Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 1990 року по 2004 рік, від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Позивачка зазначає, що син проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Син навчається на першому курсі денної форми навчання на факультеті технологічної і професійної освіти Глухівського національного педагогічного університету ім. О.Довженка, не знаходиться на повному державному утриманні. Син потребує матеріальної допомоги на період навчання, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривен щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не заявився, був повідомлений належним чином. Подав письмову заяву про свою неможливість явки до суду в зв'язку з від'їздом за межі м. Глухів, позов не визнає, аліменти платити не згоден, обґрунтовуючи тим, що не має постійного місця роботи, тобто є безробітним (а.с. 14, 15, 16). Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, з копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO], і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). З довідки виконкому Глухівської міської ради від 02.09.2014 року №2997 вбачається, що позивачка дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS], і з нею проживають син [PERSON], 1990 року народження та син [PERSON], 1994 року народження (а.с.8). З довідки навчального закладу від 28.08.2014 року № 143/14 вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом І курсу денної форми навчання на факультеті технологічної і професійної освіти Глухівського національного педагогічного університету ім. О.Довженка, не знаходиться на повному державному утриманні, зарахований за контрактом. Термін навчання - з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року (а.с.7). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, в зв'язку чим не працює, і потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю [PERSON] Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не надав ніяких доказів, що він не може надавати матеріальну допомогу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача з приводу того, що він не згоден платити аліменти, так як він не працює, оскільки відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я і має можливість виплачувати аліменти, а доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач суду не надав. Тим більше, що розмір аліментів, який просить стягнути позивачка з відповідача, є невеликим. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що розмір аліментів, вказаний позивачкою у розмірі 300 гривен, є достатнім і відповідатиме інтересам сторін. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову, та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивачка була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved