Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

03.08.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 11649,81 грн. та 1762 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору № б/н від 14.06.2010 року, АТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, то банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умовами та Правилами договору, де зазначено, що банк має право за власної ініціативи змінювати кредитний ліміт. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. Заборгованість відповідача\~станом на\~21.06.2018\~року становить\~11649,81\~грн.\~і складається\~з наступних\~сум:\~4391,33\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом;\~1457,65\~грн.\~ \~заборгованість по\~процентам за\~користування кредитом;\~4769,89\~грн.\~ заборгованість\~за пенею;\~штрафи відповідно\~до п.\~2.1.1.7.6\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг:\~500\~грн.\~ штраф\~(фіксована\~частина);\~530,94\~грн.\~ штраф\~(процентна\~складова).\~Крім того,\~позивач просить\~стягнути з\~відповідача сплачені\~при подачі\~позову судові\~витрати \~1762\~грн.\~судового збору. 28.08.2018 року ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху. 13.09.2018 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за позовною заявою АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено до судового розгляду в поряду спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у встановленому законом порядку за місцем реєстрації по вул. Маршака, 7/59 в м. Кривому Розі, але згідно поштового повідомлення судова повістка двічі повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідач не повідомив причину неявки до суду. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню частково. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 14.06.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] згідно письмової заяви останнього укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а.с. 9-25. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» по кредитному договору станом на 21.06.2018 року в розмірі 11649,81 грн. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступних сум: 4391,33 грн. заборгованість за кредитом; 1457,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4769,89 грн. заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 530,94 грн. штраф (процентна складова),- а.с.5-8, 46-49. Оцінка суду. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Згідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору одночасно передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення, та сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь яким із грошових зобовязань. Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такі ж висновки містяться і в правовій позиції ВСУ в справі № 6-2003цс15. Таким чином, позов слід задовольнити частково і стягнути з [PERSON]\~ на користь АТ КБ\~«ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 4391,33 грн. тіло кредиту; 1457,65 грн. відсотки за користування кредитом; 4769,89 грн. заборгованість за пенею. Щодо стягнення штрафів - то в цій частині в позові слід відмовити позивачу. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, а саме 1762 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 526, 549, 611, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial