Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача кошти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення їхнім сином [PERSON] трирічного віку; після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище - [PERSON]. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 03.11.2011 року. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO]. Відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, застосовує до позивача фізичну силу. Позивач вказує, що втратила до відповідача почуття любові, а тому не бажає перебувати з останнім у шлюбі. Син [PERSON] проживає з позивачем, однак останній не вистачає коштів на його утримання, а відповідач, працюючи муляром на шахті «Степова» в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Останній аліментів нікому не платить, на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала частково в частині розірвання шлюбу і стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON]. Не наполягала на задоволенні позовних вимог щодо зміни її прізвища та стягнення з відповідача коштів на її утримання. Окрім цього позивач пояснила, що відповідач, будучи в стані алкогольного сп'яніння, застосовує до неї фізичну силу, кричить. Все це відбувається в присутності сина. Коштів на утримання дитини, відповідач не надає. Зазначила, що втратила до відповідача почуття любові, а тому не бажає перебувати з останнім у шлюбі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, на розірвання шлюбу та сплату аліментів на утримання сина [PERSON] погодився. Зазначив, що з позивачем протягом двох місяців проживають окремо. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 03.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 6). Сімейне життя в сторін не склалось, позивач вказує не негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї. Протягом двох місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач, працюючи муляром на шахті «Степова», тобто, маючи регулярний дохід, коштів на утримання сина в добровільному порядку не дає. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що дана позовна вимога є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про присвоєння дошлюбного прізвища, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки на день ухвалення судом рішення шлюб між сторонами не розірвано, підстав для відновлення позивачеві дошлюбного прізвища у зв'язку із розірванням шлюбу немає, тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. При цьому слід зазначити, що присвоєння судом прізвища (дошлюбного) законом не передбачено. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Проте позивачем не подано доказів того, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, а згідно з поясненнями відповідача його місячний заробіток складає близько 1500,00 грн. За таких обставин, ураховуючи стягнення з відповідача аліментів на дитину, не наполягання позивача на задоволенні цієї вимоги, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні. Таким чином, позов задовольняється частково, в межах, зазначених вище.

Outcome: partial