та 244,40 грн за відправлення телеграми, а всього - 92269,86 грн. Судові витрати покласти на відповідачів солідарно. Ухвалою суду від 08 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 08 листопада 2019 року від МТСБУ надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на момент ДТП автомобіль марки Opel під керуванням [PERSON] було застраховано в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», яке безпідставно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування. Разом з тим, порушення митних правил щодо ввезення автомобілів на територію України не може впливати на правовідносини, що випливають з договорів обов`язкового страхування. Що стосується стягнення з МТСБУ солідарно з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування, то зазначені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», поліс є дійсним, а за таких обставин, у позивача не виникло право на отримання відшкодування з фонду захисту потерпілих в порядку визначеному ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV). 08 листопада 2019 року від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що необхідною умовою для виплати страхового відшкодування є настання страхового випадку, внаслідок якого спричинено шкоду третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє ним та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. При цьому, автомобіль марки Opel під керуванням [PERSON] на час скоєння ДТП на території України не розмитнений і не зареєстрований, а знаходиться під митним контролем. Крім того, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» направило лист [PERSON] із проханням надати інформацію щодо особи, яка виступала декларантом пошкодженого транспортного засобу та факту декларування автомобіля марки Opel, номерний знак [NUMBER] . Однак відповіді [PERSON] не надав. Відповідний запит відповідач надіслав до Державної фіскальної служби для підтвердження правомірності володіння забезпеченим транспортним засобом, проте відповідної інформації товариством не отримано. Крім того, на виконання вимог ст. ст. 22, 29 та 34 Закону № 1961-IVТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулося до суб`єкта оціночної діяльності - [PERSON] з метою визначення вартості майнового збитку, якого зазнав власник пошкодженого транспортного засобу. Згідно розрахунку №31-D/53/0 вартість майнового збитку складає 48893,90 грн з урахування ПДВ. Ураховуючи те, що позивач просив сплатити страхове відшкодування на його особистий рахунок, однак не надав доказів понесених ним витрат зі сплати ПДВ до державного бюджету у зв`язку з ремонтом належного йому транспортного засобу. Отже, розмір майнового збитку, завданий власнику транспортного засобу має розраховуватись без врахування розміру ПДВ. Разом з тим, позивач у заяві про виплату страхового відшкодування погодився зі способом і розміром збитку, розрахованим страховиком. В той же час, в наданому позивачем звіті №А7-66 від 19 липня 2019 року відсутні відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для вирішення поставлених питань. Відсутність даної інформації позбавляє можливості проаналізувати, який саме обсяг робіт був фактично проведений для відновлення пошкодженого транспортного засобу, які саме деталі ремонтувались, а які замінювались. В свою чергу звіт позивача включає в себе завищені суми на ремонт та заміну пошкоджених деталей, а також розрахунок ремонту складників. Таким чином, даний звіт є неналежним та недопустимим доказом по справі, адже виконаний з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які акти виконаних робіт зі станції технічного обслуговування, які б свідчили про проведення відновлювального ремонту та погодження його із страховиком. Що стосується стягнення витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, то в матеріалах справи відсутній будь-який договір власника із оцінювачем на проведення оцінки майна. В додаткових поясненнях, наданих ТДВ «СК «Альфа-Гарант» вказано про те, що відповідач не згодний із наданим позивачем звітом та сумою майнового збитку, оскільки визначати вартість майнового збитку необхідно саме на дату ДТП, тобто на 30 березня 2019 року, але оцінювач визначив вартість збитку станом на 19 липня 2019 року. Крім того, на час огляду пошкодженого автомобіля представником ТДВ «СК «Альфа-Гарант», що відбувся 10 квітня 2019 року в присутності [PERSON] було зафіксовано показники одометру 257631 км, а у висновку, наданому позивачем від 19 липня 2019 року показання одометру 265541 км, тобто позивач впродовж чотирьох місяців використовував пошкоджений автомобіль та здійснив пробіг 7908 км, що значно вплинуло на його стан в цілому, а також на вартість відновлювального ремонту тих пошкоджень, які були отримані в ДТП 30 березня 2019 року. Однак ТДВ «СК «Альфа-Гарант» запросило аварійного комісара для визначення розміру завданого збитку та згідно аварійного сертифікату №31-D/53/D від 23 травня 2019 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 48893,90 грн з ПДВ та 40744,92 грн без ПДВ. При цьому, згідно з нормами Закону № 1961-IV сума, що відповідає розміру оціненої шкоди зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податків, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, ураховуючи визначений аварійним комісаром розмір відшкодування майнової шкоди становить 40 744,92 грн - 2000 грн франшизи, тобто вартість відновлювального ремонту становить 38744,92 грн, що є справедливим розміром страхового відшкодування за шкоду, нанесену автомобілю [PERSON] , яка може бути виплачена позивачу після надання останнім реквізитів рахунку в форматі ІВАН . Представник позивача подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення розміру завданого майнового збитку. Ухвалою суду від 11 березня 2020 року клопотання представника позивача задоволено, призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 09 вересня 2020 року від Державного науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання судового експерта від 26 серпня 2020 року. Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року провадження у справі відновлено та призначено справу до судового розгляду для вирішення питань, поставлених експертом. 