Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

02.07.2020 року до суду надійшов зазначений позов. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона з 21.11.2018 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивач 20.10.2019 р. відповідач покинув сім`ю і повернувся проживати до свої батьків, вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зазначивши при цьому, що відповідач працює, стягнення по виконавчому провадженню з нього не стягуються. З посиланням на вимогах ст. ст. 70, 75, 79 84 СК України, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 07.07.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.12). У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав в повному обсязі. Також зазначив, що допомогу на утримання сина він надає, а саме купляє необхідні речі та продукти харчування перераховує аліменти в сумі 3000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення учасників процесу по справі, дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2018 року між сторонами по справі укладено шлюб, за актовим записом № 1342 (а.с.7). Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.Малолітній син, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з своєю матір`ю, позивачкою по справі, син не досяг трьох років, доказів, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу суду не надано, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, розмір яких суд визначає в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) і до досягнення малолітнім [PERSON] , [INFO] , трьох років, щомісячно, починаючи з 02.07.2020 року - з моменту подачі позову до суду. Питання судових витрати вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved