Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

02 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» про витребування майна, стягнення незаконно отриманих доходів, відшкодування завданої моральної шкоди. На обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що на праві власності їй належить земельна ділянка загальною площею 3,4913 гектари, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ДП № 053831 від 22.12.2003 р. . 08 січня 2009 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» був укладений договір оренди землі № 380, строк дії договору до 31 грудня 2013 року. Земельна ділянка була передана Товариству з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» за актом приймання-передачі, що є додатком до договору оренди землі. Позивач посилалася на те, що в жовтні 2013 року вона направила відповідачу повідомлення про те, що вона не має наміру продовжувати дію договору оренди земельної ділянки на наступний період та просила відповідача не засівати належну їй земельну ділянку після збору врожаю у 2013 році. 21 січня 2014 року вона повторно направила ТОВ «АПК «Спаський» повідомлення про те, що не бажає продовжувати дію договору оренди та просила повернути земельну ділянку у відповідності до пункту 6.4.5. договору оренди. Відповідач проігнорував її вимоги, ніякої відповіді не надав, земельну ділянку не повернув та продовжує незаконно користуватися нею. В наступному стало відомо, що ТОВ «АПК «Спаський» засіяло земельну ділянку соняшником, що підтверджується актом від 03.06.2014 року та листом Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області від 28.05.2014 р. Позивач посилався на те, що своїми діями відповідач порушив вимоги ст..ст. 17,19,27,31 Закону України «Про оренду землі», що передбачають порядок передачі обєкта оренди, строк дії договору, захист прав орендаря, порядок відшкодування збитків, порядок припинення договору оренди та наслідки його припинення. У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно до ст. 390 ЦК України, власник має право вимагати від особи, що незаконно володіє майном передання усіх доходів від майна, які вона одержала, або могла одержати за весь час володіння ним. Згідно листа управління агропромислового розвитку Новомосковської районної державної адміністрації № 271 від 18.08.2014 р., середня врожайність соняшника складає 15,0 центнера з гектара. Середня ціна реалізації цієї культури у 2014 році становить 3 404 грн. за одну тону. В звязку з тим, що загальна площа земельної ділянки складає 3,4913 га., сума доходів, які ТОВ «АПК «Спаський» отримало, або могло отримати від незаконного користування належною йому земельною ділянкою становить 17\~826,58 грн. [PERSON] того, діями відповідача їй завдано моральної шкоди, вона перенесла душевні страждання в звязку з порушенням її прав, як власника майна, не могла використовувати земельну ділянку, не здійснила плани щодо використання земельної ділянки, отримання доходів, моральну шкоду вона оцінює в 3 000 грн. В звязку з наведеним, в позовній заяві позивач [PERSON] просила суд: -зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» повернути їй, [PERSON] земельну ділянку площею 3,4913 га., що була передана за договором оренди землі № 380 від 08.01.2009 року; -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» на її користь доходи, які отримані чи могли бути отримані в звязку з використанням у 2014 році земельної ділянки в сумі 17\~826,58 грн.; -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» на її користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 3\~000 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений.. Дослідивши докази, надані позивачем, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 3,4913 га., кадастровий номер 12:232:865:00:02:037:0009, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ДП № 053830, виданим 22 грудня 2003 року. Встановлено, що 08 січня 2009 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» був укладений договір оренди землі № 380, відповідно до якого позивач передав в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» вищезазначену земельну ділянку. Згідно умов договору, строк дії договору оренди землі встановлений сторонами - до 31 грудня 2013 року. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно до Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У відповідності до ст. 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також, на інших підставах, встановлених законом. На підставі ст. 93 Земельного кодексу України Право оренди земельної ділянки, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Нормами ст. 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; У відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», п о закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Судом встановлено, що в жовтні 2013 року позивач направив відповідачу повідомлення про те, що він не має наміру продовжувати дію договору оренди земельної ділянки на наступний період та просив відповідача не засівати належну йому земельну ділянку після збору врожаю у 2013 році, що підтверджується поштовим повідомленням. 21 січня 2014 року позивач повторно направив ТОВ «АПК «Спаський» повідомлення про те, що не бажає продовжувати дію договору оренди та просив повернути земельну ділянку у відповідності до пункту 6.4.5. договору оренди, що підтверджується листом-повідомленням та поштовим повідомленням. Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» не надало суду доказів наявності наміру на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), повідомлення про це позивача, як орендодавця до спливу строку договору оренди землі та направлення проекту додаткової угоди, та враховуючи повідомлення позивача про відсутність наміру поновлювати договір оренди на новий строк, суд приходить до переконання, що договір оренди землі закінчився 31 грудня 2013 року. Згідно вимог ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Судом встановлено, що після закінчення строку дії договору ТОВ «АПК «Спаський» не повернуло земельну ділянку позивачу, в 2014 році засіяло земельну ділянку соняшником, що підтверджується актом від 03.06.2014 року та листом Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області від 30.05.2014 р. У відповідності до ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В звязку з наведеним, позовні вимоги [PERSON] в частині зобовязання відповідача повернути належну їй земельну ділянку обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як зазначалося вище, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» користується земельною ділянкою позивача без жодної правової підстави, а отже, самовільно. Згідно п.б ч.1 ст. 211 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок; Згідно до вимог ст. 212 Земльного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Згідно до ст. 390 ЦК України, власник має право вимагати від особи, що незаконно володіє майном передання усіх доходів від майна, які вона одержала, або могла одержати за весь час володіння ним. Згідно листа управління агропромислового розвитку Новомосковської районної державної адміністрації № 271 від 18.08.2014 р., середня врожайність соняшника складає 15,0 центнера з гектара. Середня ціна реалізації цієї культури у 2014 році становить 3 404 грн. за одну тону. Оскільки загальна площа земельної ділянки складає 3,4913 га., суд приходить до висновку, що сума доходів, які ТОВ «АПК «Спаський» отримало, або могло отримати від незаконного користування належною позивачу земельною ділянкою становить 17\~826,58 грн. (15,0 ц. х 3,4913 га. х 3 404 грн.) В звязку з наведеним, позовні вимоги в частині стягнення доходи, які отримані чи могли бути отримані відповідачем в звязку з використанням у 2014 році земельної ділянки також підлягають задоволенню. Позивачем заявлені також вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 3\~000 грн., в звязку з чим, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в звязку із протиправною поведінкою щодо нього. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, яка заподіяла її. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обстави, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Суд приходить до переконання, що діями відповідача, які полягали в незаконному володінні земельною ділянкою позивача на протязі 2014 року, позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях позивача в звязку з незаконною поведінкою відповідача щодо належного йому майна. Враховуючи обставини справи, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до переконання. що розмір моральної шкоди повинен бути визначений в розмірі 300 грн., в звязку з чим, вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial