Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

04.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 24 червня 1978 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породжує в сім'ї непорозуміння та конфлікти. З цих причин шлюбні відносини фактично було припинено в 2010 році. З цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим. Своєї згоди на розірвання шлюбу в добровільному порядку в органах ДРАЦС чоловік не надає, тому вона змушена звертатися до суду. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у Глобинському відділі ЗАГС Полтавської області 24 червня 1978 року, актовий запис № 59. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2010 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та обов'язки, через втрату почуттів, взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Спільного господарства та бюджету не ведуть, проживають за різними адресами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сім»ї повагу один до одного, зобов»язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім»ї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально, наданням квитанції, підтвердила сплату судового збору у сумі 551 грн. 20 коп., тому вказана сума стягується з відповідача на її користь.

Outcome: approved