Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

04.02.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.01.2006 року постановлено стягувати з відповідача в її (позивачки) користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 70 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення такими повноліття. Вказує, що відповідач сплачує аліменти на неповнолітніх дітей, згідно вищевказаного рішення в сумі 210 грн. щомісячно, однак у зв'язку з інфляцією та збільшенням прожиткового мінімуму даних коштів є недостатньо. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначених згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 24.01.2006 року та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в її користь на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Вимоги підтримано позивачкою в судовому засіданні. Відповідач у відповідності до ч.5 ст.75 ЦПК України був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивачки, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області №2-32 за 2006рік від 24.01.2006р. з відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 70 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення такими повноліття. Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Після постановлення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей від 24.01.2006р. змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину, а саме відповідно до ст.65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» з першого січня 2006 року такий становив для дітей віком від 6 до 18 років 514 гривень, а відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 1286 гривень, у зв'язку з чим змінилося матеріальне становище позивачки, оскільки вона змушена нести більші витрати на утримання дітей. Крім того, суд враховує, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід і що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, копіями свідоцтв про народження дітей сторін, довідкою про склад сім'ї позивачки, копією рішення Мостиського районного суду Львівської області №2-32/2006 від 24.01.2006р. З огляду на наведені обставини, суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач в сумі по 70 гривень на кожну дитину, є недостатніми для утримання трьох неповнолітніх дітей і вважає можливим збільшити розмір аліментів, визначивши такий в сумі по 350 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Також підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді сплати судового збору. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам положення ч.1 ст.185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а також ч.3 ст.184 СК України, відповідно до якої якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved