Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

03 листопада 2017 року служба у справах дітей Липоводолинської РДА Сумської області, діючи в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги служба мотивувала тим, що рішенням Липоводолинського районного суду від 19 лютого 2014 року малолітніх [PERSON] та [PERSON] відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Діти проживають у прийомній сім'ї [PERSON] та [PERSON] Із часу відібрання дітей відповідач не цікавиться їх долею, не піклується про їх здоров'я, духовних та моральний розвиток, навчання, не утримує їх. Прийомні батьки виявили бажання усиновити цих дітей, однак та обставина, що їхня біологічна матір не позбавлена стосовних них батьківських прав, заважає їх усиновити. Зазначене на думку служби порушує права дітей. У зв'язку з викладеним, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на користь прийомних батьків [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання обох дітей у розмірі 750 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник служби у справах дітей Костян Л.Ю. у суді пояснила, що підставою для звернення в суд з позовом про позбавлення батьківських прав є необхідність усиновлення дітей їх прийомними батьками. Позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в суді визнала позов в частині позбавлення батьківських прав, зазначивши, що вона готова дати нотаріально засвідчену згоду на усиновлення своїх дітей. Вказала, що не має коштів на сплату аліментів на утримання дітей, тому заперечує про задоволення позову в цій частині. Представник органу опіки та піклування [PERSON] в суді підтримала позовні вимоги. Вказала, що секретар сільської ради не може засвідчити згоду [PERSON] на усиновлення її дітей, оскільки відповідач втратила паспорт, що є необхідним для вчинення вказаної дії. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (відомості про батька в обох випадках внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України) (а.с. 5-8). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 2014 року відібрано [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передано дітей органу опіки та піклування - виконавчому комітету Калінінської сільської ради Липоводолинського району. Із [PERSON] на користь Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини стягнуто аліменти на утримання цих дітей у розмірі 100 грн. на період іх відібрання від матері (а.с.9-12). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 08 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову служби у справах дітей Липоводолинської РДА Сумської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-15). Рішенням Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 28 липня 2017 року та рішенням комісії з питань захисту прав дитини Липоводолинської РДА Сумської області від 15 вересня 2017 року, вирішено доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-18). Із подання служби у справах дітей Липоводолинської РДА Сумської області від 25 квітня 2017 року вбачається, що з 19 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] влаштовані в прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON], мешкають [ADDRESS]. Діти проживають у належних житово-побутових умовах, мають відповідний догляд, мають достатнє батьківське піклування (а.с.16). Із наданої інформації Калінінської сільської ради від 25 липня 2017 року вбачається, що за час перебування дітей в прийомній сімї мати [PERSON] долею дітей жодного разу не цікавилася та не відвідувала, матеріально не підтримувала. [PERSON] не працює, на обліку в центрі зайнятості не пребуває (а.с.21). Відповідно до довідки про склад сім'ї [PERSON] виданої виконкомом Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 06 червня 2017 року, в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстрована вона, її діти [PERSON], [PERSON] та її мати [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Проте, для з'ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини. У пункті 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року зазначено, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Позивачем надано ряд доказів, які, на думку служби, вказують на неналежне виконання відповідачем батьківських обов'язків. Проте, суть позовних вимог зводиться до позбавлення батьківських прав виключно для усиновлення дітей прийомними батьками. Судом встановлено, що з серпня 2014 року діти не проживають разом з матір'ю та поміщені у більш сприятливе для їх виховання середовище - прийомну сім'ю. Тому, в даному випадку розірвання між матір'ю і дітьми родинних зв'язків шляхом позбавлення батьківських прав не є необхідним та не може вважатися заходом, спрямованим на захист інтересів дітей. Крім того, положення ст. 217 СК України передбачають можливість усиновлення дітей за письмовою нотаріально засвідченою згодою батьків на усиновлення. Тому, залишається не зрозумілою позиція позивача щодо обгрунтувння позбавлення батькіських прав із підстав необхідності усиновлення дітей, згоду на яке добровільно дає відповідач. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Можливість стягнення аліментів на користь прийомних батьків СК України не передбачена. Враховуючи, як того вимагають положення ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальне становище дітей, платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у платника аліментів інших утриманців, та

Outcome: partial