Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

03.10.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи його тим, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: м.Полтава, пров. Будівельний, 11. Крім неї в даному будинку зареєстрована невістка [PERSON]. З вересня 2016 року [PERSON] припинила проживати в даному будинку та переїхала до іншого місця проживання. 30.09.2016 року шлюб між її сином [PERSON] та невісткою [PERSON]Я було розірвано. По теперішній час [PERSON]Я в зазначеному будинку не проживає та не зявляється, а також не бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації за вказаною адресою. В звязку з чим просила суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком №11 по провулку Будівельний в м.Полтаві. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Враховуючи згоду позивача [PERSON] та адвоката [PERSON], суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача, що не з'явилася в судове засідання. Суд, заслухавши позивача [PERSON], адвоката [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є власницею житлового будинку розташованого за адресою: м.Полтава, пров. Будівельний, будинок №11, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3-995 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.11.2015 року, №47558219. Крім того, встановлено, що в будинку №11 по пров. Будівельному в м.Полтаві з 20.11.2004 року зареєстрована [PERSON], [INFO] та з 20.09.2008 року [PERSON],[INFO]. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є колишньою невісткою позивача. 30.09.2016 року рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб зареєстрований 05.03.2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №144 розірвано. В поданій позовній заяві та в судовому засіданні позивач [PERSON] та її адвокат [PERSON] вказували на те, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з вересня 2016 року, в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає. Судом встановлено, що після ухвалення Київським районним судом м.Полтави рішення від 03.02.2017 року та апеляційним судом Полтавської області ухвали 21.03.2017 року по цивільній справі № 552/6601/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідач [PERSON] з позовом про усунення перешкод в користуванні житлом до суду не зверталася. Крім того, вимоги щодо її проживання в спірному будинку перед судом не ставилися. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннямпідлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved