Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

02.09.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20 червня 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб реєстрували у Лисецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №4. Від спільного проживання мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, що привело до того, що сім`я перестала існувати, припинили спільне ведення господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак її представник [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та його участі позовні вимоги підтримує повністю, сім`я розпалась і примирення не можливо, оскільки з 2015 року не проживають, а тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 20 червня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у Лисецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Відповідно до ст.112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через постійні суперечки, під час яких вони не могли досягти згоди, в сім`ї не було поступок та взаєморозуміння. Все це привело до того, що сторони припинили сімейні стосунки і спільне проживання. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на [PERSON] .

Outcome: approved