Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

03.04.2018 року позивач [PERSON] звернувся з позовної заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва до відповідача [PERSON] про визначення частки померлої [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку [ADDRESS] в розмірі 1/2 частини та визнання за ним - [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 1/2 частину у праві спільної часткової власності на земельну ділянку [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог пояснив те, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Коваленко\~В.В. від 04 жовтня 2011 року, за реєстровим № 10002. Згідно зазначеного заповіту все належне матері майно на день смерті, окрім квартири, вона заповідала позивачеві. Позивач своєчасно в визначений законодавством шестимісячний строк звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, після чого була відкрита спадкова справа. В грудні 2017 року позивач звернувся до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, яка належала матері та розташована на ділянці [ADDRESS], надавши нотаріусу державний акт про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.07.2006 року. Згідно зазначено державного акту земельна ділянка належить матері позивача [PERSON] та рідному брату [PERSON] на підставі спільної сумісної власності. Проте, нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні відповідної нотаріальної дії, та запропоновано звернутися до суду. Нотаріус вмотивував свою відмову тим, що надані позивачем документи на спадкове майне, а саме державний акт про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.07.2006 року, було видано з порушенням чинного законодавства. На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач на дав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа повідомлена своєчасно та належним чином, свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Коваленко\~В.В. від 04 жовтня 2011 року, за реєстровим № 10002. Згідно зазначеного заповіту все належне матері майно на день смерті, окрім квартири, вона заповідала позивачеві. Позивач своєчасно в визначений законодавством шестимісячний строк звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, після чого була відкрита спадкова справа. В грудні 2017 року позивач звернувся до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, яка належала матері та розташована на ділянці [ADDRESS], надавши нотаріусу державний акт про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.07.2006 року. Згідно зазначено державного акту земельна ділянка належить матері позивача [PERSON] та рідному брату [PERSON] на підставі спільної сумісної власності. Проте, нотаріусом було відмовлено позиваччу у вчиненні відповідної нотаріальної дії, та запропоновано звернутися до суду. Нотаріус вмотивував свою відмову тим, що надані позивачем документи на спадкове майне, а саме державний акт про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.07.2006 року, було видано з порушенням чинного законодавства. Також судом встановлено, що мати позивача [PERSON] та брат [PERSON] успадкували спірну земельну ділянку після смерті батька позивача [PERSON] в рівних частках, по 1/2 частині спадкового майна, яке складалося з земельної ділянки [ADDRESS], яка належала йому на підставі державного акту про право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 16.01.1998 року Миколаївською міською Радою народних депутатів Миколаївської області, про що, Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою кожному зі спадкоємців було видане свідоцтво про право на спадщину. Зазначені свідоцтва про право на спадщину і стали підставою для отримання матір'ю та братом позивача державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 18.07.2006 року. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1217 ЦПК України. Згідно зі ст. 1233 ЦПК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1235 ЦПК України, спадкодавець може призначити спадкоємцями одну або декілька фізичних осіб, незалежно від наявності з цими особами сімейних, родинних зідносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved