Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

03.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням її навчання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу позивачка проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] Відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивачки було стягнути аліменти до досягнення нею повноліття. Після досягнення позивачкою повноліття відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, яка необхідна їй у зв'язку з продовженням навчання, а тому остання звернулась до суду з даним позовом. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме погодився виплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходів). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилась дочка [PERSON] Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. З матеріалів справи вбачається, а також не заперечувалось сторонами, що позивачка [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Разом з тим, відповідно до довідки № 1023, виданої 17.03.2017 року Київським національним лінгвістичним університетом, [PERSON] є студентом першого курсу денної форма навчання факультету економіки і права. Строк навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у зв'язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів). Разом з тим, відповідно до письмового заперечення та доданих до нього документів, відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме погодився виплачувати аліменти в розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходів), посилаючись на стан свого здоров'я, матеріальне становище, перебування на його утриманні дитини, дружини та непрацездатної матері, надаючи при цьому на підтвердження вказаних обставин належні та допустимі докази. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що позивачка проживає зі своєю матір'ю, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання, відповідач при цьому ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги у добровільному порядку, разом з тим приймаючи до уваги стан здоров'я, матеріальне становище відповідача та перебування на утриманні у останнього дружини, дитини та непрацездатної матері, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання позивачки [PERSON], [INFO], які підлягатимуть стягненню з відповідача на її користь, з врахуванням принципу справедливості та розумності, в розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 03.04.2017 року і до закінчення позивачкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Також, в порядку, визначеному ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial