overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

03.04.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її сином, зареєстрований за вищевказаною адресою, але не проживає без поважних причин з початку 2008 року та не сплачує нарахування за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не зявилась, до його початку надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду сповіщався через оголошення у пресі, що відповідає положенням ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстровані в [INFO], власником якої є позивач. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.02.2017 року, затвердженого начальником КП «ЖЕК-13», [PERSON], [INFO] не проживає з вересня 2008 року за місцем реєстрації за адресою: вул. Волковича, 15/1 в м. Чернігові. Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад один рік, у звязку з чим втратив своє сервітутне право на спірне житло. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

03.04.2017 року позивач звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В останній час у них тривали погані стосунки, постійні сварки та скандали, які виникають по обопільній вині. Такою поведінкою та постійними сварками вони психологічно травмували один одного та їхню дитину. Більше року назад, після чергової сварки відповідач поїхав на інше місце проживання у Львівську область. З того часу спільно не проживають та дуже рідко спілкуються. В такому разі вважає, що подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу недоцільне. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживанням, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.09.2011 року серії І-ТП №082151. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], 10.12.2011 р. н., про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-СГ №310441. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Доводи позивача відповідачем не спростовано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн., який у відповідності із ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

03.04.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11851,30 грн. за кредитним договором №б/н від 27.08.2010 року та судові витрати в сумі 1600 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 11851,30 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася через оголошення у пресі (газета Урядовий кур»єр №156 від 22.08.2017 року). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27.08.2010 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 28.02.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 11851,30 грн. (а.с.35). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача, а також витрати по оплаті оголошення в пресі в сумі 420 грн., які також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

03.04.2017 року представник позивача звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 26961,50 грн. за кредитним договором №б/н від 02.10.2013 року та судові витрати у розмірі 1600, 00 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 26961,50 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 02.10.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 22.03.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 26961,50 грн. (а.с.3-4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

03.04.2017 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

03.04.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 16.03.2013 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.04.2017 року. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій уточнила свої позовні вимоги, а саме: просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини, та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

03.04.2017р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначила, що з 04.02.2006 р. по 09.02.2017 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09.02.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивач має намір в період своєї відпустки з 26.06.2017 р. по 08.08.2017 р. відвідати разом з дітьми своїх батьків, які проживають у Воронезькій області Російської Федерації. Відповідач відмовляється надати згоду на тимчасовий виїзд дітей за кордон, що шкодить інтересам дітей, позбавляє їх права на зустріч з рідними людьми та не сприяє їх всебічному та гармонічному розвитку. Позивач зобов'язується вживати всіх заходів, необхідних для безпечного перебування дітей закордоном, і по закінченню зазначеного строку забезпечити повернення дітей в Україну. У зв'язку з чим, позивач просить суд надати дозвiл на тимчасовий виїзд дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] до Російської Федерації у її супроводi в перiод з 26.06.2017 року по 08.08.2017 року без дозволу та супроводу батька [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

03.04.2017 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та підігрів холодної води, вказуючи, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], користуються послугами та є абонентом КП Харківські теплові мережі, однак не сплачує вартість цих послуг. Просив стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.01.2014 року по 01.03.2017 року у розмірі 31445,26 грн., 3% річних у розмірі 977,87 грн.,\~ інфляційні втрати у розмірі 5743,73 грн. та відшкодувати судові витрати у справі. \~ Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій повідомила про те, що не підтримує позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги, у звязку зі сплатою боргу відповідачами після предявлення позову, однак просить стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 1600 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви. Відповідачі у судовому засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, надавши суду квитанції про сплату заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], та в офіційному порядку не відмовились від централізованих послуг опалення та підігріву холодної води, які надає КП Харківські теплові мережі . Згідно розрахунку позивача, у період з 01.01.2014 р. по 01.03.2017 р. за адресою: . Харків, [ADDRESS] - мається заборгованість зі сплати вартості послуг за опалення та підігріву холодної воду у розмірі 31445,26 грн. Крім того, з підстав, передбачених ст.625 ЦК України, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 977,87 грн. та інфляційні витрати у розмірі 5743,73 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн. Згідно наданих відповідачем [PERSON] квитанцій, 10.05.2017 р. , тобто після предявлення позову, ними сплачено вартість послуг опалення у розмірі 31600,00 грн. ( 14500 + 14500 + 2600). У відповідності до ч.1\~ст. 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Згідно ч.1\~ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Враховуючи, що представник позивача не підтримує позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачами після предявлення позову, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості суд відмовляє за відсутності предмету спору, проте з підстав, передбачених ст.89 ч.1 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн., в рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

03.04.2018р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через сварки та непорозуміння по вині відповідача, а тому позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб розірвати. Позивач надав заяву що позов підтримує в повному обсязі та просив розглянути у його відсутність. Відповідач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницького районного управління юстиції від 06.08.2013 р. серія 1-АМ, №213989 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. ( а.с.5) За час шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] 30.09.2013р.н., що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. ( а. с. 6) Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову Враховуючи вищевказані обставини суд, переконавшись у наявності законних підстав, приймає визнання відповідачем даного позову, оскільки це не суперечить інтересам сторін та інтересам інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

03.04.2018 р. відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 13.09.2018 р. До початку проведення підготовчого судового засіданні від відповідача - [PERSON], надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивача - [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Встановлено, що позивач - [PERSON], звернулась до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем - [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не проживають разом як подружжя. Позивач зазначає, що на примирення з відповідачем вона не згодна. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 06.10.2012 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від спільного життя мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

03.04.2018 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] (дошлюбне прізвище Козяр) до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 18.09.2005 р. сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2310. Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Протягом подружнього життя відносини між сторонами поступово погіршувалися, між ними виникали сварки, конфлікти, суперечки, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Позивач з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та на методи виховання дітей. Спільного господарства сторони не ведуть з серпня 2015 р. Шлюб між ними фактично розпався і має формальний характер. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що буде суперечити її інтересам. З підстав зазначених вище позивач звернулася до суду із даною позовною заявою. В підготовче засідання позивач не зявилася, однак надала на адресу суду заяву у відповідності до якої просила суд розглянути справу у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с. 42) Відповідач в підготовче засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. (а.с. 28-29, 38-39) Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.09.2005 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-АМ №009360 від 18.09.2005 р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2310. (а.с. 18) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивачу по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., потрібно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved