Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

02 березня 2020 року до Білопільського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21 вересня 2016 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю проживали до січня 2018 року. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, оскільки відповідач не взмозі підтримувати матеріальне становище сім`ї, на ґрунті чого відбувалися постійні сварки та непорозуміння, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що бажає зберегти сім`ю. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2016 року зареєстрували шлюб у Білопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області, актовий запис №88, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). [PERSON] та [PERSON] від подружнього життя мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Як встановлено судом, з 2018 року [PERSON] та [PERSON] мешкають за різними адресами, спільного бюджету не мають, відповідач сім`єю не опікується, матеріально дружину та доньку не забезпечує, бо не працює. Відповідач зазначив, що заперечує проти розірвання шлюбу, бо хоче зберегти сім`ю. Але для примирення з дружиною ним не приймаються ніякі дії. Позивач, в свою чергу, категорично заперечувала проти примирення, бо подружні стосунки з відповідачем припинені остаточно і вона не має наміру їх відновлювати. Судом також встановлено, що спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, з боку відповідача мали місце прояви домашнього насильства, що в судовому засіданні підтвердила позивач і не заперечував відповідач, подружні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб між ними існує формально, позивач категорично заперечує проти примирення, примушувати її проживати з відповідачем неможливо, тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, в зв`язку з чим наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved