Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

04.03.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики, в якому стверджує, що між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено три договори позики. За першим договором, що був укладений 27.01.2011 року, відповідачка отримала у борг 2000 грн., підтвердженням чого є її розписка від 27.01.2011 року. За другим договором, який був укладений 03.02.2011 року, відповідачка знову отримала 2000 грн. позики, підтвердженням чого є заява про відправлення переказу від 03.02.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк». За третім договором, який був укладений 23.02.2011 року, відповідачка отримала 800 грн., підтвердженням чого є заява про відправлення переказу від 23.02.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідачка [PERSON] зобов'язалась повернути суму позики за першим договором позики від 27.01.2011 року в сумі 2000 грн. у строк до 27 лютого 2011 року, що підтверджується власноруч написаною нею розпискою. У встановлений договором строк [PERSON] борг не повернула, що змусило його звернутися до суду з даною позовною заявою. Просить відповідно до вимог ст.ст.1048,1049 ЦК України стягнути з [PERSON] суму позики в загальній сумі 4800 грн., сплатити три проценти річних від простроченої суми, що складає 440 грн. 28 коп. та проценти від суми позики на рівні облікової ставки НБУ за весь час прострочення виконання зобов'язання, що складає 1130 грн. 22 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги підтримує та просив слухати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак в порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України вважається належно повідомленою про час і місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] надав [PERSON] в борг у грошові кошти за трьома договорами позики в загальній сумі 4800 грн., що підтверджується власноруч написаною останньою розпискою від 27.01.2011 року ( а.с.8), заявами про відправлення переказу ПАТ КБ «Приватбанк» від 03.02.2011 року ( а.с.9) та від 23.02.2011 року ( а.с.10). За умовами першого договору позики відповідачка [PERSON] зобов'язана повернути позику до 27 лютого 2011 р., а в разі прострочення повернення позики - сплатити суму, нараховану згідно законодавства України. Правовідносини, які випливають із договору позики, врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч.1 с ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Враховуючи, що договорами позики, укладеними між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 27.01.2011 року, 03.02.2011 року та 23.02.2011 року не встановлені розмір та періодичність виплати процентів за користування позиковими коштами, то відповідно до положень ст. 1048 ЦК України їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України ( далі НБУ). Згідно Постанови НБУ №377 від 09.08.2010 р. розмір облікової ставки НБУ з 10.08.2010 р. складав 7,55%; згідно Постанови НБУ №102 від 21.03.2012 р. розмір облікової ставки НБУ з 23.03.2012 р. становив 7,5%; згідно Постанови НБУ № 209 від 06.06.2013 р. розмір облікової ставки НБУ з 10.06.2013 р. складав 7%; згідно Постанови НБУ № 315 від 09.08.2013 р. розмір облікової ставки НБУ з 13.08.2013 р. становив 6,5%. Отже, весь час користування відповідачкою [PERSON] позиченими у позивача [PERSON] коштами складається з чотирьох періодів: з 27.02.2011 р. до 23.03.2012 р., тобто 389 днів, протягом яких облікова ставка НБУ становила 7,55 %; з 23.03.2012 р. до 10.06.2013 р., тобто 468 днів, протягом яких облікова ставка НБУ становила 7,5%; з 10.06.2013 р. до 13.08.2013 р., тобто 64 дні, протягом яких облікова ставка НБУ становила 7%; з 13.08.2013 р. до 24.02.2014 р., тобто 195 днів, протягом яких облікова ставка НБУ становила 6,5%. Думку позивача [PERSON], викладену ним у позовній заяві, щодо того, що облікова ставка НБУ, встановлена в 2014 році є подвійною від останньої постанови НБУ і складає 13% - суд не бере до уваги, оскільки в період з 13 серпня 2013 року до 04.03.2014 року (дня подання [PERSON] до суду позову) діяла постанова НБУ №315 від 09.08.2013 року, за якою облікова ставка НБУ в цей період складала 6,5%, а подвійна облікова ставка НБУ використовується в 2014 році згідно статті 343 Господарського кодексу України як максимальне обмеження пені за прострочку платежів і дорівнює 13 відсотків річних. Таким чином, сума процентів за користування позикою протягом першого періоду: (4800*7,75*389)/(365*100)=396,48 грн.; - сума процентів за користування позикою протягом другого періоду: ( 4800*7,5*468)/(365*100)=461,16 грн.; - сума процентів за користування позикою протягом третього періоду: (4800*7*64)/(365*100)=58,91 грн.; - сума процентів за користування позикою протягом четвертого періоду: (4800*6,5*195)/(365*100)=166,68 грн.. Отже, за весь час користування позикою ( станом на 24.02.2014 року) сума процентів за користування позикою становить всього 1083,23 грн. Крім того, у відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Тобто, відповідно до ст. 625 ЦК України з наступного дня після строку до якого відповідач повинен був виконати зобов'язання. У даному випадку термін виконання відповідачкою [PERSON] зобов'язання сплив 27.02.2011 року. Станом на 24.02.2014 року період прострочення складає 1116 днів, а прострочена сума дорівнює сумі позики в повному розмірі 4800 грн. Три проценти річних від простроченої суми обчислюються за формулою: ССп=(СПг*К*КДп)/(КДр*100), де ССп- сума санкцій за прострочений період; СПг- сума позики в гривнях; К-коефіцієнт застосування процентної ставки (3%); КДп-кількість днів у періоді; КДр- кількість днів у році-365. Таким чином, три проценти річних від простроченої суми складатимуть: (4800*3*1116)/(365*100)=440,28 грн. Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що загальна сума боргу за договорами позики з урахуванням трьох процентів річних та процентів за користування позикою, яку слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] становить 6323,51 грн. (4800 + 1083,23 + 440,28), тому позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити частково, а саме в сумі 6323,51 грн. Окрім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально понесені витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджується позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial