Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

04 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі рішення № 437 виконавчого комітету Волочиської міської ради від 23.12.1993 його сім`ї був виданий ордер на вселення у службову 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Позивач вказує, що після одруження сина [PERSON] , у вказаній квартирі була зареєстрована його дружина - [PERSON] , а потім і їх спільні діти: сини [PERSON] та дочка [PERSON] . Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 03.06.2014 шлюб між його сином [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Ще до розірвання шлюбу, в січні 2014 року відповідач [PERSON] забрала дітей та свої речі і переїхала проживати на найману квартиру в м. Волочиськ, а пізніше - до своєї мами в с. Лозова. Добровільно скасувати реєстрацію в помешканні [PERSON] відповідач відмовляється, а тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 22.04.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав за обставин у ньому викладених, просив його задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від неї не надходило. Про судовий розгляд справи повідомлялась у встановленому законодавством порядку, однак кореспонденцію за її зареєстрованим місцем проживання отримав позивач. Суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів 05 січня 1994 року [PERSON] та членам його сім`ї (дружині [PERSON] та синам: [PERSON] , [PERSON] ) було видано ордер на житлове приміщення площею 30,6 кв.м, а саме: 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно з довідки про стан сім`ї № 6576 від 19.12.2018, виданої Волочиським комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна контора», у вказаній квартирі зареєстровано семеро осіб, в тому числі, і [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 03.06.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Згідно з акту обстеження матеріально-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян № 129 від 27.12.2018, складеного депутатом Волочиської міської ради ОТГ Пендрак О.М., [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 2014 року - не проживає. Згідно з даного акту вона разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживає в Російській Федерації (а.с. 9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що відповідач близько шести років не проживає в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] вказала, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою через розлучення із [PERSON] . Дітей їхніх свідки періодично бачать у квартирі позивача, а їхню мати ніколи. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст.cт. 89, 264 ЦПК України. Поважність причин відсутності [PERSON] за місцем її реєстрації судом не встановлено. Вона не проживає в квартирі через припинення шлюбних відносин із сином позивача. Жодних доказів на підтвердження зворотного відповідачем до справи долучено не було. Крім того, згідно з ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Таким чином, ключовими обставинами, встановлення яких є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України, а також встановлення того, чи являється відповідач [PERSON] членом сім`ї позивача. За результатами судового розгляду даної справи суд встановив, що відповідач є колишнім членом сім`ї [PERSON] та більше чотирьох років без поважних причин не проживає в квартирі наймача за вищевказаною адресою. Вказане є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved