Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

03 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 06 червня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини фактично припинені через те що, у них відсутнє взаєморозуміння. Розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, остаточною та найвагомішою підставою для розірвання шлюбу між нею та відповідачем стало застосування до неї фізичної сили, 20.07.2015 року відповідач завдав їй легкі тілесні ушкодження.\~\~ Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом. 14 вересня 2015 року ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення (а.с.19). В судове засідання після надання строку для примирення позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена\~\~належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище без змін. Відповідач в судове засідання після надання строку для примирення не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, погодився розірвати шлюб з позивачем, визнав позовні вимоги. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явились до суду. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 червня 2014 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. З 24 липня 2015 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини через то, що у них відсутнє взаєморозуміння. Розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Остаточною та найвагомішою підставою для розірвання шлюбу між нею та відповідачем стало застосування до позивача фізичної сили. 20.07.2015 року відповідач завдав позивачу легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком СМЕ № 3340 від 25.07.2015 року, та не заперечувалося ним самим у судовому засіданні.\~ Суд застосовував передбачені ч. 1 ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача,суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони з 24 липня 2015 року припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам їх дитини. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог\~\~частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~\~«Дойчева». В порядку визначеному ч. 2\~ ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.\~

Outcome: approved