Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

03.04.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, посилаючись в своїй заяві на те, що [INFO] в м.Макіївка Донецької області померла мати заявника - [PERSON], [INFO] Факт смерті підтверджується лікарською довідкою про причини смерті від 03.01.2018 року та лікарським свідоцтвом про смерть № 7 від 03.01.2018 року виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Макіївка. Заявник звернувся з письмовою заявою до Холодногірського районного у м.Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з питанням оформлення свідоцтва про смерть своєї матері встановленого зразка. Згідно відповіді Холодногірського районного у м.Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 28.03.2018 року №403/15.6-04-04 заявниці було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки відповідно до ч. 2,3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (із змінами), бідь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON]. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Прохала задовольнити заяву. Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки в ній достатньо матеріалів для ухвалення рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом було встановлено, що [INFO] у м.Макіївка Донецької області померла мати заявниці [PERSON] - [PERSON], [INFO] Факт смерті підтверджується лікарською довідкою про причини смерті від 03.01.2018 року та лікарським свідоцтвом про смерть № 7 від 03.01.2018 року виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Макіївка. Згідно відповіді Холодногірського районного у м.Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 28.03.2018 року №403/15.6-04-04 заявниці було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки відповідно до ч. 2,3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (із змінами), бідь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною першою ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON].

Outcome: approved