Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

03 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів., мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 17.12.2009 по справі 2-1635/2009 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 250 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 28.10.2009 і до повноліття дитини. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2015 по справі № 753/9732/15-ц змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області, та стягнуто з [PERSON] га користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі 1000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. З 02.11.2015 позивач працює в ТОВ «Правнича фірма «Самохвалов та партнери» на посаді менеджер-консультант та отримує заробітну плату в розмірі 1378 грн. 00 коп. Проживає разом з непрацездатними батьками похилого віку, які потребують догляду та матеріальної підтримки. Розмір аліментів 1000 грн. 00 коп. встановлений заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2015 перевищує 50 % заробітної плати, яку отримує позивач. На підставі наведеного, просить змінити розмір аліментів та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В свою чергу [PERSON] не погоджуючись з заявленим позовом, звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила суд, стягнути з [PERSON] заборгованість та пеню по сплаті аліментів в розмірі 6580 грн. 00 коп., з яких 5000 грн. 00 коп. - основна заборгованість по сплаті аліментів, 1580 грн. 00 коп. - пеня. В судовому засіданні позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом, первісний позов підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в позові, просив, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник [PERSON] підтримав зустрічний позов, в задоволенні первісного позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши надані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позови, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що первісний позов і зустрічний позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 17.12.2009 стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва, на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 250 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи із 28.10.2009 і до її повноліття /а.с. 6-8/. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.07.2015 розмір аліментів встановлений рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області змінено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. Згідно копії довідки виданої ТОВ «Правнича фірма «Самохвалов та партнери» та копії трудової книжки [PERSON], дійсно працює в ТОВ «Правнича фірма «Самохвалов та партнери» та займає посаду менеджер-консультант з 02.11.2015 по теперішній час і його щомісячна заробітна плата складає 1378 грн. 00 коп. /а.с. 11, 12/. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1000 грн. 00 коп. на 1/4 частину заробітку ( доходу ) відповідача. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів,новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, згідно копії довідки про неотримання аліментів виданої Дарницьким РУЮ у м. Києві за вих. № 780/3 від 30.10.2015, [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] згідно з виконавчим листом № 753/9732/15 від 05.08.2015. який видано Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Тому суд вважає за можливе стягнути борг з серпня по грудень місяці 2015 року включно в сумі 5000 грн. у розмірі 1000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 27.07.2015 /а.с. 55/. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом порушення нею обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів. Відповідно до вимог ст. 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 1580 грн. 00 коп., виходячи з наступного: Заборгованість за аліментами в період з серпня 2015 року по січень 2016 року складає 5000 грн. з них неустойка (пеня) по аліментам: серпень-вересень 2015 року - 1000 грн. (заборгованість зі сплати аліментів)х1%х32 (кількість днів прострочення) = 320 грн. (розмір пені); вересень-жовтень 2015 року - 1000 грн. (заборгованість зі сплати аліментів)х1%х31 (кількість днів прострочення) = 310 грн. (розмір пені); жовтень-листопад 2015 року - 1000 грн. (заборгованість зі сплати аліментів)х1%х32 (кількість днів прострочення) = 320 грн. (розмір пені); листопад-грудень 2015 року - 1000 грн. (заборгованість зі сплати аліментів)х1%х31 (кількість днів прострочення) = 310 грн. (розмір пені); грудень 2015 року-січень 2016 року - 1000 грн. (заборгованість зі сплати аліментів)х1%х32 (кількість днів прострочення) = 320 грн. (розмір пені). Всього: 1580 грн. 00 коп. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по аліментам та пеню за несвоєчасну сплату аліментів в повному обсязі, так як в судовому засіданні не було встановлено підстав для звільнення боржника від сплати заборгованості по аліментам, передбачених ст. 197 СК України. Оскільки первісний та зустрічний позови задоволені в повному обсязі, то суд враховуючи думку сторін по справі, вважає можливим відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачені судові витрати за первісний позов в розмірі 487 гривні 20 копійок та за зустрічний позов в розмірі 487 гривень 20 коп. судового збору, віднести на рахунок обох сторін і не стягувати один з одного.

Outcome: approved