Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

02.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, який в подальшому уточнила та в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 02 липня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] половину додаткових витрат на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2170 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 02 липня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 листопада 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3054. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05.02.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Син проживає разом з матір'ю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач кошти на утримання дитини не надає та згоди щодо розміру аліментів ними не досягнуто. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свого сина до досягнення повноліття. Відповідач фізично здоровий, має можливість працювати та забезпечувати свою дитину. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати в розмірі 2170грн., згідно розрахунку, доданого до матеріалів справи. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на вказані в заяві обставини. Просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов частково заперечив, підтримавши письмовий відзив на позовну заяву. Просить позовні вимоги задовольнити частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав та мотивів. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами такі факти. Сторони по справі колишнє подружжя. Шлюб між ними розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05.02.2014 року (а.с.10-11). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [PERSON], [INFO], батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі (а.с. 12). Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет України за 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. В судовому засіданні встановлено, що син [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю та знаходиться повністю на утриманні позивача. Відповідач проживає окремо та ухиляється від виконання даного обов'язку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, незважаючи на те, що працює та отримує постійні доходи. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, матеріальне становище сторін, матеріальне становище та стан здоров»я платника аліментів, відсутність у відповідача інших осіб та утриманні, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів є підставний та підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 1944,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 02 липня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача половини додаткових витрат на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2170 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову, до досягнення дитиною повноліття, то суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст.180 СК України, кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. За вимогами ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно представлених суду фіскальних чеків, які є належними та допустимими доказами, позивачем витрачені кошти на лікування сина в розмірі 1009,20 грн. (879,70 + 129,50грн.) а.с.54). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оскільки позивачем не в повній мірі доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та не надано суду належних доказів на підтвердження вимоги в частині додаткових витрат, суд приходить до висновку, що дана вимога підлягає до часткового задоволення. Суд не приймає до уваги розрахунок додаткових витрат, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних витрат. З врахуванням вищевикладеного, а також матеріального становища сторін та дитини, інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину [PERSON], [INFO], слід частково задовольнити, а саме в розмірі 504,45 (п'ятсот чотири грн. сорок п'ять коп.) гривень. Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про є підставний та підлягає до часткового задоволення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial