Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

03.06.2020 адвокат Коренко Тетяна Володимирівна в інтересах заявника [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Швейнова Н.С. про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. від 09.06.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування доводів заяви заявник зазначила, що вона проживала з [PERSON] , померлим [INFO] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1998 року по день смерті померлого за адресою [ADDRESS] . За час спільного проживання [INFO] народився син [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 27.05.2005 року, зроблено відповідний актовий запис №13, де батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Також від спільного проживання [INFO] народилась донька [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 24.04.2012 року, зроблено відповідний актовий запис № 1299, де батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, за вказівкою матері. [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилась спадщина на квартиру на квартиру [ADDRESS] , спадкоємцями є діти померлого - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] за життя визнавав себе батьком їхньої дочки [PERSON] , вони проживали однією родиною, він дуже любив дитину, турбувався, утримував та виховував дочку. Крім того, [PERSON] зробив [PERSON] пропозицію одружитися та наполягав, щоб у свідоцтво про народження дочки були внесенні зміни та його записано батьком дитини, але за життя цього зробити не встиг, оскільки помер. Зазначені обставин і стали підставою для звернення заявника із зазначеною заявою до суду. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.02.2021 року ухвалено витребувати у приватного нотаріуса ММНО Швейнової Н.С. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявника адвокат Коренко Т.В. до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі заявника, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Швейнова Н.С. до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутністю, рішення прийняти на розсуд. Суд дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що з 1998 року [PERSON] , [INFO] проживала з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 10.12.2019 року, що підтверджується актом про проживання особи за місцем проживання без реєстрації від 02.06.2020 року. Відповідно до Свідоцтва про Вінчання від 04.06.2004 року над [PERSON] та [PERSON] було проведено вінчання. За час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 27.05.2005 року, зроблено відповідний актовий запис №13, де батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Також судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] , народилась [INFO] , та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини внесенні відповідно до ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 26.05.2020 року, актовий запис №1299 від 24.04.2012 року. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , окрім інших спадкоємцями є діти померлого - [PERSON] та [PERSON] . Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживав разом з [PERSON] до його смерті і виховував спільну доньку [PERSON] . Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Факт батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також на переконання суду встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved