Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

02.06.2017р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (третя особа [PERSON]О.), в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання у ПВНЗ «Дніпропетровський університет ім. Альфреда Нобеля» в розмірі 598 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку (у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою) та стягнути додаткові витрати на оплату навчання сина [PERSON], який продовжує навчання у ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені [PERSON]» в розмірі ? витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою (а.с. № 3). В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка в поданому до суду позові посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбних відносинах з 09.08.1997р. Шлюб між ними розірвано рішенням суду 05.02.2008р. Від даного шлюбу у сторін 06.04.1999р. народився син [PERSON] На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з відповідача стягувалися аліменти на утримання спільної дитини до 06.04.2017р. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені [PERSON]». Син сторін навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштовуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, він щороку сплачує за навчання 12911 грн. згідно договору про надання освітніх послуг 491/16. Позивачка [PERSON] 24.07.2017р. надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, справу просила розглянути за її відсутності (а.с. № 29). Відповідач [PERSON] також 24.07.2017р. надав суду заяву, в якій позовні вимоги в частині сплати аліментів у розмірі 598 грн. щомісячно до закінчення навчання або настання 23-річного віку визнав та не заперечував проти їх задоволення судом. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на оплату навчання повнолітньої дитини у розмірі ? від суми оплати, відповідач зазначив, що не погоджується з цією позовною вимогою у звязку з непорозумінням, що існує між ним, сином та позивачкою. Крім того, зазначив, що на утриманні у нього дітей, окрім [PERSON], інших родичів, немає, проте він сплачує щомісяця кошти на погашення кредиту. В цій самій заяві справу просив розглянути за його відсутності (а.с. № 31 32). Третя особа - [PERSON] також 24.07.2017р. надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу просив розглянути за його відсутності (а.с. № 34 35). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191, ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що батьком [PERSON], 06.04.1999р. народження є відповідач (а.с. № 11). [PERSON] навчається у Приватному вищому навчальному закладі «Дніпропетровський університет імені [PERSON]» на денній формі навчання (а.с. № 6 7). Відповідно до договору про надання освітніх послуг № 491/16 від 02.08.2016р., [PERSON] навчається у ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені [PERSON]» на контрактній формі та сплачує за кожен навчальний рік 12911 грн. 40 коп. (а.с. № 6 7). [PERSON] на час розгляду справи судом проживає разом зі своєю матірю, тому в силу ч. 3 ст. 199 СК України [PERSON] є належним позивачем у цій справі (а.с. № 4, 13, 18). З огляду на те, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на період навчання сина в розмірі 598 грн., однак враховуючи, що розмір аліментів не може бути нижчим за встановлений законодавством мінімум, суд вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] на час навчання або до досягнення ним 23-річного віку у розмірі 842 грн. (50% від половини прожиткового мінімуму для працездатної особи), При прийнятті рішення по справі судом було також враховано майновий стан відповідача, відсутність інших осіб на його утриманні та причини його незгоди з даними позовними вимогами (а.с. № 32). При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. Що стосується позовних вимог про стягнення додаткові витрати на оплату навчання сина у ПВНЗ «Дніпропетровський університет імені [PERSON]» в розмірі ? витрат на навчання, то в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити з огляду на таке. Частиною 1\~статті 185 СК України\~\~передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Стаття 185 СК України знаходиться в главі 15 СК України, яка регулює обовязок матері та батька утримувати дитину. Як визначає ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2017р. [PERSON] досяг повноліття, отже положення ст. 185 СК України про додаткові витрати не можуть бути застосовані до повнолітнього сина. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] (третя особа [PERSON]О.) в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та відмові у стягненні додаткових витрат на оплату навчання повнолітнього сина. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Обговорюючи питання про судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України та приймаючі до уваги, що позовні вимоги позивачки по даній цивільній справі задоволено частково, суд вважає що для розподілу судових витрат та стягненні їх з відповідача немає підстав. Позивачка була звільнена за законом від сплати судового збору за частину позовних вимог, що стосувалась стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, отже судовий збір в розмірі 640грн. за цю частину позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави. Позивачкою при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 640грн. за ту частину позовних вимог, яка стосувалася стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання (а.с. № 2). Оскільки в задоволені цієї частини позову позивачці відмовлено, немає підстав і для стягнення з відповідача на користь позивачки цієї суми судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial