Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ 04 вересня 2019 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON] звернувся до ПАТ «Альфа Банк» із заявою щодо отримання кредиту та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. ПАТ «Альфа Банк», розглянувши заяву відповідача, та надані до неї документи, прийняло позитивне рішення про надання кредиту і між сторонами було укладеного Договір про надання кредиту №500228521 від 22.09.2011 року,за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 40 000 грн., з кінцевим строком погашення до 23.09.2014 року. Відповідач виконував взяті на себе зобовязання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором №500228521 від 22.09.2011 року. Внаслідок істотних порушень відповідачем зобовязань за кредитним договором, ПАТ «Альфа Банк» визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки та шляхом направлення письмових повідомлень по необхідність сплати простроченої заборгованості за кредитним договором №500228521 від 22.09.2011 року. Але вимоги ПАТ «Альфа Банк», відповідачем були проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №500228521 від 22.09.2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», прострочена заборгованість за яким станом на 23.12.2013 року складала 50938,32 грн., з яких: 44738,32 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 6200 грн. прострочені відсотки за користування кредитом. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №500228521 від 22.09.2011 року, укладеним між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] в сумі 50938,32 грн., а також 1762 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500228521, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 40 000 грн. зі сплатою 17% річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення кредиту 23.09.2014 року. Згідно п.2.6 кредитного договору, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до цього договору та його невідємною частиною. 23 грудня 2013 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір факторингу №2013-1, за умовами якого до фактора перейшло право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1, в тому числі і за договором №500228521 від 22.09.2011 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON]. 29.05.2018 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» на адресу відповідача було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості в розмірі 50938,32 грн.. У порушення умов кредитного договору свої зобовязання відповідач [PERSON]за Кредитним договором №500228521 від 22.09.2011 року своєчасно не виконував, внаслідок чого станом на 23.12.2013 року його заборгованість становить 50938,32 грн., з яких: 44738,32 грн. сума заборгованості за договором; 6200 грн. пеня на дату укладення. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором №500228521 від 22.09.2011 року; Додатком №1-1 до Кредитного договору №500228521 від 22.09.2011 року; анкетою-заявою про акцепт від 22.09.2011 року; заявою [PERSON] від 22.09.2011 року; розпискою від 22.09.2011 року; Договором факторингу №2013-1від 23.12.2013 року; витягом з Реєстру передач прав вимоги до Договору факторингу №2013-1 від 23.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна»; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; свідоцтвом про реєстрацію ТзОВ «Росвен Інвест Україна» від 07.07.2011 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~ зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549\~ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Частиною 1 ст.512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 50938,32 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту 44738,32 грн. та 6200 грн. прострочені відсотки за користування кредитом. В поданих до суду 11.02.2019 року письмових поясненнях представник позивача вказав, що відповідно до даних, які містяться в додатку до Договору факторингу сума заборгованості за договором №500228521 від 22.09.2011 року станом на дату укладення договору факторингу склала 44738,32 грн., а пеня - 6200 грн.. Проте, будь-яких заяв про зміну позовних вимог, у порядку передбаченою ст.49 ЦПК України, позивач до суду не подав. Враховуючи наведене, а також що згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 40000 грн., суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500228521 від 22.09.2011 року, укладеним між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON], в сумі 40000 грн. (прострочена заборгованість по тілу кредиту). В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1383,52 грн. (50938,32/100=509,38; 40000/509,38=78,52; 1762/100х78,52=1383,52). \~

Outcome: partial