Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

02.11.2015 року [PERSON], [PERSON]звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначили, що з 21.09.2010 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ в м. Києві повторно 12.12.2012 року. Від шлюбу мають спільного сина малолітнього [PERSON], [INFO]. Заявниками в установленому законом порядку укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками щодо визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав та про сплату аліментів на дитину від 29.09.2015 року, зокрема встановлено місце проживання спільного сина, порядок здійснення батьківських обов'язків та розмір аліментів, які підлягають сплаті. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками немає. Враховуючи, що рішення заявників про розірвання шлюбу є усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов'язане з бажанням припинити подальше подружнє життя, вирішено всі питання щодо порядку проживання та утримання спільної дитини, просили заяву задовольнити та шлюб, укладений між [PERSON]та [PERSON]- розірвати. Заявникам до суду було подано заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом достовірно встановлено, що 21.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно 12.12.2012 року, про зроблено відповідний актовий запис № 780. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». [INFO] у заявників народився син - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві від 03.07.2013 року, актовий запис № 1966. 02.11.2015 року [PERSON], [PERSON]звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу. Зі змісту заяви вбачається, заявники вирішили розірвати шлюб, при цьому не мають спору щодо місця проживання спільної дитини, про порядок її утримання та виховання, а також не мають спорів щодо поділу майна подружжя. Крім того, 29.09.2015 року заявниками укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками щодо визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав та про сплату аліментів на дитину, яким встановлено місце проживання спільного сина, порядок здійснення батьківських обов'язків та розмір аліментів, які підлягають сплаті. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved