Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

02 серпня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що 10 березня 2011 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою за користування кредитом 30% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов'язань, станом на 31 травня 2016 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 14546 грн. 82 коп., з яких: 1064 грн. 92 коп. заборгованість за кредитом, 9513 грн. заборгованість по процентам, 2800 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 668 грн. 90 коп. - штраф (процентна складова). У осатаннє судове засідання, сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 10 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом оформлення заяви позичальника, яку підписала відповідач було укладено договір про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, в розмірі 4000 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості. Підписавши вказану заяву позичальника, [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які складають даний договір. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено наступне: п.1.1.7.12 - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, але якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк; п.2.1.1.5.5 - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; п.2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (зокрема простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку; п.2.1.1.7.6 - при порушенні позичальником термінів платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій; п.1.1.5.21 - якщо в інших розділах не встановлено іншого, при непогашенні кредиту в строк, установлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається просроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої робиться відповідно до розміру, встановленого в заяві на приєднання до цього договору для відсотків, з дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення вказаного простроченого зобов'язання на протязі 30 календарних днів усі сплачувані після вказаної дати платежі є пенею, окрім платежів, що направляються з урахуванням встановленої договором черговості на погашення тіла кредиту. 10 березня 2011 року [PERSON] видано дві кредитні картки із терміном дії до листопада 2014 року та до лютого 2015 року. На підтвердження обставин отримання відповідачем кредитних карт, банком надано відповідне фото. За підрахунками банку станом на 31 травня 2016 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором склала 14546 грн. 82 коп., з яких: 1064 грн. 92 коп. заборгованість за кредитом, 9513 грн. заборгованість по процентам, 2800 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 668 грн. 90 коп. - штраф (процентна складова). За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст.ст.526, 530, 599, 610 ЦК України та умов договору, [PERSON] допустила заборгованість по основному платежу, сплаті відсотків, що в силу ст.ст.1048, 1049, 1054 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з неї на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором та нараховані відсотки та пеню. Через неналежне виконання відповідачем кредитного договору право банку на володіння, користування та розпорядження належними йому грошима є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача виниклої станом на 31 травня 2016 року заборгованості по кредитному договору. Однак суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафів, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобов'язання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів 500 грн. та 668 грн. 90 коп. слід відмовити, оскільки стягнуто пеню. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування. Посилання відповідачки у одному з судових засідань на неукладення нею вказаного кредитного договору через втрату нею влітку 2011 року паспорта та поганий зір, не знайшли свого підтвердження доказами, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України. Судові витрати підлягають розподілу у передбаченому ст.88 ЦПК України порядку, пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 92%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1267 грн. 76 коп. (1378 грн. х 92%).

Outcome: partial