Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

02.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Мотивуючи заяву, [PERSON] зазначив, що він народився [INFO] року. У 2016 році йому виповнилося 60 років і він отримав право на пенсію за віком. З 01.09.1971 року по 30.07.1973 року він навчався в Соснівецькій школі ФЗУ, де отримав посвідчення [NUMBER], згідно з яким йому присвоєна кваліфікація столяра-батарейщика. Проте, при подачі документів до Шаргородського об'єднаного УПФ України Вінницької області з метою оформлення пенсії було встановлено, що в свідоцтві про навчання за [NUMBER] він записаний як «[PERSON]», тоді як у паспорті значиться правильно, як «[PERSON]». Тобто має місце невідповідність його по батькові в свідоцтві про навчання за [NUMBER] із записами у паспорті та інших документах. У зв'язку з ліквідацією Соснівецької школи ФЗУ змін до свідоцтва внести неможливо, а Шаргородською РДА йому видано архівну довідку про те, що документи Соснівецької школи ФЗУ за 14971-1973 роки на зберігання до архівного відділу не надходили. Просить встановити факт належності йому - [PERSON], свідоцтва про навчання за [NUMBER] Головного управління цукрової промисловості, що видане 30.07.1973 рік на ім'я «[PERSON]». Встановлення цього факту необхідно йому для призначення пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заяву, зсилаючись на ті самі обставини. Суду пояснили, що заявник навчався в Соснівецькій школі ФЗУ у 1971-1973 роках, де отримав кваліфікацію столяра-батарейщика. На теперішній час заявник оформляється на пенсію, у зв'язку із чим почав збирати документи для призначення пенсії. Під час збору документів заявник виявив невідповідність в написанні його по батькові в свідоцтві про навчання у Соснівецькій школі ФЗУ за [NUMBER] з паспортом та іншими документами. Через наявність вказаної невідповідності Шаргородське об'єднане УПФУ Вінницької області відмовило у прийнятті поданих заявником документів. Просять задовольнити заяву і встановити факт належності заявникові правовстановлюючого документу - свідоцтва про навчання за [NUMBER] Головного управління цукрової промисловості, що видане 30.07.1973 року. Встановлення факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати своє право на отримання пенсії. Представник заінтересованої особи - Шаргородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області в судове засідання не з'явився. Від першого заступника начальника Управління Черняк Л.І. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Управління, щодо задоволення заяви і встановлення юридичного факту заперечень не має (а.с.16-17). Вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Головним управлінням цукрової промисловості Міністерства харчової промисловості Української РСР видано [PERSON] свідоцтво про навчання за [NUMBER] від 30.07.1973 року про його навчання в Соснівецькій школі ФЗУ з 01.09.1971 року по 30.07.1973 року та присвоєння кваліфікації столяра-батарейщика. При цьому в означеному свідоцтві допущено помилку при написанні по батькові заявника та зазначено, що свідоцтво видане «[PERSON]» (а.с.8). Зазначений факт в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, та його представника, показаннями свідка [PERSON], а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи. Так, свідок [PERSON] суду показала, що є дружиною заявника. Вона навчалася у цьому ж навчальному закладі, що і заявник, у 1975-1977 роках і здобула спеціальність слюсаря. Їй достовірно відомо, що заявник навчався у Соснівецькій школі ФЗУ з 1971 року по 1973 рік. Факт належності заявникові свідоцтва за [NUMBER], виданого 30.07.1973 року Головним управління цукрової промисловості підтверджується також паспортом заявника, де по батькові останній значиться - «[PERSON]» (а.с.4); свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] (а.с.5); трудовою книжкою заявника серії, з якої вбачається, що трудова книжка видана 07.03.1974 року на ім'я [PERSON] (а.с.6-7). З архівної довідки Шаргородської РДА від 16.05.2016 року за №113 вбачається, що документи Соснівецької школи ФЗУ за 1971-1973 роки до архівного відділу Шаргородської райдержадміністрації на державне зберігання не надходили. Про місцезнаходження вказаних документів архівний відділ відомостей немає (а.с.10). З повідомлення Шаргородського об'єднаного УПФ України Вінницької області від 24.05.2016 року №16-К вбачається, що у прийнятті документів у заявника для призначення пенсії відмовлено, оскільки виявлено розбіжності по батькові в паспорті та в свідоцтві про навчання, внаслідок чого врахувати документи для підрахунку страхового стажу при призначенні пенсії немає підстав (а.с.11). Внести виправлення у свідоцтво про навчання неможливо в зв'язку з ліквідацією Соснівецької школи ФЗУ (а.с.25). Встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу має для останнього юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання пенсії. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані допустимі докази належності свідоцтва про навчання за [NUMBER], виданого Головним управлінням цукрової промисловості 30.07.1973 року, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Outcome: approved