Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

03.03.2015 року [PERSON], в особі свого представника за довіреністю [PERSON], звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що його батьком є [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Крім того, заявник просить зобов»язати Відділ РАЦС Деснянського РУЮ у м.Києві внести відповідні зміни до актового запису № 48 від 13.11.2001 року про народження [PERSON], вказавши батьком дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 48 від 13.11.2001 року. Відповідно до вказаного свідоцтва його батьками записані: мати - [PERSON], батько - [PERSON], з яким його мати перебувала у зареєстрованому шлюбі до його народження. Згідно рішення Ватутінського районного суду м.Києва від 01.11.1993 року, майже за рік до його народження, шлюб між матір'ю [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З цього часу вони проживали окремо, спільного господарства не вели, близькі стосунки не підтримували. Як вказує заявник [PERSON], його справжнім біологічним батьком є [PERSON], який помер [INFO] і не встиг оформити своє батьківство відносно нього, так як останнім часом проживав за кордоном у США, де і був похований. На даний час у Сполучених Штатах Америки проживають його (заявника) рідні по батьку, а саме: мати батька [PERSON], яка є його бабусею, дружина покійного батька [PERSON] та його дочка [PERSON], яка є його (заявника) сестрою. З усіма він спілкується та підтримує близькі родинні відносини. На даній час рідні батька визнають його родинні відносини з померлим біологічним батьком [PERSON] та мають намір надати виклик для його переїзду з України до США. Проте, факт зазначених юридичних відносин має бути встановлено юридично, без чого він не може реалізувати своє право для переїзду до своєї рідні до США, у зв»язку з чим змушений був звернутися до суду із даною заявою. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини, що викладені у заяві. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції в м.Києві у судове засідання не з'явився, просить проводити розгляд справи у відсутності представника відділу (а.с.20). Заслухавши пояснення заявника та його представника - [PERSON], покази допитаних у якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що доводи заявника є обґрунтованими, а його заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених Сімейним Кодексом. Відповідно до п. 3 зазначеної Постанови, підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, тому суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до їх народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ м.Києва зроблено відповідний актовий запис №48. В свідоцтві про народження дитини в графі «батько» вказаний [PERSON] (а.с.5). З огляду на дату народження заявника, суд вважає необхідним у даній справі про встановлення факту батьківства користуватися нормами Кодексу про шлюб та сім»ю України від 20.06.1969 р. У відповідності до ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України в редакції 1969 року, який був чинним на час виникнення даних правовідносин, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою у шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір»ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. За аналізом наведених правових норм можна зробити висновок, що згідно зі ст. 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір»ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір»ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Судом встановлено, що мати заявника - [PERSON] з 1983 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано між ними за рішенням Ватутінського районного суду м.Києва від 01.11.1993 року (а.с.23). Як вбачається з вказаного рішення суду, подружжя на час розірвання шлюбу більше року разом не проживали, не вели спільне господарство, не підтримували шлюбні відносини. Судом також встановлено, після розірвання шлюбу із [PERSON], у [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. Згідно Свідоцтва про народження дитини, актовий запис № 48 від 13.11.2001 року, батьками [PERSON] записані: мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.5). В судовому засіданні [PERSON] стверджує, що записаний в актовому запису про його народження [PERSON] не є його батьком, а його біологічним батьком є [PERSON], [INFO], який помер [INFO], та просить встановити цей факт в судовому порядку. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, реєстраційний номер 3200819026433, виданого Відділом охорони здоров»я, офіс актів громадянського стану м.Лос-Анджелєс, Штат Каліфорнія, [PERSON], [INFO], помер [INFO] у віці 56 років (а.с.8-10,11-12). В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які в свідоцтві про народження заявника зазначені його батьками. Як пояснили свідки, з 1983 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають одного сина [PERSON], 1984 року народження. За рішенням Ватутінського районного суду м.Києва від 01.11.1993 року шлюб між ними було розірвано, на той час вони більше року разом не проживали, у кожного з них було своє окреме життя. Проте, свідоцтво про розірвання шлюбу між ними було отримано лише 07.05.1996 року. Як пояснила свідок [PERSON], на час розірвання шлюбу вона мала стосунки з [PERSON], який проживав у США та у справах часто приїжджав до м.Києва і у цей період проживав з нею. Згодом, [INFO] у них народився син [PERSON], батьком якого вона змушена була записати свого колишнього чоловіка [PERSON] Хоча померлий [PERSON] не був зареєстрований у Книзі реєстрації народжень батьком дитини, насправді він ніколи не заперечував свого батьківства, брав участь в утриманні та вихованні їх спільного сина. Допитана в судовому засіданні у якості свідка донька померлого [PERSON] - [PERSON], пояснила, що зі слів батька їй відомо, що в неї є брат [PERSON], який проживає в м.Києві. Батько повністю визнавав своє батьківство щодо [PERSON] і надалі бажав оформити своє батьківство відносного нього, але не встиг у зв»язку зі смертю. Як зазначила свідок, до моменту смерті батько опікувався життям [PERSON], його здоров»ям та вихованням, допомагав матеріально, спілкувався з ним. Свідок, також, пояснила, що на даний час вона та її рідні проживають в США, при цьому продовжують спілкуватися із [PERSON] Вона, особисто, має намір в подальшому піклуватися про брата, має можливість матеріально його утримувати та бажає, щоб він отримав освіту у США. Зазначені обставини підтвердили у своїх письмових поясненнях дружина померлого [PERSON] - [PERSON] та мати померлого - [PERSON], які проживають у США та вважають [PERSON] своєю ріднею та онуком (а.с.24-25,26-27,28-31). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її родичем по лінії чоловіка. Проживаючи у США, він часто приїжджав у справах до м.Києва та відвідував їх сім»ю. Саме завдяки їм [PERSON] познайомився із [PERSON], вони стали зустрічатися. У 1994 році у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. [PERSON] визнавав своє батьківство та до самої смерті піклувався сином, допомагав матеріально. Пояснення вищевказаних свідків суд вважає достовірними та приймає до уваги, оскільки вони узгоджуються між собою та не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Зокрема, суд враховує, що під час розгляду справи в суді за заявою [PERSON] було проведено дослідження ДНК зі зразків крові заявника [PERSON] та [PERSON], який зазначений батьком у Свідоцтві про народження заявника. Як вбачається із Висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 136/25 від 12.05.2015 року [PERSON], молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається (а.с.41-43). Крім того, свідком [PERSON] у лабораторії штату Пенсільванія, округ Сомерсет, також було проведено аналіз ДНК її та [PERSON] біозразку стосовно питання, чи є вони повними або неповними суроджениками, а також, чи є вони неповно єдинокровними братом і сестрою. Згідно результатів аналізу ДНК від 02.04.2015 року, існує 17-кратна імовірність того, що [PERSON] і [PERSON] є неповними суроджениками з вірогідністю 94,5% та 16-кратна імовірність того, що вони є неповно єдинокровними братом і сестрою з вірогідністю 94,30% (а.с.44-45). На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у США, є батьком заявника [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, а встановити даний факт в іншому порядку неможливо, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved