Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

03 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 01.11.2012 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1745. Від шлюбу є одна дитина [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що спільне життя не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини, що призвело до припинення ведення спільного господарства та проживання. Вказав, що шлюбні відносини між сторонами припинилися. Фактично на даний час шлюб існує формально. Відтак, оскільки сім`я розпалася, примирення між сторонами неможливе, то подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Посилаючись на викладені обставини позивач просив суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 01.11.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1745. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву від 21.05.2021 року, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Просив розглянути питання про повернення 50 відсотків сплаченого судового збору ним при поданні позовної заяви з державного бюджету. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 11.05.2021 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Справу просила розглядати без її участі. Зіславшись на визнання нею позову до початку розгляду справи по суті, просила повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків споаченого судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.11.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1745, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 01.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від спільного сумісного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач позовні вимоги визнав повністю, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved