Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

03.01.2017 року [PERSON] через свого представника - [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого, з урахуванням позовної заяви від 03.02.2017 року, поданої на виконання вимог ухвали суду від 06.01.2017 року про залишення позовної заяви без руху, просив: визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що полягають у невключенні Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» вимог [PERSON] (інд. Код [NUMBER]), як спадкоємця вкладника банку [PERSON] на суму 7880,63 доларів США та 250 837,10 грн.; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб акцептувати (визнати) кредиторські вимоги на суму 7880,63 доларів США та 250 837,10 грн., внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом включення акцептованих вимог [PERSON] на суму 7880,63 доларів США та 250 837,10 грн. та подати зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на затвердження Виконавчою дирекцією Фонду. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] року, позивач, в порядку спадкування за заповітом, успадкував після померлого грошові вклади останнього, розміщені на рахунках АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме: 7875,08 доларів США, розміщені на рахунку [NUMBER], відкритому 09.02.2015 року; 218 766,55 грн., розміщені на рахунку [NUMBER], відкритому 29.12.2014 року; 32070,55 грн., розміщені на рахунку [NUMBER], відкритому 29.12.2014 року; 5,55 доларів США, розміщені на картковому рахунку [NUMBER], відкритому 19.06.2015 року. Разом з тим, на виконання постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 року №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідацію банку з 18.12.2015 року по 17.12.2017 року включно. У зв'язку з зазначеним та враховуючи ту обставину, що на день оприлюднення інформації про ліквідацію банку, спадкодавець [PERSON]. помер, 21.01.2016 року позивачем, як особою, яка отримала право на вклади [PERSON]. ще [INFO] року, було подано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «банк «Фінанси та Кредит» кредиторську вимогу. Крім того, позивач зауважує, що отримавши 13.09.2016 року Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, 19.09.2016 року він звернувся до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з заявою щодо виплати грошових вкладів, долучивши до неї копії всіх необхідних документів, які підтверджували його право на отримання вказаних вкладів. Між тим, листом від 05.10.2016 року за №3-131100/10940 позивачу було повідомлено, що його кредиторську вимогу від 21.01.2016 року було відхилено, оскільки станом на дату її подання у позивача не було повноважень спадкодавця щодо отримання коштів від вкладника банку [PERSON]. В свою чергу, позивач, посилаючись на положення ст.ст. 1218 та 1268 ЦК України, вважає вказану відмову Уповноваженої особи Фонду неправомірною, адже право на отримання спадкового майна, а саме: грошових вкладів [PERSON]. в АТ «Банк «Фінанси та Кредит», перейшло до нього ще в день відкриття спадщини, тобто [INFO] року. На підставі вищевикладеного та зважаючи на те, що неправомірні та незаконні дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» позбавляють позивача законного права на отримання спадкового майна, останній просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на пропуск строку звернення позивача із заявою про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, а також відсутність законних підстав у позивача на дату такого звернення. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка сталася [INFO] року, позивач, в порядку спадкування за заповітом, успадкував після померлого грошові вклади останнього, розміщені на рахунках АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме: 7875,08 доларів США, розміщені на рахунку [NUMBER], відкритому 09.02.2015 року; 218 766,55 грн., розміщені на рахунку [NUMBER], відкритому 29.12.2014 року; 32070,55 грн., розміщені на рахунку [NUMBER], відкритому 29.12.2014 року; 5,55 доларів США, розміщені на картковому рахунку [NUMBER], відкритому 19.06.2015 року. Водночас, як встановлено в судовому засіданні та є загальновідомою обставиною, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 року №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з 18.12.2015 року по 17.12.2017 року включно та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заступника начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Черняхівську Олену Степанівну на два роки з 18.12.2015 року по 17.12.2017 року включно. При цьому, відомості про відкликання банківської ліцензії, початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку були опубліковані в газеті «Голос України» від 23.12.2015 року за №242 (6246). В свою чергу, положеннями ч.5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонди про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Відповідно до ч.ч.1-4, 8 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Отже, виходячи з вищенаведених положень закону, а також враховуючи день опублікування в газеті «Голос України» оголошення Рішення Виконавчої дирекції Фонду про початок процедури ліквідації банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, кредитори банку мали право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку в період з 23.12.2015 року по 21.01.2016 року включно. В судовому засіданні встановлено, що 21.01.2016 року, тобто в межах вищевказаного строку, позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С., із кредиторською вимогою, в якій, серед іншого, повідомив про те, що він, в порядку спадкування за заповітом, успадкував після померлого [INFO] року [PERSON]. грошові вклади в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та після оформлення в видачі свідоцтва про спадщину зобов'язується надати нотаріально посвідчену копію останнього. Отримавши Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, 19.09.2016 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку із заявою стосовно виплати коштів за вкладами, отриманими у спадщину від [PERSON]. Також, до вказаної заяви позивачем було додано копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.2016 року, зі змісту якого вбачається, що позивач успадкував після померлого [INFO] року [PERSON]. грошові вклади останнього, розміщені на рахунках АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме: 7875,08 доларів США, розміщені на рахунку [NUMBER], відкритому 09.02.2015 року; 218 766,55 грн., розміщені на рахунку [NUMBER], відкритому 29.12.2014 року; 32070,55 грн., розміщені на рахунку [NUMBER], відкритому 29.12.2014 року; 5,55 доларів США, розміщені на картковому рахунку [NUMBER], відкритому 19.06.2015 року. Разом з тим, листом №3-131100/10940 від 05.10.2016 року за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. позивача було повідомлено про те, що оскільки станом на дату подання кредиторської вимоги в нього не було повноважень спадкоємця щодо отримання коштів від вкладника банку [PERSON]., його кредиторська вимога була відхилена. В свою чергу, згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК). Разом з тим, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, у відповідності до висновку, викладеного у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року по справі № 6-168цс12 майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Тобто, враховуючи зміст вказаних положень законодавства, а також беручи до уваги вище встановлені обставини справи, суд вважає, що оскільки право на отримання спадкового майна перейшло до позивача ще в день відкриття спадщини, а саме [INFO] року, позивач при зверненні з кредиторською вимогою до уповноваженої особи Фонду 21.01.2016 року був наділений всіма необхідними повноваженнями для такого звернення. Також слід зазначити, що Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затверджене Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.07.2012 року за №2, не передбачає жодних вимог щодо обов'язкової наявності нотаріально засвідченої копії документа, що дає право на отримання спадщини, для звернення до уповноваженої особи Фонду із кредиторськими вимоги. В той же час, п.4.31 вказаного Положення обумовлено, що такі свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, є підставою для внесення у разі необхідності уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку пропозицій щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Таким чином, зважаючи на те, що кредиторська вимога позивача була отримана відповідачем 21.01.2016 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 45 Закону, суд вважає, що посилання уповноваженої особи Фонду на ненадання позивачем на підтвердження своїх вимог нотаріально завіреної копії документа, що підтверджує право на спадщину, є безпідставним та необґрунтованим, адже копія свідоцтва про спадщину за заповітом було долучена позивачем до заяви від 19.09.2016 року виключно у зв'язку з тим, що строк для прийняття спадщини у даному випадку закінчився після спливу передбаченого ч.5 ст. 45 Закону 30-денного терміну з дня опублікування в офіційному друкованому органі відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду. Крім того, незважаючи на отримання кредиторської вимоги позивача ще 21.01.2016 року, відповідач, в порушення положень ст. 49 Закону, якими, серед іншого, передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів, лише 05.10.2016 року повідомив позивача про відхилення кредиторської вимоги останнього. При цьому, будь-яких інших доказів на спростування вищенаведених встановлених обставин справи, зокрема щодо правомірності оскаржуваної відмови у задоволенні кредиторських вимог позивача, фактично заявлених у з період з 23.12.2015 року по 21.01.2016 року включно, а також неповідомлення позивача про таку відмову у визначений законом строк, відповідачем до суду не надано. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд прийшов до висновку про наявність всіх правових підстав для визнання протиправними дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо невключення вимог [PERSON] до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», як спадкоємця вкладника банку [PERSON] на суму 7880 доларів США 63 центи та 250837 грн. 10 коп. Крім того, враховуючи те, що відповідачем протиправно не включено вимог позивача до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а також зважаючи на те, що Реєстр акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» затверджений, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача, як спадкоємця [PERSON]., є зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» визнати кредиторські вимоги [PERSON], як спадкоємця вкладника банку [PERSON] на суму 7880 доларів США 63 центи та 250837 грн. 10 коп. та внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом включення до нього акцептованих вимог [PERSON], як спадкоємця вкладника банку [PERSON] на суму 7880 доларів США 63 центи та 250837 грн. 10 коп., а також подати зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на затвердження Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Враховуючи наведене та ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд

Outcome: approved