Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

02 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2016 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 18.03.2016 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного вище судового рішення за заявою [PERSON] був виданий виконавчий лист за №206/1540/16-ц та був предявлений до виконання до ПАТ «Українська залізниця» за місцем роботи позивача. Весь час на користь відповідачки утримувалися кошти на утримання дітей у розмірі, встановленому судом. Проте з вересня 2017 року неповнолітня донька [PERSON] проживає разом із позивачем за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна, 30 у гуртожитку та перебуває на повному його утриманні. Сама ж відповідачка, [PERSON] перебуває за межами України, оскільки виїхала до Чехії, а старший син [PERSON], [INFO], 15.12.2017 року досяг повноліття. У звязку з тим, що їх донька [PERSON] проживає з позивачем з вересня 2017 року та перебуває на його повному утриманні, а сину [PERSON], 15.12.2017 року виповнилось 18 років жодних підстав для стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей не має. Крім того, оскільки донька [PERSON] проживає з позивачем з вересня 2017 року та перебуває на повному його утриманні у відповідачки з вересня 2017 року відсутнє право отримувати аліменти на утримання доньки, оскільки вона її не утримує. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які стягуються з нього на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив звільнити його від сплати аліментів.\~\~ Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала заяву, у якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти звільнення позивача від сплати аліментів, оскільки діти з нею не проживають, а проживають з позивачем. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.9-10). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18.03.2016 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.4-5). Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати, складеного головним бухгалтером Структурним підрозділом «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» №19 від 11.01.2018 року, за період з січня 2017 року по грудень 2017 року з [PERSON] за постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 14.04.2016 року ВП №206/1540/16-ц було утримана сума із заробітної плати у розмірі 36271,89 грн. (а.с.17). Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Неповнолітня [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON], перебуває на його утримані, а його син [PERSON] 15 грудня 2017 року досяг повноліття. Відповідно до акту обстеження умов проживання неповнолітньої [PERSON], за адресою проживання її батька [PERSON]: м. Дніпро, вул. Семафорна, буд. 30, кімн. 241, встановлено факт перебування [PERSON] на утриманні та вихованні батька [PERSON] (а.с.16). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.\~ Згідно розяснень, викладених у п.п. 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3, відповідно до ст.180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як встановлено в судовому засіданні, малолітня [PERSON], [INFO], з 2017 року влаштована на постійне проживання та виховання в сімю батька - позивача [PERSON], і він несе витрати щодо її утримання, у звязку з чим продовження стягнення з нього аліментів на користь відповідача є безпідставним. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved