Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

\~ 02 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що існують обставини, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі раніше. Заявник вказує, що 01 лютого 2012 року Тернопільським міськрайонним судом було прийнято рішення про солідарне стягнення в користь позивача [PERSON] боргу за розпискою від 17 грудня 2009 року із [PERSON] та [PERSON] Як слідує із мотивувальної частини рішення, розгляд справи відбувся за відсутності [PERSON], оскільки на той час вона перебувала за межами України. В період з часу прийняття рішення і до травня 2014 року заявник не спілкувалась із [PERSON] через існування між ними неприязних стосунків. В травні 2014 року [PERSON] дізналася про відкриття виконавчого провадження щодо неї відносно повернення боргу [PERSON], після чого вони зясували всі суперечності і тоді ж заявник дізналася, що в [PERSON] на частину коштів, які вони повертали позивачу [PERSON], існують її власноручні розписки, про які їй не було нічого відомо. Борг позивачу був повністю повернутий відповідачами і навіть у розмірі, більшому, ніж це передбачалося розпискою від 01 грудня 2009 року, з урахуванням того, що він повертався частинами і пізніше встановленого строку. Проте на момент розгляду справи у заявника не було належних доказів, які б підтверджували повернення боргу. Її клопотання про допит свідків суд відхилив, а про існування розписок, які підтверджують отримання [PERSON] від [PERSON] коштів в рахунок боргу їй нічого не було відомо. На підставі викладеного заявник просить суд скасувати рішення суду від 01 лютого 2012 року по справі №2-8872/12 у звязку з нововиявленими обставинами. Заявник [PERSON] в судовому засіданні\~ підтримала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2012 року по справі №2-8872/2011з підстав, викладених у заяві. Просила суд її задоволити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні відносно задоволення поданої заяви заперечила, зазначивши, що борг за розпискою відповідачі не повернули. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2012 року по справі №2-8872/2011.Просила суд її задоволити. Заслухавши пояснення заявника, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заяву [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу згідно розписки слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (ст.179 ЦПК України). Відповідно ч.1, п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. Також в ст.361 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили. Такими підставами є: 1. істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2. встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду; 3. встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано. Таким чином, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не могли буті відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. В правових позиціях, які викладені в пунктах 3, 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» встановлено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] задоволено, вирішено стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 5\~500 дол/ США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 43\~902,65 грн., боргу за розпискою від 17 грудня 2009 року, та 439,02 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. До заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявником [PERSON] додані розписки, датовані 17 червня 2010 року, 05 серпня 2010 року та 21 жовтня 2010 року. Як вбачається із розписки від 17 червня 2010 року, [PERSON] у вказану дату отримала від [PERSON] кошти в сумі 700 дол. США в рахунок погашення боргу від 17 грудня 2009 року, в чому і розписалась. Згідно розписки від 05 серпня 2010 року, [PERSON] цього числа отримала від [PERSON] кошти в сумі 1000 дол. США в рахунок погашення боргу від 17 грудня 2009 року, в чому і розписалась. Як слідує із розписки від 21 жовтня 2010 року, [PERSON] у цей день отримала від [PERSON] кошти в сумі 900 дол. США в рахунок погашення боргу від 17 грудня 2009 року, в чому і розписалась. На час розгляду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області справи №2-8872/2011 та винесення рішення 01 лютого 2012 року не були і не могли бути відомі обставини, що мали істотне значення для розгляду цієї справи, які могли вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні а саме те, що [PERSON] було передано [PERSON] кошти в загальній сумі 2600 дол. США в рахунок погашення боргу за розпискою від 17 грудня 2009 року. Відповідач [PERSON] не була присутня в судових засіданнях під час розгляду справи судом першої та винесення ним рішення, про дату і час слухання справи остання повідомлялася через оголошення у пресі, а тому не могла надати суду розписок, які підтверджують часткове повернення боргу. Дані розписки [PERSON] вважала втраченими, про їх існування вона дізналася в травні 2014 року, після повернення [PERSON] в Україну, а тому і звернулася до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Таким чином, з урахуванням того, що про існування доказів на підтвердження часткового повернення відповідачем [PERSON] заборгованості за договором позики від 17 грудня 2015 року на суми, які зазначені в приєднаних до справи оригіналах розписок, що разом становлять розмір 2600 дол. США, не були відомі [PERSON] на час розгляду справи №2-8872/12 в суді першої інстанції, суд вважає, що вказані заявником обставини можуть вважатися нововиявленими. При цьому суд звертає увагу, що на підтвердження доводів позивача про те, що вже вказані розписки є підробленим, в даній справі призначалася комплексна почеркознавча та технічна експертиза документів, про що 28 січня 2015 року судом постановлена ухвала. Вказана експертиза не була проведена у звязку з недостатністю наданих експерту матеріалів та неоплатою її вартості, а тому суд вважає, що надані розписки є належними і допустимими доказами часткового повернення [PERSON] боргу за договором позики від 17 грудня 2009 року. Зважаючи на вищевикладене, за винятком суми, яка була сплачена [PERSON] позивачу, до стягнення із відповідачів підлягає сума в розмірі 2900 дол. США (5500 дол. США 2600 дол. США). В силу ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому [PERSON] не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Верховним Судом України в постанові від 24 вересня 2014 року у справі за № 6-145цс14, висловлено правову позицію, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. У ній, зокрема, зазначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Станом на день винесення судом рішення Національним Банком України встановлено такий еквівалент валют: 100 доларів США еквівалентно 2146.4469 грн. За вказаних обставин, проаналізувавши матеріали справи та надані розписки в їх сукупності, суд вважає, що заяву [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2012 року в справі №2-8872/2011 слід задовольнити, скасувати дане рішення та постановити нове, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, стягнути із [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 2900 дол. США, що еквівалентно 62\~246,96 грн., боргу за розпискою від 17 грудня 2009 року та 439,02 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial