Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

02.09.2019 року представник ПАТ АКБ «Індустріалбанк» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що між ПАТ «Акціонерне товариство «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №23174/31/к (кредит на споживчі цілі з зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП) від 07.09.2013. Відповідно до умов п.п.1.2,1.3,1.5 Кредитного договору, кредит було надано відповідачу на споживчі цілі в сумі 28 000,00 грн. на строк 36 місяців з 07.08.2016. Згідно із п. 1.6, 1.7 Кредитного договору та Додатку № 1 до даного договору відповідачем було сплачено позивачу одноразово комісію за надання кредиту в розмірі 2 100,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Відповідачка була зобов`язана повернути кредит не пізніше 07.08.2016. Як передбачено п.7.1 Кредитного договору, у разі наявності заборгованості Позичальника по договору на 000 годину останнього дня дії договору у зв`язку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право та може в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 (тридцять) календарних днів. У зв`язку з наявністю заборгованості відповідача станом на 07.08.2016, позивачем було в односторонньому порядку продовжено строк дії Кредитного договору до 06.09.2016. Зобов`язання за Кредитним договором відповідачкою виконано не було. Станом на 13.08.2019 загальна сума заборгованості відповідачки за Кредитним договором становить 53 385,03 грн., з яких: сума простроченої заборгованостіпо кредиту - 16 268,72 грн., сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 30 966,73 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту - 6 149,58 грн. 20.09.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.04.2020 ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено у повному обсязі. 19.04.2021 ухвалою суду відповідачці поновлено строк на подання заяви про скасування заочного рішення суду, заочне рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 29.04.2020 скасовано, призначено розгляд справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27.09.2021. В судовому засіданні представник позивача Коритний В.С. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності із такими вимогами. Відповідачка до суду не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується її розпискою на заяві від 02.09.2021 про видачу копії ухвали суду. Судова повістка з викликом [PERSON] до суду повернута з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що також свідчить про належне повідомлення відповідачки згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи та пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «ІндустріалБанк» (нова редакція), затвердженого річними загальними зборами АКБ «ІндустріалБанк» 24.04.2019, погодженого Національним банком України (НБУ) 24.06.2019, АКБ «ІндустріалБанк» є правонаступником щодо всього майна, прав і обов`язків АБ «Експрес-Банк», зареєстрованого НБУ 12.04.1994, у зв`язку із реорганізацією АБ «Експрес-Банк» шляхом приєднання до АКБ «ІндустріалБанк», здійсненої на підставі дозволу НБУ на реорганізацію шляхом приєднання АБ «Експрес-Банк» до АКБ «ІндустріалБанк» за спрощеною процедурою (рішення від 18 серпня 2017 року №303). Державна реєстрація припинення АБ «Експрес-Банк», у результаті приєднання, здійснена 04.04.2018, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про АБ «Експрес-Банк». Державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо правонаступництва АКБ «ІндустріалБанк» підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про АКБ «ІндустріалБанк». Таким чином, ПАТ АКБ «ІндустріалБанк» є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків АБ «Експрес-Банк». Судом установлено, що 07.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] укладено договір № 23174/31/к (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП) (а.с.9-13). Договір укладено у письмовій формі та підписано сторонами. Пунктом 1.1, 1.2 кредитного договору передбачено, що банк зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 28 000 грн., а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов`язання за договором та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки (термін) визначені договором. Кредит надається на строк 36 місяців, з 07.08.2013 року по 07.08.2016 року. Дата повернення кредиту не пізніше 07.08.2016 року (п.1.3 кредитного договору). Позивач зобов`язання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав, надав відповідачу кошти в сумі 28000 грн. на строк 36 місяців, з 07.08.2013 року по 07.08.2016 року, що не заперечується відповідачкою. Згідно п.1.4 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, процентна ставка становить 27,0 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38 процентів річних. Згідно з п.2.4 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування кредиту на поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця. Як передбачено п.2.5 кредитного договору, погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3 кредитного договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у додатку № 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п.2.7 зазначеного договору суми грошових коштів, які фактично надійшли на погашення заборгованості позичальника за договором, спрямовуються кредитодавцем на погашення заборгованості позичальника в наступній послідовності: в першу чергу погашається заборгованість по простроченим нарахованим процентам за користування кредитом, в другу чергу погашається заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом, в третю чергу погашається заборгованість по простроченій сумі кредиту, в четверту чергу погашається заборгованість по сумі кредиту, в п`яту чергу погашається заборгованість по сплаті інших платежів за договором. Пунктом 4.1 встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем щомісячно в останній робочий день звітного місяця (без врахування останнього робочого дня звітного місяця та послідуючих неробочих днів місяця), починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту, методом факт/факт за ставкою, визначеною договором, виходячи з 365/366 календарних днів у році. При цьому, при нарахуванні процентів за кредитом день його повернення кредитодавцеві не враховується. Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок, відкритий у кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Повне погашення нарахованих процентів за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту (п.4.2 кредитного договору). Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п. 1.4 договору та 5 процентів річних (п.4.3 кредитного договору). Відповідач була зобов`язана повернути кредит не пізніше 07.08.2016 р. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що у разі наявності заборгованості позичальника по договору на 0-00 годину останнього дня дії договору у зв`язку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право та може в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів. У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала. У зв`язку з наявністю заборгованості відповідачки станом на 07.08.2016 р., позивачем було продовжено строк дії кредитного договору до 06.09.2016. Ураховуючи, що між сторонами були узгоджені положення щодо продовження строку дії договору у разі невиконання боржником зобов`язань (п.7.1. договору), про що свідчить підпис відповідачки у договорі, суд вважає таким, що відповідає вимогам закону продовження строку дії договору до 06.09.2016. Оскільки позивач звернувся до суду 02.09.2019, то строк позовної давності на день звернення до суду не сплив. Заперечення представника відповідача в цій частині є необґрунтованими. Станом на 13.08.2019 року, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором, за [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором, що підтверджується розрахунком та довідкою про рух коштів (а.с.20-38). Згідно зі статтями 627, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати кредиту і процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно зі статтею 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. До договору кредиту згідно ст.1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Розмір заборгованості відповідачки за основним боргом (отриманими кредитними коштами) складає 16 268,72 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою про рух коштів (а.с.20-38). Позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Банк надав довідку про рух коштів для обліку заборгованості по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 23174/31/к від 07.08.2013 р., згідно з яким відсотки за основним зобов`язанням нараховані в період з 07.08.2013 по 01.09.2019 всього в сумі 38 983,85 грн (а.с.36-37). З огляду на те, що зі спливом визначеного договором строку кредитування (06.09.2016) припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то з 06.09.2016 правові підстави для стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором відсутні. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка несвоєчасно та не у повному обсязі виконувала зобов`язання щодо погашення основної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами. Згідно розрахунку, сума нарахованих та несплачених боржником відсотків за період з 07.08.2013 по 06.09.2016, тобто протягом строку кредитування, складає 10 331,51 грн (а.с. 20-38). Отже, позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню в межах строку кредитування у сумі 10 331,51 грн. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерного Комерційного Банку «Індустріалбанк» щодо стягнення нарахованих позивачем після 06.09.2016 процентів у за кредитом не ґрунтуються на нормах законах та не підлягають задоволенню. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені позовні вимоги і щодо стягнення в порядку ст. 625 ЦК України інфляційних нарахувань на суму основного боргу в розмірі 6149,58 грн., які нараховані за період з 01.08.2016 року 31.07.2019 року. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 6149,58 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 13.08.2019 у сумі 32 749,81 грн., з яких 16 268,72 грн. - заборгованість по кредиту; 10 331,51 грн. - заборгованість по нарахованим процентам; 6149,58 грн. - інфляційні нарахування на суму основного боргу. Згідно ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідачки на користь позивача підлягає відшкодуванню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір (а.с.8 - 1921 грн.) пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 1178,47 грн. На підставі ст. 526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial