Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

03.06.2021 року позивач звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 10.06.2021 року судом отримана інформація щодо місця реєстрації відповідача та того ж дня судом відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 21.09.2007 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини на даний час не мають. Більше двох років проживають окремо, спільним побутом не пов`язані. Вважає, що збереження шлюбу неможливе. Майнового спору не мають. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду письмові заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.20,32-33). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України до суду повторно не з`явився, та не повідомив суд про поважні причини неявки, відзив на позовну заяву не подав (а.с. 24-25,30). У зв`язку з повторною неявкою відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, який не подав відзив на позовну заяву, суд відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи (а.с.32). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 21.09.2007 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 5. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Зазначені письмові докази суд визнає належними та допустимими доказами по справі. Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються сімейних правовідносин щодо розірвання шлюбу між сторонами. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до обставин, які зазначені в позовній заяві та не спростовані відповідачем. сторони мають різні погляди на сім`ю та взаємовідносини між подружжям, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`я фактично розпалася та її відновлення неможливе, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved