Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

02 червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вказаного позову зазначено, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1995 року. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні. Донька хворіє, є інвалідом дитинства до 2029 року, знаходиться під постійним наглядом лікарів в м. Київ, потребує постійної діагностики хвороби та оздоровлення. На теперішній час відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. На підставі викладеного, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Зокрема, позивач [PERSON] суду пояснила, що донька хворіє, є інвалідом з дитинства, вони постійно відвідують лікувальні заклади у м. Київ, де дитина перебуває на обліку та проходить медичне обстеження та лікування. Зазначила, що в грошовому еквіваленті вважала б достатнім розмір аліментів з відповідача у розмірі 5000 грн. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від усіх його доходів. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що він надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, платив за її лікування та оплачував комунальні послуги. Він залишив позивачу та їх спільним дітям двокімнатну квартиру. На його утриманні також знаходиться мати, яка є пенсіонеркою та не працює. Не заперечував платити аліменти на утримання дитини, однак у розмірі ј частки від доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 28 жовтня 1995 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис № 1011. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , 2011 року народження є дитиною-інвалідом та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам. Державну соціальну допомогу призначено з 28.11.2017 по 26.02.2029 (а.с. 10-11) Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2192, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, позивач [PERSON] разом із донькою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12) Як вбачається з довідки про доходи № 38 від 06 липня 2020 року [PERSON] працює у структурному підрозділі «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді машиніст-інструктор локомотивної бригади. Загальна сума доходу за період з січня 2020 року по червень 2020 року без урахування аліментів 134458 грн. 23 коп. (а.с. 21) Судом також встановлено та підтверджено звітом про здійснені відрахування та виплати без номеру та дати, що на підставі заяви [PERSON] від 30.06.2020 СП «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» за червень 2020 року здійснено відрахування аліментів на утримання дитини [PERSON] із заробітної плати у розмірі 4300,17 грн. (а.с. 22-23) Згідно довідки про доходи № ДИФ75/405 від 07 липня 2020 року [PERSON] працює у РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця»/СП «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» на посаді оператора станційного технологічного центру оброблення поїзної інформації та перевізних документів. Загальна сума доходу за період з січня 2020 року по червень 2020 року становить 54479,76 грн. (а.с. 26) Також, позивачем було надано суду копії виписок з історії хвороби неповнолітньої дитини, копії консультативних висновків лікарів, копії документів на підтвердження проведення комплексних лабораторних досліджень та документів що підтверджують оплату їх проведення (а.с.27-46) Так, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи що відповідач та позивач офіційно працевлаштовані, отримують постійний дохід, відповідач інших дітей на утриманні не має, з червня місяця за його власною заявою здійснюється відрахування аліментів на утримання дитини, а також те, що обов`язок з утримання неповнолітньої дитини покладається на обох батьків у рівних частинах, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Приходячи до такого висновку, суд враховує, що вказаний розмір аліментів у розмірі ј частини від середньомісячної заробітної плати відповідача у грошовому еквіваленті складатиме близько 4300 грн. на місяць, що в сукупності із часткою заробітку матері дитини та отримуваною соціальною допомогою бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, в судовому засіданні позивач зазначала, що бажаний розмір аліментів з відповідача, що є достатнім на її думку, у грошовому виразі складає близько 5000 грн. Що стосується посилань позивача на суттєві витрати з лікування дитини та проведення медичних досліджень, суд зазначає, що ці витрати є такими, що викликані особливими обставинами, зокрема хворобою дитини та в контексті норм СК України розглядаються, як додаткові витрати на дитину. Предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вимог щодо стягнення додаткових витрат позивачем заявлено не було. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку ст.. 185 СК України. Отже, з урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 02 червня 2020 року. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial