Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

03.04.2017року позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить: стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі на кожного по 1/4 частині від всього заробітку (доходу) [PERSON], [INFO], починаючи з 03.04.2017 р. і до повноліття [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити (а.с.103). Відповідач позовні вимоги визнав (а.с.104). Вивчивши всі матеріали справи, в тому числі, копії: свідоцтва про одруження сторін, свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд встановив наступні факти: - позивач та відповідач є батьками дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем; - позивач потребує матеріальної допомоги на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно положень ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. З п.2 ст.191 Сімейного Кодексу України вбачається, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені виключно, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Проте, позивач таких доказів не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, враховуючи, положення ст.430 ЦПК України, наявність зобов'язання щодо утримання дитини у обох батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов належить задовольнити та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, що відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 640грн. 00 коп. належить стягнути з [PERSON] в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved