Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

04.06.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що шлюб між її матір`ю [PERSON] та її батьком [PERSON] розірвано 31.07.2003. Вона є донькою [PERSON] . За договором між батьками про сплату аліментів відповідач регулярно виплачував аліменти на утримання дитини. В даний час вона досягла повноліття проте продовжує навчання, через що потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 1\\4 частину з усіх видів доходу. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, зазначила, що мешкає з матір`ю, продовжує навчання у вищому професійному училищі сфери послуг та потребує матеріальної допомоги. Відповідач у судовому засіданні позовні визнав, не заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що на теперішній час працює отримує заробітну плату у розмірі 3800 грн та пенсію у розмірі 2100 грн. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років , якщо вони продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, а батьки можуть надати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Розмір аліментів на повнолітню дитину судом визначається згідно до ст. 200 СК України у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, в тому числі із врахуванням матеріального становища платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . На теперішній час [PERSON] досягла повноліття, проте продовжує навчання у Харківському вищому професійному училищі сфери послуг що підтверджується довідкою, виданою директором від 17.02.2020. Форма навчання денна, строк навчання з 25.09.2019 по 20.01.2021. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач хоча і є пенсіонером, проте працює. Судом також враховано, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, потребує значних матеріальних витрат і аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача суд вважає достатньою, в якості участі відповідача в цих витратах. Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved