Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

04.12.2015 заявник [PERSON] звернувся до суду і просить встановити факт свого постійного проживання з матір'ю [PERSON], за адресою: [ADDRESS], на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO]. Заява обґрунтована тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить вказана квартира [ADDRESS], у якій спадкодавиця проживала останні роки життя разом з сином [PERSON], будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS]. Під час судового розгляду представник заявника [PERSON] підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві. Заінтересована особа [PERSON] - брат заявника, син спадкодавці [PERSON], у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, підтвердив вказані у ній обставини, вказав, що спору щодо спадщини між ним та заявником немає. Приватний нотаріус КМНО Купреєва С. П. у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності /а. с. 48/. Головним управлінням юстиції у м. Києві представника не було направлено для участі у справі, повідомлялося належним чином про розгляд заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заяви або клопотання не було подано. Вислухавши обґрунтування представника заявника, думку заінтересованої особи, вивчивши заяву та дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Заявник вказав, що на час відкриття спадщини, постійно проживав із спадкодавцем, прийняв спадщину своєї матері, але у визначений законом термін не звернувся до державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що заявником надано недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини /а. с. 27/. На даний час відсутність цього факту позбавляє заявника права отримати у встановленому законом порядку належну йому спадщину. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] ([INFO] р. н.) є матір'ю заявника [PERSON] ([INFO] р. н.), що підтверджується свідоцтвом про народження, повторно виданим 27.04.1965 Міським архівом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих /а. с. 10/. Спадкодавець [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а. с. 16/, проте останні роки життя проживала за у м. Києві, за адресою: [ADDRESS], що належала їй на праві власності, згідно з договором № 2-0057/96 від 13.08.1996, укладеним між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрованим на Київській біржі нерухомості Джі-Ай-Пі (GIP) /а. с. 12/, що також підтверджується інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 02.11.2015 /а. с. 13/. Постійне проживання спадкодавиці [PERSON] у м. Києві підтверджується зокрема наступним. З 01.09.1993 [PERSON] перебувала на обліку та отримувала пенсію в Управлінні пенсійного фонду Московського району м. Києва (наразі є Печерським), що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER], виданим 10.11.1993 безстроково /а. с. 20/. Проживаючи у Києві, [PERSON] знаходилася на диспансерному обліку у поліклініці Шевченківського району з приводу перелому шийки стегна, неодноразово зверталася до лікарів протягом 2003, 2004, 2006 та 2008 років /а. с. 19/. Згідно з договором про надання послуг № 1016 від 01.12.2007, укладеним між ФОП [PERSON] та [PERSON], було здійснено пошук та підбор персони по догляду за матір'ю останнього - [PERSON], послуги щодо чого надавалися тричі на тиждень по чотири години за адресою: [ADDRESS], за якою проживала [PERSON] та її син [PERSON] /а. с. 21/. Мешканцями будинку [ADDRESS] складено акт від 28.10.2015 про те, що з серпня 1996 по [INFO] [PERSON] постійно проживала разом з сином [PERSON] у своїй квартирі [ADDRESS] за вказаною адресою /а. с. 18/. [INFO] [PERSON] померла, у віці 84 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві [INFO] /а. с. 9/. На день смерті [PERSON] її син - заявник [PERSON] був зареєстрований за адресою: м. Київ, [ADDRESS], залишається зареєстрованим з 19.06.1997 /а. с. 17/ та проживає за вказаною адресою зараз. На звернення [PERSON] щодо оформлення спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO], державний нотаріус КМНО Міщенко Т. В. повідомила листом № 3561/01-16 від 01.11.2011, що, оскільки було з'ясовано про те, що [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], документи, подані заявником для вирішення питання про заведення спадкової справи було поштою переслані до Першої Ялтинської державної нотаріальної контори /а. с. 24/. Разом з тим, перевіркою Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) 23.10.2015 встановлено відсутність будь-якої інформації щодо спадкової справи на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] /а. с. 25/. 23.10.2015 заявник звернувся до приватного нотаріуса КМНО Купреєвої С. П. із нотаріально посвідченою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину - квартиру [ADDRESS] /а. с. 26/. Проте, оскільки заявником не надано документу, що підтверджує реєстрацію [PERSON] разом з ним, приватний нотаріус Купреєва С. П. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із чим запропоновано звернутися до суду за підтвердженням факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті [INFO] за її останнім місцем проживання за адресою: [ADDRESS] /а. с. 27/. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦПК України, передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст.256 ЦПК України зазначається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, що вбачається з поданих суду заявником документів. Згідно з ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки під час судового розгляду було доведено факт проживання заявника [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO], подана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved