Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в користуванні майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, надали заяви про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягали, просили його задовольнити, не заперечували проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяв або заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно позову, позивачка [PERSON] є власницею будинку №122 по вул. Лесі Українки у м. Краматорську. За вказаною адресою зареєстрована сестра чоловіка - [PERSON], [INFO] з 19.08.2007 року, однак з моменту реєстрації та на даний час у даному будинку не проживає, власних речей там не зберігає, житлом не користуються, участі в утриманні житла, сплаті комунальних послуг не приймає, але з реєстрації добровільно не знімається. На підставі наведеного та відповідно до ст.ст.317,319, 383,386 ЦК України позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні майном та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст.386 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд, дослідивши позов, копію нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1408 (а.с.16), згідно якого [PERSON] отримала у спадщину від своєї матері [PERSON], будинок № 122 по вул. Лесі України у м. Краматорську, копію сторінок домової книги (а.с.9-11), з якої вбачається, що у будинку №122 по вул.Лесі Українки у м. Краматорську, з 19.09.2007 року зареєстрована [PERSON], копію технічного паспорту на житловий будинок № 122 по вул. Лесі Українки у м. Краматорську (а.с. 12), довідку №2281 від 30.07.2015 року (а.с.7), з якої вбачається, що у будинку №122 по вул.Лесі Українки, 122 у м. Краматорську зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], акт про не проживання № 9 від 29.07.2015 року (а.с.8), згідно якого відповідачка [PERSON], [INFO], з лютого 2007 року по даний час не проживає за місцем реєстрації, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд враховує, що позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2001 року набула право власності на будинок №122 по вул. Лесі Українки у м. Краматорську. Відповідачка [PERSON] будучі зареєстрованою за вказаною адресою, будинком фактично не користується з 2007 року, власних речей не зберігають та участі в утримання житла не приймають, але з реєстрації на вимогу позивача добровільно не знімається, чим порушує його права вільно здійснювати своє право власності щодо житла. З огляду на вказане, права позивача слід поновити, усунувши зазначені перешкоди та визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житлом. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації.

Outcome: approved