Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

03.11.2017 року судом одержано позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.02.2008 року в розмірі 58\~977,38 грн. та судового збору в розмірі 1600,00 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 21.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.08.2017 року зобов»язання по Кредитному договору відповідачем не виконані, в зв»язку з чим існує заборгованість в розмірі 58\~977,38 грн. В судове засідання відповідач не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через ЗМІ, позивач просив про розгляд справи за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.02.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з кредитного договору та п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди Банку. Власник карти зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту ( п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку станом на 31.08.2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором б/н від 21.02.2008 року становить 58\~977,38 грн. та складається із: заборгованості за кредитом - 5571,22 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 47181,99 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3177,63 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова)- 2796,54 грн. (а.с.4-5). Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості відповідач здійснила останній платіж 28.04.2015 року. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за договором №б/н від 21.02.2008 року (а.с.4-5), заявою (а.с.6), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.8-13), та іншими матеріалами справи. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до договору. Таким чином, сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК, ч. 2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. та витрати за публікацію оголошення в пресі в розмірі 140грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.\~526,\~625,\~1046-1050,\~1054 ЦК України, ст.\~10,\~11,\~60,\~88,\~197,\~212- 215,\~224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved