Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

04.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в розпорядженні житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом виселення з нього. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 03.04.2002 року посвідченого в 1-й державній нотаріальній конторі м.Первомайська Миколаївської області позивач є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] Донька позивачки співмешкала з відповідачем [PERSON] і я на їх прохання 22.08.2002 року зареєструвала його в належному їй будинку по [ADDRESS] де вони проживали. На даний час сімейні відносини між донькою та відповідачем припинено, спільних дітей в них немає. Відповідач зловживає спиртними напоями, виносить та продає з будинку майно, не бажає працювати, ображає та принижує доньку та її дітей. [PERSON] неодноразово говорила йому про необхідність виселення з належного їй будинку, який вона має намір продати, однак він не бажає виселятись та знятись з реєстрації, хоча має інше житло. Таким чином, позивач вважає, що своїм проживанням в належному їй житловому будинку відповідач чинить перешкоди в реалізації її права власності на житловий будинок і повинен бути виселений. Відповідно до ст. 15, 16, 386, 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися чи є підстави передбачати можливість такого порушення в майбутньому. Відповідно до висновку Верховного Суду України в справі № 6-293 цс16 від 15.05.2017 року, зважаючи на те, що позивач ніколи не проживала однією сім'єю з відповідачем, не вела з ним спільного господарства, не була пов'язана з ним спільним побутом, надавала своє житло відповідачу в тимчасове користування, то є всі підстави для припинення права користування відповідача належним їй житлом на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Представник позивач надала в судове засідання заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги не визнав, відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2002 року посвідченого в 1-й державній нотаріальній конторі м.Первомайська Миколаївської області - є [PERSON]. Позивач позбавлена свого передбаченого законодавством права розпоряджатися належним їй на праві приватної власності майном через те, що там проживає та прописаний колишній співмешканець її доньки [PERSON], який своєю поведінкою негативно впливає на всіх членів сім'ї, зловживає спиртними напоями. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а за правилами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно вимог ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують або псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Оскільки відповідач не є членом сім'ї позивачки, займає будинок без достатніх правових підстав, жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, зловживає спиртними напоями, завдає моральних страждань та негативно впливає на всіх членів сім'ї, то є підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved