Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

02.07.2020 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. В подальшому позивачка збільшила позовні вимоги та просила стягнути аліменти у вказаному розмірі, починаючи із 01 січня 2020 року, як дня із якого позивачка почала вживати заходів щодо одержання аліментів, та встановити мінімальний розмір стягуваних аліментів на рівні одного прожиткового мінімуму на одну особу працездатного віку. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 липня 2020 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечив, просив відмовити, мотивуючи це відсутністю доходів у відповідача, наявністю в нього на утриманні матері, яка є інвалідом 2 групи, станом його здоров`я, що потребує хірургічного втручання в найближчий час. Окрім цього зазначив, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача доходу у вигляді 32 000 грн., законодавством не передбачено при стягненні аліментів на утримання матері дитини встановлення мінімального граничного рівня та позивачкою не доведено, що нею вживалися заходи щодо отримання аліментів, починаючи із 01 січня 2020 року. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази до справи, дійшов до наступного. 12 липня 2019 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області під актовим записом № 161. Рішенням Обухівським районним судом Київської області від 19 червня 2020 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, має мінливий дохід від здійснення будівельної діяльності, забезпечений житлом (а. с. 51), має у власності транспортний засіб (а. с. 50), в іншому шлюбі не перебуває, інших дітей на утриманні немає. Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що відповідач сплачує аліменти на утриманні спільної із позивачкою дитини в розмірі ј частини всіх його доходів щомісячно. Суд, оцінивши покази свідків, які дали пояснення щодо розміру доходів відповідача, ставиться до них критично, оскільки обставини відомі ним виключно зі слів [PERSON] і отримані від нього наприкінці 2019 року. Разом з тим, з тим суд вважає доведеним на підставі пояснень свідків рід його занять, а саме володіння останнім навиками майстра із виконання робіт із каменем та ін. робіт, пов`язаних із будівництвом. Суд також не вважає доведеним факт перебування в нього на утриманні матері, як інваліду 2 групи, оскільки сам по собі факт інвалідності [PERSON] не доводить факт її перебування на утриманні сина. Окрім цього, як вбачається із документів, наданих представником відповідача, остання перебуває в зареєстрованому шлюбу із [PERSON] , тобто не є одинокою особою. Пояснення представника відповідача про необхідність в найближчий час проведення операції відповідачеві не підтверджується належними доказами, так як із довідки про ультразвукове дослідження тканин вбачається виключно рекомендація про консультацію хірурга, інших доказів суду не надано. Також суд, не має спеціальних знань, які б надали змоги оцінити перспективи перебігу захворювання за наявності такого. Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі він спроможний надавати матеріальну допомогу матері, з якою проживає дитина, що не досягла трирічного віку. Разом з тим, суд погоджується із позицією представника відповідача в іншій частині позовних вимог, а саме, по-перше, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факт вжиття заходів щодо отримання аліментів на її утримання, починаючи з 01 січня 2020 року, по-друге, сімейним законодавством України при стягненні аліментів на матір дитини не передбачено встановлення мінімального граничного рівня. Відповідно до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Одночасно з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial