Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

04 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 1500 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що з 2004 року по грудень 2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не надавав кошти на утримання сина. Самостійно забезпечити всі потреби сина позивач немає можливості оскільки ніде не працює, через загальне захворювання, вона являється інвалідом ІІ групи, а відповідач ухиляється від свого обовязку по утриманню дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заперечень суду не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Між позивачем та відповідачем розірвано шлюб, актовий запис № 190 від 2008 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ФМ № 020167, а.с.6). Від даного шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФМ № 142487 видане виконкомом Обавської сільської ради, Мукачівського району Закарпатській області, актовий запис № 01 (а.с.5). 23.05.2009 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 057908, видане виконкомом Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, а.с.7) Згідно частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) та закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). З позовної заяви вбачається, що відповідач офіційно не працює та не надав відзив на позовну заяву та докази свого фінансового становища, а тому встановити платоспроможність відповідача в суду нема можливості. Однак, при прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини встановленого Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік», який на період з 01 січня по 30 червня 2018 року становить: для дитини віком від 6 до 18 років 1860 гpивень, а тому прохання позивача про стягнення аліментів в розмірі 1500 гривень на дитину щомісячно є співрозмірним до того, що встановлений законом. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved