Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

04.06.2020 позивачка звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 10.05.1987, зареєстрований Шевченківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їхній з відповідачем шлюб був помилкою, вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. У зв`язку з цим з 2011 року вони з відповідачем припинили підтримувати подружні стосунки. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Вважає, що подальше подружнє життя з відповідачем суперечитиме її інтересам. Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 04.06.2020. За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 13.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді [PERSON] , яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020. Ухвалою від 18.09.2020 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У судове засідання позивачка не з`явилась, надавши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, у якому також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Зазначає також, що на даний момент між нею та відповідачем відсутній спір про поділ майна. (а.с.29). Відповідач у судове засідання не з`явився, від отримання судової повістки відмовився, що підтверджується відповідною відміткою на конверті, тому у відповідності до вимог ч. 9 ст. 130 ЦПК України, є повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідачки до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.05.1987 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Шевченківською сільрадою Решетилівського району Полтавської області, що підтверджується актовим записом №\~3 згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.05.1987 (а.с. 11). Позивачка зареєстрована разом із відповідачем, але фактично не проживає з цією адресою, що підтверджується довідкою Шевченківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 03.06.2020 № 477 (а.с.12). Подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання сторони фактично припинили з 2011 року. Спільних дітей сторони не мають. Спору щодо поділу майна на момент розгляду даної справи між сторонами немає. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з 2011 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу та не бажає продовжувати подружні стосунки. Має чітку та однозначну позицію з цього питання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду будь-яких заперечень з цього приводу, суд вважає, що відмова в розірванні шлюбу може бути розцінена, як примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Позивачка правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст.\~113 СК України, не скористалась. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією №31404518-1 від 04.06.2020 (а.с. 1). Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, сума судового збору, сплаченого позивачкою у розмірі 840,80\~грн підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104,105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved