Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

03 квітня 2015 року ПАТ «ВБР» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно договору №ICKGMСUI.74853.004 від 06 грудня 2012 року, укладеного між банком і [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2100грн. на рахунок №26250000062868, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості та підлягає сплаті позичальником щомісяця до 25 числа за попередній місяць. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 16 березня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором: поточна заборгованість по тілу кредиту 963грн.08коп.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 844грн.30коп.; поточна заборгованість за процентами 47грн.54коп.; прострочена заборгованість за процентами 563грн.14коп.; сума пені 67грн.52коп., а всього в розмірі 2485грн.58коп. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не явилась, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У звязку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 06 грудня 2012 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №ICKGMСUI.74853.004, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2100грн. на рахунок №26250000062868, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості та підлягає сплаті позичальником щомісяця до 25 числа за попередній місяць. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (а.с.3-4). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчать його підписи, факт отримання кредиту та користування кредитною карткою. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 16 березня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором: поточна заборгованість по тілу кредиту 963грн.08коп.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 844грн.30коп.; поточна заборгованість за процентами 47грн.54коп.; прострочена заборгованість за процентами 563грн.14коп.; сума пені 67грн.52коп., а всього в розмірі 2485грн.58коп., що стверджується розрахунком позивача (а.с.2). Тому, з винного в невиконанні зобов'язання відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість по погашенню кредиту станом на 16 березня 2015 року в розмірі 2485грн.58коп. З відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 243грн.60коп., а також на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 420грн.

Outcome: approved