Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

02 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. У своїй позовній заяві [PERSON] посилалась на те, що 27 листопада 2015 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований ВДРАЦС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області актовий запис № 108. У період шлюбних відносин і ведення одного господарства ми придбали автомашину OPEL VECTRA 2005 року випуску , який зареєстрований на відповідача. Реєстраційний номер машини [NUMBER] . У теперішній час сторони припинили сімейні відносини і позивач вважає, що вона має таке ж саме право користуватися машиною як і відповідач. Так як вищевказане майно було набуте під час шлюбу подружжям, то відповідно воно є спільною власністю і позивачу належить 1/2 частка у цьому майні. Посилаючись на вищевикладене позивач просила суд, поділити спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на Ѕ частину спірного автомобіля. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача і відповідач у судове засідання не з`явилися, але представник відповідача надав заяву у якій просив суд розглядати справу за їх відсутності. Позовні вимоги відповідач не визнає. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 27 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у ВДРАЦС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 108, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2015 року. Шлюб між сторонами було не розірвано. Як видно із досліджених судом письмових доказів, за час спільного життя, подружжям [PERSON] та [PERSON] було придбано автомобіль OPEL VECTRA, 2005 року випуску, седан, об`єм двигуна 2198 см.куб., колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі(кузова, рами) [NUMBER] . Як видно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 23.07.2020 року право власності на вищевказаний транспортний засіб було зареєстровано за [PERSON] [INFO] . З наведеного видно, що спірне майно було набуто відповідачем в період перебування у шлюбі із [PERSON] , а отже воно є об`єктом їх спільної сумісної власності. Так згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми , хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 61СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 68 СК - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Припис ч.1 ст.69 СК закріплює право дружини та чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Оскільки угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу сторони не досягли спір може бути вирішений судом (ч. 1 ст. 71 СК). За загальним правилом ч. 1 ст. 70 СК, та відповідно до 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до абз. 1 п. 24 вище вказаної Постанови Пленуму ВСУ, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки будь-яких доказів існування домовленостей між сторонами щодо майна, а також інших обставин для відступлення від засад рівності часток подружжя сторонами не надано, суд вважає, що їх частки у спільному майні є рівними. Зважаючи на те, що транспортний засіб OPEL VECTRA, 2005 року випуску, седан, об`єм двигуна 2198 см.куб., колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі(кузова, рами) [NUMBER] , є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , то позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову . \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене та враховуючи те, що представником відповідача до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору .

Outcome: approved