23 вересня 2020 року від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що визначення майнового збитку доцільно проводити на підставі наявних матеріалів справи без огляду КТЗ. При цьому, автомобіль на даний момент не відремонтований, визначення розміру збитку має здійснюватися на момент проведення експертного дослідження. 03 лютого 2021 року від Державного науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта, згідно з яким вартість майнового збитку марки Volksvagеn Passat, номерний знак [NUMBER] , становить 73266,09 грн. При цьому, значення ПДВ не додається та вираховується під час розрахунку вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року провадження у справі відновлено та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Суд установив, що 30 березня 2019 року о 14:30 годині на автодорозі Шпола-Килигірка-Катеринопіль сталась ДТП за участю автомобілів марки Opel, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Volksvagеn Passat, номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки Opel була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом АМ №8568608. Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 11 травня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 19 червня 2019 року [PERSON] подав до ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування. 11 липня 2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» надало відповідь, в якому відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не отримало інформації щодо правомірного володіння [PERSON] забезпеченим транспортним засобом. 19 липня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] складено звіт №А7-66, згідно з яким розмір матеріального збитку, що завдано позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля складає 90 525,46 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження становить 1500 грн, а також відправка телеграми винуватцю ДТП - 244,40 грн. 05 вересня 2019 року позивач подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування, однак відповіді не отримав. На підставі статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме винною особою. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно якого, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з вимогами статті 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 14 січня 2021 року №СЕ-19-20/36256-АВ, складеного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України вартість майнового збитку станом на момент ДТП, а саме 30 березня 2019 року становить 73266,09 грн без додавання значення ПДВ. При цьому, експертом враховані саме ті пошкодження, які зазнав автомобіль позивача при ДТП, що сталася 30 березня 2019 року, тому доводи ТДВ «СК «Альфа-Гарант» щодо подальшої експлуатації позивачем автомобіля у пошкодженому стані і неврахування цієї обставини при проведенні експертизи є безпідставними. Дані висновку судової автотоварознавчої експертизи узгоджуються з даними щодо механізму ДТП та локалізацією пошкоджень транспортного засобу, судова експертиза проведена у відповідності до вимог чинного законодавства та методики проведення даного виду експертиз, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Що стосується вимог позивача до МТСБУ, то вони не підлягають задоволенню, з огляду на таке. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством. Ураховуючи те, що цивільно-правова відповідальність особи, яка на законних підставах керувала автомобілем та з вини якої сталося ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», а також відсутність інших умов, передбачених статтю 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яких страхове відшкодування проводить МТСБУ, відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] до МТСБУ. Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Звертаючись до суду із позовом представник позивача додала до позовної заяви попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат у зазначеній справі на суму 4222,70 грн, ордер серії КВ №191496, витяг з договору №115 про надання правничої допомоги від 15 липня 2019 року з додатком №1 «Винагорода за надання правничої допомоги» від 15 липня 2019 року на суму 3500 грн та розмір винагороди за представництво інтересів у суді за одне засідання в сумі 500 грн, квитанції про сплату 19 липня 2019 року [PERSON] винагороди за надання правничої допомоги в сумі 3500 грн. Крім того, представник позивача подала заяву про стягнення додаткових витрат на правничу допомогу за представництво інтересів у суді, що становить 3500 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Таким чином, розподіляючи витрати, понесені [PERSON] на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані представником позивача є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн, оскільки заявлений розмір має бути доведений та документально підтверджений. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката, на підставі документів, що підтверджують оплату позивачем професійних послуг адвоката в сумі 7000 грн. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 2 частини третьої цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з частинами 3, 4 статті 139 ЦПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Частинами 6, 7 статті 139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України). Згідно з квитанцією від 18.12.2020 р. вартість висновку становить 1015 грн. За таких обставин, з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору та витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження, що підтверджені позивачем документально. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачів судових витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження згідно зі звітом від 19 липня 2019 року №А7-66 на суму 1500 грн та 244,40 грн за відправлення телеграми винуватцю ДТП, то вони не підлягають задоволенню, оскільки судом взято до уваги висновок автотоварознавчого дослідження від 14 січня 2021 року №СЕ-19-20/36256-АВ. На підставі наведеного та

Outcome: partial