Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

04 липня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, свої вимоги мотивує тим, що 05 листопада 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося, шлюб існує лише формально. Позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між нею відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове не зявився, повідомлений вчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 лисопада 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області між Жгут (після укладання шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис\~ №\~ 345 (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 229136, виданим 16 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивачка примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила залишити шлюбне прізвище «Потапенко». Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial