Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

03 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , у якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є власником зазначеного будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Відповідачі зареєстровані у належному позивачу будинку, однак понад один рік в ньому не проживають. Реєстрація відповідачів у будинку є перешкодою у розпорядженні належним позивачу майном. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач в судове засіданні не з`явився, надав до суду клопотання, в якому заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Представник третьої особи до суду не з`явився, заяв або клопотань від нього не надходило, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого 12 листопада 2004 року приватним нотаріусом Балаклійського нотаріального округу Харківської області (а.с. 6, 7). Балаклійське бюро технічної інвентаризації 21.12.2004 зареєструвало право власності на вищевказаний житловий будинок за позивачем [PERSON] . Згідно копій паспортів відповідачів [PERSON] , [PERSON] та відповідей Балаклійської міської ради Харківської області від 08.02.2021 на запити суду, останні зареєстровані у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13, 14, 20, 21). З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , наданих до суду, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , дійсно [PERSON] з січня 2020 року, [PERSON] з 2018 року по теперішній час не проживають. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає сім`ю як спільне проживання осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що відповідачі в будинку позивача не проживають, [PERSON] з січня 2020 року, [PERSON] з 2018 року. Оскільки відповідачі у спірному житловому будинку не проживають понад 1 рік, не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участі у спільному побуті, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 908 грн. судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідачів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved