Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

04 грудня 2014 року позивач, Національна академія внутрішніх справ, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в розмірі41024,82 грн. , посилаючись на те,що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2008 року № 714 [PERSON] з 01 вересня 2008 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 09.09.2008 року між університетом та [PERSON] укладено договір № Хм-80 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання,повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. З 01.09.2008 року по 28.06.2012 року у відповідності до договору відповідач здобував освіту за державним замовленням за спеціальністю « Психологія», перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до наказу КНУВС від 28.06.2012 року № 377 [PERSON] видано диплом бакалавра за напрямком підготовки «Психологія» і направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Хмельницькій області. Правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ є Національна академія внутрішніх справ. Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 24.09.2012 року № 225 о/с [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за п.64»ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС - за власним бажанням ( до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). Витрати, пов'язані з утриманням відповідача [PERSON] у вищому навчальному закладі : на грошове забезпечення -11706,15 грн., на оплату комунальних послуг та спожитих електроносіїв -10738,97 грн., на харчування - 16150,97 грн., на речове утримання - 2428,73 грн., а всього становлять 41024 грн.82 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь та розмір сплаченого судового збору в розмірі 410,25 грн.. Представник позивача - Національної академії внутрішніх справ в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зэявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторін по наявних матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26.07.2008 №714 відповідача [PERSON] з 01.09.2008 року зараховано на 1 курс денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Психологія». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерству, внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. 09 вересня 2008 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, УМВС України у Хмельницькій області та [PERSON] укладено договір №Хм-80 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно якого [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє весь період навчання та на протязі 3-х років з дати призначення особи на посаду замовником (пункти 2.3.5, 2.3.6, 3.2,7.6 договору). З 01.09.2008р. по 28.06.2012р. відповідно до укладеного договору відповідач [PERSON] у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Психологія» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до наказу ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 28.06.2012 №377 [PERSON] присвоєно кваліфікацію бакалавра психолога та видано диплом бакалавра за напрямком підготовки «Психологія» . Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору [PERSON] направлений для подальшого проходження служби до УМВС України у Хмельницькій області. Наказом УМВС України у Хмельницькій області від 24 вересня 2012 №225 о/с [PERSON] звільнено з органів МВС в запас Збройних Сил за п.64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням) . Таким чином, відповідач взяті на себе за договором зобов'язання відпрацювати 3 роки за виданим направленням не виконав. Наведене підтверджується матеріалами справи. Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Указом Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» встановлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Порядок працевлаштування випускників, які закінчили вищі навчальні заклади за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб, визначається угодами між ними. Відповідно до п.3.1, п.4.1 вищевказаного договору від 09 вересня 2008 року №Хм-80 передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з звільненням з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв . Відповідно до «Порядку відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати у повному обсязі відшкодовуються особами, що навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує такий строк. Зокрема, відповідно до ч. 1, 2 п. 5 Порядку витрати у повному обсязі відшкодовуються за період, що перевищує строк строкової служби (1 рік), а за період, що зараховується в строк військової служби - лише витрати, що складають різницю між витратами на утримання курсанта та витратами на утримання військовослужбовця. Оскільки, відповідач був працевлаштованим за направленням на роботу, але звільнився за власним бажанням не пропрацювавши 3 роки, суд дійшов висновку, що позивачем виконано обов'язок згідно умов договору, укладеного між сторонами, а відповідачем, в свою чергу, порушено взяті на себе зобов'язання, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у вищому начальному закладі МВС України, позивачем надано довідку про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] від 24 вересня 2014 року; довідку-витрат речового майна перемінного особового складу академії за період навчання з 26.07.2008 р. по червень 2012 р. щодо рядового міліції [PERSON] курсанта КНУВС;довідку фактичних витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв від 24.09.2014 року; довідки про доходи та відрахування відповідача за 2008- 2012 роки. Згідно зазначених документів фактичні витрати за період навчання з 01 вересня 2008 року по 28 червня 2012 року, пов'язані з грошовим забезпеченням рядового міліції [PERSON] складають 11706 грн. 15 коп., з речовим забезпеченням - 2428 грн. 73 коп., продовольчим забезпеченням - 16150 грн. 97 коп., оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 10738 грн. 97 коп., а всього 41024 грн. 82 коп. Відповідно до вимог діючого законодавства вони визначені за виключенням витрат за 1 рік, прирівняний до періоду строкової військової служби . Доказів на спростування цих розрахунків матеріали справи не містять. Документально підтверджені судові витрати позивача у сумі 410 грн. 25 коп. підлягають стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved