Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

02.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на 1/8 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При цьому позивачка вказує на те, що вона є власником ? частини будинку [ADDRESS], яка належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 15-ю Київською державною нотаріальною конторою 06.12.2011 року за № 11-1723 та 13.12.2011 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, вона є власником 1/8 частини вказаного будинку на підставі рішення Ватутінського районного суду м.Києва від 28.05.1997 року та внесено Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата проведення реєстрації 18.03.2004 року. Позивачка також вказує на те, що інша частина будинку розподілена наступним чином: 1/8 частина будинку належить її батькові [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської райради 26.03.1987 року; 1/8 частина будинку належить [PERSON] на підставі рішення Ватутінського районного суду м.Києва від 28.05.1997 року та внесено Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.01.1999 року; 1/8 частина будинку належить [PERSON] на підставі рішення Ватутінського районного суду м.Києва від 28.05.1997 року та внесено Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дата проведення реєстрації -18.03.2004 року. Як вказує [PERSON], її батько [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті прийняти спадкове майно, а саме: 1/8 частину будинку [ADDRESS] ніхто із спадкоємців не виявив бажання. На сьогоднішній день у вказаному будинку із трьох законних власників зареєстрована та проживає лише вона. Вона самостійно здійснює поточні ремонти та користується будинком як повноправний власник, оскільки в її власності перебуває переважна частина будинку. Власники інших 1/8 частин будинку - [PERSON] та [PERSON] є її рідними братом та сестрою. Лише належна батькові 1/8 частина будинку не успадкована ніким та на неї немає відповідних документів. Як вказує позивачка, батько помер [INFO] року, на момент його смерті та у строк прийняття спадщини діяв Цивільний кодекс УРСР. Згідно ст.548 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З трьох наявних на той час спадкоємців лише вона проживала, володіла і користувалась всім будинком, у тому числі і частиною, що вважалася спадковим майном. Посилаючись на зазначені обставини, положення ст.ст. 1216,1261,1268,1270 ЦК України, ст.ст. 548,549 ЦК Української РСР, позивака [PERSON] просить задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] право власності на 1/8 частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] та її представник за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проти позову не заперечують. Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є рідними братом та сестрами. Як пояснили сторони в судовому засіданні, житловий будинок [ADDRESS] належав їх батькам. У 1969 році батьки розлучилися та в тому ж році мати уклала новий шлюб. [INFO] року їх мати померла. На час її смерті будинок був фактично побудований, але прийнятий в експлуатацію значно пізніше, вже після смерті матері, тому був оформлений на ім»я їх батька [PERSON] За життя їх батько подарував у 1988 році весь будинок їхній сестрі [PERSON] Будучи незгодними з таким рішенням батька, вони звернулися до суду за захистом своїх прав. Рішенням Ватутінського районного суду м.Києва від 28.05.1997 року договір дарування був визнаний частково недійсним та за кожним з них визнано право власності на 1/8 частину будинку [ADDRESS]. Як вказує позивачка, у 2011 році померла її сестра [PERSON], якій належала ? частину будинку, подарована батьком. За згодою відповідачів вказане спадкове майно після смерті сестри прийняла вона та 06.12.2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину будинку [ADDRESS].Також, на підставі рішення Ватутінського районного суду м.Києва від 28.05.1997 року їй належить 1/8 частина вказаного будинку. Судом також встановлено, що після смерті сестри [PERSON], яка настала [INFO] року, позивачка [PERSON] вступила в управління та володіння належним їй майном, що підтверджується поясненнями відповідачів [PERSON] та [PERSON], а також технічним паспортом на будинок [ADDRESS] та реєстрацією [PERSON] за вказаною адресою з 05.07.2012 року (а.с.5,18-22). Як вказує позивачка, її брат [PERSON] та сестра [PERSON] мають намір подарувати належні їм частки будинку їй ([PERSON]), оскільки вона проживає та доглядає за будинком. Однак, при зверненні до нотаріуса з»ясувалось, що 1/8 частина будинку зареєстрована за померлим батьком [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської райради від 26.03.1987 року. Правовстановлюючі документи на належну батькові частину будинку відсутні. Таким чином, вона, вступивши в управління та володіння будинком [ADDRESS], не може вирішити питання щодо успадкування 1/8 частини будинку, яка належала її батькові через відсутність правовстановлюючих документів, якими посвідчувалося би право власності померлого на 1/8 частину спірного будинку. Вказані доводи позивачки суд вважає обгрунтованими, виходячи з наступного. Так, статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об»єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ст.ст.1258,1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, …той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту ст.1268 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Як встановлено судом батько позивачки помер [INFO] року. На момент його смерті та у строк прийняття спадщини діяв Цивільний кодекс УРСР. Згідно ст.548 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] є спадкоєміцею першої черги за законом після смерті батька [PERSON] Крім відповідачів, які на спадщину не претендують, інших спадкоємців немає. Після смерті сестри [PERSON], яка проживала у спірному будинку та померла [INFO] року, позивачка прийняла спадщину та вступила в управління та володіння будинком [ADDRESS]. Однак, позивачка не може вирішити питання щодо успадкування 1/8 частини будинку, яка належала її батькові та не була прийнята ніким із спадкоємців через відсутність правовстановлюючих документів, якими посвідчувалося би право власності померлого на 1/8 частину спірного будинку. При таких обставинах суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивачки [PERSON] про визнання за нею права власності після смерті її батька [PERSON], в порядку спадкування за законом на 1/8 частину будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved