Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

02 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №10 в будинку № 11 по вул. Миру в смт. Первомайське Вітовського району Миколаївської області, посилаючись на те, що відповідач у вказаному житловому будинку, який належить їй на праві власності, не проживає більше року і втратив право користування ним. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, виклик до суду здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 15 грудня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №1602, позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 грудня 2015 року №49915730, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області 28 серпня 2018 року та довідки виконавчого комітету Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 11 липня 2018 року №2470 відповідач [PERSON], який є колишнім власником квартири, зареєстрований в зазначеній квартирі з 29 листопада 2013 року по теперішній час (а.с.5,14). В спірній квартирі відповідач не проживає більше двох років, не користується даним житловим приміщенням, що обєктивно підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 22 жовтня 2018 року та довідкою виконкому Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 18 жовтня 2018 року №4005 (а.с.26, 27). Cпірний житловий будинок не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сімї власника. Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Главою 6 ЖК України не передбачено законодавчого врегулювання порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина. Однак, у відповідності до приписів статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні. Ані норми ЦК України, ані норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сімї власника. Згідно приписів статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Отже, враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2 статті 405 ЦК України (як спеціальної норми). Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючи викладені обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт не проживання відповідача в спірній квартирі більше одного року без поважних причин і приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 704,80 грн. Відповідно до статей 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved