Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

02.11.2013 року представник позивача звернувся до суду з первісним позовом, посилаючись на те, що 30.05.2008 року між Кредитною спілкою «Казна», в особі голови правління Скребцова І.Є., та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений кредитний договір № 167, за умов якого кредитна спілка надала відповідачу кредит у сумі 12500, 00 гривень строком на 18 місяців з оплатою процентів за користування кредитом. Пунктом 3.3 кредитного договору передбачений графік сплати кредиту та відсотків, який був погоджений сторонами, але відповідач порушила його, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. З метою забезпечення своєчасного повернення кредиту та сплати процентів по ньому між КС «Казна» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки за № 167 від 30.05.2008 року. Відповідно до п. 1.1 та п. 2.1 вказаного договору поруки, поручитель зобов'язався відповідати за зобов'язаннями [PERSON] за кредитним договором. Відповідач [PERSON] порушила своє зобов'язання, тому боржник і поручитель відповідають перед КС «Казна», як солідарні боржники. В порушення вимог кредитного договору [PERSON] сплату основної суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснювала нерегулярно та не в повній сумі. 18.03.2010 року [PERSON] було надіслано повідомлення про наявність заборгованості та необхідності сплатити суму заборгованості згідно графіку розрахунку за кредитним договором. 29.11.2012 року поручителю [PERSON] було надіслано повідомлення про заборгованість за кредитним договором та необхідності виконання зобов'язань боржника [PERSON], на яку він не відреагував. 12.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] було надіслано претензію про наявність заборгованості та необхідності виконання кредитного зобов'язання в цілому, у зв'язку із порушенням умов кредитного договору, щодо своєчасної сплати кредиту і відсотків за користування кредитом. Однак відповідачами зобов'язання не виконано. Таким чином, станом на 29.11.2013 року загальна сума боргу відповідача [PERSON] склала - 5656, 95 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту - 5656, 95 грн. Таким чином, на підставі того, що [PERSON] не виконала своїх зобов'язань відповідно до кредитного договору № 167 від 30.05.2008 року, КС «Казна» просить стягнути заявлені суми солідарно з [PERSON] та [PERSON] та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, понесені по справі у розмірі 229, 40 грн. 12.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 30.05.2008 року між нею та Кредитною спілкою «Казна», в особі голови правління Скребцова І.Є., був укладений кредитний договір № 167, за умов якого кредитна спілка надала їй кредит у сумі 12500, 00 гривень строком на 18 місяців з оплатою процентів за користування кредитом. Вона зазначає, що не укладала та не підписувала 30.05.2008 року вищезазначений кредитний договір з КС «Казна». Також нею не складалась, не підписувалась та не надавалась до КС «Казна» заява-анкета на отримання кредиту від 30.05.2008 року. Грошові кошти в розмірі 12500 грн. вона особисто не отримувала ані готівкою через касу, ані шляхом перерахування на її рахунок. Крім того, [PERSON] не надавала кредитній спілці довідки про заробітну плату з ТОВ «МП «Ескулап». Про наявність та зміст кредитного договору їй стало відомо лише із позовної заяви по цивільній справі № 406/8258/13, провадження по якій, ухвалою суду від 28.11.2013 року, було залишено без розгляду. У зв'язку з тим, що [PERSON] не укладався з КС «Казна» кредитний договір № 167 від 30.05.2008 року, їй не надавалися грошові кошти (кредит) в сумі 12500 грн., вона вважає, що договір укладений невідомими особами на її ім'я не був спрямований на реальне настання правових наслідків, тому цей кредитний договір є недійсним. Ці обставини змусили її звернутися до суду із зустрічним позовом, в якому вона просила визнати недійсним кредитний договір № 167 від 30.05.2008 року, укладений між КС «Казна» та [PERSON], з моменту його вчинення. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом КС «Казна» - Чернов В.О., діючий на підставі довіреності від 13.01.2014 р., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні; зустрічний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила (а.с. 90, 96, 98, 99). Відповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив (а.с. 91, 97, 100). Суд прийняв рішення про розгляд справи по суті в заочному порядку. 11 червня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов КС «Казна» є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити, з наступних підстав. З копії кредитного договору № 167 від 30.05.2008 року (а.с. 8-11) вбачається, що позивач за первісним позовом з [PERSON] дійсно уклали кредитний договір, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 12500, 00 грн. на придбання речей під 65 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 18 місяців. З копії договору поруки № 167 від 30.05.2008 року (а.с. 22-23) вбачається, що дійсно позивач за первісним позовом з [PERSON] уклали договір поруки, згідно якого відповідач зобов'язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за своєчасне і повне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, що випливають із кредитного договору. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З копії заяви на отримання кредиту від 30.05.2008 року (а.с. 19-20) - [PERSON] зверталась до позивача з метою надання їй кредиту. З особової картки позичальника за кредитним договором, укладеним між сторонами (а.с. 6), заборгованість [PERSON] перед кредитною спілкою станом на 29.11.2013 року по основній сумі становить 5656, 95 грн., по процентам - 0, 00 грн. Судом встановлено та повідомленням про заборгованість за кредитним договором, копією реєстру рекомендованих листів про сплату заборгованості за кредитним договором від 10.07.2013 року, списку № 60 групованих поштових відправлень рекомендованих листів від 12.07.2013 року (а.с. 27-31) підтверджено, що позивач за первісним позовом належним чином повідомляв відповідачів про необхідність погасити суму боргу за кредитним договором, однак зазначені вимоги відповідачами за зустрічним позовом у строк не були виконані. Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно платіжного доручення (а.с. 1) позивач оплатив 229 грн. 40 коп. судового збору. Що стосується зустрічного позову, суд вважає, що він є необґрунтованим з наступних причин. 19.12.2013 року, [PERSON] надала суду клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи (а.с. 67-68), в якому просила призначити почеркознавчу експертизу, посилаючись на те, що кредитний договір № 167 від 30.05.2008 року; договір поруки до кредитного договору № 167 від 30.05.2008 року; заяву-анкету на отримання кредиту від 30.05.2008 року у графі «Боржник» та заяву до Кредитної спілки «Казна» від 02.10.2009 року про припинення нарахування процентів за кредитним договором № 167 від 30.05.2008 року, підписувала не вона особисто, а інша особа. Ухвалою суду від 19.12.2013 року була призначена у справі почеркознавча експертиза (а.с. 70-71). Проте, 31.03.2014 року до Алчевського міського суду Луганської області надійшло повідомлення № 2322/02/2323/03 про неможливість надання висновку експертизи (а.с. 87-88), у зв'язку з ненаданням додаткових матеріалів, заявлених в клопотанні експерта № 55 від 15.01.2014 року. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Отже, суд вважає, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] належним чином не довела суду недійсність кредитного договору № 167 від 30.05.2008 року. Крім того, [PERSON] неодноразово не з'являлась у судові засідання, що свідчить про її незацікавленість у даній справі. Суд вважає аргументованими вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку на його користь загальної заборгованості за кредитним договором у розмірі 5656, 95 грн. і судових витрат у сумі 229, 40 грн., а вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним не підлягають задоволенню, у звязку з їх необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: approved