Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

03 лютого 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів, яка обґрунтована наступним. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . 14 червня 2019 року працівниками відповідача було проведено перевірку домоволодіння позивача та складено акт про порушення № 0600230817, в якому зазначено про несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення вузла обліку. Приводом до зазначеного висновку була наявність двох газових котлів. Пояснення позивача про те, що один з них є несправним, не підключеним та не працює, представники відповідача залишили без уваги. Згодом позивач, з отриманого акту-розрахунку, дізналась про те, що їй донараховано вартість об`єму природного газу за актом від 14.06.2019 р. в сумі 81\~815\~гривень 35 копійок. При цьому відповідне рішення комісії станом на момент подання позову вона не отримала, не зважаючи на неодноразові звернення до відповідача. Оскільки акт-розрахунок є лише різновидом претензії та не підлягає оскарженню, позивач вважає достатнім для захисту свого порушеного права оскаржити рішення комісії від 12 липня 2019 року про затвердження акту про порушення від 14 червня 2019 року. Позивач зазначає, що підстави для здійснення згаданого нарахування у відповідача були відсутні, оскільки газовий котел Bosh вийшов з ладу ще взимку 2017-2018 років, що підтверджується наданими нею документами, і не був підключений до газорозподільчої системи. Крім того, протиправними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що позивач, дізнавшись про велику суму нарахування, була вимушена кілька разів звертатись до відповідача та змушена була винайняти адвоката. Через стресовий стан, викликаний діями відповідача, стан здоров`я позивача суттєво погіршився і вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 23 вересня по 04 жовтня 2019 року. Моральну шкоду позивач оцінила в 4 000 гривень. Крім того, позивач понесла витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4 000 гривень, які вона просила стягнути з відповідача на її користь. З урахуванням викладеного, позивач просила суд визнати неправомірним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» від 12 липня 2019 року, стягнути на її користь з відповідача 4 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнути 4 000 гривень витрат на правничу допомогу. 26 лютого 2020 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» позов не визнало та просило суд відмовити в його задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного. 14 червня 2019 року працівниками відповідача дійсно було складено акт про порушення в домоволодінні позивача, при підписанні якого позивач [PERSON] не зазначила жодних зауважень. Даний акт складено працівниками відповідача з дотриманням всіх вимог, які встановлені Кодексом ГРМ для таких актів. Подальші дії відповідача також були здійснені в суворій відповідності до вимог закону проведено засідання комісії, на яке запрошувалась позивач, та за наслідками цього засідання прийняте рішення про задоволення акту про порушення. Позивачу [PERSON] направлено відповідні документи для сплати нею нарахованої суми. Крім того, складені відповідачем акт про порушення, протокол засідання комісії та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму газу є внутрішніми документами відповідача, не створюють для позивача жодних обов`язків і можуть бути лише підставою для звернення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до суду про стягнення вказаної суми. Оскільки АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» з позовом про стягнення з [PERSON] зазначеної суми до суду не звертався, права позивача ним не порушені. Вказане свідчить про невідповідність обраного позивачем способу захисту вимогам статті 16 Цивільного кодексу України. Щодо стягнення моральної шкоди відповідач, з посиланням на приписи законодавства та на матеріали судової практики, зазначив на відсутності протиправних діянь відповідача, які могли б спричинити позивачу моральну шкоду. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову і в цій частині. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив суд його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, враховуючи доводи відзиву на позовну заяву. Суд, вислухавши учасників провадження та дослідивши подані докази, дійшов наступних висновків. Позивачем до матеріалів справи додано акт про порушення № 0600230817 від 14 червня 2019 року, який складений працівниками відповідача (а.с. 7). У вказаному акті зазначено суть порушення, яке інкримінується позивачу [PERSON] : «несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон вузла обліку»). Зауважень до вказаного акту позивач [PERSON] не надала. На підставі вказаного акту, відповідачем складений Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, який не містить дати складання і не містить будь-яких розрахунків. В цьому акті-розрахунку зазначено лише суму вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу 81815,35\~грн. (а.с. 9). Протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» від 12 липня 2019 року № 1282 було задоволено повністю акт про порушення №\~0600230817 від 14 червня 2019 року (а.с. 45, 46). Детальний розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу за актом № 0600230817 від 14 червня 2019 року був направлений відповідачем на адресу адвоката Черкашина І.І. 24 вересня 2019 року (вих.\~№\~69001.3?Лв?12416-0919), тобто більше ніж через два місяця після ухвалення оскаржуваного рішення комісії (а.с. 12). Як вбачається з листа відповідача № 69003.2-Сп-11529-0819 від 29 серпня 2019 року, відповідачу повідомлено про необхідність термінового погашення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу (а.с. 8). Крім того, в матеріалах справи міститься повідомлення про припинення розподілу природного газу від 30 вересня 2019 року, яке направлене позивачу [PERSON] листом відповідача з вих. № 69002.1-Сл-12609-0919 (а.с. 13). З ряду матеріалів, наданих відповідачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», вбачається, що за адресою позивача [PERSON] відповідачем було прийняте газове обладнання лише один газовий котел (а.с. 47-49, 51). В судовому засіданні також були досліджений наданий позивачем договір на післягарантійне обслуговування № П-000994 від 08 листопада 2017 року, укладений між позивачем [PERSON] та ТОВ «Провітерм-Запоріжжя» (а.с. 16). Предметом даного договору є післягарантійне обслуговування газового котла Bosh Supraline KN42-8E, серійний номер 771543014 (розділ 2 Договору). Як вбачається з дефектного акту № 1 від 07 лютого 2018 року при огляді зазначеного газового котла було виявлено тріщину в теплообміннику та витік теплоносія. Згідно до висновків, які містяться в зазначеному акті котел ремонту не підлягає оскільки дана модель знята з виробництва. Котел підлягає заміні (а.с. 17). Оцінюючи доводи сторін, що зазначені ними в поданих суду документах та висловлені у судовому засіданні, суд враховує наступне. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень учасників справи та з показань допитаних свідків, при проведенні 14 червня 2019 року працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» контрольного огляду, було виявлено несанкціоноване підключення газового приладу котла. Сумарна потужність вказаного котла та всіх інших газових приладів споживача в сукупності перевищували діапазон обчислення вузла обліку. Наявність в приміщенні домоволодіння позивача газового котла Bosh, який не був належним чином оформлений у відповідача, підтверджено відповідними актами приймання-передачі, що надані відповідачем. В той же час, з наданих суду доказів: пояснень представника позивача та дефектного акту від 07 лютого 2018 року вбачається, що вказаний котел, принаймні з зазначеної дати не міг бути підключений до газопостачання з урахуванням особливостей поломки. Будь-яких доказів того, що котел Bosh Supraline KN42-8E на момент здійснення контрольного огляду був підключений до системи газопостачання матеріали справи не містять. Враховуючи положення Конституції України та Цивільного кодексу України, які передбачають правову відповідальність особи, суд вважає, що факт наявності порушення має бути встановлений однозначно і не викликати сумнівів. Саме на відповідача, дії якого оскаржені в судовому порядку, в даному випадку покладається обов`язок доведення правомірності своїх дій, пов`язаних зі складенням акту про порушення. Вказана обставина не була предметом дослідження комісією відповідача з розгляду актів про порушення, хоча мала б бути. Правовідносини між постачальниками та споживачами природного газу, в тому числі й ті, що пов`язані з порушеннями в сфері газопостачання, регулюються Кодексом газорозподільних систем, що затверджений постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року (далі - Кодекс). Згідно до пп. 7 п. 7 Глави 9 Розділу Х Кодексу, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Вказане порушення, відповідно до пп. 5 п. 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу є підставою для проведення перерахунку (донарахування) об`ємів природного газу. В акті про порушення від 14 червня 2019 року зазначено про наявність несанкціонованого підключення газового приладу, в той час як сам факт підключення не було підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Крім того,\~у відповідності\~до п.\~1\~Глави 5\~Розділу ХІ\~Кодексу у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в\~додатку 16\~до цього Кодексу. Вказана форма акту про порушення передбачає обов`язок особи, яка його складає, детально вказати вид, обставини і суть порушення. За необхідності в акті може бути зазначене схематичне відображення порушення. В той же час, в акті про порушення від 14 червня 2019 року особа, яка його складала, обмежилась лише цитуванням положень Кодексу, що описують вид порушення. Жодних відомостей про обставини і суть порушення (вид, тип та потужність несанкціоновано підключеного газового приладу, сумарну номінальну потужність газових приладів споживача та діапазон встановленого у споживача вузла обліку) в акті про порушення від 14 червня 2019 року не зазначено. Вказане свідчить про невідповідність дій представників відповідача вимогам Кодексу при встановленні факту порушення та його фіксації в акті, форма якого встановлена нормативно. При прийнятті оскаржуваного рішення від 12 липня 2019 року комісія з розгляду актів про порушення не звернула уваги на викладені обставини. Суд не може в повній мірі погодитись з твердженням представника відповідача про неможливість оскарження в судовому порядку рішення комісії, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у\~ст. 16 ЦК України. Частиною другою цієї статті встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у встановлених законом випадках. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень\~ст.\~ст. 55, 124 Конституції України та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на\~ефективний\~засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції\~України\~та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.\~ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у\~спосіб, не передбачений законом, зокрема\~ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам,\~спричиненим\~цим порушенням. Вказане знайшло своє відображення в правовій позиції, що висловлена Верховним Судом України в справі № 6-32цс13 від 12 червня 2013 року, з якою погоджується й суд. Крім того, пунктом 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Враховуючи те, що акт про порушення відповідно до вимог законодавства має бути затверджений рішенням відповідної комісії, позивач, на думку суду, не може бути обмежений в праві оскарження саме рішення комісії. Вказані обставини також висловлені в правовій позиції Верховного Суду по справі № 311/2314/16, з якою погоджується й суд. Крім того, суд вважає помилковими твердження представника відповідача стосовно відсутності порушення прав позивача відповідачем та, відповідно, можливості їх судового захисту через те, що акт про порушення та рішення комісії є внутрішніми документами відповідача, що самі по собі не створюють для позивача жодних обов`язків та юридичних наслідків, виходячи з наступного. В ході судового розгляду судом було досліджено повідомлення про припинення відповідачем розподілу природного газу позивачу від 30 вересня 2019 року, яке обґрунтоване саме наявністю заборгованості за донарахований обсяг природного газу в сумі 81 815,35 грн. (а.с. 13). Вказане, на думку суду, належним чином свідчить про порушення прав позивача, яке нерозривно пов`язане з актом про порушення від 14 червня 2019 року та з оскаржуваним рішенням комісії. Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення. В той же час, суд не бачить підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки даний позов поданий на підставі вимог закону «Про захист прав споживачів», який передбачає можливість відшкодування моральної шкоди лише в разі її завдання внаслідок недоліків продукції. Крім того, з досліджених в судовому засіданні документів вбачається наявність у позивача [PERSON] хронічних захворювань. Проходження нею лікування восени 2019 року не свідчить про те, що погіршення стану її здоров`я було обумовлене саме внаслідок дій відповідача. Вказане, враховуючи приписи статті 1167 ЦК України, призводить суд до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Судові витрати, з урахуванням звільнення позивача від їх сплати, суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у відповідності до статті 141 ЦПК України. При цьому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача стосовно відшкодування на її користь витрат на правничу допомогу, оскільки факт надання правничої допомоги та розмір витрат на її надання належним чином підтверджується наданими суду документами (а.с. 20-22).

Outcome: partial