Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

03.03.2018р. до місцевого суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON], де просить визначити, що частка [PERSON], померлої 13 жовтня 2016 року, в праві спільної часткової власності на квартиру № 2, розташовану в будинку № 50 по вулиці Михайла Грушевського (Шмідта) в місті Калинівка Вінницької області, становила 2/5 частку. В обґрунтування цих вимог зазначила, що 13.10.2016р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на частину квартири № 2, розташованої в будинку № 50 по вулиці Михайла Грушевського (бувша Шмідта) в місті Калинівка Вінницької області, яку згідно заповіту від 16.01.1995р. заповіла їй. Вона фактично прийняла спадщину, звернувшись в передбачений законом строк до приватного нотаріуса. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки не визначено частку померлої у спільному сумісному майні, через що вимушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 13.10.2016р. померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть за серією І-АМ № 363081, виданим 17.10.2016р. Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на частину квартири № 2, розташовану в будинку № 50 по вулиці Михайла Грушевського (бувша Шмідта) в місті Калинівка Вінницької області, яка належала останній на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 12.10.1994р. Жмеринською дистанцією цивільних споруд. За життя, померла [PERSON] склала 16.01.1995р. заповіт, яким вказану частину квартири заповіла позивачці [PERSON], яку вона фактично прийняла відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, подавши 03.03.2017р. заяву про прийняття спадщини, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46974656 від 03.03.2017р. Проте, оформити спадщину на вищевказане майно, по місцю відкриття спадщини, не має можливості через відсутність визначеної частки померлої у спільній сумісній власності. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Вимогами ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Як вбачається з наданих документів, квартира померлої була комунальною, на яку видано два свідоцтва про право власності, одне свідоцтво від 12.10.1994р. на імя [PERSON], загальною площею 27,7кв.м., а друге свідоцтво від 19.07.2000р. на імя [PERSON] та [PERSON], загальною площею 41,0кв.м. Згідно Договору дарування частини квартири за серією ВВА № 813702, посвідченого 26.12.2003р. приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 4369, частка квартири № 2, розташованої в будинку № 50 по вулиці Михайла Грушевського (бувша Шмідта) в місті Калинівка Вінницької області, яка належала [PERSON] та [PERSON] становить 3/5 частки. Ця обставина підтверджується і Технічним паспортом на квартиру, виданим 10.07.2000р. Комунальним підприємством «Волноваське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» та інформаційною довідкою характеристикою цього ж підприємства за вих. № 125 від 26.04.2017р. Оскільки дві частини спірної квартири становили одну цілу комунальну квартиру, однім із співвласників якої було визначено свою частку у розмірі 3/5, відповідно інша частина становить 2/5, що відповідає їх загальним площам. Згідно п.224 Інструкції про Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної часткової власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Суд вважає, що розмір частки померлої [PERSON] у праві спільної часткової власності на спірну квартиру становить 2/5. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved