Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

03 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі ? частини до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя в них народився син. Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, єдиним джерелом її доходу є державна допомога, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 березня 2015 року, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 160 (а.с. 4). Від спільного життя у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що сторони фактичні шлюбно-сімейні відносин не підтримують, при цьому спільна дитина сторін проживає разом з позивачем. Судовим розглядом також з'ясовано, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує державну допомогу на дитину. Викладені вище обставини не заперечував і сам відповідач у ході розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вимог ст. ст. 82-84 Сімейного Кодексу України, з огляду на стан здоров'я відповідача, який не є інвалідом, працює, враховуючи майновий стан сторін, суд приходить до переконання про задоволення позову та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання дружини, що буде відповідати інтересам дитини, дружини та можливості платника аліментів сплачувати їх. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved