Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

03.11.2017 року ПАТ « Укрсоцбанк» звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 61998,04 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору № 839/3/27/38/7-133 від 11 квітня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку, правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», позивач надав відповідачу кредит у розмірі 35700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних, терміном повернення до 10.03.2015 року. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов»язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 2324,64 доларів США, з яких: 1022,92 доларів США заборгованість за кредитом; 824,64 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 275,22 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 201,86 доларів США пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Ухвалою суду від 21.11.2017 року відкрито провадження по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Крім цього представник позивача зазначив, що проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідачем до суду подана заява про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги визнала частково та просила при вирішенні справи врахувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.04.2013 року. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Судом встановлено, що 11.04.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № № 839/3/27/38/7-133, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 35700 ,00 доларів США, зі сплатою 12,0 відсотків річних та кінцевим строком погашення заборгованості по кредиту до 10.03.2015 року. В свою чергу відповідач зобов'язався повертати кредит і сплачувати за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. ( а.с.13-16) Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 17.10.2008 року до договору кредиту, що була укладена між сторонами у справі , сторони домовились про зміну з 20.10.2008 року процентної ставки, а саме: 14 % річних. ( а.с.17) 05.03.2011 року між сторонами була укладена Додаткова угода № 2 про внесення змін до договору кредиту, згідно якої пункт 1.1 статті 1 Договору кредиту викладено в новій редакції та затверджено новий графік погашення заборгованості, згідно якого кінцевий термін погашення заборгованості встановлено до 10.03.2012 року включно. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Встановлено, що в період дії договору, відповідач належним чином не дотримувалась умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 25.10.2017 року, в неї виникла заборгованість в розмірі 2324,64 доларів США , що за офіційним курсом НБУ становить 61998,04 грн. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що виникла заборгованість складається з наступного : - сума заборгованості за кредитом, що виникла станом на 12.07.2012 року в розмірі 1022,92 доларів США, що еквівалентно 27281,23 грн. ; - сума заборгованості за відсотками, що виникла станом на 15.03.2012 року в розмірі 824,64 доларів США, що еквівалентно 21993,11 грн. ; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 25.10.2016 по 26.05.2017 року в розмірі 275,22 доларів США, що еквівалентно 7340,11 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, що нарахована за період з 25.10.2016 по 24.10.2017 року в розмірі 201,86 доларів США, що еквівалентно 5383,60 грн.; З наданої відповідачем в якості доказів копії рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.04.2013 року вбачається , що з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» була стягнута заборгованість, що виникла станом на 14.01.2013 року за договором кредиту № 839/3/27/28/7-133 від 11 квітня 2007 року в розмірі 1 338,31 доларів США еквівалентної 10926,52 грн., з яких: 1022,92 доларів США заборгованість за кредитом, 130,46 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом, 169,30 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 15,63 доларів США пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Вказане рішення набрало законної сили. Крім того, згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2013 року, вбачається що на виконанні Комінтернівського ВДВС ХМУЮ перебуває виконавче провадження щодо виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.04.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 10926,52 грн. Таким чином, нарахована сума заборгованості за тілом кредиту та сума відсотків за кредитним договором № 839/3/27/28/7-133, вже була стягнута з відповідача відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.04.2013 року, у зв»язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). Отже встановивши , що сума заборгованості з пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків нарахована з 25.10.2016 року , тобто після ухвалення вищевказаного рішення суду, а доказів виконання відповідачем вказаного рішення суду ненадано, суд вважає що в цій частині позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 275,22 доларів США, що еквівалентно 7340,11 грн. та сума пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 201,86 доларів США, що еквівалентно 5383,60 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial