Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

02.11.2016р. [PERSON], [PERSON] звернулися в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» (третя особа - Приватний нотаріус ДМНО Бондар І.М.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. № 3-6). В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві посилались на те, що виконавчий напис приватного нотаріуса ДМНО Бондар І.М., № 5488 від 04.07.2016р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 1187257,89 грн., та витрат пов,язаних з вчиненням виконавчого напису в сумі 1700 грн., всього 188957,89 грн., є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням Закону України «Про натаріат», порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та в обгрунтування позовних вимог, позивачі посилались на наступні обставини. 14.12.2007р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №106281-SOGL згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 8100 дол. США з кінцевим терміном повернення 11.12.2009р. У забезпечення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки за умовами якого поручитель взяла на себе зобов'язання нести солідарно відпоідальність перед банком за зобоов'язаннями [PERSON] Крім того, виконання зобов'язань за договором №106281-SOGL було забезпечено договорам застави автотранспорту №106281-SOGL-1 та №106281-SOGL-2 від 14.12.2007р. 09.12.2014р. рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у справі №199/5052/13 було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №106281-SOGL в розмірі 50918 грн.72 коп. За результатами перегляду рішення в апеляційному порядку рішення залишено без змін. 28.08.2015р. [PERSON] в повному обсязі здійснив сплату стягнутої судом суми заборгованості, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження. Крім того, з відповідних підстав, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2016р. по справі №201/16079/15-ц, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.03.2016р., було припинено заставу автотранспорту за договорами №106281-SOGL-1 та №106281-SOGL-2 від 14.12.2007р. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив, з якого дня у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право вимоги до [PERSON] і чи виникло взагалі, чи дотриманий банком трирічний строк, чим порушив приписи ч. 1ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Просили визнати виконавчий напис приватного нотаріуса ДМНО Бондар І.М. від 04.07.2016р., зареєстрований в реєстрі за №5488 таким, що не підлягає виконанню. В наданій суду 26.12.2016р. заяві представник позивача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 19.10.2015р. - а.с.№ 32) позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила вимоги задовольнити, розглянувши справу за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. (а.с. № 44). Позивачка [PERSON] в судове засідання 26.12.2016р. не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. В наданій суду 26.12.2016р. заяві позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила вимоги задовольнити, розглянувши справу за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення по справі заочного рішення суду не заперечувала. (а.с. № 43). Представник відповідача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 01.09.2016р.- а.с. №34-35) в судове засідання 26.12.2016р. не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с. № 40), про причини неявки суд не сповістив. Третя особа приватний нотаріус ДМНО - Бондар І.М. в наданих суду 24.11.2016р. письмових поясненнях, позовні вимоги вважала необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що виконавчий напис було вчинено у відповідності до вимог законодавства на підставі наданих банком документів, які підтверджували безспірність заборгованості в контексті положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку. Просила в задоволенні позову відмовити. В судове засідання 26.12.2016р. нотаріус не з,явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення, про причини неявки суд не сповістила (а.с. № 41). За такими обставинами, згідно до ст. 76 ЦПК України відповідач та третя особа є належним чином повідомленими про дату розгляду справи та за правилами ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду. Враховуючи належне повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ст. 169, ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526,530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська у справі №199/5052/13-ц від 09.12.2014р. було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» прострочену заборгованість за кредитним договором №106281-SOGL станом на 14.04.2013р. в розмірі 50414 грн.60 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 20564,02 грн., заборгованість по процентам 27211,78 грн., штраф 2638,77 грн., та сплачений позивачем судовий збір 504 грн. 15 коп., а всього 50918 грн.72 коп. (а.с. № 7-9). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2015р. рішення АНД райсуду м. Дніпропетровська від 09.12.2016р. залишено без змін. (а.с. № 10-12). 28.08.2015р. позивач [PERSON] в повному обсязі здійснив оплату стягнутої за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2014р. суми заборгованості за кредитним договором №106281-SOGL у розмірі 5 0918 грн.72 коп. (а.с. № 16). 18.09.2015р. державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] на підставі п.8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (рішення суду виконано в повному обсязі) було винесено постанову про закінчення виконачого провадження №48625967 з примусового виконання виконавчого листа №199/5052/13ц, виданого 20.08.2015р. на виконаня рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровска від 09.12.2014р. про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості в сумі 50918 грн. 72 коп. (а.с. № 17). 04.07.2016р. приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів 187257 грн.89 коп. (що станом на 02.06.2016р. за курсом НБУ довірнювало 7461,19 доларів США) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №106281-SOGL від 14.12.2007р. Заборгованість складається з: заборгованості за кредитом 1394,94 дол. США; заборгованості по відсоткам 5749,09 дол. США; штраф (фіксована частина) 9,96 дол. США, штраф (відсоткова складова) 307,20 дол. США. Крім того, з позивача було також стягнуто витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700грн. (а.с. № 18). В виконавчому написі нотаріусом зазначено, що стягнення проводиться за 8 роки 5 місяців та 19 дні, а сааме за період з 14.12.2007р. по 02.06.2016р. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом МЮУ від 03.03.2004р. №20/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Відповідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як вбачається з виконавчого напису, строк за який проводиться стягнення становить 8 роки 5 місяців та 19 днів з 14.12.2007р. по 02.06.2016р. Таким чином, з огляду на те, що виконавчий напис було вчинено 04.07.2016р., то строк, з якого повинна була стягуватись заборгованість, з урахуванням строків позовної давності, повинен обчислюватись з 2013р., тоді як заборгованість стягнута з 2007р., а отже, наторіусом при вчинені виконавчого напису були порушені вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнаня його таким, що не підлягає виконанню. Крім того, нотаріусом порушені обов,язкові, в тому числі і для нотаріуса при здійсненні виконавчого напису, положення ст.360-7 ЦПК України , обов'язковість судових рішень ВСУ про обов,язкове застосування Висновків ВСУ щодо застосування норм права для визначення початку перебігу строків позовної давності по пені, викладених, зокрема, в Постановах ВСУ № 6-116цс13, № 6-160цс14 від 19.11.2014р. Що стосується розміру стягнутою за виконавчим написом суми заборгованості суд зазначає наступне. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як встановлено судом вище та підтверджується наявними матеріалами справи, позивачем [PERSON], в повному обсязі була сплачена сума заборгованості за договором №106281-SOGL станом на 14.03.2013р., стягнута рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2014р. , проте, у виконавчому напису вказано, що стягнення за кредитним договором провадиться за 8років 5 місяців 19 днів з 14.12.2007р. по 02.06.2016р., з чого суд приходить до висновку, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем не може існувати безспірної заборгованості, оскільки відповідні обставини мають суттєве значення, проте не були враховані нотаріусом при вчинені виконавчого напису. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, надані позивачем до суду письмові докази, які підтверджують відсутність безспірності заборгованості між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати виконавчий напис приватного нотаріуса ДМНО Бондар І.М. від 04.07.2016р., зареєстрований в реєстрі за №5488 таким, що не підлягає виконанню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 1889 грн. 58коп., що підтверджується квитанцією (а.с. № 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved