Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

04.06.2015 року позивач ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.02.2013 року між сторонами по справі було укладено договір №005000000046136 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue, за умовами якого позивач надав відповідачу платіжну картку миттєвого випуску Visa Instant Issue, зі строком дії 2 роки, пін-код до неї, а також відкрив спеціальний картковий рахунок №26250500045455 в національній валюті України, та зобовязався здійснювати його обслуговування. 05.02.2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів, яка є невідємною частиною договору. Відповідно до п.2 кредитного договору банк надає власнику рахунку грошові кошти, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості в сумі 7\~000 грн. на строк з 05.02.2013 року по 04.02.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 32,0% річних, на споживчі цілі. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач свій обовязок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 03.04.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 16\~796,67 грн. тому позивач змушений звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак від останнього надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 05.02.2013 року між сторонами по справі було укладено договір №005000000046136 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue, за умовами якого позивач надав відповідачу платіжну картку миттєвого випуску Visa Instant Issue, зі строком дії 2 роки, пін-код до неї, а також відкрив спеціальний картковий рахунок №26250500045455 в національній валюті України, та зобовязався здійснювати його обслуговування. 05.02.2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів, яка є невідємною частиною договору. Відповідно до п.2 кредитного договору банк надає власнику рахунку грошові кошти, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом заборгованості в сумі 7\~000 грн. на строк з 05.02.2013 року по 04.02.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 32,0% річних, на споживчі цілі. Кредитна лінія є відновлювальною в межах поточного ліміту заборгованості встановленого в п.3 кредитного договору, за умови погашення власником рахунку суми основного боргу за кредитною лінією та процентів за користування кредитними коштами (п.9 кредитного договору). Пунктом 7 кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитними коштами нараховуються банком починаючи з дати фактичного використання цих коштів. Проценти нараховуються щомісячно в межах строку кредитування на суму фактичного залишку заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитними коштами щомісячно не пізніше 25-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому вони нараховані (п.8 кредитного договору). Згідно з п.15 кредитного договору у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитними коштами, а також інших платежів, власник рахунку сплачує банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п.2 кредитного договору, від суми простроченої заборгованості. Неустойка нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком в розмірі 16\~796,67 грн., з них: 6\~325,33 грн. основний борг (кредит); 2\~848,20 грн. заборгованість зі сплати процентів; 5\~223,83 грн. пеня; 244,87 грн. 3% річних; 2\~154,44 грн. інфляційні втрати. Суд звертає увагу, що приймаючи рішення про стягнення сум за кредитним договором, суд виходить із положень ч.1 ст.1050 ЦК України та виходить з того, що стягнення сум (процентів) за ст.1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч.2 ст.625 ЦК заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання, а відтак вимоги позивача щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат є правомірними. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобовязань за договором. Згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції до 01.09.2015 року) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.06.2014 року прийнято рішення №45 «Про початок ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію», згідно з яким з 11.06.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Брокбізнесбанк» - відповідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON], в особі якого й звернувся позивач до суду з даним позовом. А тому, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 243,60 грн. судового збору, так як у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved