Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

03 серпня 2015 року позивач [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку у порядку спадкування, в якій зазначив, що 18 вересня 2007 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкоємне майно у вигляді житлового будинку з усіма надвірними будівлями розташованого на земельній ділянці площею 390,4 кв.м. за адресою по вул.Ушакова, будинок № 13 в м.Костянтинівка Донецької області. На момент смерті їй окрім вищевказаного будинку з надвірними будівлями також належала земельна ділянка на якій і розташований будинок площею 390,4 кв.м., яка була надана для постійного користування на підставі рішення [PERSON] міської ради № 180 від 07.08.1974 р. За життя спадкодавця заповіт не складався. 31 березня 2008 року позивач звернувся до державного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу з приводу прийняття спадщини за законом на квартиру та житловий будинок. Результатом звернення до нотаріуса було оформлення свідоцтво про право на спадщину тільки окремого майна, а саме квартири, що розташована в м.Костянтинівка, а на житловий будинок отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому що відсутні певні правовстановлюючі документи. Згідно яких право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться на земельній ділянці площею 390,4 кв.м. за адресою по вул.Ушакова, будинок № 13 в м.Костянтинівка Донецької області, виникло на підставі договору купівлі-продажу від 31 серпня 1989 року, не зареєстровано належним чином, як того вимагає припис статті 182 Цивільного кодексу України. 10 жовтня 1989 року померла звернулась до [PERSON] виконкому та отримала дозвіл на будівництво нового будинку замість старого. Про що свідчить рішення [PERSON] міськвиконкому № 395 від 18 жовтня 1989 року. На момент смерті був фактично знесений старий будинок та збудовано новий. Який не було прийнято до експлуатації, як того вимагали норми законодавства. Технічний паспорт на весь комплекс садиби було виготовлено в лютому 2002 році. На теперішній час технічний паспорт підтверджує факт виконання дозволу і свідчить про фактичну наявність певних споруд на земельній ділянці по вул.Ушакова, 13, м.Костянтинівка. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма надвірними будівлями розташованого на земельній ділянці площею 390,4 кв.м. за адресою по вул.Ушакова, будинок № 13 в м.Костянтинівка Донецької області. Також [PERSON], просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 390,4 кв.м. за адресою по вул.Ушакова, будинок № 13 в м.Костянтинівка Донецької області, для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями за ним. Позивач [PERSON], до суду на розгляд справи не зявився, надав заяву з вимогою розглянути справу у його відсутності, позов підтримує та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду на розгляд справи не зявився, надав заяву про розгляд справу у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову (а.с.35). 31 серпня 2016 року від [PERSON], до суду надійшла заява про уточнення до позовної заяви, згідно якого позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма надвірними будівлями, що знаходяться на земельній ділянці площею 390,4 кв.м. за адресою по вул.Ушакова, будинок № 13 в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.32). Зясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON], померла 18 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 236516, виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівці [PERSON] МРУЮ Донецької області (а.с.9). Після смерті [PERSON], залишилось спадкоємне майно у вигляді житлового будинку з усіма надвірними будівлями розташованого на земельній ділянці площею 390,4 кв.м. за адресою по вул.Ушакова, будинок № 13 в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.9), витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 40389372 від 15 травня 2015 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31 серпня 1989 року (а.с.10-13). 10 жовтня 1989 року померла звернулась до [PERSON] виконкому та отримала дозвіл на будівництво нового будинку замість старого. Про що свідчить рішення [PERSON] міськвиконкому № 395 від 18 жовтня 1989 року (а.с.7). Технічний паспорт на весь комплекс садиби було виготовлено в лютому 2002 році (а.с.15,16). 31 березня 2008 року позивач звернувся до державного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу з приводу прийняття спадщини за законом на квартиру та житловий будинок (а.с.8). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 13628044 нотаріуса було оформлення свідоцтво про право на спадщину тільки окремого майна, а саме квартири, що розташована в м.Костянтинівка, а на житловий будинок отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому що відсутні певні правовстановлюючі документи (а.с.14). Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню визнанню права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма надвірними будівлями, що знаходяться на земельній ділянці площею 390,4 кв.м. за адресою по вул.Ушакова, будинок № 13 в м.Костянтинівка Донецької області, за позивачем [PERSON], після померлої матері [PERSON]

Outcome: approved