Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

02.07.2014 р. представник позивача адвокат [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Артемівської міської ради Донецької області, в якій просила визнати за позивачем, [PERSON], право власності на гараж, розташований за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Петровського, 138. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач в липні 1970 року придбав у громадянина [PERSON] гараж, розташований по вул. Петровського, 138 в м. Артемівську, що підтверджується відповідною розпискою. Починаючи з 1971 року та протягом декількох років позивач за власні кошти реконструював вказаний гараж, зробив ремонт та користується ним відкрито та безперешкодно протягом 40 років. Оскільки позивач вважав, що він є власником вказаного майна, то він самостійно здійснив всі будівельні роботи, не погоджуючи їх при цьому ані з виконкомом Артемівської міської ради, ані з іншими компетентними органами. Лише 31.03.2011 р., після звернення позивача до Артемівського БТІ для виготовлення технічного паспорту на вказаний гараж, йому стало відомо, що гараж по вул. Петровського, 138 в м. Артемівську віднесений до обєктів самочинного будівництва. Згідно Державного акту на земельну ділянку серії ЯИ № 345389, виданого Артемівською міською радою для будівництва індивідуальних гаражів від 11.07.2012 р., позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,0031 га по вул. Петровського, 138 в м. Артемівську Донецької області. Відповідно до технічного висновку Артемівського комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро», обстежувана нежитлова будівля гараж, розташований по вул. Петровського, 138 в м. Артемівську Донецької області, відповідає сучасним державним будівельним нормам та правилам: ДБН, ДСН, ВСН СНиП, а також діючим технічним будівельним ГОСТам, ДСТУ та придатний до експлуатації. Оскільки у позасудовому порядку вирішити це питання неможливо, позивач змушений звернутися до суду. Відповідач за первісним позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та Бахмутської міської ради про визнання недійсним рішення Артемівської міської ради від 28.03.2012 №6/21-361 в частині надання у власність земельної ділянки гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування гаражу та державного акту на право власності на земельну ділянку та визнати за ОСББ «Дружба» право власності на будівлю службове приміщення зазначене літерою Б до житлового будинку №138 по вул. Петровського у м. Артемівськ (Бахмут). В обґрунтування позову зазначено, що спірний гараж з 1967 року є службовим приміщенням, яке належало будівельному кооперативу (правонаступником якого є ОСББ «Дружба»). Побудований у 1967 році кооперативний будинок та службове приміщення стало власністю членів кооперативу у відповідності до вимог чинного на той час законодавства. Як загальними зборами так і правлінням кооперативу [PERSON] не надавалося право користування службовим приміщенням. Рішенням суду у 2011 році було визнано право власності [PERSON] на гараж, який раніше ним був придбаний у [PERSON], а пізніше, скористувавшись вказаним рішенням суду, яке згодом було скасовано, він отримав право власності на земельну ділянку під вказаною будівлею. Артемівська міська рада, надавши у власність земельну ділянку під спірною будівлею порушила права ОСББ на користування та розпорядження службовим приміщенням. У звязку із чим просить суд визнати недійсним рішення Артемівської міської ради про надання у власність земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування гаражу та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, а також визнати право власності на службове приміщення літера Б, розташоване за адресою вул. Петровського, 138, м. Артемівськ. Відповідач за первісним та зустрічним позовом Бахмутська міська рада Донецької області надав суду письмові пояснення від 17.05.2017 р. вих. № 01-0758-08, відповідно до яких Бахмутська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] до Бахмутської міської ради про визнання права власності на гараж, що розташований за адресою: Донецька область, м. Бахмут (Артемівськ), вул. Садова (Петровського), 138, оскільки це порушує права інших осіб, в даному випадку права Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба», що підтверджується наявністю в матеріалах справи зустрічної позовної заяви та їх участі, як сторони по справі та суперечить нормі ч.5 ст.376 ЦК України, що є обов'язковою умовою для визнання права власності на таке майно. Будь-яких даних про наявність у позивача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва обєкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законом порядку матеріали справи не містять. Матеріали справи не містять доказів дотримання під час будівництва будівельних, екологічних, санітарно- гігієнічних, протипожежних та інших норм і правил. Крім того, згідно Інвентаризаційної справи на домоволодіння № 138 по вул. Садова (Петровського) у м. Бахмуті (Артемівськ) домоволодіння складається з багатоповерхового будинку та службового приміщення під літерою Б (яке і є спірним гаражем). Бахмутська міська рада не претендує на вищезазначений об'єкт, оскільки даний об'єкт не перебуває в комунальній власності. Вимоги ОСББ «Дружба» про визнання права власності на службове приміщення (гараж) просить вирішити на розсуд суду. Стосовно зустрічних позовних вимог Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба» в частині визнання недійсним рішення Артемівської міської ради від 28.03.2012 № 6/21-361 щодо надання у власність земельної ділянки громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування гаражу та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 345389 заперечує, оскільки вищезазначене рішення та державний акт на право власності на земельну ділянку є правомірним, так, як були прийняті у відповідності до норм чинного законодавства. Бахмутська міська рада діяла в межах своїх повноважень. Підстав для відмови [PERSON] у наданні земельної ділянки на той час не існувало. Вищезазначене рішення є актом індивідуальної дії, яке вичерпало себе і не породжує ніяких правових наслідків. Позивач-відповідач [PERSON] та його представники у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягали та просили її задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечували. Крім того, [PERSON] та [PERSON] зазначили, що позивач почав користуватись гаражем з 20.06.1970 року, після того як його придбав у [PERSON], згодом реконструював шляхом проведення будівельних робіт. Ніяких правовстановлюючих документів на гараж та земельну ділянку у нього не було і [PERSON] йому нічого не передавав. Зазначив, що гараж не є будівлею літера Б службове приміщення житлового кооперативу, а займає лише його частину. У 2011 році рішенням Артемівського міськрайонного суду за позивачем визнано право власності на гараж, ним оформлено правовстановлюючі документи та міською радо надано у власність земельну ділянку під гаражем. У 2014 році касаційною інстанцією рішення Артемівського міськрайонного суду про визнання права власності на гараж було скасовано, тому він змушений був повторно звернутись до суду для визнання права власності. Представник відповідача Бахмутської міської ради Донецької області [PERSON] у судове засідання не зявилася. До суду надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника Бахмутської міської ради та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Представник відповідача-позивача ОСББ «Дружба» [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] заперечувала та просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що спірний гараж є службовим приміщенням літера Б, яке належить ОСББ як правонаступнику, а позивач [PERSON] незаконно тривалий час ним користувався та незаконним шляхом оформив право власності на гараж та розташовану під ним земельну ділянку. На зустрічній позовній заяві ОСББ «Дружба» наполягала та просила її повністю задовольнити. Представник третьої особи КП «Бахмутське БТІ» [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що відповідно до матеріалам технічної інвентаризації гараж, по вул. Петровського (Садова), 138 в м. Артемівськ є частиною приміщення, зазначеного на плані-схемі в інвентаризаційній справі багатоквартирного будинку 138 по віл. Петровського, 138 в м. Артемівськ під літерою [PERSON] власності на гараж [PERSON] зареєстрував на підставі рішення суду та отримав правовстановлюючі документи. У подальшому надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи Відділ Держгеокадастру у м. Артемівську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у судові засідання не зявився. Про день, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, цивільну справу № 2-1889/11 (№ 2/219/1495/2014), інвентаризаційні справи будинку та гаражу за адресою вул. Петровського, 138, м. Артемівськ Донецької області дійшов наступного висновку. Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації будинку №138 по вул. Петровського м. Артемівськ КП «Бахмутське БТІ» (оціночного акту від 19.09.1967, генерального плану від 03.09.1967), за жилкооперативом «Дружба» рахується службова будівля літера Б 4,45х6,70 м. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року № 1087 ІV (в редакції від 10.07.2003) кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Як встановлено судом Наказом відділу з реформування управління та утримання житлового фонду Артемівської міської ради від 29.03.2004 житлово-будівельний кооператив «Дружба» реорганізовано в обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба» в місті Артемівську, яке стало правонаступником ЖБК «Дружба» (т.2 а.с.60). Як зазначено у ст. 28 Закону № 1087 у разі реорганізації кооперативу права та обовязки переходять до його правонаступників. У відповідності до ч.2 ст. ст.108 ЦК України у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обовязки попередньої юридичної особи. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» №2866-ІІІ від 29.11.2001 року (в редакції від 29.01.2001) житлово-будівельні кооперативи можуть бути реорганізовані в обєднання. Отже, після реорганізації до ОСББ «Дружба» перейшли всі права та обовязки ЖБК «Дружба» балансоутримувача будинку №138 по вул. Петровського м. Артемівськ з надвірними спорудами, в тому числі і службового приміщення літера Б, яке у відповідності до ст. 186 ЦК України (від 16.01.2003 року) призначено для обслуговування вказаного будинку. Крім того, судом встановлено, що вказане службове приміщення ЖБК «Дружба» та ОСББ «Дружба» у користування та власність іншим особам, у тому числі співвласникам багатоквартирного будинку не передавалось. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.09.2011 року по справі № 2-1889-2011 за [PERSON] визнано право власності на гараж № 138, розташований по вул. Петровського в м. Артемівську Донецької області. Рішенням Артемівської міської ради від 28.03.2012 року № 6/21-361 «Про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Артемівська», [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку комунальної власності територіальної громади м. Артемівська по вул. Петровського, 138 у м. Артемівську, площею 0,0031 га, кадастровий номер земельної ділянки 1410300000:00:018:1020, для обслуговування індивідуального гаражу. На підставі вказаного рішення Артемівської міської ради від 28.03.2012 р. № 6/21-361, 28.08.2012 року [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 345389, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0031 га, розташованої за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Петровського, 138, кадастровий номер земельної ділянки 1410300000:00:018:1020, цільове призначення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів (т.с. 1 а.с. 4). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 р. рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.09.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 04.12.2013 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 247-248) та ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.05.2014 р. позов [PERSON] до Артемівської міської ради про визнання права власності було залишено без розгляду у звязку із поданням представником позивача заяви про відкликання позовної заяви. Як зазначив у позовній заяві [PERSON] та підтвердив у судовому засіданні, що гараж він придбав у [PERSON], що підтверджено розпискою від 20.06.1970 року (а.с. 17 цивільна справа №2-1889/11), правовстановлюючих документів не мав, деякий час користувався ним і потім самостійно почав виконувати будівельні роботи та здійснив перебудову гаражу для можливості його подальшої експлуатації, яким він і користується відкрито та безперешкодно протягом 40 років. Суд не приймає до уваги розписку [PERSON], оскільки [PERSON] не мав права власності на гараж та не міг розпоряджатися ним. Суд звертає увагу на те, що, позивач [PERSON] здійснив перебудову гаражу не маючи правовстановлюючих документів на земельну ділянку. [PERSON] власності на земельну ділянку, на якій знаходиться спірний гараж, отримав після прийняття Артемівським міськрайонним судом рішення від 06.09.2011 р., яке вподальшому касаційною інстанцією було скасоване. Так, згідно листа від 03.06.2014 р. № 7/3-08-7122, адресованого [PERSON], Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області розглянула декларацію [PERSON] про готовність обєкта до експлуатації, а саме: гаражу на земельній ділянці по вул. Петровського, 138 у м. Артемівську та зазначила, що при перевірці декларації встановлено, що у п. 10 наданої декларації відсутня інформація про дозвільні документи, обєкт збудовано самовільно. Йому було рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно (т.с. 1 а.с. 5). До того ж, спірний гараж побудований без проекту, який повинен містити склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-ХІУ «Про архітектурну діяльність», отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону від 17.02.2011 р. № 3038-УІ «Про регулювання містобудівної діяльності», а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, судом встановлено, що спірний гараж побудований самочинно, на який КП «Артемівське БТІ» виготовлено технічний паспорт та 14.10.2011 зареєстровано право власності на гараж по вул. Петровського, 138, м. Артемівськ Донецької області на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.09.2011, яке набуло законної сили 17.09.2011 року (відомості із інвентаризаційної справи). Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. [PERSON] власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Так, згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У пункті 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» судам дані розяснення про те, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Посилання [PERSON] на технічний висновок Артемівського комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро», згідно якого обстежувана нежитлова будівля гараж, розташований по вул. Петровського, 138 в м. Артемівську Донецької області, відповідає сучасним державним будівельним нормам та правилам: ДБН, ДСН, ВСН СНиП, а також діючим технічним будівельним ГОСТам, ДСТУ та придатний до експлуатації, є безпідставним, оскільки в матеріалах справи немає достовірних даних про те, що вказана будівля гараж відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Як встановлено судом, спірний гараж по вул. Петровського (Садова), 138 в м. Артемівськ є частиною приміщення, зазначеного на плані-схемі в інвентаризаційній справі багатоквартирного будинку 138 по вул. Петровського, 138 в м. Артемівськ під літерою Б, що підтверджено листом директора КП «Артемівське БТІ» від 28.11.2013, поясненнями представника третьої особи [PERSON] та позивача [PERSON] Отже, суд прийшов до висновку про те, що самочинно побудована нежитлова будівля спірний гараж порушує права ОСББ «Дружба» на користування та розпорядження службовим приміщенням літера Б в інвентаризаційній справі 1967 року на будинок №138, вул. Петровського (Садова), м. Артемівськ (Бахмут), тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Виходячи із наведених вище підстав та враховуючи те, що службове приміщення зазначене літерою Б багатоквартирного будинку 138 по вул. Петровського (Садова), 138 в м. Артемівськ (Бахмут) належить ОСББ «Дружба», як правонаступнику житлово-будівельного кооперативу «Дружба», суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСББ «Дружба» в частині визнання права власності на вказане службове приміщення. Згідно пунктів г, д ч.3\~статті 152 Земельного кодексу України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом способів. За змістом п.10 ч.2\~статті 16 Цивільного кодексу України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Як зазначено у ч.1 ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 8790, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143146, 149, 151, 153158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи те, що спірне рішення Артемівської міської ради від 28.03.2012 р. № 6/21-361 «Про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Артемівська» в частині надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки для обслуговування гаражу було прийнято відповідачем на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду від 06.09.2011, яким визнано право власності на спірний гараж та у подальшому його скасовано, а також те, що вказане рішення перешкоджає реалізувати право ОСББ «Дружба» на отримання земельної ділянки під існуючою службовою будівлею, розташованою по вул. Садова (Петровського), 138 в м. Бахмут, тому суд вважає за необхідне визнати його недійсним та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 345389. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України з Бахмутської міської ради та [PERSON] на користь ОСББ «Дружба» підлягає стягненню судовий збір по 121 грн. 80 коп. з кожного, який був сплачений останнім при подачі позову, тобто пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, а усього 243 грн. 60 коп.\~в рівних частках.

Outcome: partial