Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач) про зміну розміру аліментів (а.с.1-3). Так, позивач просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 2\~000 грн., починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2016 року відкрито провадження по справі № 495/6046/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Справу призначено до розгляду (а.с.16). Представником відповідача подано до суду заперечення на позовну заяву [PERSON], згідно з яким він просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.44-46). Позивач [PERSON], та її представник [PERSON], в судове засідання 24.11.2016 року не зявилися, але від останнього до суду надійшла заява, відповідно до якої він заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.60). Відповідач [PERSON], та його представник [PERSON], в судове засідання 24.11.2016 року не зявилися, але від останнього до суду надійшла заява, відповідно до якої він подані до суду заперечення підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутністю (а.с.52). Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON], та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 24.02.2009 року було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за № 24, що підтверджується виданим 22.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №098189 (а.с.7). Від сумісного шлюбу у сторін 29.06.2003 року народилася донька [PERSON], про що 08.07.2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 41, що підтверджується виданим 08.07.2003 року Виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 171296 (а.с.6). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2011 року по справі № 2-5032/11 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 27.10.2011 року до 30.06.2021 року (а.с.10-11). На виконання даного рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 27.12.2011 року видано відповідний виконавчий лист (а.с.12). За твердженням [PERSON], на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів в розмірі 400 грн. є недостатньою для матеріального утримання дитини, а вона сама не має змоги забезпечити належний рівень утримання дитини. Так, дитина росте, збільшились ціни на продукти харчування, одяг, дитина часто хворіє, на що потрібні ліки. У свою чергу, як зазначає [PERSON], відповідач працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати та інших утриманців він не має. Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням суду або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], дійсно проживає разом із матірю [PERSON], [INFO], та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка ВК Старокозацької СР № 1251 від 01.08.2016 року. Крім того, [PERSON], [INFO], має хронічне захворювання та проходить постійне лікування, про що свідчить довідка КУ «Старокозацька РБ» № 134 від 01.08.2016 року (а.с.13-14). У свою чергу, згідно із поданими до суду представником відповідача запереченнями та доданими до них документами вбачається, що на утриманні [PERSON] на даний час знаходяться його нова дружина, яка не працює, та малолітня дитина від другого шлюбу. Крім того, за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року сума доходу [PERSON] складає лише 6\~000 грн. У квітні 2016 року [PERSON] був прооперований та на даний час перебуває на лікуванні (а.с.44-49). У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе і доцільне збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх доньки [PERSON] з 400 грн. на 600 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною [PERSON] України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. У випадку невиконання батьками обов'язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 Кримінального кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Так, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків на користь дитини, суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я дитини, тим більше коштів на утримання вона потребує. Так, якщо дитина є інвалідом, страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно каліцтво, суд повинен вважати такі обставини підставою для збільшення розміру аліментів. При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дана норма передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення, відповідно до змісту ч.1 даної статті. Згідно із положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 01.05.2016 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 228 грн. (30 % = 368,4 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років 1 531 грн. (30 % = 459,3 грн.). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON]про зміну розміру аліментів є частково правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню шляхом збільшення розміру аліментів, визначеного відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2011 року по справі № 2-5032/11, та визначення їх розміру у вигляді щомісячного стягнення з [PERSON]на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON]у розмірі 600 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Збільшуючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст. 7, 141 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст.182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент прийняття рішення, згідно із положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 01.05.2016 року для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 228 грн. (30 % = 368,4 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років 1 531 грн. (30 % = 459,3 грн.). Доказів того, що [PERSON] спроможний сплачувати у теперішній час аліменти у більшій сумі суду надано не було, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та їх дитини. В свою чергу, сторони, у відповідності ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них або їх дитини. Згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за розгляд позовної заяви.

Outcome: partial