Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, уточнивши який, посилалась на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №507. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з позивачкою, а відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, позивачка просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 243,60 грн. Сторони з жовтня 2014 року припинили шлюбні відносини, по причині несхожості характерів та поглядів, у зв»язку із чим у них виникали суперечки та сварки, сторони втратили почуття кохання. Спільне господарство ними не ведеться. Позивачка у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, у якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, у якій позов в частині стягнення аліментів визнала частково у розмірі 500 гривень, щомісяця, в решті позову просила відмовити, просила суд розглянути справу за їхньої відсутності. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки є законні та обгрунтовані, однак, позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2005 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції (актовий запис №507), від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими копіями свідоцтв про шлюб та про народження. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи з жовтня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, досягнути їхнього примирення не вдалося, отже, їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхній дитині, тому шлюб слід розірвати. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], на теперішній час проживає з матір»ю (позивачкою у справі) у м. Запоріжжя та навчається у ЗСШ №40 м. Запоріжжя, що підтверджується довідкою №52 від 18.05.2015 р., виданою директором ЗСШ №40. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не працює, дохід його постійно змінюється, тому, суд вважає за необхідне, стягнути аліменти на утримання сина з відповідача у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 800 грн. гривень щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2015 року, тобто з дня подання позову, та до його повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає розумним та достатнім, виходячи з майнового положення сторін, а також сплати [PERSON] аліментів на іншу дитину [PERSON], [INFO], згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2002 року. В той же час, заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання [PERSON] не впливає на визначення розміру та обов»язок їх сплати (згідно розрахунку ВДВС станом на 01.05.2015 року заборгованість [PERSON] складає 25 574,91 грн.). Доказів про те, що на утриманні відповідача перебуває його мати, яка є інвалідом, суду не надано. Доводи та заперечення представника відповідача [PERSON], яка є матір»ю [PERSON], щодо можливості збереження сім»ї, суд не вважає обґрунтованими. Оскільки відповідних доказів цього суду не надано, жодного разу особисто [PERSON] до суду не з»явився, зі слів [PERSON], перебуває на території Росії на заробітках, тривалий час (з жовтня 2014 року) сторони припинили шлюбі стосунки, проживають окремо. Наявність спору між подружжям щодо поділу спільного майна, питання відвідування онука [PERSON] не стосуються спірних правовідносин у цій справі та підлягають вирішенню окремо у визначеному законодавством порядку. Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією від 03.02.2015 р. та на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (щодо вимог про стягнення аліментів). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial