Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

02.09.2021 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт, що трудова книжка заповнена 21 серпня 1976 року на російській мові на « [PERSON] » замість « [PERSON] » належить, [PERSON] , [INFO] , посилаючись на такі обставини. Згідно заяви, 28 липня 2021 року [PERSON] , звернувся до відділу обслуговування громадян № 11 ум. Одеса (сервісний центр) із заявою до Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком. 04 серпня 2021 року від ГУ ПФУ в Одеській області заявнику надійшло Рішення № 155350009423 про відмову у призначені пенсії за віком, мотивуючи це тим, що за доданими документами до його страхового стажу не зараховано періоди: з 20.08.1976 р. по 20.10.1976 р.; з 02.09.1977 р. по 11.11.1977 р.; з 16.08.1985 р. по 30.09.1994 р.; з 01.10.1994 р. по 22.01.1998 р.; з 11.03.1998 р. по 31.08.1998 р., оскільки в трудовій книжці від 21 серпня 1976 року на титульній сторінці прізвище заявника не співпадає з паспортними даними « [PERSON] » замість « [PERSON] » російською мовою. Враховуючи вищевикладене, заявник вимушений звертатись до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та вказав, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання заінтересовану особу було повідомлено належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення юридичного факту належності документу підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих\~Конституцією\~і законами\~України прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~або юридичних\~осіб,\~вживати заходів\~щодо всебічного,\~повного і\~об`єктивного з`ясування\~обставин справи. З\~метою з`ясування\~обставин справи\~суд може\~за власною\~ініціативою витребувати\~необхідні докази. Справи\~окремого провадження\~розглядаються судом\~з додержанням\~загальних правил,\~встановлених цим\~Кодексом,\~за винятком\~положень щодо\~змагальності та\~меж судового\~розгляду.\~Інші особливості\~розгляду цих\~справ встановлені\~цим розділом. Справи\~окремого провадження\~суд розглядає\~за участю\~заявника і\~заінтересованих осіб. Справа\~про розірвання\~шлюбу за\~заявою особи,\~засудженої до\~позбавлення волі,\~може бути\~розглянута судом\~за участю\~представника такої\~особи. Справи\~окремого провадження\~не можуть\~бути передані\~на розгляд\~третейського суду\~і не\~можуть бути\~закриті у\~зв`язку з\~укладенням мирової\~угоди. Якщо\~під час\~розгляду справи\~у порядку\~окремого провадження\~виникає спір\~про право,\~який вирішується\~в порядку\~позовного провадження,\~суд залишає\~заяву без\~розгляду і\~роз`яснює заінтересованим\~особам,\~що вони\~мають право\~подати позов\~на загальних\~підставах. При\~ухваленні судом\~рішення судові\~витрати не\~відшкодовуються,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що 28 липня 2021 року [PERSON] , звернувся до відділу обслуговування громадян № 11 у м. Одеса (сервісний центр) із заявою до Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком. 04 серпня 2021 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято Рішення № 155350009423 про відмову [PERSON] у призначені пенсії за віком, вмотивовуючи це тим, що за доданими документами до його страхового стажу не зараховано періоди: з 20.08.1976 р. по 20.10.1976 р.; з 02.09.1977 р. по 11.11.1977 р.; з 16.08.1985 р. по 30.09.1994 р.; з 01.10.1994 р. по 22.01.1998 р.; з 11.03.1998 р. по 31.08.1998 р., оскільки в трудовій книжці від 21 серпня 1976 року на титульній сторінці прізвище заявника не співпадає з паспортними даними « [PERSON] » замість « [PERSON] » російською мовою. Для зарахування вищезазначених періодів роботи спеціалісти ГУ ПФУ в Одеській області рекомендували заявнику встановити факт належності трудової книжки у судовому порядку. Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року з наступними змінами, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Судом встановлено, що прізвище ім`я та по-батькові заявника на українській мові є « [PERSON] », а на російській мові - « [PERSON] », що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 03.02.1998 року. Судом встановлено, що факт належності заявнику трудової книжки підтверджується наступними документами: -атестатом № 7517, виданим сільським професійним-технічним училищем № 7 м. Гадяча Полтавської області від 28.04.1977 року, запис № 3 на 2-ій, 3-ій сторінках в трудовій книжці про зарахування до учбового закладу від 20.10.1976 року, Наказ № 45 К від 27.10.1976 року та запис на 4-ій, 5-ій сторінках в трудовій книжці про відрахування з училища, у зв`язку зі здачею іспитів від 01.04.1977 року, Наказ № 57 від 30.03.1977 року; -дипломом серії [NUMBER] виданим Донецьким політехнічним інститутом від 11.06.1985 року. Запис № 9 на 6-ій, 7-ій сторінках в трудовій книжці про зарахування до Вищого учбового закладу від 28.07.1980 року, Наказ № 01-369 від 31.07.1980 року; -військовим квитком серії ВЧ № [NUMBER] виданим Київським воєнним комісаріатом м. Донецьк від 04.12.1985 року. Запис № 7 на 4-ій, сторінці в трудовій книжці з 12.11.1977 по 16.12.1979 роки. До того ж, судом встановлено, що на титульній сторінці даної трудової книжки запис від 22 лютого 1991 року (початок запису сторінок 18 та 19) прізвища заявника російською мовою « [PERSON] » здійснений правильно. Судом встановлено, що від встановлення даного факту, що має юридичне значення, а саме належності [PERSON] , вказаної трудової книжки залежить призначення йому пенсії. В позасудовому порядку не можливо виправити помилку, так як з трудової книжки вбачається, що перший запис у ній був зроблений Гадяцьким птахокомбінатом, відомості про який на теперішній час у реєстрах юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань України відсутні, у зв`язку з цим заявник позбавлений можливості захистити своє право. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦК України, у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: ?згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; ?чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; ?заявник не мас іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що мас юридичне значення; ?встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. На підставі вказаних доказів суд вважає можливим задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання.

Outcome: approved