Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

02.10.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.03.2015 року вказану позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, яку Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2015 року було скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду. В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» вказано, що 15.07.2013 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк Дельта») шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта уклало з [PERSON] кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-20025-150713, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Згідно п. 2.3. частини 3 договору, ПАТ «Дельта Банк» встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 15000 грн. Згідно з п. 1 частини 3 Договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Згідно з п. 2.1. частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. частини 3 Договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції. У відповідності до п. 2.5. частини 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 24.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 24.07.2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» договором № 002-20025-150713 від 15.07.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 21300 грн., яка складається з: тіла кредиту - 10050 грн., простроченого тіла кредиту - 4950 грн., заборгованості за комісіями - 6300 грн. На підставі вищевикладеного, ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 21300 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача, Шахова О.І. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до положень ч. 8 ст. 76 ЦПК України, що підтверджується поштовим конвертом із судовою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено та як вбачається з копій Опитувальника клієнта - фізичної особи, Анкети Позичальника, Заяви № 002-20025-150713, між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 15.07.2013 року було укладено Договір, згідно якого Банк, відповідно до наданого відповідачем пакету документів, а також згідно з вимогами Банку та чинного законодавства України, відкриває відповідачу поточний рахунок в національній валюті України - гривні, на умовах викладених в Тарифному пакеті /а.с. 3, 5, 6-7/. Відповідно до п. 2.3. частини 3 Договору від 15.07.2013 року, ПАТ «Дельта Банк» встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 15000 грн. Згідно з п. 1 частини 3 Договору № 002-20025-150713 обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Положеннями п. 2.1. частини 3 вищезазначеного Договору, моментом прийняття Банком пропозиції, щодо укладення договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. частини 3 Договору від 15.07.2013 року, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5. частини 3 Договору № 002-20025-150713, відповідач до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Таким чином, 15.07.2013 року [PERSON] уклала кредитний договір з ПАТ «Дельта Банк», отримала кошти, користувалася ними, що підтверджується даними про знаття коштів. Внаслідок не виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань виникла заборгованість. З розрахунку ціни позову вбачається, що станом на 24.07.2014 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» складає 21750 грн. та складається з: тіла кредиту - 10050 грн., простроченого тіла кредиту - 4950 грн., комісії - 6300 грн., пені - 450 грн. /а.с. 10/. З вищенаведеного вбачається, що позивачем належним чином було надано кредит відповідачу [PERSON], яка його отримала, користувалася, а отже зобов'язана повернути, що відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебувала у договірних відносинах з Банком, але взятих на себе зобов'язань належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 21750 грн., однак позивач не ставить питання про стягнення з [PERSON] суми нарахованої пені, в той же час, суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог. Отже, суд дійшов висновку про те, що суму боргу у розмірі 21300 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк». У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з [PERSON]. на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved