Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

03.03.2017 року по вказаній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги КП «ХВК» були задоволені частково, та стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, інфляційні втрати, три відсотки річних на загальну суму 3718,13 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, інфляційні витрати, три відсотки річних на загальну суму 1714,20 грн., та стягнуто в частковому порядку з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 315,82 грн. з кожного. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2017 року було виправлено описку в третьому абзаці резолютивної частини вказаного рішення. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2018 року в задоволенні заяви КП «ХВК» про виправлення описки було відмовлено. 12.06.2018 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з відповідачів судового збору в розмірі 114,70 грн., сплаченого позивачем за подання заяви про видачу судового наказу. Представник КП «ХВК» в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про проведення розгляду заяви за його відсутності. Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачені підстави для ухвалення додаткового рішення по справі, а саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до матеріалів вказаної цивільної справи, рішенням суду не вирішено питання про розподіл судових витрат в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України ( в редакції до 15.12.2017 року), стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Частиною 2 ст. 99 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) передбачено, що у випадку пред'явлення стягувачем позову в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується в суму судового збору, встановлену за позовну заяву. При поданні заяви про видачу судового наказу позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп. Отже, враховуючи, що позовні вимоги були задоволені частково, тому суд стягує з відповідачів на користь позивача в частковому порядку судові витрати в розмірі 315,82грн. з кожного, що складає 1263,30 грн. (315,82*4), які були сплачені позивачем за подання позовної заяви до суду (а.с.25). Враховуючи, що на момент подання позову до суду була встановлено ставка судового збору в розмірі 1378,00 грн. за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, та позивачем була сплачено 1263,30 грн. при зверненні до суду з позовом, та 114,70 грн. за подання заяви про видачу судового наказу, а тому доля судових витрат в розмірі 114,70 грн. при ухваленні рішення суду вирішена не була, отже дійсно існують підстави для ухвалення додаткового рішення по справі передбачені п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, а тому заява КП «ХВК» підлягає задоволенню, оскільки доказів, що вказане рішення суду виконане відповідачами в повному обсязі матеріали справи не містять.

Outcome: approved