Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

03 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Куликівської селищної ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області, в якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 6,01 га в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «ім. Леніна», яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0097669 в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що [INFO] помер [PERSON] , після якого відкрилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай), яка розташована та території Дроздівської сільської ради Куликівського району. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , проте не оформила своїх спадкових прав. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно залишила позивачу. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Коли позивач звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] було видано 02.08.1996 року, тобто вже після смерті останнього. Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 11 січня 2021 року. 17.12.2020 року представник третьої особи надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності. 24.12.2020 року відповідач - Куликівська селищна рада подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити. В заперечення позову вказала, що [PERSON] на момент включення його до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), вже помер. Сертифікат про право на земельну частку (пай) виданий вже після смерті спадкодавця. У зв`язку з цим вважає, що спадкодавець не набув право на земельну частку пай, а тому позов не підлягає задоволенню. Ухвалою суду від 11.01.2021 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02.02.2021 року. В судове засідання сторони не з`явились, просили суд розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна, розміром 6.01 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Дроздівської сільської ради Куликівського району (а.с. 12). Спадщину після [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] на підставі ст. 529, 548 ЦК УРСР (в редакції, яка діяла на момент смерті спадкодавця), проте не оформила своїх спадкових прав. (а.с. 27) За життя [INFO] [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй племінниці позивачу [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] спадщину після померлої [PERSON] прийняла. До складу спадщини, яка залишилась після померлої [PERSON] входило право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна, розміром 6.01 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Дроздівської сільської ради Куликівського району, та належала [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Позивач є племінницею померлої [PERSON] (а.с. 11) Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до якого окрім іншого належить право на земельну частку (пай), яка розташована на території Дроздівської сільської ради Куликівського району і яка належала чоловіку покійної [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - покійна [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. Судом встановлено, що Позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину. Відомості щодо інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суду не надані. 23 жовтня 2002 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на підставі чого була заведена спадкова справа №239/2002. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] померла до набрання чинності Цивільним Кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, тому, відповідно до ст. 5 ЦК України, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який регулював відносини спадкування на момент смерті спадкодавця. Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Отже, спадкуванням вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529 - 535 ЦК УРСР. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). 22.08.2017 року позивач звернулась до Чернігівської районної державної нотаріального контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Постановою державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Т.В. Кравченко від 22.08.2017 №4097/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) було видане на ім`я померлого [INFO] [PERSON] вже після його смерті - 2 серпня 1996 року, тобто після припинення у останнього цивільної дієздатності (а.с. 14). За інформацією відділу у Куликівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Ш-33/0-0,29-38/138-20 [PERSON] значиться за номером 806 у списках громадян Дроздівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай), у додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000012 виданого КСП ім. Леніна відповідно рішення Куликівської районної ради від 15.08.1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 10 від 09.10.1995 року. На ім`я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0097669 зареєстрований за №668 від 02.08.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Дроздівській сільській раді, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 6,01 га. (а.с. 19) Отже, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0097669 виданий після втрати спадкодавцем цивільної правоздатності та цивільної дієздатності не є правовстановлюючим документом, однак достовірно підтверджує право спадкодавця, отримане ним за життя на земельну частку (пай), яке входить до складу спадщини. Доводи відповідача про те, що [PERSON] не мав право на земельну частку, посвідчену сертифікатом серії ЧН № 0097669, оскільки помер до того, як вказаний сертифікат було виготовлено, суд вважає безпідставними, оскільки [PERSON] за життя був включений у списки громадян Дроздівської сільської ради, що мають право на земельну частку (пай) у додатку до державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000012 виданого КСП ім. Леніна відповідно рішення Куликівської районної ради від 15.08.1995. Той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий вже після смерті [PERSON] не спростовує наявності його права на пай, яке він отримав за життя. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» (далі - Указ) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 2 Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Зважаючи на наведене, оскільки [PERSON] за життя, як член КСП ім. Леніна с. Дроздівка Куликівського району Чернігівської області був включений до списку членів КСП ім. Леніна, які мають право на земельну частку (пай), а отже, набув за життя право на земельну частку (пай), спадщину після його смерті фактично прийняла його дружина [PERSON] , після смерті якої позивач прийняла спадщину, тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved