Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

02 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» (далі за текстом ПАТ «Запоріжгаз»), третя особа Запорізьке обласне управління захисту прав споживачів, про зобовязання встановити безоплатно в квартирі позивача лічильник газу в тижневий строк з часу набуття рішення по справі законної сили; зобовязання зробити перерахунок обємів поставленого газу без лічильника у відповідності до середніх показників за минулий період; зобовязання негайно відновити газопостачання в квартирі позивача; відшкодування моральної шкоди три тисячі гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11 грудня 2008 року вона уклала з Оріхівським УЕГГ РГК «Запоріжгаз» в особі її Пологівської філії договір №6741 про надання послуг з газопостачання. За умовами цього договору відповідач здійснює газопостачання до належної їй квартири [ADDRESS], в якій встановлений лічильник природного газу типу G4 «Ямполь» 2008 року випуску заводський номер 511530. 05 травня 2014 року працівниками Оріхівського УЕГГ РГК «Запоріжгаз» в її квартирі був демонтований газовий лічильник G4 «Ямполь» 2008 року випуску заводський номер 511530 на державну повірку у звязку з граничним строком його використання, що було відображено в акті №00002441 від 05 травня 2014 року. Після демонтажу лічильника працівник Оріхівського УЕГГ РГК «Запоріжгаз» [PERSON] поклав його до себе в сумку і відніс до автомобіля, залишивши їй лише копію акту. У червні 2014 року відповідачем вручено їй було довідку датовану 16 травня 2014 року про непридатність засобу вимірювальної техніки (газового лічильника), згідно якої Запорізьким науково-виробничим центром стандартизації метрології та сертифікації вказаний лічильник визнано непридатним для подальшої експлуатації у звязку з перевищенням гранично допустимих похибок. 18 січня 2015 року їй зазначений газовий лічильник був повернутий, що було відображено у відповідному акті. При врученні їй цього акту працівники відповідача завірили її, що новий газовий лічильник вони їй встановлять на протязі двох місяців, бо в них дуже багато роботи. На той час газові лічильники в квартирах будинку, де вона мешкає зі своїми двома малолітніми дітьми, замінювалися масово, і до осені 2014 року їх заміна була завершена. Не встановленим залишився газовий лічильник тільки в її квартирі. Протягом цього часу облік спожитого в її квартирі газу обліковувався по середній величині споживання за минулий період (рік) і проводилося відповідне нарахування платежів, а вже з квітня 2015 року - за новими, значно вищими, цінами, а саме 7,1880 грн. за 1 куб. метр. У травні 2015 року вона отримала від відповідача попередження, що за час постачання в її квартиру газу за відсутності газового лічильника заборгованість за постановлений об'єм газу становить 3272 грн. 84 коп.. При цьому в письмовому повідомленні відповідач не зазначив ані обєми газу, ані розцінки за періодами з огляду на підвищення його вартості. Оскільки газовий лічильник в її квартирі до того часу не був встановлений і їй прийшло попередження про відключення від системи газопостачання, вона у травні 2015 року звернулася до відповідача з проханням розяснити, чому склалася така ситуація. 27 травня 2015 року вона отримала від начальника Оріхівського УЕГГ РГК «Запоріжгаз» відповідь, в якій він вказав, що вона сама зобовязана встановити газовий лічильник і сплатити нараховані їй обєми споживання газу відповідно до встановлених норм споживання. У звязку з тим, що працівниками відповідача були допущені грубі порушення вимог договору №6741 від 11 грудня 2008 року про надання їй послуг з газопостачання, а також вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Правил надання населенню послуг з газопостачання, Положення про проведення експертизи лічильників газу, просила суд постановити судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі зі стягненням на її користь з відповідача трьох тисяч завданої їй моральної шкоди, витрат на правову допомогу 2500 грн., а також судових витрат зі сплати судового збору 243,60 грн.. Обгрунтовуючи завдання їй моральної шкоди позивач зазначила, що з-за неправомірних дій працівників Оріхівського УЕГГ їй і її родині були завдані незручності протягом тривалого часу щодо приготування їжі, комфортного проживання у квартирі, душевні страждання щодо неправомірно нарахованої плати за нібито спожитий нею природний газ за надуманими нормами споживання, а не на підставі даних про спожитий нею газ за аналогічний період попереднього року. У судовому засіданні позивач і її представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги [PERSON] з зазначених у ньому підстав, просили задовольнити його, зазначивши в судовому засіданні 03 серпня 2015 року, що у звязку з відключенням квартири позивача від системи газопостачання 20 липня 2015 року вони змушені доповнити свої позовні вимоги вимогою про негайне відновлення постачання природного газу у квартирі позивача. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON], повноваження якого підтверджені довіреністю на а.с.44, позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі і пояснив суду, що позивач не може при розгляді цивільної справи за даними позовними вимогами предявляти вимогу щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок обємів поставленого їй газу без лічильника у відповідності до середніх показників за минулий період. Крім того, відповідачем зроблені нарахування за спожитий об'єм природного газу споживачем [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства і умов договору від 11 грудня 2008 року. Що стосується вимоги позивача про встановлення в її квартирі газового лічильника за рахунок відповідача, то вони не можуть бути задоволені згідно пункту 16-1 Правил надання населенню послуг з газопостачання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року (далі за текстом Правила), бо непридатність належного позивачу газового лічильника до подальшої експлуатації визнана в установленому порядку. Цим же пунктом Правил передбачено, що демонтаж, транспортування та монтаж нового лічильника газу за рахунок газорозподільного підприємства здійснюється лише у випадку, якщо такий лічильник належить газорозподільному підприємству, а газовий лічильник належить позивачу, а не ПАТ «Запоріжгаз», тому вимога [PERSON] про встановлення газового лічильника в її квартирі теж не ґрунтується на законі і не може бути задоволена. Процедура демонтажу газового лічильника була здійснена відповідно до вимог закону, бо інше не доведено позивачем, а є лише її припущеннями. Нема підстав для задоволення позовної вимоги [PERSON] в частині відновлення газопостачання в її квартиру, бо вона як споживач порушила умови договору від 11 грудня 2008 року між нею і відповідачем. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 тис. моральної шкоди також не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки відповідно до ст.1167 ЦК України вини відповідача нема і не може бути. З зазначених підстав просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про наявність спору між позивачем і відповідачем і про місце, дату і час судового розгляду справи, у судове засідання не явився, з заявою про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, у звязку з чим суд розглянув справу у відсутності представника третьої особи, проти чого не заперечували особи, які беруть участь у справі, і що не суперечить вимогам ч.3 ст.36 і ст.169 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює слюсарем 4-го розряду Оріхівського УЕГГ з 2013 року. У травні 2014 року він разом зі своїм напарником за вказівкою майстра здійснював демонтаж на державну повірку газового лічильника у квартирі [PERSON], оскільки вже пройшло пять років від дня його експлуатації. Він особисто демонтував газовий лічильник, зняв показники на день демонтування, напарник склав акт демонтування газового побутового лічильника, в нього були внесені показники спожитого газу, зазначені дані пломби газового лічильника, його заводський номер і що лічильник демонтований для проведення державної повірки. Будь-яких пошкоджень лічильник не мав, і тому його не було упаковано і опломбовано. [PERSON] будь-яких застережень не виказувала, підписала акт. Перший примірник він забрав собі для передачі техніку, другий примірник залишили споживачу. Він, [PERSON], особисто взяв лічильник в руки і відніс його до автомобіля, на якому приїхали до будинку [PERSON] він і його напарник. Газовий лічильник поклали під ноги в салон автомобіля ззаду. Технік при прийманні від нього лічильника ніяких зауважень йому не робив, теж не виявив будь-яких пошкоджень газового лічильника споживача [PERSON]. Він, свідок, при здійсненні демонтажу газових лічильників виконує всі вказівки свого майстра, яким саме нормативним актом слід керуватися при цьому, він не може сказати. Він особисто не пошкоджував лічильник [PERSON], не робив цього і його напарник. Він допускає, що в принципі можна лічильник газу пошкодити, якщо він не упакований і не опломбований, але такого за його роботу слюсарем не траплялося. Вислухав у судовому засіданні сторони, представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, дав аналіз добутим доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановлено цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту статей 11,15 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким взагалі, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом встановлено у судовому засіданні, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, які надає їй відповідач у квартиру [ADDRESS] на підставі договору №6741 про надання населенню послуг з газопостачання від 11 грудня 2008 року (далі за текстом Договір). За умовами п.28 зазначеного Договору споживач зобовязалася дотримуватися під час користування газом вимог Правил безпеки, Правил газопостачання, інструкцій заводів-виготовлювачів з експлуатації газових приладів і пристроїв, а також договору; забезпечувати збереження та цілість лічильників газу і пломб на них та на газових пристроях, відключених від систем газопостачання. Відповідно до п.33 Договору, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за навмисне пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірчого тавра, а також дії, що призводять до зниження показників лічильника (а.с.9-12). 05 травня 2014 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» у квартирі [PERSON] [ADDRESS] у присутності споживача [PERSON] був складений акт №00002441 про зняття побутового лічильника газу, в якому зазначені показники лічильника на дату його зняття (6337) і зазначено, що лічильник знятий на державну повірку. Встановлений монтажний вузол, знята пломба №1768407. Зазначений акт підписаний працівником [PERSON], не підписаний працівником [PERSON], підписаний власницею лічильника [PERSON]. Про наявність будь-яких пошкоджень лічильника газу в акті не зазначено (а.с.28). Відсутність на день зняття лічильника у позивача будь-яких пошкоджень знайшло своє підтвердження крім даних акту поясненнями у судовому засіданні позивача, представника відповідача, свідка [PERSON]. За результатами довідки про непридатність засобу вимірювальної техніки №6-2194-14 від 16 травня 2014 року, лічильник газу G-4 заводський №511530 «Ямполь» , який належить [PERSON], на підставі результатів повірки ЗВТ визнається непридатним до застосування. Підстави для визначення ЗВТ непридатним: лічильник газу G-4 №511530 не відповідає вимогам Р50-71-98 через перевищення гранично допустимої похибки (а.с.29). З акту повернення побутового газового лічильника після повірки, який визнано непридатним для подальшого використання та підлягає заміні від 18 січня 2015 року судом встановлено, що слюсарем ПАТ «Запоріжгаз» у присутності абонента [PERSON] повернено ПЛГ марки «Ямполь» типорозмір G-4 заводський №511530 2008 року випуску, контрольні показники 6337, дата повірки 16 травня 2014 року, довідка про непридатність №511530 (а.с.30). Згідно п.34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повір очного тавра, а також дії, що призводять до зниження показань лічильника; зривання пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальним або газорозподільним підприємством; порушення інших вимог цих Правил. Згідно п.35 Правил, про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта визначається розмір завданих споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства. Згідно п.2.1 розділу 2 «Терміни та визначення» Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року №619, експертиза лічильника газу - комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу. Згідно підпункту 3.1.3 п.3.1 Розділу 3 «Порядок проведення експертизи лічильників газу» зазначеного Положення, лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі: у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника обємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, в тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу. Згідно підпункту 3.2.2 п.3.2 розділу 3 Положення, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках за встановленою формою. Один примірник акта про виявлені порушення залишається у споживача, а другий залишається у представника газопостачальної (газотранспортної) організації. Акт про виявлені порушення підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків. Згідно підпункту 3.2.4 п.3.2 розділу 3 Положення, демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи. У присутності споживача лічильник пакується представником газопостачальної (газотранспортної) організації в пакет з поліетилену або з іншого цупкого матеріалу, який опломбовується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації. Газопостачальна (газотранспортна) організація веде журнал обліку видачі пломб, що прошивається і скріплюється печаткою цієї організації. Термін зберігання журналу три роки від дати останнього запису. Підпунктами 3.2.7 і 3.2.9 п.3.2 розділу 3 Положення передбачено, що у разі демонтажу лічильника газу на підставі акта про виявлені порушення на період проведення експертизи газопостачальна (газотранспортна) організація при демонтажі лічильника газу зобовязана безкоштовно встановити на його місце лічильник газу з власного обмінного фонду. Особа (споживач або представник) газопостачальної (газотранспортної) організації, якій довірено транспортування лічильника до місця проведення експертизи, відповідає за цілісність пломб на лічильнику газу та на пакувальному пакеті та за цілісність самого пакета. Згідно підпунктам 3.3.1-3.3.2 п.3.3 розділу 3 Положення експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача бути обізнаним про те, що після демонтажу належного їй лічильника газу були виявлені такі його пошкодження, які надали право ПАТ «Запоріжгаз» провести експертизу лічильника газу. Споживач [PERSON] з огляду на Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті мала право не тільки знати про проведення експертизи, а бути присутньою при її проведенні. Крім того, суд приходить до висновку, що працівниками ПАТ «Запоріжгаз» при демонтажі лічильника газу позивача були грубо порушені правила демонтажу і доставлення лічильника газу на експертизу, оскільки лічильник газу після демонтажу не був упакований, опломбований, дані пломби не внесені було до відповідного журналу, не був складений і акт про виявлені порушення. Заперечення представника проти обґрунтування позовних вимог в цій частині щодо того, що дії посадових осіб не можуть регулюватися Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, оскільки демонтаж був здійснений у звязку з державною повіркою лічильника газу, а не для направлення його на експертизу, суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки саме на підставі висновку, викладеного в довідці керівника підрозділу Запорізького науково-виробничого центру стандартизації метрології та сертифікації про непридатність засобу вимірювальної техніки від 16 травня 2014 року, відповідачем зроблено попередження позивачу про відключення від системи газопостачання, а 20 липня 2015 року і відключено було квартиру позивача від системи газопостачання. У звязку з зазначеним суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині зобовязання відповідача встановити безоплатно в належній їй квартирі лічильника газу в тижневий строк від дня набуття рішення суду законної сили і щодо відновлення газопостачання в квартирі позивача негайно. Суд при розгляді даної цивільної справи відзначає, що попередження від 05 травня 2015 року і від 15 червня 2015 року про необхідність сплати боргу, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, є внутрішніми документами ПАТ «Запоріжгаз» і не є актами в розумінні ст.16 ЦК України. Вони не є обовязковими до виконання ненормативними актами, а лише фіксацією виявленого порушення. Отже, певних обовязків на позивача вони безпосередньою не покладають, а тому не порушують його права та інтереси. Зазначені документи можуть бути доказами під час вирішення іншого спору при заявленому позові про стягнення збитків, завданих споживачем, вирішуючи які суд зобовязаний дати оцінку названим документам. Оскільки при розгляді даної цивільної справи судом з пояснень у судовому засіданні представника відповідача і матеріалів справи встановлено, що відповідач не має до споживача претензій матеріального характеру щодо завданих нею ПАТ «Запоріжгаз» матеріальних збитків, суд приходить до висновку, що нема підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок обємів поставленого їй газу без лічильника у відповідності до середніх показників за минулий період. Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача і в частині відшкодування відповідачем на її користь трьох тисяч моральної шкоди, оскільки згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно ч.10 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоровю або майну споживача, що виникла у звязку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством. Обгрунтування ж цієї частини вимог ст.1167 ЦК України суд вважає такою, що не ґрунтується на Законі, оскільки, по-перше, як зазначив суд у своєму рішенні, рішення (акт) відповідача, який оскаржується позивачем, не є сам по собі актом в розумінні ст.16 ЦК України, а, по-друге, позивач не надав суду належних доказів відповідно до вимог ст.ст.60,112 ЦПК України завдання їй моральної шкоди відповідачем. Суд приходить до висновку, що з відповідача не підлягають стягненню понесені позивачем витрати з надання їй правової допомоги в сумі 2500 грн., оскільки, по-перше, ці витрати підтверджені не належним документом, бо сама по собі квитанція, підписана і завірена печаткою адвоката, який отримав готівку за надання правової допомоги, не є належним доказом понесення таких витрат позивачем (фіскальним чеком, розхідним ордером, квитанцією з квитанційної книжки адвоката з зазначенням її серії і номеру тощо). По-друге, суд зазначає, що згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Крім того, як пояснила в судовому засіданні позивач, вона наділила свого представника адвоката всіма правами і обовязками сторони в цивільному процесі, і представник позивача фактично приймав участь у справі в якості сторони у справі. Судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за правилами ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача згідно квитанції на а.с.1.

Outcome: partial