overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

03.10.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, починаючи з 15.05.2014 року проживають окремо один від одного, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]», та стягнути на її користь судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк для примирення не потрібен. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.2013 року в Виконавчому комітеті Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 10, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, починаючи з 15.05.2014 року проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243 грн. 60 коп., тому суд стягує з відповідача на користь позивача дану суму судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

03.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 10 червня 2008 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з липня 2013 році. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам, відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача витрати, понесені нею по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 10 червня 2008 року зареєстрували шлюб. - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з липня 2013 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам, відповідач заперечень по позову не надав. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені нею по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджено квитанцією. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

03.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі - [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 02.11.2012 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалось, оскільки на протязі спільного проживання вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, а тому суд, враховуючи заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області 02.11.2012 року (а.с.4), сторони уклали шлюб 02.11.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 151. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

03.10.2014 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 09 листопада 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В судовому засіданні позивач свої вимоги змінила, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 09 листопада 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області.(а.с.5) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження виданого Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області.(а.с.6) Як стверджує позивачка на теперішній час шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ( ст. 183 СК України ) При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст. 182 СК України ) Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

03.10.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1286,00грн. щомісячно, зазначивши, що 21.09.2012 року вона зареєструвала шлюбу з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис - №273. Від шлюбу народилась дитина: син- [PERSON], [INFO]. З відповідачем однією сім'єю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка в ході розгляду справи уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини щомісячно. 16.10.2014 року до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №352. Як вбачається з довідки КСН «Іллічівець» від 22.09.2014 року [PERSON] мешкає в [ADDRESS], разом з сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

03.10.2014 року ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Вказаним рішенням вирішено: спільне майно подружжя поділити відповідно до варіанту поділу № 1 запропонованого експертом. Виділити [PERSON] в особисту приватну власність ? частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за [ADDRESS], загальною площею 44,8 кв.м., що складається з приміщень: №1-5 прихожа-11,4кв.м.; №1-6 житлова кімната-12,2 кв.м.; № 1-7 житлова кімната-12,2 кв.м.; № 1-8 кухня-9,0 кв.м., а також хлів «Б» з газобетонних блоків. Виділити [PERSON] в особисту приватну власність ? частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за [ADDRESS], загальною площею 45,2 кв.м., що складається з приміщень: №1-1 коридор-7,8 кв.м.; №1-2 коридор-7,6 кв.м.; № 1-3 житлова кімната-16,9кв.м.; №1-4 житлова кімната-12,9 кв.м., а також цегляний гараж «В». Зобов'язати [PERSON] демонтувати дверний блок №1 в перегородці між приміщеннями кухні №1-8 і коридору №1-1 та закласти дверний проріз цеглою; -демонтувати дверний блок №2 в перегородці між приміщеннями житлової кімнати №1-7 і коридору №1-2 та закласти дверний проріз цеглою; - демонтувати дверний блок №3 в стіні між приміщеннями коридор №1-2 та прихожої №1-5 і закласти дверний проріз цеглою; - демонтувати дверний блок №4 в перегородці між приміщеннями житлової кімнати №1-4 та прихожої №1-5 та закласти дверний проріз цеглою. Зобов'язати [PERSON] влаштувати дверний проріз №5 в перегородці між приміщеннями житлової кімнати №1-6 і житлової кімнати № 1-7 та встановити дверний блок; -демонтувати віконний блок №6, влаштувати замість віконного прорізу дверний та встановити дверний блок для входу в приміщення, що пропонуються виділити їй; -влаштувати дверний проріз №7 в стіні між приміщеннями кухня №1-8 і житлової кімнати №1-7 та встановити дверний блок; -влаштувати дверний проріз №8 в перегородці між приміщеннями житлової кімнати №1-3 і житлової кімнати №1-4 та встановити дверний блок. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 10 795 грн. компенсації за різницю в частках в домоволодінні. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 466,70 грн. понесених судових витрат та на користь держави 1592 грн.78 коп. судового збору. 28.10.2014 року [PERSON] подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в частині розподілу судових витрат за оплату послуг експерта. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягає на стягнення з відповідача половини вартості послуг експерта в сумі 1100 грн. Відповідач проти ухвалення додаткового рішення заперечує, оскільки вважає експертизу непрофесійною. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат по оплаті вартості експертизи, оскільки ці витрати понесені по даній справі, висновок експерта взятий до уваги судом, ці витрати документально підтверджені. Оскільки спір вирішено шляхом поділу майна в рівних частках, то половину судових витрат слід стягнути з відповідача відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

03.10.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 25 307,68 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог покликається на те, що 29.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого Позивачем було надано останньому кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000 грн., із сплатою 24 % відсотків річних. Проте, відповідач - [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків та допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 26.08.2014р. становить 25 307,68 грн., а тому змушене звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені в позовній заяві, просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого Позивачем було надано останньому кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000 грн., із сплатою 24 % відсотків річних. Прийняті на себе зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» виконав. З умов кредитного договору вбачається, що відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перерахунку платіжного ліміту, а також сплачувати комісію, на умовах, визначених даним договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач - [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, що станом на 26.08.2014р. складає 25 307,68 грн., що стверджується розрахунком заборгованості за вищевказаним кредитним договором в матеріалах справи. /а.с.7-10/. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

03.10.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 8028,57 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог покликається на те, що 10.10.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого Позивачем було надано останньому кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500 грн., із сплатою 30 % відсотків річних. Проте, відповідач - [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків та допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.07.2014р. становить 8 028,57 грн., а тому змушене звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені в позовній заяві, просив позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н згідно умов якого Позивачем було надано останньому кредит, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500 грн., із сплатою 30 % відсотків річних. Прийняті на себе зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» виконав. З умов кредитного договору вбачається, що відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перерахунку платіжного ліміту, а також сплачувати комісію, на умовах, визначених даним договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач - [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, що станом на 31.07.2014р. складає 8 028,57 грн., що стверджується розрахунком заборгованості за вищевказаним кредитним договором в матеріалах справи. /а.с.6-14/. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved