Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

03.09.2021 року [PERSON] , який проживає в с. Хлупляни, Овруцького району Житомирської області звернувся з позовом до суду до Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт батьківства, що [PERSON] , 1926 року народження, який помер [INFO] , був його батьком, визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Промінь» розміром 1,72 в умовних гектарах без визначення меж цієї частки в натурі 1 вартістю 4209 грн., що належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифікату серії ЖТ №0135521 виданого на підставі рішення Овруцької райдержадміністрації від 05 травня 1997 року №152. Мотивуючи тим, що являється спадкоємцем після смерті батька, однак при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) не зберігся та у свідоцтві про народження у графі «батько» запис про батька відсутній. Зазначив, що батьки проживали в одному будинку і вели спільне господарство, своїх шлюбних стосунків не оформляли, так як не придавали цьому значення. Позивав в позовній заяву просить справу розглядати у його відстуність. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] народився [INFO] , в графі батько відомості відсутні, а у графі мати вказано « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 січня 1960 року (а.с.4). Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Проте, згідно з п.п.1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. У відповідності до ст. 55 КпШС при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 травня 2000 року (а.с.3). З копії погосподарської книги №239 видно, що до членів сім`ї [PERSON] 1927 року народження входять: жінка - [PERSON] , 1921 р.н., син - [PERSON] , 1953 р.н. та син - [PERSON] , 1960 р.н. (а.с.9). Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши зібрані у справі докази у їхній сукупності, суд вважає встановленим факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , який народився [INFO] в с. Хлупляни Овруцького району Житомирської області. Встановлення факту батьківства [PERSON] необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті батька, так як постановою нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори від 17.06.2021 року №1260/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька, [PERSON] , у зв`язку з тим, що не надано правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) та не встановлено факту батьківства між спадкоємцем та спадкодавцем. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості ), яка перебувала у колективній власності КСП ''Промінь'' Овруцького району Житомирської області, яка належала померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0135521, виписаного на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації від 05.05.1997 року № 152, вартістю 4209,00 грн., про що свідчить лист відділу в Овруцькому районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 24.03.2021 року №В-65/0-0.29-72/138-21 (а.с.4). Згідно довідки виданої виконкомом Овруцької міської ради Житомирської області від 29.06.2021 року №469, [PERSON] , 1926 р.н. був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] по день смерті [INFO] . На день смерті у вказаному будинку були зареєстровані та проживали: співмешканка - [PERSON] , 1921 р.н. (нині покійна), син співмешканки - [PERSON] , [INFO] , дружина сина співмешканки - [PERSON] , 1963 р.н., онук співмешканки - [PERSON] , [INFO] , та онука співмешканки - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно із ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину, про що свідчить постанова нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори у Житомирській області від №1260/02-31 від 17.06.2021 року. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.10 ст.5 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. З повідомлення Овруцької державної нотаріальної контори від 08.09.2021 року №1847/01-16, видно, що після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №909/2019 року, у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від сина померлого гр. [PERSON] , що проживає в селі Хлупляни Овруцького району Житомирської області, якому було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: грошовий вклад, житловий будинок та була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач набув право власності на земельну частку ( пай).

Outcome: approved