Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

02 грудня 2015 року Куликівська селищна рада Чернігівської області звернулася до суду із позовною заявою в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до [PERSON], третя особа на стороні позивача служба у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації, про відібрання дітей, в якій просить відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від особи з якою вони проживають [PERSON] та влаштувати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] для тимчасового перебування до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, [PERSON] бабуся малолітніх [PERSON] та [PERSON], з якою діти проживають у гуртожитку Куликівського професійного аграрного ліцею, як внутрішньо-переміщені особи, не створює належних умов для виховання та навчання дітей, розвитку їх природних здібностей, тобто як особа, яка супроводжує дітей не виконує свої обовязки по вихованню дітей, які виразилися в тому, що [PERSON] не дозволяє дітям відвідувати навчальний заклад, у звязку з чим [PERSON] та [PERSON], які були зараховані до 5 класу Куликівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. 01 вересня 2014 року, спочатку пропускали уроки без поважних причин, а з 10 січня 2015 року взагалі не відвідують навчальний заклад. [PERSON] обґрунтовує факт невідвідування дітьми школи відсутністю в родині коштів, однак від пропозиції директора Куликівського ПАЛ та адміністрації Куликівської [PERSON] ст. про надання безкоштовного харчування обох дітей вона відмовилась, також відмовилась від оздоровлення та відпочинку дітей в літній період у дитячому позаміському закладі «Деснянка» та санаторіях Чернігівської області. Мешканці гуртожитку, де проживає [PERSON] разом з онуками та її дочкою [PERSON] неодноразово скаржились до Куликівського райвідділу міліції на поведінку сімї [PERSON]. Після отримання [PERSON] травми правої плечової кістки, бабуся ігнорувала рекомендації лікарів щодо періодичних медичних оглядів дитини дільничним педіатром та хірургом та після неодноразових умовлянь лікарів погодилась на зняття гіпсу з руки онука. В звязку з перерахованими обставинами із 16.03.2015 сім'я [PERSON] перебуває на обліку Куликівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, проте, від послуг центру [PERSON] відмовилась. З 21.04.2015 [PERSON] та [PERSON] взяті на облік служби у справах дітей Куликівської РДА як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах , у звязку з неналежним виконанням обовязків по вихованню та утриманню дітей особою, з якою вони проживають [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги Куликівської селищної ради підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомив. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача та представника третьої особи, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Як вбачається зі Свідоцтва про народження серії І-НО №334022 [PERSON] є матір'ю, а [PERSON], громадянин [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі Свідоцтва про народження серії І-НО №393037 [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. В графі «батько» дані вказані згідно зі\~статтею 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої\~статті 135 Сімейного кодексу України(серія бланку ААХ 740476, № витягу 00016025902). На час розгляду справи [PERSON] та [PERSON], які є внутрішньо-переміщеними особами, проживають разом з [PERSON], їх бабусею, як особою, яка їх супроводжує, в смт.Куликівка Чернігівської області по вулиці Миру, 43 в кімнаті 114 гуртожитку Куликівського ПАЛ. Місце перебування матері неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та батька [PERSON] [PERSON] не відоме. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 24 листопада 2015 року сімя [PERSON] проживає в кімнаті, санітарний стан якої має посередню оцінку - брудна підлога, погано витертий стіл. З актів про невідвідування учнями [PERSON] та [PERSON] школи від 29.01.2015, 18.11.2015, 20.10.2015, 11.09.2015, 07.09.2015, 18.05.2015 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не відвідували школу без поважних причин з 12.01.2015 по 29.01.2015, з 07.04.2015 по 18.05.2015, з 01.09.2015 по 11.09.2015, з 14.09.2015 по 16.10.2015, з 19.10.2015 по 30.10.2015 та з 09.11.2015 по 18.11.2015. Бабуся дітей [PERSON] та [PERSON] [PERSON] запрошувалася адміністрацією Куликівської ЗОШ на засідання ради профілактики та на нараду до директора для вирішення питання про невідвідування онуками школи, однак на зазначені засідання вона не зявлялася. З повідомлення виконуючого обовязки головного лікаря КЗ «Куликівська центральна районна лікарня» №347 від 12 травня 2015 року, адресованого начальнику служби у справах дітей Куликівської РДА встановлено, що [PERSON], [INFO], який 22.10.2014 отримав травму правої плечової кістки зі зміщенням уламків, після оперативного лікування у Чернігівській обласній дитячій лікарні отримав рекомендації щодо періодичних медоглядів у лікаря-хірурга поліклініки, проте, до лікаря не зявлявся, бабуся [PERSON] всі рекомендації медпрацівників проігнорувала, 08.05.2015 за місцем проживання дитини комісію у складі районного педіатра, лікаря-хірурга та медичної сестри не допустила оглянути дитину, що поставило під загрозу здоровя дитини. Наказом №11 від 21 квітня 2015 року служби у справах дітей Куликівської РДА від 21 квітня 2015 року малолітні [PERSON] та [PERSON] взяті на облік як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах у звязку з ухиленням батьків, або осіб, які їх замінюють, від виконання батьківських обовязків. Рішенням №116 від 26 листопада 2015 року виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівської області було затверджено висновок органу опіки і піклування Куликівської селищної ради Чернігівської області щодо доцільності відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого визнано за доцільне відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], від особи, з якою вони проживають [PERSON]. Свідок [PERSON], комендант гуртожитку Куликівського професійного аграрного ліцею, повідомила суду про те, що в гуртожитку в кімнаті 114 проживає [PERSON] разом з онуками [PERSON] та [PERSON], як внутрішньо-переміщені особи. За час їх проживання у гуртожитку неодноразово виникали конфліктні ситуації між [PERSON] та іншими мешканцями гуртожитку, онуки [PERSON] були постійними спостерігачами конфліктів, але безпосередньо до сварок не залучалися. Свідок [PERSON], працююча директором Куликівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, в судовому засіданні показала, що [PERSON] та [PERSON], які були зараховані до 5 класу школи з 01 вересня 2014 року, відвідували школу лише у першому семестрі 2014 року, у другому семестрі діти школу не відвідували, бабуся дітей [PERSON] пояснювала причини невідвідування онуками школи тяжким матеріальним становищем у родині. Для цих дітей розробили окремий план навчання на літо 2014 року канікулярний час, пропонувалась екстернатна форма навчання, але бабуся від таких пропозицій відмовилася. На даний час до 6 класу діти не переведені, вважаються зарахованими до 5 класу. Свідок [PERSON], працююча практичним психологом Куликівської [PERSON] ст., суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON], звичайні діти, з рівнем розвитку, який відповідає їх віку, які бажають та потребують спілкування з однолітками, виявляють бажання ходити до школи, однак, їх бабуся [PERSON] перешкоджає їм у здійсненні цих намірів , не пускаючи до школи. Свідок [PERSON], працюючий районним педіатром Куликівськох центральної районної лікарні, пояснив суду, що він двічі, разом з колегами з лікарні, відвідував родину [PERSON], та намагався умовити [PERSON] надати дозвіл на доправлення [PERSON], прооперованого після травми плеча до Чернігівської обласної лікарні з метою зняття гіпсової повязки та вилучення металевої пластини, оскільки нездійснення таких дій могло призвести до спричинення шкоди здоровю дитини, і лише з третього разу після півторагодинного спілкування з [PERSON] йому вдалося умовити її дозволити відвезти [PERSON] разом з нею до лікарні. Свідок [PERSON], директор районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, пояснила, що сімї [PERSON], як внутрішньо переміщеним особам з листопада 2014 року центром надавалися соціальні послуги та гуманітарна допомога. Від соціального супроводу [PERSON] відмовилась. В період з лютого 2015 року ця сім'я перебуває в центрі на обліку у звязку з неналежними умовами проживання дітей. Однак, від отримання послуг центру [PERSON] відмовилась, хоча, коли навідувалася до центру, вибирала для себе та онуків одяг, постільну білизну, пізніше від будь-якої допомоги відмовилась, на контакт не іде. Свідок [PERSON], заступник начальника УСЗН Куликівської РДА, пояснив суду, що [PERSON] з 21 жовтня 2014 року по 20 квітня 2015 року отримувала щомісячну адресну грошову допомогу як внутрішньо-переселена особа на себе та на двох онуків, з 26 квітня 2015 року виплата допомоги на дітей була припинена, у звязку з відсутністю заяви законного представника дітей(матері) про продовження виплати, а [PERSON] двічі продовжувала термін виплати допомоги, яка призначається та виплачується лише на 6 місяців, потім потребує продовження. З 09 грудня 2015 року до Постанови КМУ №505 від 01.10.2014 було внесено зміни, і в даний час виплата щомісячної адресної грошової допомоги неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] може бути здійснена і за заявою особи, яка їх супроводжує, тобто бабуся, проте, на сьогоднішній день [PERSON] з такою заявою до управління соціального захисту не зверталась. Свідок [PERSON], методист психологічної служби відділу освіти Куликівської РДА в судовому засіданні пояснила, що вона особисто кілька раз відвідувала родину [PERSON], але остання її до кімнати не впускала, поспілкуватись з дітьми не дозволяла. Коли мова заходила про навчання дітей [PERSON] починала підвищувати голос, або переключатися на іншу тему розмови, а від відповіді про причини невідвідування дітьми школи ухилялася. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ч.1 ст. 170 СК України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу,\~а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.\~У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.\~Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Частиною 5 статті 170 СК України передбачено, що положення частин першої-третьої цієї статті застосовуються до відібрання дитини від інших осіб, з якими вона проживає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не створила належні умови для проживання своїх малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON], не забезпечує виховання дітей, не достатньо піклується про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, про навчання дітей, не створює належні умови для розвитку їх природних здібностей, що є підставою для їх захисту - прийняття рішення про відібрання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від особи, з якою вони проживають бабусі [PERSON], влаштування дітей для тимчасового перебування до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей.

Outcome: approved