Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

04.04.2014 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі і відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що в період з 16.01.1986 по 31.03.2011 позивач працював в Дочірньому підприємстві Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Пирятинський комбінат хлібопродуктів» (далі - ДП ДАК «Хліб України» «Пирятинський КХП») і 31.03.2011 був звільнений з займаної посади за згодою сторін. При цьому, при його звільненні роботодавець в порушення вимог чинного законодавства України не провів із ним розрахунку по заборгованій заробітній платі. На неодноразові звернення позивача з приводу розрахунку відповідач не відреагував. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. Крім того, позивач вказує, що у зв'язку з затримкою у проведенні розрахунку при звільненні були порушені його законні права, що призвело до необхідності просити кошти у борг для свого матеріального утримання та своєї сім'ї, а також у зв'язку з необхідністю оплати житлово-комунальних послуг. Тобто позивач був змушений прикладати додаткові зусилля для організації життя, що завдало моральних страждань, тому позивач просить суд стягнути з відповідача також завдану моральну шкоду, яку оцінює у 1000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов в частині стягнення заробітної плати визнав та пояснив, що підприємство ДП ДАК «Хліб України» «Пирятинський КХП» знаходиться на стадії ліквідації, при надходженні коштів на рахунок ліквідаційної комісії заборгованість по заробітній платі позивачу буде виплачена. В частині стягнення матеріальних збитків позов не визнає. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. При винесенні рішення, суд керується ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював на підприємстві відповідача з 16.01.1986 по 31.03.2011. 31.03.2011 року був звільнений з займаної посади за згодою сторін (а.с. 6-8). Згідно змісту довідки № 8 від 12.03.2014 за підписом голови ліквідаційної комісії ДП ДАК «Хліб України», заборгованість підприємства по заробітній платі позивача становить 4339, 41 грн. (а.с. 9). Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунки у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому до виплати від підприємства проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. По даній справі встановлено, що відповідач має перед позивачем заборгованість по заробітній платі у сумі 4339, 41 грн., яку не виплатив йому, а ні при звільненні 31.03.2011, хоча об'єктивно мав таку можливість, враховуючи, що заробітна плата на підприємстві виплачується шляхом перерахування коштів на банківську картку, а ні після того, як йому стало відомо про вимоги позивача, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі. В даному випадку суд виходить із того, що саме винна бездіяльність відповідача призвела до порушення строків розрахунку при звільненні, передбачених ст. 116 КЗпП України, адже навіть станом на час винесення судового рішення відповідач не здійснив виплати заборгованості по заробітній платі. Доказів того, що позивачу було письмо повідомлено про нараховані суми, належні йому при звільненні, відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд уважає, що в цій частині в позові слід відмовити, оскільки позивач не надав суду переконливих доказів про заподіяння йому такої шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial