Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

02.08.2017 року заявник [PERSON] звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, в якій просив прийняти рішення, яким встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обгрунтування своєї заяви заявник посилаюється на те, що [INFO] в Кам'янобрідському районі, м.Луганськ помер його батько - [PERSON], причина смерті - дифузний кардіосклероз, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №00189 від 08.06.2017 року та свідоцтвом про смерть, Серія [NUMBER] від 08.06.2017 року, яке видане на території, де орган державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. 25.07.2017 року [PERSON] звернулася до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть однак, йому в реєстраціїї смерті батька було відмовлено на підставі того, що документ наданий заявником не є визначеним центральним органом виконавчої влади документом ,що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я та підтверджує факт смерті. Документи оформлені органами, установами, організаціями, які розташовані на території непідконтрольній українській владі, ставлять під сумнів легітимність оформлення свідоцтво про смерть. Тому заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, в заяві просив справу розглянути за його відсутності, вимоги викладені в заяві підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явилась, електронною поштою надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог, заперечень з приводу заявлених вимог не надала. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 11.05.1966 року (а.с.5). [INFO] помер [PERSON], [INFO] в Кам'янобрідському районі м.Луганськ, Луганської області, причина смерті -дифузний кардіосклероз, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №00189 від 08.07.2017 року та свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.6-7), які видані на території, де орган державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. [PERSON] звернувся до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області , з метою проведення реєстрації смерті [PERSON], однак, йому було відмовлено в реєстрації смерті, на підставі того, що оформлені документи органами, установами, організаціями, які розташовані на території непідконтрольній українській владі. Відповідно довідки Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON] було роз'яснено, що вони не можуть виконати заяву про державну реєстрацію смерті [PERSON] на підставі документів де органами, установами, організаціями, які розташовані на території непідконтрольній українській владі (а.с.8). У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до змін прийнятих Верховною радою України до Цивільно - процесуального кодексу України від 04.02.2016 року за №990-19 щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України за ч.4 ст.257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved