Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

03.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення часток у праві спільної сумісної власності подружжя. На обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначив, що є сином [PERSON] та [PERSON], які перебуваючи у шлюбі придбали житловий будинок по вул. Берегового № 86 в м. Баштанка Миколаївської області, право власності на який згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок зареєстровано за [PERSON] за реєстром № 3019 від 26.04.1994 року. 10.09.2003 року його мати [PERSON] померла. Із свого народження та по день смерті матері він проживав у вказаному будинку разом з батьками, а після смерті матері продовжив там проживати разом із батьком та своєю дружиною до 2007 року. 28.04.2007 року [PERSON] уклав шлюб з відповідачем по справі, яка почала проживати в [INFO], а він (позивач) переїхав проживати до будинку своєї дружини. В кінці 2008 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому будинок та земельну ділянку онукам. 09.11.2015 року [PERSON] помер, й спадщину після смерті останнього отримала відповідач по справі. Коли він звернувся до нотаріуса, то йому стало відомо про те, що складений [PERSON] заповіт є недійсним. 26.05.2016 року за його заявою була заведена спадкова справа після смерті його матері [PERSON] При цьому, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки не була визначена частка [PERSON] в праві власності на будинок, розташований по вул. Берегового, 86 м. Баштанка, який належав його батькам [PERSON] та [PERSON] На думку позивача, в даному випадку частки кожного із співвласників в вищевказаному будинку, який належить на праві спільної сумісної власності, є рівними та складають 1/2 частина на кожного. Відповідач не згодна на визначення за померлою [PERSON] ? частки вищевказаного житлового будинку. А тому позивач просить винести рішення, яким визначити, що частка [PERSON] у вказаному будинку становила ?. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити посилаючись на те, що батьки придбали спірний будинок спільно, при цьому не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явилася, про день, час, місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від неї не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою сторони позивача - ухвалює заочне рішення. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши наявні у справі письмові докази (копію свідоцтва про народження, згідно якого батьками позивача записані [PERSON] та [PERSON]; копію свідоцтва про смерть, згідно якого [PERSON] померла 10.09.2003 року; копію свідоцтва про смерть, відповідно до якої [PERSON] помер 09.11.2015 року; копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 08.04.2016 року, відповідно до якого 15.08.1973 року було проведено реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON]; копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 26.05.2016 року, згідно якого після смерті [PERSON], яка померла 10.09.2003 року, була заведена спадкова справа 26.05.2016 року; копію свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 26.04.94 року, згідно якого будинок по вул. Берегового, 86 в м. Баштанка зареєстровано на [PERSON] та записано в реєстрі № 3019 від 26.04.1994 року; довідку КП «Баштанське районне бюро технічної інвентаризації» від 04.04.2016 року № 68, відповідно до якої житловий будинок, розташований в м. Баштанка по вул. Берегового, 86, зареєстровано за [PERSON]; постанову державного нотаріуса від 14.07.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав [PERSON] на ? частку житлового будинку та ? частку земельної ділянки після смерті [PERSON], оскільки не надано правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на житловий будинок та земельну ділянку на імя спадкодавця; копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копію довідки Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 24.05.2016 року № 1973, відповідно до якої на день смерті [PERSON], яка померла 10.09.2003 року, за місцем її реєстрації та проживання за адресою [INFO] був зареєстрований та проживав [PERSON]; копію заповіту, посвідченого 10.11.2008 року секретарем Гайворонківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області; звіт про визначення оціночної вартості житлового будинку по вул. Берегового, 86 м. Баштанка; копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2016 року, згідно якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є його дружина [PERSON], копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 09.11.2015 року, копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 10.09.2003 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і можливість задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 22 КпШС України (який діяв на час виникнення правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В силу ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 70, 71 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. В судовому засіданні встановлено та письмовими доказами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) Л.О. перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1973 року по 10 вересня 2003 року (день смерті [PERSON]О.). За час шлюбу, 26 червня 1994 року, ними було придбано житловий будинок №86, розташований в місті Баштанка Баштанського району по вулиці Берегового. Таким чином, наведені обставини свідчать, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. За викладених обставин, вищевказаний житловий будинок має статус спільного сумісного майна сторін та частка [PERSON] у ньому складає ? частину. Визначення права [PERSON] на частку в спільному майні необхідно позивачу для оформлення в спадкових правах після смерті матері [PERSON], що є підставою для задоволення позову в частині визначення, що [PERSON] належна ? частки житлового будинку, що перебував у спільній сумісній власності подружжя. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по справі сплата судового збору на користь держави в розмірі 551 гривні 20 копійок, що підтверджено квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved