overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

02 грудня 2013 року рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області позовні вимоги [PERSON] до Долинської сільської ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволені повністю та визнано право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яки помер [INFO]. Однак державний реєстратор їй відмовив у державній реєстрації права власності на домоволодіння, оскільки у рішенні суду відсутня інформація про площу будинку та назви господарських споруд. Тому просить суд винести додаткове рішення, в якому вказати, що площа будинку, позначеного літ. «А-1», який розташовано за адресою: [ADDRESS], складає: загальна площа - 49,3 кв.м, житлова площа - 18,1 кв.м, а також господарські та побутові будівлі та споруди складаються з: літньої кухні - літ. «Б», сараю - літ. «В», погрібу - літ. «Г», навісу - літ. «Є,Ж», убиральні - літ. «З», літнього душу - літ «І», огорожі - «№1,2». В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, що приймають участь по справі, або з власної ініціативи прийняти додаткове рішення, якщо стосовно якої -небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що при подачи вищезазначеного позову до суду, позивачем до матеріалів справи був доданий технічний паспорт на адміністративно житловий корпус, в якому зазначені житлова та загальна площа будинку та назва господарських та побутових будівль, та споруд. Під час розгляду справи ця обставина судом не була врахована, тому суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі, зазначивши, що площа будинку, позначеного літ. «А-1», який розташовано за адресою: [ADDRESS], складає: загальна площа - 49,3 кв.м, житлова площа - 18,1 кв.м, а також господарські та побутові будівлі та споруди складаються з: літньої кухні - літ. «Б», сараю - літ. «В», погрібу - літ. «Г», навісу - літ. «Є,Ж», убиральні - літ. «З», літнього душу - літ «І», огорожі - «№1,2». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

02 грудня 2013 року Тарутинським районним судом Одеської області було винесено рішення (а.с. 62-63), яким вимоги позивачки були задоволені в повному обсязі, а саме : - Визнано за [PERSON], [INFO] право власності на спадкове майно за заповітом у вигляді: земельної ділянки розміром 10.23 га, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №463214, виданого на підставі рішення 9 сесії ХХІІІ скликання Підгірненської сільської Ради народних депутатів Тарутинського району Одеської області від 29 березня 2001 року №9 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №45. До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся представник позивачки, який діє на підставі довіреності з заявою, з якої вбачається, що він просить ухвалити додаткове рішення по даній справі, так як у рішенні суду не було зазначено цільове призначення земельної ділянки площею 10,23 га в межах згідно з планом, а саме: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказане рішення набуло чинності. Представник позивачки в судове засідання не з'явився. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, рішення суду, суд вважає, що 02 грудня 2013 року ухваливши судове рішення по суті позовних вимог [PERSON] судом не було вирішено питання стосовно частини позовних вимог, з приводу якої сторони, а саме позивач подавали докази і давали пояснення, а тому є всі підстави для ухвалення додакового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

02 грудня 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 08 грудня 1995 р., мотивуючи тим, що не знаходять спільної мови з більшості питань сімейного життя. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але також надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 1995 року. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як видно зі змісту позовної заяви, між сторонами зникли почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки. З приводу цього сторони з листопада місяця 2012 р. проживають окремо, з того ж часу шлюбні стосунки між ними припинені і спільне господарство вони не ведуть. У своїх письмових заявах до суду сторони кожен окремо наголосили про категоричну відсутність згоди на примирення один з одним. За таких обставин, суд дійшов висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

02 грудня 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживали разом у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2007 року. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про те, що позов підтримує і просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зз'явився, натомість надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю і просить розглянути справу без його участі. Зважаючи на те, що сторони по справі не з'явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участи та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

02 грудня 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн., починаючи від дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем проживали разом у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2009 року. Під час шлюбу у них народилися дочка [PERSON], яка на даний час перебуває на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про уточненні своїх вимог, де просила стягувати аліменти з відповідача у розмірі 600 грн. щомісячно та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, натомість надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю і просить розглянути справу без його участі. Зважаючи на те, що сторони по справі не з'явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участи та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

02 грудня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову останній зазначив, що 25 липня 2009 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 322. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2014 року. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем; витрати по розірванню шлюбу покласти на нього. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. На задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення від 09.12.2014 року, причину неявки не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2009 року. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, про що зроблено актовий запис № 322 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, з квітня 2014 року проживають окремо, на примирення позивач не згідний, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

02 грудня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 серпня 2002 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу в них є доньки - [PERSON] та [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сім'я фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Вони втратили почуття любові одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливі. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явився, однак скерував на адресу суду заяву, посвідчену нотаріусом про визнання позову та просив слухати справу без його участі. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

02 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 23 липня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневій сільській раді Харківського району Харківської області. Від шлюбу мають дитину - [PERSON]. Між подружжям шлюбні відносини припинені, спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різних поглядів на сімейне життя та обов'язки з ведення господарства, спільно не проживають з травня 2014 року. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явивилась. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала до суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку судовою кореспонденцією, однак до суду не з'явився, причин неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.07.2005 року, який зареєстрували у Жовтневій сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Жовтневою сільською радою Харківського району Харківської області виконавчим комітетом (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Липецькою сільською радою Харківського району Харківської області (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини та не проживають разом з травня 2014 року, спільного господарства не ведуть, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вони спільно з відповідачем не проживають, їх шлюб розпався і існує формально. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

02 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності особистих карточок, виданих 04.09.2014 року архівним відділом адміністрації м. Нижньовартовськ для перерахунку пенсії. Заявник в заяві вказала, що з метою призначення пенсії вона звернулася з заявою до Управління ПФУ у Глобинському районі Полтавської області, до якої додала дві довідки виданої архівним відділом адміністрації м. Нижньовартовськ про заробітну плату за період з 1981 по 1987 роки, та з1987 по 1992 роки . Однак в довідках не вірно зазначене її прізвище, у зв»язку із допущенням технічної помилки при перекладі з української мови на російську мову, а саме: замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]», в яких прізвище «[PERSON]» вказано у фінансових документах, а прізвище «[PERSON]» - в особових картках, у зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту. Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій підтримала свої вимоги і просила розглядати справу за її відсутністю . Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Глобинському районі Полтавської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Сторони у судове засідання не з'явилися, подавши заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

02 грудня 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] - [INFO], який мешкає з позивачем. Відповідач залишив сім'ю та виїхав за межі району по справі. Відповідач працездатний, інших утриманців не має та не бажає добровільно надавати допомогу на утримання дитини. Просить постановити рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень. частини. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала письмову заяву. Просить справу розглядати у її відсутність та згодна на заочний розгляд справи. Окреме доручення відповідно до ст.132 ЦПК України судом за місцем проживання відповідача не виконано. Оскільки останній до суду на виклик не з'являвся, про причини не явки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO], який проживає разом з матір'ю позивачем по справі. Відповідач залишив сім'ю і виїхав за межі району та добровільно не надає допомоги на утримання сина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Або їх стягнення у частковому відношенні до заробітку(доходу) не можливо чи важко. Враховуючи, що відповідач працездатний, але не працює, та не має на утриманні інших осіб крім того, має нерегулярний заробіток, суд вважає, можливим з урахуванням матеріального стану відповідача стягнути на користь позивача на утримання сина [PERSON], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн, щомісячно, починаючи з дати звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь держави судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

02 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач в ході судового розгляду свої вимоги підтримала та пояснила, що відповідач практично не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач вимоги визнав частково та пояснив, що не відмовляється від дитини та свого обов'язку її утримувати, але не має можливості сплачувати аліменти в заявленій сумі у зв'язку з відсутністю роботи, вагітністю дружини та незадовільного стану свого здоров'я. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільного із позивачкою сина [PERSON], який народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області 22 серпня 2008 р. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання - Ільковецькою сільською радою Теофіпольського району від 21 грудня 2014 р. № 342 та не заперечується самим відповідачем. Відповідно до довідки Теофіпольської центральної районної лікарні від 01 грудня 2014 р. дитина здорова. Відповідач працездатний, інших дітей на утриманні не має, доказів вагітності дружини та проблем зі здоров'ям не надав, тому змінені позивачем позовні вимоги з стягнення аліментів в частці від доходу на тверду грошову суму підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved