Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

04.05.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зазначивши, що 04 березня 2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Олешківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що було зроблено актовий запис № 15. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. З 01 лютого 2018 року шлюбні відносини припинені. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями, через несумісність характерів і різні погляди на життя, в результаті чого між ними постійно виникали сварки. Крім того, відповідач почала зловживати спритними напоями, не слідкувала за будинком, не готувала їжу, повністю самоусунулася від виконання сімейних обов'язків. Подальше сумісне життя вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. На примирення не згоден, на розірвані шлюбу наполягає. Просить розгляд справи провести за його відсутності, у зв'язку з похилим віком та станом здоров'я. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомила. 17.09.2018 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про перенесення судового засідання, у зв'язку з тим, що не вирішено питання з розподілом власності. Суд вважає, що у зв'язку з надходженням заяви відповідача про перенесення розгляду справи, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, і підстав для відкладення розгляду справи за заявленим клопотанням не вбачає, оскільки спір з приводу розділу спільного майна подружжя не є предметом розгляду за вказаним спором. У зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 березня 2000 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Олешківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що було зроблено актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.8). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини сторони припинили у лютому 2018 року через несумісність характерів та різні погляди на життя, наміру на відновлення сімейних відносин не виказують. 17.09.2018 року від відповідача надійшла заява про перенесення судового засідання, у зв'язку з тим, що не вирішено питання з розподілом власності. Суд вважає, що заява відповідача про перенесення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 106 СК України шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому відповідач у заяві нічого не зазначила про намір збереження сім'ї чи про згоду з позовом. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, подружні стосунки між сторонами припинені з лютого місяця 2018 року і не відновлювалися, що свідчить про тривалість формального існування шлюбу, намірів на примирення та відновлення сім'ї жодна із сторін не виказує, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Витрати у справі по сплаті судового збору віднести на відповідача, оскільки позивач як інвалід першої групи від сплати судового збору звільнений відповідно до ЗУ « Про судовий збір». На пiдставi викладеного,

Outcome: approved