overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

02 вересня 2014 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що вони часто сварились, з'ясовували стосунки, унаслідок чого припинили шлюбні відносини. Під час розгляду справи позивачка просила задовольнити позов. Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, частина 1 ст.110 СК України встановлюють, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). В шлюбі мають одну дитину: [PERSON], яка народилась [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5). Дитина проживає з позивачкою. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 16 вересня 2014 року подружжю надавався строк для примирення до 17 листопада 2014 року. Однак, протягом цього строку сторони не примирились і не відновили подружні відносини. Тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

02 вересня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було укладено 12 листопада 2008 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засідання підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. З метою належного допиту відповідача в зв'язку з тим, що він мешкає в м.Миколаїв, на підставі ухвали суду від 12 вересня 2014 року було направлене окреме доручення про його допит до Ленінського районного суду м. Миколаєва. Зазначене доручення було повернуто на адресу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області як не виконане. Відповідач [PERSON], який мешкає у [ADDRESS], двічі викликався до суду для отримання пакету документів та допиту в якості відповідача, про що свідчать листи про виклик до суду та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.26, 29, 30). Вислухавши позивача, дослідивши докази у справі, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2008 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3), від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області (а.с.4). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню - стягненню в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дитини щомісяця в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову з 02 вересня 2014 року і до повноліття дитини, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 02 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 01 листопада 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки Донецької області, актовий запис № 491, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка в судове засідання не з*явилась, надала судові заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, підтримуючи обставини викладені в позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~01 листопада 1997 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 491, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 009249, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецької області (а.с.3). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Судом надовався строк для примирення, проте сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

02 вересня 2014 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на ті обставини, що на даний момент відповідач приймає участь в утриманні дитини в розмірі, визначеному ним на власний розсуд. В свою чергу зазначала, що домовленості по сплаті аліментів між сторонами не має, та вважала, що розмір аліментів слід визначити в судовому порядку з метою захисту прав дитини та гарантування виплати позивачем аліментів в розмірі встановленому законом і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 29 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю. Домовленості між сторонами щодо обставин участі відповідача в утриманні дитини не має. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, на утриманні інших осіб не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

02 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який його представник підтримав в судовому засіданні. В обґрунтування своїх вимог вказав, що [INFO] в с. Кузьмин Красилівського району Хмельницької області померла його мати [PERSON], після смерті якої він є спадкоємцем за заповітом від 12.10.2005, посвідченого секретарем Кузьминської сільської ради Красилівського району Трофанюк М.Т. та зареєстрованого за №1690. До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями в с. Кульмин Красилівського району Хмельницької області. Інших спадкоємців немає. У визначений законом строк він не встиг оформити та подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з чим, постановою державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. від 12 серпня 2015 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною пропуску строку була його хвороба та перебування на амбулаторному лікуванні у терапевта з 08.05.2015 року до 20.05.2015 року у м. Боярці. Представник відповідача Кузьминської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не прибув, надіслав заяву про те, що позовні вимоги визнає , справу просить розглядати у його відсутність. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

02 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

02 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04 листопада 1993 року. Від подружнього життя мають двох повнолітніх доньок: Анастасію, [INFO] та Оксану, [INFO]. На даний час вони з чоловіком проживають разом, але сімя фактично розпалась внаслідок постійних сварок і суперечок з останнім. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, суперечить її інтересам, позивачка звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 16). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовом згодний (а. с. 17). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 04 листопада 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №44. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 4). Причиною розпаду сімї стали сварки та суперечки між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні, [PERSON]. Від стягнення з відповідача судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп., сплаченого при зверненні з даним позовом до суду, позивачка відмовилась, про що подала відповідну письмову заяву (а. с. 16). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

02 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 12 вересня 1999 року позивач та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований Куманівецькою сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 3. Під час перебування в шлюбі ц сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, сімейні стосунки ат ведення справ у сім`ї, в звязку з чим у сторін виникають сварки, які негативно впливають на психічний стан дитини, вони не проживають разом близько 10 років, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявились, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити., проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 12 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.4), від якого у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом з'ясовано, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинено близько десяти років, сторони весь цей час проживають окремо, почуття взаємної любові, поваги, підтримки між ними втрачено, тому спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що являється підставою для задоволення позову та розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, суд, ст. ст. 213 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

02 вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позову посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому 23 липня 2000 року народився син [PERSON]. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати неповнолітню дитину, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, постійного місця роботи не має, тому позивачка змушена звернутися до суду для вирішення питанння про примусове стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. У поданій суду заяві [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі, який було розірвано 07 березня 2003 року. У шлюбі 23 липня 2000 року народився син [PERSON], який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Зі слів позивачки відповідач постійного місця роботи не має, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

02 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує батьківські обовязки стосовно утримання та забезпечення своїх дітей. Позивачка у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву в якій визнав позовні вимоги та просив суд про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] з 2009 року проживали разом у незареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки домовленості про матеріальну допомогу між сторонами так і не досягнуто, інших дітей у відповідача немає. Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дітей не приймає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст. 183 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду, кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також відсутність в матеріалах справи жодних відомостей щодо особи відповідача, які б вказували на неможливість виконання ним свого обов'язку щодо утримання дитини або були підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення, тому дійшов висновку, що останній повинен щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що і не заперечував відповідач у письмовій заяві. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved