Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

03 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Козівської селищної ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що відповідно до рішення виконкому Козівської селищної ради Козівського району від 27.09.1971 року її батькові, [PERSON], надано земельну ділянку під будівництво житлового будинку в [ADDRESS], площею 700 кв.м. На виконання даного рішення [PERSON] погодив генплан забудови у Тернопільському обласному відділі будівництва та архітектури. Заначає, що 16.08.1978 року Козівським РБТІ здійснено інвентаризацію готового до експлуатації житлового будинку по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина за законом на житловий будинок по [ADDRESS]. Також посилається на те, що вона фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як на день його смерті проживала разом з ним, а тому вступила в управління спадковим майном. Маючи намір оформити спадщину, позивач звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю належних документів на спадкове майно. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно [PERSON], який помер [INFO] в смт. Козова Козівського району Тернопільської області, а саме на житловий будинок (А), загальною площею 139,5 кв.м., житловою площею 78,8 кв.м., сарай (Б), площею 38,5 кв.м., вбиральню (В) площею 1,6 кв.м., огорожу із металевої сітки (№ 1) площею 16,5 кв.м., ворота металеві (№ 2) площею 6,3 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS]. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2018 року відкрито провадження в указаній справі. В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити та справу слухати у її відсутності. Представник відповідача - Козівської селищної ради Козівського району Тернопільської області у підготовче засідання не зявився, подав до суду відзив на позов від 17.10.2018 року, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати без його участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, у підготовче засідання не зявилися, однак про день, часта місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви, згідно яких не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просять справу розглядати у їх відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Козівської державної нотаріальної контори у підготовче засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] надано земельну ділянку площею 700 кв.м. в [ADDRESS], Козівського району, Тернопільської області, для індивідуального будівництва згідно рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради депутатів трудящих від 27.09.1971 року. [PERSON] погодив генплан забудови у Тернопільському обласному відділі будівництва та архітектури, що підтверджується копією генплану земельної ділянки, відведеної в натурі під індивідуальне будівництво. 16.08.1978 року Козівським районним бюро технічної інвентаризації здійснено інвентаризацію готового до експлуатації житлового будинку по [ADDRESS]. Житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до наданої Козівським районним БТІ від 22.09.2017 року, складається з житлового будинку (А) загальною площею 139,5 кв.м., житловою площею 78,8 кв.м., сараю (Б) площею 38,5 кв.м., вбиральні (В), площею 1,6 кв.м., огорожі (№ 1) площею 16,5 кв.м., воріт металевих (№ 2), площею 6,3 кв.м. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.05.2002 року відділом РАГС Козівського районного управління юстиції Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до якої серед іншого входив і житловий будинок по [ADDRESS]. Оскільки спірні правовідносини виникли на час дії Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, то при вирішенні справи суд керується нормами саме цього закону. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені). Відповідно до положень ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, зокрема житловим будинком по [ADDRESS], тобто своєчасно прийняла спадщину на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 106/2017, наявною в матеріалах справи довідкою Козівської селищної ради Козівського району Тернопільської області від 31.07.2017 року № 222 та копією будинкової книги. Однак, у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], позивачці відмовлено, у звязку з відсутністю належного документа, який стверджує право власності спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 574/02-31 від 09.10.2017 року. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий буинок у позивачки відсутні з причин, зазначених вище, тому її вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за нею при таких обставинах є обгрунтованими. Ці вимоги доведені вищевказаними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved