Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~02 листопада 2018 року позивач звернувсь до суду з цим позовом та просить визначити йому додатковий строк тривалістю 4 (чотири) місяці (з моменту набрання рішенням суду чинності) для подання до [PERSON] районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері [PERSON], померлої 27 жовтня 2009 року. Свої вимоги аргументує тим, що 23 жовтня 2009 року померла його мати [PERSON] у віці 79 років, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЕЛ №130603 виданим 27 жовтня 2009 року відділом РАЦС [PERSON] РУЮ, актовий запис №191. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з однієї четвертої житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Корюківка по вулиці Шевченко, буд.230, Корюківського району, Чернігівської області. Вказана одна четверта частина житлового будинку з надвірними будівлями, належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.10.1979 року складеного державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1026. Після смерті матері він не звернувся вчасно до [PERSON] районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, бо не знав про зміни в діючому законодавстві. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, він вирішив звернутись з даного приводу до суду. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов просив задовольнити. У судове засідання від відповідача [PERSON] міської ради надано відзив у якому просять розгляд справи провести без їх участі, при вирішенні питання покладаються на думку суду. У судове засідання від представник відповідача [PERSON] районної державної нотаріальної контори надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, в рішенні покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON]. Батьки проживали у житловому будинку, що знаходиться за адресою: м. Корюківка, вул. Шевченко, буд.232, Корюківського району, Чернігівської області. 07.10.2004 року у віці 68 років помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЕЛ №205772, актовий запис №202 від 08.10.2004 року. На майно померлого відкрилася спадщина. Мати позивача [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, бо на час його смерті вони проживали разом. 23 жовтня 2009 року померла мати позивача [PERSON] у віці 79 років, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЕЛ №130603 виданим 27 жовтня 2009 року відділом РАЦС [PERSON] РУЮ, актовий запис №191. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з однієї четвертої житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Корюківка по вулиці Шевченко, буд.230, Корюківського району, Чернігівської області. Вказана одна четверта частина житлового будинку з надвірними будівлями, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.10.1979 року складеного державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1026. Згідно довідки-характеристики міжміського БТІ №162 від 04.12.1990 року право власності на ? частину будинку №230 було зареєстровано за [PERSON]. В порядку упорядкування адресного господарства будинків по вулиці Шевченко в м. Корюківка будинку №256 присвоєно №230. Вказане підтверджується довідкою [PERSON] міської ради №8784 від 01.11.2018 року. [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт та заповіла позивачу одну четверту частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Корюківка по вулиці Шевченко, буд. 230 (раніше будинок №256), Корюківського району, Чернігівської області, що підтверджується заповітом складеним 14.09.1994 року [PERSON] та посвідченим державним нотаріусом, зареєстрованому в реєстрі за №1600. [PERSON] до дня її смерті 23.10.2009 року проживала та була зареєстрована [INFO] одна, що підтверджується довідками [PERSON] міської ради №8692 та №8693 від 30.10.2018 року. Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON]. Крім позивача на спадщину ніхто не претендує, ніхто не звертався до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, на момент смерті [PERSON] проживала сама. \~ \~ \~ \~ Після смерті матері позивач не звернувся вчасно до [PERSON] районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, бо не знав про зміни в діючому законодавстві. Після смерті матері у позивача знаходились: свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.10.1979 року складеного державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1026, домова книга на вказаний будинок, технічний паспорт на будинок в м. Корюківка по вулиці Шевченка, буд. 230. Після смерті матері позивач став управляти частиною будинку з 12.05.2004 року і по даний час, він вважав, що може в будь-який момент оформити на себе одну четверту частину будинку яку заповідала йому його померла мати. Нещодавно позивач звернувся до нотаріуса нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері, але нотаріус пояснив йому, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, так як місце реєстрації його матері не співпадає з місцем реєстрації позивача. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері. Строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин. Позивач вважав, що прийняв спадщину, бо мав при собі правовстановлюючі документи на спадкове майно померлої матері, користувався та володів цим майном, вступив в управління спадковим майном. Крім позивача на спадщину ніхто не претендує. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінивши докази, суд вважає, що дійсно позивач пропустив строк з поважних причин. Враховуючи вищевказане, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню у розмірі 4 (чотирьох) місяців з дня набрання рішенням чинності. Саме такий розмір строку, на думку суду, буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп., а решту залишити за ним.

Outcome: approved