Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

02 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась із заявою в якій просить встановити факт смерті своєї сестри [PERSON], померлої [INFO] в місті Донецьку, де і була похована, що є тимчасово окупованою територією. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Буденівським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР. В місті Южноукраїнську вона звернулась до органів державної реєстрації актів цивільного стану, однак їй було відмовлено у реєстрації смерті сестри, оскільки надане свідоцтво про смерть не відповідає вимогам Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначає, що встановлення факту смерті сестри, їй необхідно для державної реєстрації смерті та в подальшому отримання з Пенсійного фонду коштів на поховання. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явились, направили письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки в ній достатньо доказів для ухвалення рішення. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом було встановлено, що [INFO] в м. Донецьку області помела сестра заявниці [PERSON], [INFO], уродженка с.Пологи Теплицького району Винницької області, у віці 56 років. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Буденівським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР від 11 січня 2018 року /а.с.7/. Причина смерті зазначена у довідці №147 від 02 січня 2018 року /а.с.9/. Згідно відповіді Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 02.02.2018 року №12/15.27-6.37, заявниці було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником пред'явлено документ, форма якого не відповідає вимогам норма законодавства України. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою/а.с.10/. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання допомоги на поховання та реєстрації смерті належним чином. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною першою ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заявник є сестрою померлої [PERSON], що підтверджується копіями паспорту громадянина України, свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження /а.с. 3, 4, 5/. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Пунктами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON]

Outcome: approved