Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

04.06.2021\~року позивач\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом,\~який в\~подальшому був\~уточнений,\~до відповідача\~ [PERSON] і просить суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , з січня 2014 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~виданим Харківським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків)\~08.02.2020\~року,\~актовий запис\~№2089.\~Після смерті\~ [PERSON] відкрилася\~спадщина,\~яка складається\~з житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~та спорудами,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .Спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] . На початку 2014 року [PERSON] , рідна сестра чоловіка [PERSON] , була вимушена переїхати до останньої в її житловий будинок, щоб доглядати за нею, оскільки вона була особою похилого віку та потребувала догляду. [PERSON] та [PERSON] проживали разом з початку 2014 року до 08.02.2020 року. Вони вели спільний побут, мали спільний бюджет, разом оплачували рахунки за спожиті комунальні послуги. [PERSON] піклувалась та доглядала за [PERSON] . Після смерті [PERSON] всі турботи, пов`язані з її похованням, взяла на себе [PERSON] . 31.05.2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Кривошеїної Ірини Миколаївни з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинний зв`язок спадкоємця зі спадкодавцем та відсутністю документів, які б підтверджували фактичне прийняття нею спадщини. Між тим [PERSON] проживала однією сім`єю разом зі спадкодавцем, [PERSON] , з січня 2014 року до 08.02.2020 року, а отже є спадкоємцем четвертої черги. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем має для Позивача юридичне значення, так як це необхідне для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , оскільки саме у зв`язку з цим позивач також просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . З огляду на викладене, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.06.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 09.06.2021 року позивачем на адресу суду надано уточнену позовну заяву та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.06.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~06.08.2021\~року \~підготовче провадження\~у цивільній\~справі за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення\~та визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом закрито.\~Призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті. Клопотання представника\~позивача [PERSON] \~ [PERSON] \~про виклик\~свідків \~задоволено.\~Викликано в\~судове засідання\~свідків: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В подальшому під час судового засідання судом задоволено клопотання представника позивача про допит свідків [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що [PERSON] дружина її рідного брата, яку двічі паралізовувало в 2013 та 2016 роках, тому позивач фактично проживала з братом та його дружиною в будинку останньої. Вони жили дружно, позивач працювала вихователем, оскільки пенсій брата та його дружини не вистачало, позивач годувала останніх, доглядала, вони загалом вели спільне господарство, робили ремонт, позивач поставила ванну та туалет. Відповідача [PERSON] вона знає як двоюрідну сестру [PERSON] , яка не претендувала на спадщину після смерті останньої [INFO] помер брат позивача, вона його поховала, однак після цього через сорок днів померла його дружина [PERSON] . Представник позивача [PERSON] [PERSON] приймала участь у судових засіданнях, надала вступне слово, в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини, однак у судове засідання 30.11.2021 року надала письмове клопотання, в якому просила поновити їй строк для подачі доказів по справі, додала до клопотання копію медичної документації відносно [PERSON] , та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] надала заяву, в якій просила розглянути цивільну справу у її відсутність, проти позовних вимог [PERSON] не заперечувала та вказала, що на спадщину після смерті сестри [PERSON] вона не претендує. У судове засідання 30.11.2021 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №55 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.11.1973 року. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №38 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.09.1947 року. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 30.01.1998 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 26.08.1973 року, про що зроблено відповідний актовий запис №1228. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.22). Отже позивач [PERSON] та [PERSON] рідні брат та сестра. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.04.1984 року вбачається, що 28.04.1984 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №13. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.24). [PERSON] мала ряд захворювань, що підтверджується копією медичної документації (а.с.84-99). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №18969 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31.12.2019 року (а.с. 20). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №2089 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.02.2020 року (а.с. 19), а також копією довідки про причину смерті №34 від 08.02.2020 року (а.с.27). Позивач [PERSON] займалась похованням [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується оформленими на [PERSON] договором-замовленням та актом на проведення поховання (а.с.28, 101) Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину від 27.03.1987 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Харківською державної нотаріальної контори Пилипенко Т.І. спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , була [PERSON] . До складу спадщини входив житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . З копії будинкової книги вбачається, що за вказаною адресою були зареєстровані в тому числі сама [PERSON] , та її родичі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідач. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 26, 69-73). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з належного їй на день смерті на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна від 24.11.2021 року, виданою КП «Харківське міське БТІ» Харківської міської ради (а.с.31-33, 100). Разом з тим, позивачу [PERSON] 31.05.2021 року постановою приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Кривошеїною І.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю законних підстав та підтверджених фактів прийняття спадщини та проживання однією сім`єю зі спадкодавцем (а.с.30). Як вбачається з копії акту, складеного майстром ділянки №3 Комітету району у м. Харкові та жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова від 08.06.2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживала за адресою: [ADDRESS] та вела спільне господарство у період з січня 2014 року по 08.02.2020 року із [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.29). У судовому засіданні свідок [PERSON] , сваха позивача, яка проживає в будинку [PERSON] , пояснила, що складала акт і може підтвердити, що [PERSON] проживала з братом та його дружиною [PERSON] за адресою: [PERSON] , 19, останні 5-6 років, оскільки у [PERSON] зовсім погано стало зі здоров`ям, вона перенесла інсульт. [PERSON] мала з ними завжди близькі стосунки, до смерті брата та його дружини [PERSON] часто викликала лікарів, купувала ліки, мешкаючи разом з ними, оплачувала комунальні послуги. Свідок [PERSON] , сусідка [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що позивач як сестра її сусіда постійно проживала за адресою: [PERSON] , 19 останні 5 років до смерті сусідів, оскільки [PERSON] паралізувало, дітей в них не було - [PERSON] доглядала і проживала разом з [PERSON] та її чоловіком. Свідок підтвердила, що підписувала про це відповідний акт. Свідок [PERSON] , сусідка [PERSON] , суду пояснила, що [PERSON] приблизно з 13 року стала часто хворіти, тому [PERSON] почала фактично проживати адресою: [ADDRESS] , ночувала та наводила там порядок, провела воду, поставила унітаз. На похованні свідок бачила двоюрідну сестру померлої [PERSON] , однак похованням займалась саме позивач. Свідок [PERSON] повідомив суду, що він проживає останні 6-7 років за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] знає взагалі з дитинства, її рідні проживали за адресою: [ADDRESS] , а останні 6 років [PERSON] також проживала за вказаною адресою, оскільки родичі сильно хворіли, тому вона їх доглядала, вела з ними спільне господарство, разом вони купували пральну машинку. В подальшому свідок допомагав на похованні, яке також влаштовувала [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до яких обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, суд зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог. Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є інші юридичні факти. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 328 ЦК України\~вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 1120 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Разом з тим, статтями\~1216,\~1220-1221 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують прав на спадкування почергово. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю на менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності і рекомендовано звернутись до суду з приводу визнання права власності. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку з огляду на досліджені судом письмові докази, показання свідків, визнання певних обставин відповідачем, суд приходить до висновку, що дійсно [PERSON] ,\~проживала однією\~сім`єю разом\~зі спадкодавцем,\~ [PERSON] ,\~з січня\~2014\~року до\~08.02.2020\~рокуза\~адресою: [ADDRESS] , з якою вони мали спільний побут, разом виконували обов`язки по домогосподарству за спільні кошти, здійснювали обладнання будинку, тобто мали всі ознаки сім`ї . Отже суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для встановлення юридичного факту постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , з січня 2014 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з огляду на вищевикладені обставини, враховуючи, що позивач фактично прийняла спадщину як спадкоємець 4 черги після смерті [PERSON] , а відповідач як спадкоємець визнала, що спадщину отримувати не бажає, при цьому в оформленні спадщини позивачу відмовлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , якій вказаний будинок належав на момент смерті. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). З огляду на викладене та

Outcome: approved