Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

03 грудня 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за централізоване опалення за період 01.11.2017 року по 31.10.2019 року в сумі 16099,29 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] зареєстрований та постійно проживає у квартирі [ADDRESS] один. Відповідач є сином померлої власниці квартири - [PERSON] , з якою був укладений договір на централізоване опалення. Відповідач ухиляється від укладення договору на централізоване опалення квартири, проте від отримання послуг не відмовляється, не заперечує проти них надання. У порушення вимог нормативно-правових актів відповідач у період з листопада 2017 року по жовтень 2019 року своєчасно не оплачує надані послуги з централізованого опалення, у результаті чого утворилась заборгованість в сумі 16099,29 грн. Відповідач на усні та письмові повідомлення не реагує, борг не сплачує. З метою захисту майнових прав змушені звернутись до суду. В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві представник позивача просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] , згідно довідки ОСББ «ЖБК-1» від 21.05.2019 року є [PERSON] , 1945 року народження, та в даній квартирі проживає син власниці відповідач [PERSON] (а.с. 12). Договір про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води підписано матір`ю відповідача [PERSON] (а.с. 15), однак за повідомленням позивача власник даної квартири померла, а син досі проживає в даній квартирі та користується послугами наданими КП Новоград-Волинської міської ради «Новоргад-Волинськтеплокомуненерго». [PERSON] ухиляється від укладення договору на централізоване опалення квартири, проте від отримання послуг не відмовляється, не заперечує проти їх надання . Відповідач своїх зобов`язань не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, зазначена у позові. З довідки про нарахування та оплату послуг з централізованого опалення квартири відповідача видно, що загальна сума заборгованості останнього з 01.11.2017 року по 31.10.2019 року становить 16099,29 грн. (а.с. 5-6). Незважаючи на неодноразові попередження про виникнення заборгованості за отриману теплову енергію та необхідності її погашення, відповідач суму заборгованості не погасив (а.с. 13,14). Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 24 цього Закону передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, якими, крім інших, є додержання вимог договору і нормативно-правових актів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник квартири (споживач) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг. Окрім того, обов`язок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за теплову енергію, випливає зі ст. 68 Житлового кодексу України. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання і часткова оплата боржником. Нормами ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не сплачує щомісячні платежі за спожиті послуги та заборгував позивачу 16099,29 грн. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved