Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

03 липня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась представник КП «Харківські теплові мережі» з позовом до [PERSON] про стягнення вартості спожитої без достатніх на те підстав теплової енергії, в якому просила суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» вартість спожитої без достатніх на те підстав теплової енергії у сумі 16\~582, 62 грн. стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3 % річних у розмірі 1\~638, 21 грн., а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог\~позивач посилається на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення підвалу №35-; -37 в літ. «А-5», загальною площею 30, 8 кв.м., розташовані по вул. Сумській у будинку № 124 у м. Харкові з централізованою системою опалення. Відповідач, не уклавши договір на постачання теплової енергії отримував теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення будинку, де розташоване приміщення відповідача. За період безпідставного користування з 01.10.2014 року по 31.03.2018 року відповідачем спожито теплової енергії на суму 16\~582, 62 грн. За кожний розрахунковий період відповідачу направлялися платежі вимоги-доручення про оплату на спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачена. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. В судове\~засідання представник\~позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 10.01.2017 р. № 40-80/3, не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву також не надходив. На підставі викладеного, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності не зявившихся сторін та у відповідності ч.4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так,\~у судовому\~засіданні встановлено, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2006 року, посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за № 4015, володіє нежитловими приміщеннями підвалу № 35-:-37 в літ. «А-5», загальною площею 30, 8 кв.м., цегла, розташовані в м. Харкові, вул. Сумська, будинок № 124. (а.с. 10) Право власності за відповідачем зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів від 05.09.2006 року № 2847900. (а.с. 11) Як вбачається з Акту обстеження системи теплопостачання обєкту від 25.07.2017 року № 174/5732 за адресою м. Харків, вул. Сумська, б. 124, система опалення споживача єдина з системою опалення житлового будинку. (а.с. 16) Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 2 ст. 317 ЦК України зазначає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Житлового кодексу України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в житлових будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Оскільки приміщення куди позивачем постачається теплова енергія є нежитловим, то правовідносини між сторонами підлягають регулюванню Законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, які розглядають теплову енергію як товарну продукцію, а також ст. 714 ЦК України. Згідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Постачання теплової енергії в нежитлові приміщення, що знаходяться на в житловому будинку 124 по вул. Сумській в м. Харкові підтверджується актами про підключення № 174/2797 від 22.10.2014 року, № 174/9118 від 27.10.2015 року, №174/12436 від 21.10.2016 року, №174/16902 від 26.10.2017 року, актами про відключення опалення № 174/6016 від 14.04.2015 року, № 174/10830 від 05.04.2016 року, № 174/14788 від 03.04.2017 року та Переліком споживачів, розташованих в житловому будинку, серед яких є [PERSON] (а.с. 12, 13, 14) Відповідно до Акту звіряння відпуску отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та абонентом [PERSON], станом на 01.01.2018 року дебіторська заборгованість становить 13\~469, 83 грн. (а.с. 4) Відповідно до Акту звіряння відпуску отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та абонентом [PERSON], станом на 01.04.2018 року дебіторська заборгованість становить 16\~582, 62 грн. (а.с. 5) За кожний розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу направлялись платежі вимоги-доручення про оплату спожитої теплової енергії, що до теперішнього часу не погашено. Так, за період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року відповідачу було направлено акт виконаних робіт та рахунок фактуру на оплату спожитої теплової енергії на суму 11\~971, 81 грн., а також вимогу про погашення заборгованості. (а.с. 7) За листопад 2017 року відповідачу було направлено акт виконаних робіт та рахунок фактуру на оплату спожитої теплової енергії на суму 617, 93 грн., Акт звірки станом на 01.11.2017 року на суму 11\~971, 81 грн., а також вимогу про погашення заборгованості від 14.12.2017 року № 1075 на суму 12\~589, 74 грн.. (а.с. 8) За грудень 2017 року, січень, лютий, березень 2018 року відповідачу було направлено акт виконаних робіт та рахунок фактуру на оплату спожитої теплової енергії на суму 3\~992, 88 грн., Акт звірки станом на 01.04.2018 року на суму 16\~582, 62 грн., а також вимогу про погашення заборгованості від 16.04.2018 року № 328 на суму 16\~582, 62 грн. (а.с. 9, 17, 18, 19-20) Отже, за період з 01.09.2014 року по 01.06.2018 року за відповідачем [PERSON], обліковий рахунок 17400-7209, мається заборгованість у розмірі 16\~582, 62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 23) Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач споживав теплову енергію та в добровільному порядку не відшкодував позивачеві її вартість, а тому суд вважає, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства, та підлягають задоволенню. Крім того, представник позивача просила суд стягнути з відповідача пеню, інфляційні витрати та 3% річних у розмірі 1\~638, 21 грн., що підтверджується відповідними розрахунками. (а.с. 21, 22) Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківські теплові мережі» підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved