Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

02 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, [INFO] померла матір позивачки - [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на спірну квартиру [ADDRESS] . Право власності на відповідне майно спадкодавцем набуте в результаті повної сплати пайових внесків та зареєстровано в Лубенському міжміському бюро технічної інвентаризації. Вказує, що спадщина прийнята нею у відповідності до ч. 3 ст.1268 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця позивачка постійно проживала разом з нею. З метою отримання свідоцтва про спадщину за законом, звернулася до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Гриб Ю.М. однак отримала відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та пропуску строку для прийняття спадщини. Прохала суд встановити факту постійного її проживання за однією адресою зі спадкодавцем на час його смерті та визнати за нею в порядку спадкування після [PERSON] , померлої [INFO] права власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання. У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с.34). Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог, щодо предмету спору приватний нотаріус Гриб Ю.М. в судове засідання не з`явилася, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи за його відсутності. Представник ЖБК «Мрія» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру [ADDRESS] . Довідками від 05.03.1990 (а.с.8) 01.08.1991 (а.с.9) підтверджується що [PERSON] , як членом ЖБК «Мрія», було сплачено повну вартість квартири [ADDRESS] (а.с.8-9). Право власності на спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою з ДКП «Миргородтехінвентаризація» (а.с.14). Позивач, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину звернулася до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Гриб Ю.М., однак за результатами розгляду звернення, отримала відмову, з підстав пропуску строків для прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.21). В ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт спільного проживання позивачки разом з спадкодавцем [PERSON] до моменту її смерті, тобто [INFO] . Вказана обставина була підтверджена, довідкою голови ЖБК «Мрія», згідно якої [PERSON] з січня 2018 року по [INFO] проживала разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.19). Окрім того, також була підтвердження показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] наданими в судовому засіданні. Оцінюючи вказані докази, суд вважає їх належними та допустимими, а також достатніними для того, щоб зробити висновок про постійне спільне проживання позивача зі спадкодавцем, так як часовий проміжок протягом якого дані особи спільно проживали є тривалим та становить більш ніж шість місяців, що в розумінні положень ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свідчить про зміну місця проживання. Тому вказана позовна вимога підлягає до задоволення. Позивачка є донькою померлого спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.15-17). З інформації наданої приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гриб Ю.М. вбачається, що єдиним спадкоємцем, котрий звернувся із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] . Спадкова справа на майно [PERSON] не заводилася. З огляду на підтвердження факту постійного спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , позивачка є спадкоємцем першої черги, котра прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з чч.1 та 2 ст.5 ЦК акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Згідно законодавства, чинного на момент набуття позивачем права власності, зокрема ст. 15 Закону України від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ «Про власність» , якою передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. У відповідності до п.6 ППВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 , суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю. З огляду на факт повної сплати спадкодавцем пайових внесків за спірну квартиру та реєстрації права власності на спірне майно, суд вважає, що спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку набула право власності на відповідне майно, а тому воно може бути об`єктом спадкування. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця, перешкоджає позивачці в реалізації її спадкових прав, суд вважає за необхідне визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved