Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

04.01.2018 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особи: [PERSON] та Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства, зобовязання внести зміни до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він влітку 2000 року познайомився із [PERSON] На той час позивач мешкав у м. Дніпродзержинську (нова назва міста Камянске) на 3-му провулку Олега Кошового, буд. 9. По сусідству проживала [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON], до якої остання приїздила на час навчання у Хіміко-технологічному технікумі Дніпродзержинського державного технологічного університету. Влітку [PERSON] проходила навчальну практику і проживала у сестри. Між позивачем та [PERSON] виникли певні почуття та на наприкінці відїзду в них були статеві стосунки. Потім, на певний час відносини між ними припинились, оскільки [PERSON] поїхала до м. Дніпропетровська, а позивач залишився у Дніпродзержинську. [PERSON] розповідала позивачу, що в той час вона перебувала у шлюбі із [PERSON], із яким з самого початку були тяжкі сімейні відносини. 28.03.2001 року [PERSON] народила дитину сина [PERSON]. Оскільки [PERSON] була у шлюбі із відповідачем, то відомості про дитину було записано згідно свідоцтва про шлюб на прізвище «Корсун» і по батькові «Миколайович». У 2003 році відповідач та третя особа припинили фактичні шлюбні відносини і починаючи із жовтня цього ж року позивач почав проживати із [PERSON] однією сімєю. 05.09.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 25.01.2009 року у позивача та [PERSON] народилась спільна дитина донька Катерина. В зареєстрованому шлюбі вони не перебувають, увесь час проживають однією сімєю. Навесні 2017 року [PERSON] повідомила, що позивач є біологічним батьком [PERSON] Позивач просив суд визнати його батьком дитини на імя [PERSON], який народився 28.03.2001 р. у м. Дніпропетровську; зобовязати Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виключити відомості про батька гр. України, [PERSON] із актового запису № 351 про народження дитини [PERSON], [INFO], складеного Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 24.04.2001 р.; зобовязати Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису № 351 про народження дитини [PERSON], [INFO], складеного Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 24.04.2001 р., згідно яких в графі відомості про батька записати громадянина України [PERSON], [INFO], при цьому по батькові дитини змінити на «Максимович». У своїй заяві від 20.04.2018 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] просив розглядати справу без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, що підтверджується заявою, посвідченою 27.01.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 260 (а.с. 33). Третя особа [PERSON] у заяві від 20.04.2018 року просила справу розглядати без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Третя особа Новокодацький районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі начальника відділу у листі від 02.04.2018 року просила розглянути справу без участі представника відділу, зауважує, що доводи позивача про те, що він є батьком дитини є лише припущенням. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.03.2000 року та 05.09.2007 року (а.с. 12). Влітку 2000 року позивач познайомився з [PERSON], яка проходила навчальну практику у Хіміко-технологічному технікумі Дніпродзержинського державного технологічного університету. Наприкінці відїзду у [PERSON] та позивача були інтимні стосунки. 28.03.2001 року [PERSON] народила сина [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 120968, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 24.04.2001 року, актовий запис № 351, [PERSON] народився 28.03.2001 року у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). У 2003 році [PERSON] та [PERSON] припинили фактичні шлюбні відносини і починаючи із жовтня 2003 року позивач почав проживати із [PERSON] однією сімєю. 25.01.2009 року у позивача та [PERSON] народилась спільна дитина донька Катерина (а.с. 14). В зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] не перебувають, однак увесь час проживають однією сімєю. Навесні 2017 року [PERSON] повідомила, що позивач є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Частиною 1 статті 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. На підставі ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Суд враховує, що позивач про своє батьківство дізнався навесні 2017 року, а до суду звернувся у січні 2018 року, тобто в межах строку позовної давності. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач [PERSON] у повному обсязі визнав позов [PERSON] про визнання батьківства, зобовязання виключити запис як батька з актового запису про народження дитини та зобовязання внести зміни до актового запису про народження дитини даних про батька, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, а також, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved