Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

03.11.2014 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що він працював на посаді головного бухгалтера ТОВ «Сіті Транспорт Груп». Після звільнення з займаної посади відповідач не провів з ним остаточного розрахунку та не видав належним чином оформленої трудової книжки. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2014 зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.09.2014 змінено формулювання причин звільнення [PERSON], а саме - відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП з 29.11.2013, також стягнуто з ТОВ «Сіті Транспорт Груп» на користь [PERSON] заробітну плату в сумі 12500,00 грн., вихідну допомогу в сумі 7500,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2380 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 13928,85 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. Разом з цим, станом на день пред'явлення позову відповідач вказане рішення не виконав, у зв'язку з чим зобов'язаний виплатити відповідачу середній заробіток відповідно до статті 117 КЗпП. Згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2014 встановлено, що середньоденний заробіток позивача складає 119,05 грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 27.03.2014 по 30.10.2014 у розмірі 25833,85 грн. В судове засідання позивач не з'явився. 25.11.2014 представником позивача до канцелярії суду подано заяву, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності та у відсутності позивача. Відповідач ТОВ «Сіті Транспорт Груп» явки свого представника у судове засідання не забезпечив, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача не надходило. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що згідно заяви представника позивача, останній не заперечує проти розгляду справи у такому порядку, суд, ухвалив провести заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді головного бухгалтера ТОВ «Сіті Транспорт Груп». Після звільнення з займаної посади відповідач не провів з ним остаточного розрахунку та не видав належним чином оформленої трудової книжки. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2014 зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.09.2014 змінено формулювання причин звільнення [PERSON], а саме - відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП з 29.11.2013, також стягнуто з ТОВ «Сіті Транспорт Груп» на користь [PERSON] заробітну плату в сумі 12500,00 грн., вихідну допомогу в сумі 7500,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2380 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 13928,85 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. На час розгляду справи вказане рішення відповідачем не виконане. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2014 змінене рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.09.2014 не виконане, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за період з 27.03.2014 по 30.10.2014 законними та обґрунтованими. Як встановлено рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2014, середньоденний заробіток позивача складає 119,05 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, розмір середнього заробітку позивача за період з 27.03.2014 по 30.10.2014 складає 119,05*217 дні = 25833,85 грн. Враховуючи обставини викладені вище, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за період з 27.03.2014 по 30.10.2014 в розмірі 25833,85 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин - звільнені від сплати судового збору. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 258,34 грн. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved