Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

03 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго», в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 51) просить: визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування йому витрат на оплату теплової енергії за опалення місць загального користування по квартирі [ADDRESS] за період з лютого 2014 року по 03 квітня 2017 року включно в сумі 7592,93 грн.; зобовязати відповідача скасувати безпідставно нараховану йому заборгованість по оплаті теплової енергії за опалення місць загального користування згідно будинкового лічильника по квартирі [ADDRESS] за період з листопада 2016 року по 03 квітня 2017 року включно в сумі 6040,76 грн. шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № 40539; зарахувати надмірно сплачені ним кошти за опалення місць загального користування в сумі 1552,17 грн. за період з лютого 2014 року по жовтень 2016 року в рахунок майбутніх платежів шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № 40539. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно він є власником трикімнатної квартири № 75 за адресою: м. Чернігів, вул. Героїв Чорнобиля (колишня вул. «Бойова»), будинок № 3 і згідно договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 16.02.2006 року (код споживача 40539) і є споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго», а саме послуги з централізованого опалення та водонагрівання. Обєктом надання послуг є вищевказана квартира опалювальною площею 72,0 кв. метри (п.2 [PERSON]). Пояснює, що вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а квартира №75 обладнана окремим засобами обліку теплової енергії теплообчислювач № 35821943, термоперетворювач № 08899. Відповідно до змісту з п.п. 1, 7, 9 п. 22 [PERSON] виконавець зобовязаний забезпечувати вчасне, відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору: поводити перерахунок розміру плати за послуги в разі їх не надання або надання не в повному обсязі; звільняти від плати за послуги у разі їх не надання. Пунктом 23 [PERSON] визначено, що точками розподілу в яких здійснюється передача передбачених цим договором послуг від Виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку є: з централізованого опалення - стояки в межах квартири; з водонагрівання - перша запірна арматура на вводі в квартиру. Зазначає, що зі змісту квитанцій за надані послуги за період з лютого 2014 року по лютий 2017 року включно вбачається, що відповідач крім показників квартирного лічильника теплової енергії додатково нараховує оплату за опалення місць загального користування по загальнобудинковому лічильнику. Стверджує, що донарахування додаткової оплати за опалення по загальнобудинковому лічильнику суперечить умовам укладеного між ним та відповідачем [PERSON] та законодавству, що регулює порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення, а саме Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив їх задовольнити, посилався на обставини зазначені в позові. Представники відповідача позовні вимоги не визнали в повному обсягу, надали письмові заперечення проти позову (а.с. 67-69), на які посилались при викладенні пояснень. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: м. Чернігів, вул. Героїв Чорнобиля (кол. [PERSON])[ADDRESS] (а.с. 6-7). Квартира [PERSON] обладнана окремим засобами обліку теплової енергії теплообчислювач № 35821943, термоперетворювач № 08899 (а.с. 8). Також, будинок №3 по вул. Героїв Чорнобиля в м. Чернігові обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Зазначені обставини учасниками розгляду не оспорюються. Згідно розрахунку оплат за опалення МЗК ПАТ «Облтеплокомуненерго», наданого позивачем та копій квитанцій за надані послуги вбачається, за період з лютого 2014 року по квітень 2017 року (включно) по квартирі [ADDRESS] нараховано за МЗК 7592,93 грн., з них сплачено позивачем 1552,17 грн. (а.с. 16-25, 52-53, 55). З відповідей ПАТ «Облтеплокомуненерго» № 2867-Т від 24.11.2016 року, № 95-Т від 12.01.2017 року та № 790-т від 24.03.2017 року вбачається, що розрахунок загальних витрат теплової енергії на центральне опалення в будинку № 3 по вул. Героїв Чорнобиля в м. Чернігові здійснюється з урахуванням положень п. 2.1.4, таблиці № 2 Методики та п. 2.4. Рекомендацій щодо застосування Методики, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 28 лютого 2008 року № 47 (а.с. 12, 13, 14). Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Пункти 12 і 28 зазначених Правил в даному випадку застосовані бути не можуть, оскільки містять певні умови, наявність яких судом не досліджувалась, формул розрахунків в них відсутні. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика) п.1.2. Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року позивачу визначалась у відповідності до п.1.4., 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил та умовами договору від 28.11.2011 року, на що вказували представники відповідача і зазначено в представлених ними запереченнях. З таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного. Відповідно до п.1.4. Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. В даному ж випадку, як зясовано судом, певна кількість квартир в будинку 3 по вулиці Героїв Чорнобиля в місті Чернігові, в тому числі і квартира позивача, обладнані приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики. Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з лютого 2014 року по квітень 2017 року (включно) є неправомірними, а отже його порушене право підлягає захисту заявленим способом шляхом зобовязання ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснити [PERSON] перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування з лютого 2014 року по 03 квітня 2017 року та провести коригування по особовому рахунку № 40539, з урахуванням вже сплачених позивачем сум. Дослідивши і проаналізувавши всі надані сторонами докази в їх сукупності з нормативно-правовими актами, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсягу. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Із матеріалів справи вбачається що 17 лютого 2017 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги № б/н, предметом якої є надання адвокатом правової, інформаційно-консультативної допомоги у звязку з провадженням справи у суді першої інстанції (без написання апеляційної скарги) в справі за позовом замовника до ПАТ «Облтеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними, зобовязати вчинити дії, стягнення коштів (а.с. 40-41). Відповідно до додатку до договору про надання правової допомоги № б/н від 17.02.2017 року до наданих адвокатом послуг входить: підготовка та подача позовної заяви в інтересах замовника - 8 год., участь у судових засіданнях не більше 2 год. (а.с. 82). Згідно з оригіналами квитанцій від 16.02.2017 року та від 31.03.2017 року адвокат [PERSON] прийняв від [PERSON] 2000 грн. в якості оплати за надану правову допомогу (а.с. 80-81). Враховуючи зазначене, виходячи з обсягу виконаної представником відповідача-позивача правової допомоги у справі, її характеру, що позивачем понесені витрати у звязку із оплатою допомоги адвоката, яким фактично надавалась така допомога останньому, суд вважає необхідним стягнути із ПАТ «Облтеплокомуненерго» компенсацію витрат відповідача-позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп. (9 год. * (1600 грн. * 40%) = 5760 грн.; 5760 грн. > 2000,00 грн.). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved