Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

04.03.2019 р. ПрАТ «Київобленерго» звернулося до суду з даною позовною заявою, в якій просять стягнути з [PERSON] на свою користь 102431,51 грн. урахунок відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії на рахунок № [NUMBER] в ЛТ «Ощадбанк». МФО 322669, код ЄДРПОУ 23243188, а також понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. на рахунок № [NUMBER] в АТ «Ощадбанк». МФО 322669, код ЄДРПОУ 23243188 (а.с. 1-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 21.04.2018 року представниками Бориспільського районного підрозділу ІІрАТ «Київобленерго» при проведені перевірки дотримання споживачами Правил роздрібного ринку електричної енергії, за адресою: [ADDRESS] , було виявлено факт порушення п. 7.6. ПРРЕЕ - самовільного підключення споживачем струмоприймачів та приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобамикомерційного обліку без договору. Самовільне підключення до мережі ПрАТ «Київобленерго» поза засобом обліку електроенергії було здійснено відкритим способом. Електрична енергія, що споживається не враховується та не оплачується. Було проведено огляд електромереж до місця підключення та зафіксовано факт самовільного підключення без договору. Працівниками Бориспільського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» складено Акт про порушення правил користування електричною енергією № К039224. На засіданні комісії по розгляду актів про порушення правил роздрібного ринку 16.05.2018 року, був присутній представник відповідача, який визнав правопорушення, надав копії паспорту та ідентифікаційного коду [PERSON] , копію техпаспорту та копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності. Позивач зазначив, що у відповідності до розділу 3 «Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення» затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006р. № 562, відповідачу нараховано суму спричинених збитків в розмірі 102431 грн. 51 коп., та виставлено рахунок. Відповідачу протокол № 142 від 21.04.2018 і повідомлення про оплату вручено особисто. Також зазначили, що складений Акт № К 039224 від 21.04.2018 року відповідачем не оскаржено. Відповідач, яка користується електричною енергією без договору, безобліково, всупереч вимогам чинного законодавства, добровільно суму заборгованості не сплатила. ПрАТ «Київобленерго» надсилало відповідачу 09.07.2018р.лист з проханням оплатити борг в десятиденний термін, але оплата відповідачем не була здійснена. Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 06 березня 2019 р. справу за позовом ПрАТ «Київобленерго» до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.53,54). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.62). Ухвалою судді від 26 грудня 2019 року закрити підготовче провадження у справі та призначити до судового розгляду по суті (а.с.92). У судовому засіданні представник позивача Большаков Д.К. позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні визнав позов частково, а саме в частині залишку заборгованості в розмірі 87 531,52 грн. згідно акту звіряння розрахунків, оскільки відповідачем на погашення збитків на розрахунковий рахунок позивача було сплачено 14 900 грн. З урахуванням матеріального становища позивача просив розстрочити виконання судового рішення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником нежитлового приміщення- сіносховище, що розташоване за адресою [ADDRESS] ., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95418234 від 23.08.2017 та технічним паспортом (а.с.18-23). Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував той факт, що відповідач [PERSON] користувалася за вказаною вище адресою електричною енергією, яку постачає позивач, без договору, безобліково. Згідно п. 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312, вказано, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умовизабезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії. У відповідності до п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів). Судом встановлено, що 21 квітня 2018 року працівниками Бориспільського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» був складений Акт про порушення № К039224 (а.с.7-11), відповідно до якого було виявлено за адресою [ADDRESS] порушення п.7.6 ПРРЕЕ - самовільне підключення споживачем струмоприймачів та приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку без договору. Складений Акт № К 039224 від 21.04.2018 року відповідачем не оскаржувався. Відповідно до ч.3 п. п.1.1.2 та п. 8.2.5. ПРРЕЕ, акт про порушення-це документ установленої форми, який складається для фіксації факту правопорушення споживачем Правил ПРРЕЕ та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. 16.05.2018 року ПрАТ «Київобленерго» було проведено засідання комісії по розгляду актів про порушення правил роздрібного ринку, за участю представника відповідача, та складено протокол № 142 засідання комісії по розгляду акту про порушення правил користування електроенергією від 21.04.2018 (а.с.12). Дослідженням вказаного рішення встановлено, що у відповідності до розділу 3 «Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення» затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006р. № 562 (а.с.12), яка була чинною до 18.07.2019, відповідачу нараховано суму спричинених збитків у розмірі 102431 грн. 51 коп., та виставлено рахунок. Протокол, разом з розрахунком величини вартості та розрахункові документи для оплати збитків вручено відповідачу особисто. З тексту рішення також вбачається, що споживач (представник споживача) з рішенням комісії згоден та зауважень до комісії не має. Правильність розрахунку суми спричиненого збитку, викладеного у позовній заяві (а.с.4), не викликає у суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру спричиненого збитку, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Таким чином, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, однак, слід прийняти до уваги, що відповідачем сплачено частину нарахованого відшкодування в розмірі 14900,00 грн., що вбачається з наданих представником відповідача квитанції № 20 від 10.07.2018 р. та Акту звіряння рахунків від 04 лютого 2020 року (а.с.85, 94). Так, з Акту звіряння рахунків від 04.02.2020 (а.с.85) вбачається, що даний акт складено між ПрАТ «Київобленерго» та фізичною особою [PERSON] , про те, що станом на 31 січня 2020 року сальдо розрахунків між сторонами становить 87531 грн.52 коп. На підставі викладеного суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування збитків підлягають частковому задоволенню в розмірі фактичного залишку нарахованої суми в розмірі 87531 грн. 52 коп. Також встановлено, що позивач ПрАТ «Київобленерго» сплатило судовий збір у розмірі 1921,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2009466152 від 26.02.2019 (а.с.50). У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, пред`явлений позов задоволений на 85,45% (87531,52 х 100% /102431,51). З огляду на це, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ «Київобленерго» належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1641 гривня 49 копійок (1921,00 : 100% х 85,45%). Щодо заявленого відповідач [PERSON] клопотання про розстрочення виконання судового рішення на строк 10 місяців (а.с.76, 93), яке було підтриманої її представником в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що підстави для розстрочення виконання судового рішення на даний час відсутні, враховуючи наступне. Так, обґрунтовуючи заявлене клопотання, відповідач зазначила, що є внутрішньо переміщеною особою, має скрутне становище. До клопотання додала документи, що її матір [PERSON] страждає на хронічний лімфолейкоз 0 ст. (а.с.77-84). За змістом п.п.1,2 ч.7 ст.265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про: 1) порядок і строк виконання рішення; 2) надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Відповідно до вимог ч.1 ст.267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Можливість розстрочення виконання рішення суду також можливо на стадії виконання рішення суду за заявою сторони. При цьому за змістом ч.3 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Частиною 4 цієї статті визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. За змістом частини 5 цієї статті розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до вимог ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Враховуючи, що вищенаведена ст.265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, виходячи із засад законності, змагальності та диспозитивності, а також, враховуючи завдання цивільного провадження щодо ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, слід дійти висновку, що розстрочення виконання рішення суду одночасно з його ухваленням не повинно порушувати зазначені засади, має слугувати завданням цивільного провадження та застосовуватись судом виключно за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Такі обставини мають бути встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні належних і допустимих доказів. Проте, жодного доказу, щодо свого дійсного матеріального стану відповідач не надала, а досліджені в судовому засіданні докази, щодо наявного у матері відповідача захворювання, самі по собі не свідчать про неможливість виконання рішення суду, в тому числі в примусовому прядку шляхом звернення стягнення на заробіток або майно позивача. При цьому суд звертає увагу, що за загальним правилом, визначеним ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач на розстрочення погашення заборгованості на даний час не погоджується, і розстрочення виконання рішення порушує його законні права та інтереси. Крім того, за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідач не позбавлена можливості завернутись до суду з відповідною обґрунтованою заявою про розстрочення виконання рішення суду на стадії його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial