Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

03 вересня 2019 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 11.02.2017 року о 14 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Дорогожицька, 16 в відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Volkswagen» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Lend Rover» державний реєстраційний номер [NUMBER] , водієм якого на момент зіткнення був [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/6589/17 від 11 травня 2017 року, встановлено вину відповідача у настанні вищевказаних ДТП та притягнуто до відповідальності до ст. 124 КпАП України. В результаті ДТП автомобіль марки «Lend Rover» державний реєстраційний номер [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи, власника транспортного засобу «Lend Rover» державний реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] , страхове відшкодування в сумі 16181 грн. 71 коп. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило ФОП [PERSON] послуги якого складають 500,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані із здійсненням регламентованої виплати потерпілому, в розмірі 16181 грн. 71 коп., витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів, у розмірі 500,00 грн., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. 11 жовтня 2019 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у цивільній справі та призначення по справі підготовчого судового засідання. 13 січня 2020 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав, відзив на позовну заяву у встановлені ухвалою про відкриття провадження строки не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи має місце підтвердження належного повідомлення відповідача [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи, відзив відповідачем не подано, в судове засідання останній не з`явився, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 11.02.2017 року о 14 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Дорогожицька, 16 в відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Volkswagen» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Lend Rover» державний реєстраційний номер [NUMBER] , водієм якого на момент зіткнення був [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності. За результатами проведеного автотоварознавчого дослідження, оцінювачем ФОП [PERSON] , було складено «Звіт про оцінку вартості автомобіля «Lend Rover» державний реєстраційний номер [NUMBER] , № 914 від 12 липня 2017 року, та визначено розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля «Lend Rover» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яка складає 18 039 (вісімнадцять тисяч тридцять дев`ять) 92 гривні, що включає вартість відновлювального ремонту з врахуванням ПДВ. 26 жовтня 2016 року, Моторне (транспортне) страхове бюро України платіжним дорученням № 1260887 перерахував [PERSON] 16181 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят одну) гривню 71 копійку. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове рахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою щільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин |настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. З метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю «Lend Rover» державний реєстраційний номер [NUMBER] позивач залучив ФОП [PERSON] послуги якого складають 500 грн., 00 коп. та 28.01.2017 року платіжним дорученням № 1236521 позивач перерахував ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 коп. Оскільки МТСБУ відшкодувало шкоду, завдану іншою особою, то відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Зокрема, ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню, та стягненню з [PERSON] на користь позивача понесених витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 16181 грн. 71 коп. та витрат понесених на проведення дослідження КТЗ та збір документів в розмірі 500 грн. 00 коп. Враховуючи, що суд задовольняє заявлений позов в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 1921, 00 гривень, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved