Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

04 квітня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2017 року сторони фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Спільний син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні сина не приймає, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 04 травня 2018 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину направлено за підсудністю до Харківського районного суду харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, але у розмірі меншому ніж просить позивач. Вказав, що не працює оскільки хворий на туберкульоз і постійно перебуває на лікуванні, перебуває на утриманні своїх батьків. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження Серії 1-ВЛ № 118885, що видано 08 квітня 2008 року Пісочинської селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 59 від 08 квітня 2008 року. Також з пояснень позивача та відповідача судом встановлено, що сторони спільно проживають окремо, їх син [PERSON] проживає з позивачем. Відповідачем суду надані медичні довідки про стан його здоровя, де вказано що він має діагноз: туберкульоз, періодично перебуває на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком від 06 років до 18 років в період з 1 липня 2018 року встановлений у розмірі 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO] і зобовязаний його утримувати але не виконує такі свої обовязки, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує, що батьки мають рівні обовязки щодо утримання дитини, але дитина проживає з матірю і вона несе основний тягар його утримання, тому на відповідача покладається обовязок нести витрати по утриманню десятирічного сина у сумі 1000 гривень, яка є дещо більшою ніж ? частина розміру прожиткового мінімуму дитини віком від 06 до 18 років, що встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на день розгляду справи. Суд критично оцінює посилання позивача на те, що дитина займається спортом та відвідує платні додаткові секції і розмір аліментів має складати 2000 гривень на місяць. Суд не приймає до уваги такі посилання оскільки, вказані витрати не є утриманням дитини в розумінні положень СК України, а за необхідності у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей дитини,\~позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з відповідним позовом. Також суд критично ставиться до посилання відповідача на те, що він не має можливості працювати за станом здоровя і не приймає їх до уваги, оскільки відповідач інвалідом не визнаний, даних про те, що його захворювання є перешкодою для працевлаштування суду не надано, а відповідач як батько зобовязаний утримувати свого малолітнього сина. На підставі\~викладеного суд\~приходить до\~висновку,\~що вимоги\~позивача про\~стягнення з\~відповідача аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial