overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

04.08.2015 р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона та треті особи є власниками квартири [ADDRESS]. В належній ним квартирі з 14.10.2008 року зареєстрований як член їх родини [PERSON], але він з 04.07.2014 року за вказаною адресою не проживає, будь-яких платежів не здійснює, добровільно знятися з реєстрації відмовляється, належних йому речей в квартирі немає. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 88 у будинку № 9 по вул. Вільна в м. Словянську Донецької області. У судове засідання сторони не зявилися, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково за наступних підстав: [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з 12.06.1998 року є власниками квартири [ADDRESS], в якій зареєстровані з 2008 року; в цій квартирі також зареєстрований [PERSON] (а.с. 5, 7, 8-9, 11). З акту № 7 від 05.02.2015 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Північний» м. Словянська, слідує, що [PERSON], який зареєстрований у [INFO], фактично не мешкає в цій квартирі з 04.07.2014 року, його особистих речей в квартирі немає (а.с.10). Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України [PERSON], який не є власником житлового приміщення, втратив право користування квартирою № 88 у будинку № 9 по вул. Вільна у м. Словянську Донецької області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

04.08.2015 р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до ВАТ Словянський керамічний комбінат про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

04.08.2015 р. до суду подано цю заяву, в якій заявник просить скасувати рішення суду від 26.12.2012 р. за заявою [PERSON] про визнання його безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та пояснив, що наприкінці травня 2011 р. він залишив своє постійне місце проживання, де він проживав із своєю сімєю, та поїхав на заробітки в м. Київ і з того часу не повідомляв про своє місце перебування, 26.12.2012 р. за заявою [PERSON] рішенням суду його визнано безвісно відсутнім, 30 липня 2015 р. він повернувся до дому і дізнався про таке рішення суду, тепер проживає в [INFO]. 15.09.2015 р. заявник в судове засідання не з»явився, письмово просив розглянути справу в його відсутність, вимоги заяви задовільнити (а.с.23). Представник заінтересованої особи - Карбівської сільської ради Гайсинського району в судове засідання не зявився, письмово заявлені вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с.10). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, письмово просила розглянути справу в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви (а.с.15, 19). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] наприкінці травня 2011 р. він залишив своє постійне місце проживання, де він проживав із своєю сімєю, та поїхав на заробітки в м. Київ і з того часу не повідомляв про своє місце перебування, 26.12.2012 р. за заявою [PERSON] рішенням суду його визнано безвісно відсутнім, 30 липня 2015 р. він повернувся до дому і дізнався про таке рішення суду, тепер проживає в [INFO]. Дані правовідносини регулюються: - ст.45 ЦК України, відповідно до якої якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою; - ст.250 ЦПК України, за якою у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки [PERSON], якого рішенням суду від 26.12.2012 р. визнано безвісно відсутнім, зявився особисто до суду в м. Гайсині, на час звернення до суду він проживає в [INFO], то з метою захисту прав та законних інтересів заявника на підставі ст.45 ЦК України, ст.250 ЦПК України рішення суду про визнання його безвісно відсутнім необхідно скасувати. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - паспортом серії НЕ №146835, яким підтверджуються особа [PERSON] (а.с.3); - копією рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2012 р., яким [PERSON] визнано безвісно відсутнім (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

04.08.2015 р. заявниця [PERSON] звернулася до суду з цією заявою. У заяві зазначила, що вона є неповнолітньою однак має намір укласти шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявниця [PERSON] є вагітною, що стверджується довідкою [PERSON] № 164 від 04.08.2015 р.. На час звернення до суду із цією заявою їй виповнилось 17 років, тому просить надати їй дозвіл на укладення шлюбу з [PERSON]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримує, просить таку задоволити. Зацікавлена сторона не заперечує щодо поданої заяви. Вислухавши пояснення заявниці, зацікавленої сторони, дослідивши подані докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. 23 СК України, суд може надати право на шлюб при недосягненні шлюбного віку, якщо таке відповідає інтересам осіб і не має перешкод для укладення шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], має намір укласти шлюб з [PERSON], однак не досягла шлюбного віку, є вагітною від [PERSON], що стверджується довідкою [PERSON] За таких обставин суд констатує, що заява є обгрунтовно доведеною, а тому є законні підстави для задоволення такої.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував тим, що з 24 березня 2005 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, конфлікти з цього приводу. Шлюбно-сімейні відносини було припинено у січні 2006 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Своєї згоди на розірвання шлюбу в добровільному порядку в органах ДРАЦС відповідач не надає, тому він змушений звернутися до суду. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Майновий спір на даний час відсутній. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, позов підтримував, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області 24 березня 2005 року, актовий запис № 2. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з січня 2006 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втратою взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Спільного господарства не ведуть. Клопотання про надання терміну для примирення ні від чоловіка, ні від дружини не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 25.02.2000 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, від якого має двох малолітніх дітей, які мешкають з матір`ю. У нього інша жінка, з якою він має наміри створити сім`ю, спору про майно, житло з відповідачкою не мають. Він не заперечує, щоб діти жили з матір`ю, бо вони з нею мешкають. Витрати, пов`язані з розглядом справи, бере на себе, бо він їх поніс. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, який залишив сім`ю і мешкає з іншою жінкою, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.02.2000 року. Шлюб у них перший, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO]. Діти мешкають з матір`ю, відповідачкою по справі. За рішенням суду у вересні 2015 року з позивача стягнуті аліменти на утримання дітей на користь відповідачки. Позивач підтвердив, а відповідачка не заперечувала, що на протязі декількох років вони не підтримують відносини як чоловік і жінка і мешкають окремо. Суд надавав їм строк для примирення, але сторони не помирились. Обидва наполягають на розірванні шлюбу. Спору про майно, житло між ними немає. Відповідачка живе з дітьми і матеріально їх утримує. Позивач попереджений судом про необхідність приймати участь у вихованні дітей і матеріальному утриманню їх до повноліття. Позивач бере на себе витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідачка не просить змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, зазначаючи що на теперішній час він є студентом 2-го курсу Донбаської машинобудівної академії у м. Краматорськ, строк навчання з 29.09.2014 року по 30.06.2018 р., навчається на бюджетній формі навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач, який є його батьком, не працює, але не є інвалідом та може таку допомогу йому надавати. Просив стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на період навчання. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на навчання сина у розмірі 1/6 частки свого доходу до закінчення навчання. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступного: [PERSON] народився у м. Словянську Донецької області 28.06.1997 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) [PERSON] є студентом ІІ курсу Донбаської машинобудівної академії у м. Краматорськ з четвертим рівнем акредитації, денного відділення, термін навчання з 29.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с. 6). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, у звязку з тим, що [PERSON] навчається на денному відділенні Донбаської машинобудівної академіїу м. Краматорськ з четвертим рівнем акредитації, термін навчання до 30.06.2018 року, а відповідач [PERSON] має нормальний стан здоровя, не працевлаштований, на час розгляду справи в суді нікому аліментів не виплачує, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що його дідом є [PERSON], який помер. З причини помилок у документах, що підтверджують їх спорідненість, [PERSON] не може отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області. Крім того, з цієї самої причини [PERSON] не зможе отримати спадщину, у разі виявлення спадкового майна. Тому [PERSON] просить встановити, що він є онуком [PERSON] Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду справи заінтересована особа повідомлена належним чином. Заслухавши заявника, його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, батьками заявника є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження VІІ-УР № 0562663. З довідки Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області № 1092/02-18 від 18.07.2015 року вбачається, що 06.09.1959 року був складений актовий запис № 1519 про шлюб між [PERSON] та Пекелок Анною-Іванною Казимирівною. Згідно архівної довідки № Ю-9 від 06.07.2015 року [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON] Анни-Іванни, [INFO]. З пояснень заявника випливає, що він не знав, що є різниця в написанні прізвища матері та діда. На теперішній час свідоцтво про народження матері та свідоцтво про шлюб не збереглося, мати та дід померли і виправити помилки немає можливості. Приймаючи до уваги, що ім`я та по батькові матері заявника збігаються з ім`ям та по батькові доньки [PERSON], а написання прізвища не збігаються лише на дві літери, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між заявником та [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 01.10.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області, за актовим записом № 1075. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 01.10.2004 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 098399 від 03.08.2015 року (а.с.3). Від подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає з позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 03.11.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернівського райвиконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 376. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 03.11.2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у березні 2015 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.11.2000 року - а.с.5. Шлюбні відносини припинені у березні 2015 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області про надання дозволу на вивезення неповнолітньої дитини за кордон. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

04.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.06.2009 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2009 року. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON] [INFO]. Сторони з травня 2011 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved