Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

03.06.2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, який мотивує тим, що 25.03.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 469840706/180619 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до блоку 6 відповідач власноруч своїм підписом під заявою підтвердивїла своє письмове клопотання на отримання кредиту, зі сплатою відсотків в розмірі 38 % річних. Позивачем свої зобов`язання за заявою були виконанні належним чином. Відповідачу був наданий кредит в розмірі 16 000,00 грн. Однак, відповідачем були порушені умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на 26.05.2021 року складає 18 054,46 грн., а саме: 15 694,77 грн.- заборгованість за основним боргом (кредитом), 2 344,18 грн.- проценти за користування кредитом, 7,74 - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 7,77 - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у сумі 2 270,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась за невідомою суду причиною, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення слухання справи не надала. Відзив на позов, також, від неї не надходив. Суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 469840706/180619 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк» відповідач отримала в АТ «Ощадбанк» картку з кредитним лімітом, погодилась з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, ознайомилась з договором до його укладення та згодна з його умовами. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит [PERSON] в сумі 16 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку. Але, відповідачка [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача станом на 26.05.2021 року складає 18 054,46 грн., а саме: 15 694,77 грн.- заборгованість за основним боргом (кредитом), 2 344,18 грн.- проценти за користування кредитом, 7,74 - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 7,77 - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч.1ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч.2ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями п.п. 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті». При цьому індекс інфляції, 3 % річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою ( ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Відповідач, уклавши договір з позивачем, отримав кредит, чим взяв на себе грошове зобов`язання, яке належним чином не виконав та прострочив зобов`язання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. На підставі наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 18 054,46 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2270, 00 грн., який був понесений позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved