Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

02.08.2017 позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Власниками інших 2/3 часток є треті особи по справі - [PERSON] та [PERSON] Зазначає, що у спірній квартирі, значиться зареєстрованою також відповідач [PERSON] Позивач посилається, що відповідач не проживає у вказаній вище квартирі з 2002 року, своїх речей там не зберігає, квартирою не цікавиться, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає. Позивач вважає, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад рік, а тому втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти задоволення останнього. Треті особи в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду від останніх надійшла заява про розгляд справи їх відсутності, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти задоволення останніх. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та [PERSON], [PERSON] , тобто третім особам по справі, на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва від 12.03.1997 (а.с.6). Відповідно до довідки № 954 від 21.02.2017, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Соломянського району м. Києва» вбачається, що у вказаній вище квартирі зареєстровані: позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON].(а.с.8). Згідно акту від 15.07.2017, затвердженого головою ОСББ «Наш дім на Галана» вбачається, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2002. З позовної заяви вбачається, що відповідач у спірній квартирі не проживає більше року без поважних причин, квартирою не цікавиться, житлово-комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ч.2, 3 ст. 156 ЖК України, за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Згідно ст.64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець або особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні понад рік, позивач жодних перешкод відповідачу у користуванні житлом не чинив. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач не цікавиться спірною квартирою, не приймає участі в її утриманні та не сплачує житлово-комунальних платежів. Вказані обставини не заперечуються відповідачем по справі, що вбачається з її заяви від 06.12.2017 подану через канцелярію суду. Оцінюючи матеріали справи, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад рік без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача, такою, що втратила право користування квартирою № [ADDRESS], обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved