Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

02 листопада 2017 року року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 11.06.2014 року він працює в ТОВ «Азовбетон» на посаді директора. За період з березня по жовтень 2017 року у відповідача перед [PERSON] виникла заборгованість зі сплати заробітної плати, яка становить 124230,94грн. Окрім заборгованості зі сплати по заробітній платі у відповідача також існує заборгованість перед [PERSON] по виплаті компенсації за невикористану відпустку за період з 2013 року по 2017 рік в розмірі 86585,22грн. Крім того, за період з червня по вересень 2017 року позивачем, як фізичною особою, було надано відповідачу поворотну фінансову допомогу згідно договорів про надання поворотної фінансової допомоги №5ФП від 01.06.2017 року в розмірі 17000грн., №6ФП від 07.06.2017 року в розмірі 17000грн., №7ФП від 09.06.2017 року в розмірі 20000грн., №8ФП від 19.06.2017 року в розмірі 50000грн., №9ФП від 05.07.2017 року в розмірі 100000грн., №14ФП від 04.09.2017 року в розмірі 240000грн., №15ФП від 07.09.2017 року в розмірі 300000грн., №16ФП від 13.09.2017 року в розмірі 100000грн., №18ФП від 14.09.2017 року в розмірі 2000000грн. При цьому частково сума наданої допомоги була повернута, на теперішній час не повернутою є сума допомоги в розмірі 1779504грн. На підставі викладеного позивач був вимушений звернутись до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати в розмірі 124230,94грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 86585,22грн., та поворотну фінансову допомогу в розмірі 1779504,00грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що відповідач стверджує, що [PERSON] вже не являється директором ТОВ «Азовбетон», однак наказ про звільнення та трудова книжка досі йому не видані. 12.09.2018 року до судового засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що [PERSON] сам собі нараховував заробітну плату, а договори про надання поворотної фінансової допомоги вважав недійсними. В останні судові засідання не з'являвся, просив розгляд справи відкласти у зв'язку із зайнятістю в інших процесах. Суд вважає, що причини неявки представника відповідача [PERSON] , який діє на підставі довіреності в судові засідання, які були призначені на 25.04.2018 року, 16.05.2018 року та 12.09.2018 року неповажними та на підставі п.п.1,2 ст.223, ст.240 ЦПК України у зв'язку із повторною неявкою приймає рішення про розгляд справи за відсутності учасника справи - представника відповідача [PERSON] Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 03.11.2017 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке зареєстроване за ТОВ «Азовбетон». Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 26.01.2018 року за клопотанням представника ТОВ «Азовбетон» витребувані відомості у [PERSON], Маріупольського ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Маріуполі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Встановлено, що наказом ТОВ «Азовбетон» №7-К від 11.06.2014 року та копії трудової книжки позивача [PERSON] переведено з посади начальника комерційного відділу на посаду директора із заробітною платою відповідно до штатного розкладу. Згідно довідок ТОВ «Азовбетон», заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 30.10.2017 року складає 124230,94грн., в тому числі за березень 2017 року- 4700грн., за квітень 2017 року- 4025,00грн., за травень 2017 року- 12999,94грн., за червень 2017 року- 20125,00грн., за липень 2017 року- 26000,00грн., за серпень 2017 року- 33000,00грн., за вересень 2017 року- 3381,00грн., за жовтень 2017 року- 20000,00грн. Заборгованість за невикористані відпустки за період з 01.03.2013 року по 18.09.2017 року перед [PERSON] становить 86585,22грн. Як вбачається із відомостей Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області від 19.02.2018 року згідно наданої місячної звітності ТОВ «Азовбетон» [PERSON] була нарахована заробітна плата в наступних розмірах: за березень 2017 року- 40993,79грн., за квітень 2017 року- 5000грн., за травень 2017 року- 16149,00грн., за червень 2017 року- 25000грн., за липень 2017 року- 32298,14грн., за серпень 2017 року- 40993,79грн., за вересень 2017 року- 4200,00грн., за жовтень 2017 року- 24845,00грн., за листопад 2017 року- 909,09грн. Згідно копій звітів за січень- жовтень 2017 року, та копії звітності про суми нарахованої заробітної плати за липень, серпень, жовтень 2017 року за вказаний період [PERSON] нарахована заробітна плата в наступних розмірах: за березень 2017 року- 40993,79грн., за квітень 2017 року- 5000грн., за травень 2017 року- 16149,00грн., за червень 2017 року- 25000,00грн., за липень 2017 року- 32298,14грн., за серпень 2017 року- 40993,79грн., за вересень 2017 року- 4200,00грн., за жовтень 2017 року- 24845,00грн. Відповідно до наданих розрахункових відомостей заробітної плати [PERSON] та табелів обліку використання робочого часу, за березень 2017 року: всього нараховано- 40993,79грн., з них премія- 25465,79грн., оклад- 15528,00грн., утримано- 7993,79грн., до виплати- 33000,00грн.; за квітень 2017 року: всього нараховано- 5000,00грн., з них премія- 0грн., оклад- 5000,00грн., утримано- 975,00грн., до виплати- 4025,00грн.; за травень 2017 року: всього нараховано- 16149,00грн., з них премія- 11149,00грн., оклад- 5000,00грн., утримано- 3149,06грн., до виплати- 12999,94грн.; за червень 2017 року: всього нараховано- 25000,00грн., з них премія- 20000,00грн., оклад- 5000,00грн., утримано- 4875,00грн., до виплати- 20125,00грн.; за липень 2017 року: всього нараховано- 32298,14грн., з них премія- 27298,14грн., оклад- 5000,00грн., утримано- 6298,14грн., до виплати- 26000,00грн.; за серпень 2017 року: всього нараховано- 40993,79грн., з них премія- 27993,79грн., оклад- 13000грн., утримано- 7993,79грн., до виплати- 33000,00грн.; за вересень 2017 року: всього нараховано- 4200грн., з них премія- 1000,00грн., оклад- 3200,00грн., утримано- 819,00грн., до виплати- 3381,00грн.; за жовтень 2017 року: всього нараховано- 24845,00грн., з них премія- 19845,00грн., оклад- 5000,00грн., утримано- 4844,78грн., до виплати- 20000,22грн. Згідно відомостям з виписки ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 04.01.2018 року, за 2017 рік [PERSON] була нарахована заробітна плата: 15.03.2017 року виплачена зарплата за лютий 2017 року в розмірі 10000,00грн., 17.05.2017 року виплачена зарплата за лютий 2017 року в розмірі 2000,00грн., 08.08.2017 року виплачена зарплата за лютий 2017 року в розмірі 10000,00грн., 22.08.2017 року виплачена зарплата за лютий 2017 року в розмірі 4740,95грн. та за березень 2017 року в розмірі 13300,00грн. Інші виплати заробітної плати за 2017 рік відсутні. Як убачається з виписки ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.01.2018 року, за 2017 рік [PERSON] 28.09.2017 року надійшла заробітна плата за березень 2017 року в розмір 15000,00грн. Інші виплати заробітної плати за 2017 рік відсутні. За інформацією з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] отримував доходи у вигляді заробітної плати від ТОВ «Азовбетон», за перший квартал 2017 року нарахована заробітна в розмірі 105590,79грн., до бюджету перераховано 19006,34грн., за другий квартал 2017 року в розмірі 46149,00грн., до бюджету перераховано 8306,82грн., за третій квартал 2017 року в розмірі 77491,93грн., до бюджету перераховано 13948,55грн., за четвертий квартал 2017 року інформація відсутня. Додатково зазначено, що інформація потребує уточнення у джерела доходів. Україна як соціальна, правова держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, а також право на належні умови праці, своєчасне отримання винагороди (стаття 1,частини 1, 2, 4, 7 ст.43 Конституції України). Відповідно до Конституції України зазначені права захищаються судом (частина перша статті 55). Правосуддя в Україні здійснюється з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права. Положенням ч.1 ст.2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині 1 статті 94 КЗпП України міститься дефініція поняття «заробітна плата». Так, згідно законодавчого визначення заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічне визначення заробітної плати міститься у ст.1 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ст.115 Кодексу Законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Азовбетон» заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 124230,94грн. та заборгованості за невикористану відпустку в розмірі 86585,22грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. В той же час, доводи відповідача про те, що [PERSON] незаконно нараховував собі заробітну плату будь-якими доказами не підтверджено. Що стосується позовних вимог про стягнення з ТОВ «Азовбетон» поворотної фінансової допомоги на загальну суму 1779504,00грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов'язку в натурі. Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Азовбетон» було укладено дев'ять договорів про надання поворотної фінансової допомоги №5ФП від 01.06.2017 року в розмірі 17000грн., №6ФП від 07.06.2017 року в розмірі 17000грн., №7ФП від 09.06.2017 року в розмірі 20000грн., №8ФП від 19.06.2017 року в розмірі 50000грн., №9ФП від 05.07.2017 року в розмірі 100000грн., №14ФП від 04.09.2017 року в розмірі 240000грн., №15ФП від 07.09.2017 року в розмірі 300000грн., №16ФП від 13.09.2017 року в розмірі 100000грн., №18ФП від 14.09.2017 року в розмірі 2000000грн. Вказані два договори є ідентичними за своїми умовами. Згідно з пунктом 1.1. договорів позикодавець - [PERSON] надає позичальнику - ТОВ «Азовбетон» поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Згідно з пунктом 1.2 договорів поворотною фінансовою допомогою визнається сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до Даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами. Аналогічне визначення поворотної фінансової допомоги, закріплено в діючому законодавстві, зокрема в пунктів 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. Згідно з пунктом 2.3. договорів №5ФП від 01.06.2017 року, №6ФП від 07.06.2017 року поворотна фінансова допомога надається протягом 12 місяців, згідно договорів №7ФП від 09.06.2017 року, №8ФП від 19.06.2017 року, №9ФП від 05.07.2017, №14ФП від 04.09.2017 року, №15ФП від 07.09.2017 року, №16ФП від 13.09.2017 року- протягом 24 місяців, згідно договору №18ФП від 14.09.2017 року- протягом 60 місяців з дати підписання Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника з особового або іншого рахунку позикодавця. Поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позикодавцеві (пункт 2.4.). Відповідного до пункту 3.1. договорів поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №3 від 01.06.2017 року та квитанції ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 01.06.2017 року на суму 17000,00грн. за договором №5ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 01.06.2017 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Азовбетон», відкритого в АТ «Укрексімбанк», від [PERSON] були перераховані грошові кошти на суму 17000,00грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №4 від 07.06.2017 року та квитанції ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 07.06.2017 року на суму 17000,00грн. за договором №6ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 07.06.2017 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Азовбетон», відкритого в АТ «Укрексімбанк», від [PERSON] були перераховані грошові кошти на суму 17000,00грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №5 від 09.06.2017 року та квитанції ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 09.06.2017 року на суму 20000,00грн. за договором №7ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 09.06.2017 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Азовбетон», відкритого в АТ «Укрексімбанк», від [PERSON] були перераховані грошові кошти на суму 20000,00грн. Згідно з квитанціями до прибуткового касового ордеру №10 від 19.06.2017 року, №11 від 22.06.2017 року, №12 від 30.06.2017 року, №13 від 05.07.2017 року та квитанцій ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 19.06.2017 року, 22.06.2017 року, 30.06.2017 року,. 05.07.2017 року на відповідні суми 16263,32грн., 9999,68грн., 7310,00грн., 16427,00грн. за договором №8ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 19.06.2017 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Азовбетон», відкритого в АТ «Укрексімбанк», від [PERSON] були перераховані грошові кошти на загальну суму 50000,00грн. Згідно з квитанціями до прибуткового касового ордеру №14 від 05.07.2017 року, №17 від 24.07.2017 року, №18 від 15.08.2017 року, №19 від 16.08.2017 року, та квитанцій ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 05.07.2017 року, 24.07.2017 року, 15.08.2017 року,. 16.08.2017 року на відповідні суми 1248,00грн., 10800,00грн., 9000,00грн., 55000,00грн. за договором №9ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 05.07.2017 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Азовбетон», відкритого в АТ «Укрексімбанк», від [PERSON] були перераховані грошові кошти на загальну суму 76048,00грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №21 від 04.09.2017 року та квитанції ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 04.09.2017 року на суму 225000,00грн. за договором №14ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 04.09.2017 року на розрахунковий рахунок ТОВ «Азовбетон», відкритого в АТ «Укрексімбанк», від [PERSON] були перераховані грошові кошти на суму 225000,00грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №22 від 07.09.2017 року на суму 300000,00грн. за договором №15ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 07.09.2017 року ТОВ «Азовбетон» від [PERSON] були надані грошові кошти на суму 300000,00грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №23 від 13.09.2017 року на суму 74000,00грн. за договором №16ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 13.09.2017 року ТОВ «Азовбетон» від [PERSON] надані грошові кошти на суму 74000,00грн. Згідно з квитанціями до прибуткового касового ордеру №24 від 14.09.2017 року, №25 від 15.09.2017 року, №26 від 18.09.2017 року, №28 від 20.09.2017 року, №30 від 22.09.2017 року, №32 від 26.09.2017 року, №34 від 28.09.2017 року, №35 від 29.09.2017 року, №36 від 02.10.2017 року, №37 від 03.10.2017 року, №38 від 04.10.2017 року, №39 від 05.10.2017 року, №40 від 06.10.2017 року, №41 від 09.10.2017 року, №42 від 10.10.2017 року, №43 від 11.10.2017 року, №44 від 12.10.2017 року, №45 від 13.10.2017 року, №46 від 16.10.2017 року, №47 від 17.10.2017 року, №48 від 18.10.2017 року, №49 від 19.10.2017 року, №50 від 20.10.2017 року, №51 від 21.10.2017 року, №52 від 23.10.2017 року, №53 від 24.10.2017 року, кожна з яких на суму 50000,00грн. за договором №18ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 14.09.2017 року ТОВ «Азовбетон» від [PERSON] надані грошові кошти на загальну суму 1300000,00грн. Отже, позивачем була надана фінансова допомога відповідачу за вищевказаними договорами на загальну суму 2079048,00грн. Відповідно до довідки ТОВ «Азовбетон» станом на 30.10.2017 року заборгованість по наданій фінансовій допомозі ТОВ «Азовбетон» перед директором [PERSON] складає 1779504,00грн. Таким чином, існування договірних правовідносин між сторонами підтверджується копіями наданих позивачем договорів про надання поворотної фінансової допомоги. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі статтею 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, попри відсутність оригіналів договорів про надання поворотної фінансової допомоги, зібрані у справі в сукупності письмові докази, зокрема: копії договорів, представлені позивачем, численні квитанції до прибуткового касового ордеру та банківські квитанції про перерахування коштів із відображенням призначення платежів за договорами, дають підстави суду визнати існування між [PERSON] та ТОВ «Азовбетон» договірних відносин з надання поворотної фінансової допомоги. За своєю цивільно-правовою природою та юридичним змістом укладені між сторонами договори поворотної фінансової допомоги є договорами позики та відповідають змісту ст.ст.1046, 1047 ЦК України. Так, згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, за своєю суттю розрахунковий документ у вигляді квитанції до прибуткового касового ордеру та банківської квитанції про отримання грошових коштів із відображенням призначення платежу є документом, який посвідчує виникнення договірних правовідносин, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). За умовами пункту 3.1. договорів поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця. Відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За твердженням позивача відповідач ухиляється від виконання обов'язків, визначених в договорах про надання поворотної фінансової допомоги. Крім того, позивач звернувся до суду із позовом 02 листопада 2017 року, та з того часу відповідач у разі визнання існування договірних зобов'язань мав можливість їх добровільного виконання та повернення коштів. У зв'язку із цим цивільні права позивача є порушеними та підлягають судовому захисту. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач зобов'язаний був повернути допомогу (позику) за першою вимогою позивача, в тому числі після пред'явлення позову, проте умов договорів не виконав та раніше отримані кошти не повернув. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до ст.ст.610 та 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки у виді штрафу або пені. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі. В результаті суд дійшов висновку, що відповідач ТОВ «Азовбетон» взяті на себе договірні обов'язки належним чином не виконав, внаслідок чого за договорами про надання поворотної фінансової допомоги №№5ФП, 6ФП, 7ФП, 8ФП, 9ФП, 14ФП, 15ФП, 16ФП, 18ФП утворилася заборгованість, яка згідно з довідкою ТОВ «Азовбетон» від 30.10.2017 року складає 1779504,00грн. та підлягає стягненню в судовому порядку. Будь-яких доказів на спростування наявності вказаної заборгованості відповідачем надано не було. Оскільки позовні вимоги, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 8000грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved