Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 25 травня 2002 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Позивач вказує, що протягом останніх декількох місяців стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактично сім`я розпалася. З 2018 року шлюбні відносини між ними припинилися. Просить розірвати шлюб з відповідачем та визначити місце проживання дитини із нею. Ухвалою суду від 19.03.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання. Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримав 22.03.2019, відзив до суду не направив. Позивач в підготовчому засіданні обидві вимоги викладені в позовній заяві підтримала повністю та просила їх задовольнити. Заяву про зменшення позовних вимог від 06.03.2019 відкликає. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав повністю, строк для примирення просив не надавати. Не заперечує, щоб донька проживала із [PERSON] . Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 травня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.05.2002 (а.с. 5). У [PERSON] та [PERSON] є спільна дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає із матір`ю (а.с. 11). Сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо (а.с. 2, 12). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає доведеним, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку\~із визнанням\~відповідачем позову,\~ [PERSON] підлягає\~поверненню 50%\~судового збору,\~що становить\~768\~грн.\~40\~коп. Також на її користь з відповідача слід стягнути 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Outcome: approved