Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

04.09.2015 року позивач звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу(а.с.2-3) Позивач у позовній заяві посилалась на те, що вони з відповідачем одружені з 12.10.1996 року, від шлюбу є повнолітнього сина, в грудні 2013 року між нею та відповідачем було припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства, через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе та просила суд шлюб розірвати.(а.с.2-3) Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та годину розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України(а.с.15,20,22-23,26-29) Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.10.1996 року шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Торезького міського управління юстиції, актовий запис № 471, що підтверджується копією свідоцтва (а.с.7) Встановлено, що сторони мають від шлюбу повнолітнього сина [PERSON], 16.02.1997 р.н.(а.с.6) Також у судовому засіданні судом встановлено, що в грудні 2013 року між сторонами було припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, на даний час зберігати сім`ю сторони не бажають, спору щодо майна не має, дитина повнолітня, позивач наполягає на розірванні шлюбу, дані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені в грудні 2013 року та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, дитина повнолітня, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Прізвище [PERSON], яке було змінено нею при укладанні шлюбу залишити незмінним «Нарижняк». Крім того, враховуючи результат розгляду справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судових витрат 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved