Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

02 серпня 2019 року до Корольовського районного суду м.Житомира завернулись [PERSON] та [PERSON] із вказаною заявою, в якій просять встановити факт належності їм правовстановлюючого документа - Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 25.04.1995, посвідченого нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори Прімою Н.В. та зареєстрованого у комунальному підприємстві по технічній інвентаризації за №12505 в реєстровій кадастровій книзі №130. Заявники в обґрунтування своїх вимог зазначили, що після виїзду до Німеччини у них в Україні залишилась квартира, належна їм обом на праві приватної власності, яка придбана в 1996 році на підставі договору купівлі-продажу. В зв`язку з виїздом на постійне проживання до Німеччини, у них були вилучені паспорта громадян України і на даний час вони мають лише паспорта громадян України для виїзду за кордон, в яких їх прізвище українською мовою зазначено «Біла», а в свідоцтвах про їх народження російською мовою « [PERSON] ». Крім того, у спірному договорі купівлі-продажу, складеному українською мовою, їх прізвище вказане « [PERSON] » і з метою внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, а саме, на квартиру [ADDRESS] , через вказані розбіжності, у них виникла необхідність у встановлення факту належності їм правовстановлюючого документа. 12 серпня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] та [PERSON] і призначено судове засідання. У судове сторони не з`явились. Від заявників до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій свої вимоги вони підтримують повністю і просять їх задовольнити. Представник Житомирської міської ради надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Приватний нотаріус також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. За викладених обставин, суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , не можуть розпоряджатись на власний розсуд своєю власністю у вигляді квартири [ADDRESS] , оскільки у Договорі купівлі-продажу квартири, посвідченому нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори Прімою Н.В. та зареєстрованому у комунальному підприємстві по технічній інвентаризації за №12505 в реєстровій кадастровій книзі №130, їх прізвища вказані « [PERSON] » (а.с.8-9). Факт належності заявникам зазначеного правовстановлюючого документа і самої квартири [ADDRESS] , підтверджується наявними у справі доказами. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Аналізуючи встановлені у справі обставини та дослідивши надані заявниками докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими. Підстав, які б спростовували належність їм правовстановлюючого документа не встановлено. Встановлення факту належності [PERSON] та [PERSON] Договору купівлі-продажу від 25.04.1995, відповідно до якого вони є власниками квартири [ADDRESS] , має юридичне значення для них і це необхідне їм для реалізації своїх речових прав. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, а тому вважає за необхідне встановити відповідний факт. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved