Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

02.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Юліямпільської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року його батька - [PERSON] на земельну ділянку площею 2,8533 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.2011 року. Зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON], який по день смерті проживав та був постійно зареєстрований в с. Ярове Шаргородського району Вінницької області. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, що знаходиться на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яку [PERSON] успадкував від матері - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, однак не встиг оформити свої спадкові права, так як помер. Він є спадкоємцем майна після смерті батька по закону. Його матір і дружина померлого - [PERSON] спадщини після смерті чоловіка не прийняла і на неї не претендує, що підтверджується заявою. Спадщину після смерті батька він прийняв і частково оформив свої спадкові права. Оформити спадкові права на земельну ділянку він не може через відсутність у спадкодавця державного акту на земельну ділянку. Державним нотаріусом Шаргородської ДНК Масилюк Р.М. йому було відмовлено в оформленні спадщини на земельну ділянку в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку - державного акту про право власності, що є перешкодою для оформлення спадкових прав. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON], що діє за довіреністю від 25.04.2014 року, підтримали позовні вимоги. Просили визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на майно померлого [PERSON], а саме: земельну ділянку, площею 2,8533 га, розташовану на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.2011 року. Суду пояснили, що позивач є сином [PERSON] та спадкоємцем за законом. Спадщину після смерті батька позивач прийняв та вже частково оформив свої спадкові права на пайовий фонд КСГП «Відродження» та на одну із належних спадкодавцеві земельну ділянку. Спадщину на належну спадкодавцеві земельну ділянку площею 2,8533 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.2011 року після смерті матері спадкодавця [PERSON] позивач оформити не може, оскільки [PERSON] після отримання означеного свідоцтва про право на спадщину звернувся у відділ земельних ресурсів у Шаргродському районі, проте, право власності зареєструвати не встиг, так як помер. Зазначені обставини є перешкодою для оформлення спадщини на земельну ділянку. Представник відповідача Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - сільський голова Ковальчук В.В. в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкову земельну ділянку за сином спадкодавця [PERSON] - [PERSON] Суду пояснив, що спадкодавець [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 2,8533 га після смерті матері [PERSON], проте, не встиг зареєструвати своє право власності, так як раптово помер. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є дружина останнього [PERSON], яка подала заяву про те, що спадщини не прийняла і на неї не претендує, а також позивач. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, заперечень щодо його задоволення не має. Суду пояснила, що її чоловік [PERSON] отримав у спадок після смерті матері земельну ділянку площею 2, 8533 га., отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, звернувся із пакетом документів у відділ земельних ресурсів для реєстрації права власності на земельну ділянку, проте, не встиг зареєструвати своє право власності, так як раптово помер. Ця обставина є перешкодою для оформлення сином - [PERSON] спадщини на означену земельну ділянку, тому просить позов задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ в судове засідання не з'явився, але від начальника служби до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у відсутності представника служби, позовні вимоги [PERSON] визнає (а.с.46). Судом встановлено, що [INFO] року в с. Ярове Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Юліямпільською сільською радою (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 2,8533 га, розташованої на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.10.2011 року, з якого вбачається, що спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 2, 8533 га, розташованої на території Юліямпільської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавцю на підставі державного акта серії ВН №217819 (а.с.12), а також матеріалами спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а.с.81-106). Видавши [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,8533 га, державний нотаріус на примірнику державного акту серії ВН №217819 зробив запис про видачу свідоцтва про право на спадщину, внесення цього свідоцтва до реєстру за №2690 13.10.2011 року та перехід права власності на цю земельну ділянку до [PERSON] Після цього [PERSON] розпочав виготовлення документів, що посвідчують його право власності на означену земельну ділянку, зокрема, звернувся у ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» для виготовлення технічної документації, виготовив технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку на своє ім'я, яку подав до відділу земельних ресурсів у Шаргородському районі для реєстрації права власності на земельну ділянку, проте, не отримав та не зареєстрував документів про право власності на земельну ділянку, так як помер [INFO] року. Зазначені факти підтверджуються оглянутою в судовому засіданні Технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (примірник №2) за 2011 рік, витребувану для огляду із Відділу Дерземагенства в Шаргородському районі, а також свідоцтвом про смерть спадкодавця серії [NUMBER] від 20.03.2012 року (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцями після смерті [PERSON] по закону є його дружина [PERSON], яка проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та син - позивач [PERSON] (а.с.5), який на день смерті спадкодавця не проживав та не був зареєстрований з ним на одному погосподарському номері в [ADDRESS] де на день смерті був зареєстрований [PERSON], що вбачається із довідки виконкому Юліямпільської сільської ради від 17.06.2013 року (а.с.15). Дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] спадщини після смерті чоловіка не прийняла і на неї не претендує, про що подала нотаріусу відповідну заяву (а.с.53). Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька та частково оформив свої спадкові права, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2013 року на земельну ділянку площею 2, 3956 га, розташовану на території Юліямпільської сільської ради; на пайовий фонд майна КСГП «Відродження» с. Ярове в розмірі 3412 грн. та 1655 грн., що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON] за №732/13 від 10.12.2013 року (а.с.50-80) та витягом зі Спадкового реєстру за №38399245 (а.с.48). Спадкоємець за законом померлого [PERSON] - його син [PERSON] не може оформити спадщину на належну спадкодавцеві земельну ділянку площею 2,8533 га, що знаходиться на території Юліямпільської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва через відсутність державної реєстрації права власності на означену земельну ділянку за спадкодавцем [PERSON], що вбачається із відмови завідуючої Шаргородською ДНК [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину від 17.01.2014 року (а.с.16) та відмови державного реєстратора у видачі свідоцтва про власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] через смерть останнього (а.с.32). Оскільки судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.2011 року отримав у спадщину після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 2,8533 га, але не зареєстрував своє право власності на цю земельну ділянку з незалежних від нього причин, так як помер, у зв'язку із чим власником означеної ділянки в Державному земельному кадастрі досі значиться [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,8533 га з кадастровим номером 0525389000:01:002:0137, розташованої на території Юліямпільської сільської ради і призначеної для товарного сільськогосподарського виробництва. Тому, означена земельна ділянка входить до спадкової маси після смерті [PERSON] Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України та ЦПК України. Так, згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, що встановлено ст.1220 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] Як вбачається з витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, заповітів від імені спадкодавця [PERSON] у Спадковому реєстрі не зареєстровано (а.с.71), заведена спадкова справа 10.12.2013 року (а.с.48). Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом померлого [PERSON] є його син - [PERSON], факт родинних відносин у спадкодавця з яким підтверджений свідоцтвом про народження (а.с.5). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України). Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Ст. ст. 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку (а.с.16). Таким чином право [PERSON] на отримання у власність в порядку спадкування за законом земельної ділянки площею 2,8533 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Юліямпільської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - порушено і підлягає судовому захисту. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України, що відповідає правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у п. 3.1. Інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved