Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

04.06.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності, що ганебно вплинуло на їхні стосунки як подружжя. Шлюб носить формальний характер через припинення шлюбних відносин вже тривалий час. Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї. Спору щодо проживання дитини та майнового спору у сторін немає. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, проте представник позивачки подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, проте представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить постановити рішення в зв'язку з визнанням позову. Відповідно до положень ч. 2 ст 158 УПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вимогами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухав пояснення представника позивачки та відповідача, дослідив матеріали справи, перевірив законність визнання позову відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 06 листопада 2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського РУЮ у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис № 38 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФП №085216 від 06.11.2012 року. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного Сметана було змінено на Сметана-Гончаренко. Судом встановлено, що подружжя фактично не проживають однією сім'єю та не підтримують один одного, не мають будь яких відносин, не ведуть спільного побуту, шлюб носить формальний характер. Позивачка проживає окремо від чоловіка у своїх батьків. Від спільного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає біля матері. Спору щодо місця проживання дитини та майнового у сторін немає. За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка. При прийнятті рішення суд керується ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved