Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

03.02.2021 позивач звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. з усіх видів заробітку (доходу) починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення їхньою дитиною 3-х років, тобто до [INFO] . Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. Вказує, що 7 червня 2019 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконавчому комітеті Новоекономічної с/ради Покровського р-ну Донецької обл. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з січня 2021 р. проживають окремо. Дитина залишилася проживати з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає і у добровільному порядку надавати відмовляється, хоча працює та має регулярний дохід близько 10000 грн. Позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, самостійно працювати не може. Дитина проживає разом з позивачем без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 02.03.2021 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В установлений строк відзив на позовну заяву не надійшов. Позивач у судове засідання надала заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Таким чином, суд ухвалює рішення без участі сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 червня 2019 р. (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії довідки про доходи, [PERSON] працює у ВП «Шахта «Капітальна»/44/Дільниця №6 з 10 квітня 2019 р. по теперішній час, загальна сума доходу за період з 1 січня 2020 р. по 31 грудня 2020 р. за винятком утримань становить 110617,26 грн. (а.с.8). Згідно Акту обстеження домоволодіння по [ADDRESS] .; при обстеженні було встановлено, що у даному домоволодінні станом на 03 лютого 2021 р. без реєстрації, але фактично проживають [PERSON] та її син [PERSON] (а.с.9). Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та необхідно стягнути з відповідача (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно. У відповідності до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи, що позивач у даній справі звільнена від сплати судового збор, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. У відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць З урахуванням викладеного,

Outcome: approved