Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

02 квітня 2020 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області в особі першого заступника начальника Осадучка І. (надалі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач-1), [PERSON] (надалі - відповідач-2) про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь держави суму збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 56715 гривень 16 копійок та судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що 29.01.2019 року на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області надійшли матеріали від Шаргородського відділення поліції Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області щодо вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та [PERSON] . В ході проведення розслідування слідчим органом було встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] на землях Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району в полезахисній лісовій смузі між кварталами земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , в порушення норм ст.ст. 67,69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального дозволу, який дає право на проведення порубки дерев (лісорубного квитка), здійснили незаконну рубку 14 дерев різних порід та діаметрів. Даними статтями визначено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Таким чином, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.246 КК України. Постановою Шаргородського відділення поліції Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області від 18.01.2019 року по справі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018020360000292 від 16.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (не завдано істотної шкоди). Копії матеріалів направлено до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відтак, виникли підстави звернення до суду про застосування до [PERSON] та [PERSON] цивільно-правової відповідальності. За результатами перевірки відносно громадянина [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 009375 від 13.02.2019 року за знищення полезахисної лісової смуги: здійснив незаконну рубку 14 дерев різних порід та діаметрів. У своїх поясненнях [PERSON] підтвердив дії щодо рубки ним дерев. Згідно протоколу винесена постанова №04/073 від 18.02.2019 року, якою було визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Згідно постанови Шаргородського районного відділу ДВС виконавче провадження №58843219 від 25.04.2019 року закінчено. [PERSON] штраф в розмірі 255 грн. сплатив. Також, відносно громадянина [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 009332 від 13.02.2019 року за знищення полезахисної лісової смуги: здійснив незаконну рубку 14 дерев різі порід та діаметрів. У своїх поясненнях [PERSON] підтвердив дії щодо рубки ним дерев. Згідно з протоколом винесена постанова №04/076 від 18.02.2019 року, якою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративн правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Згідно постанови Шаргородського районного відділу ДВС закінчено виконавче провадження №58842807 від 25.04.2019 року. [PERSON] штраф в розмірі 255 грн. сплатив. Вказані дії відповідачів (незаконна рубка дерева) є порушенням ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», та ст. ст. 67, 69 Лісового Кодексу України, де зазначається, до спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Своїми діями [PERSON] та [PERSON] нанесли державі збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки дерев в розмірі 56715,16 гривень. Розрахунок збитків, здійснено у відповідності з додатком № 1 до Постанови КМ України від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». 21.05.2019 року [PERSON] та [PERSON] направлено претензію № 2250/06 щодо можливості в добровільному порядку солідарно відшкодувати збитки, завдані державі в розмірі 56715,16 грн. Однак, станом на пень подачі позову [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку збитки не відшкодовані, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення збитків у примусовому порядку. Ухвалою судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, по справі відкрито провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 29). У судове засідання позивач не з`явився, проте 31 березня 2021 року представник позивача Іван Бойчук подав до суду клопотання про проведення судових засідань по даній справі за відсутності представника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 162). Відповідач-1 та відповідач-2 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату та час судового засідання шляхом публікації на веб-сайті Судової влади України оголошення про виклик до суду, відповідно до вимог ч.11 ст.128, ч.2 ст.129 ЦПК України, причин неявки суду не повідомили (а.с. 157, 158). Ухвалою суду 06 квітня 2021 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України (а.с.163). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на землях Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району в полезахисній лісовій смузі між кварталами земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , в порушення норм ст.ст. 67,69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального дозволу, який дає право на проведення порубки дерев (лісорубного квитка), здійснили незаконну рубку 14 дерев різних порід та діаметрів, чим вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.246 КК України (а.с.6). Постановою слідчого СВ Шаргородського відділення поліції Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції Куцолапського В.О. від 18.01.2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018020360000292 від 16.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (не завдано істотної шкоди). Копії матеріалів направлено до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та [PERSON] (а.с.5, 6). За результатами перевірки відносно громадянина [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 009375 від 13.02.2019 року за знищення полезахисної лісової смуги, а саме за те, що 06 грудня 2018 року він спільно з [PERSON] здійснив незаконну рубку 14 дерев різних порід та діаметрів, що підтверджується копією цього протоколу та письмовими поясненнями [PERSON] , які містяться в протоколі допиту свідка від 08.12.2018 року (а.с.7, 8). Постановою старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Зарванського В.Г. від 18 лютого 2019 року № 04/073 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.9) Згідно з постановою головного державного виконавця Шаргородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Грелі Н.А. від 25.04.2019 року виконавче провадження №58843219 з примусового виконання постанови старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Зарванського В.Г. №04/073 від 18.02.2019 року закінчено у зв`язку із сплатою [PERSON] коштів (а.с.10). Також відносно відповідача-2 [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 009332 від 13.02.2019 року за знищення полезахисної лісової смуги, а саме за те, що 06 грудня 2018 року він спільно з [PERSON] здійснив незаконну рубку 14 дерев різних порід та діаметрів, що підтверджується копією цього протоколу та письмовими поясненнями [PERSON] , які містяться в протоколі допиту свідка від 08.12.2018 року (а.с.11,12). Постановою старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Зарванського В.Г. від 18 лютого 2019 року № 04/076 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.13). Згідно з постановою головного державного виконавця Шаргородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Грелі Н.А. від 25.04.2019 року виконавче провадження №58842807 з примусового виконання постанови старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Зарванського В.Г. №04/076від 18.02.2019 року закінчено у зв`язку із сплатою [PERSON] коштів (а.с.104. Вказані дії відповідачів, які полягають у незаконній рубці дерев, є порушенням ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», та ст.ст. 67, 69 Лісового Кодексу України, відповідно до якого спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Згідно зі ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відтак, виникли підстави звернення позивача до суду з метою застосування до [PERSON] та [PERSON] цивільно-правової відповідальності. Незаконною порубкою 06.12.2018 року дерев в полезахисній лісовій смузі між кварталами земельних часток [ADDRESS] та [ADDRESS] на території Рахнівсько-Лісової сільської ради [PERSON] та [PERSON] нанесли державі збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки дерев в розмірі 56715,16 гривень, що підтверджується розрахунком розмірів лісопорушення та заподіяної ним шкоди від 17.12.2018 року (а.с.15). Розрахунок збитків здійснено у відповідності з додатком № 1 до Постанови КМ України від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». 21.05.2019 року [PERSON] та [PERSON] направлено претензію № 2250/06 щодо можливості в добровільному порядку солідарно відшкодувати збитки, завдані державі в розмірі 56715,16 грн. (а.с.16). Відомості щодо добровільного відшкодування завданої шкоди відповідачами у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. Відповідно до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належать: складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275 Державна екологічна інспекція України (далі - Держекоінспекція) є Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Пунктом 7 вищевказаного Положення визначено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Наказом Міністерства енергетики та захисту довікілля України від 07 квітня 2020 року № 230 затверджено Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції. Відповідно до п.п. 1, 3 даного наказу Державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Основними завданнями Держекоінспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території. Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, в тому числі і щодо законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема: законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення та тощо (Розділ ІІ). Згідно з п.п. 6-10 Розділу ІІ Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, для виконання покладених на неї завдань Держекоінспекція має право: розраховувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції, пред`являти претензії, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до приписів ст. 20-2 Закону України «Про охорону природного навколишнього середовища» до компетенції державної екологічної інспекції належить організація і здійснення державного контролю за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень вимог законодавства про охорону, утримання і використання зелених насаджень. Вказаним законом вищезазначений орган наділений повноваженнями виступати позивачем у судах. Стаття 3 Закону України «Про рослинний світ» визначає, що рослинний світ, це сукупність усіх видів рослин. Отже, дерева є видом рослин. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Статтею 105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Оскільки [PERSON] та [PERSON] добровільно не відшкодували завдану позивачеві шкоду, суд вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Вінницькій області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачі не надали суду належних доказів повного чи часткового відшкодування шкоди, не спростували надані позивачем розрахунки та обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно судовий збір в розмірі 2102 грн (а.с.1).

Outcome: approved