Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

03.09.2020 року позивач подав до суду позовну заяву до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн. щомісяця до досягнення останньою повноліття або настання іншого терміну відміни аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з вересня 2019 р. їх неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з ним (позивачем) та перебуває на його утриманні. Відповідачка не приймає участь у вихованні та утриманні доньки. Донька хворіє, потребує лікування, нормального харчування, також донька відвідує репетиторів та заняття фітнесом. Крім того, дитина у підлітковому віці аби сформуватися повноцінно розвиненою особою потребує участі в різних мистецьки та культурних заходах, в подорожах, екскурсіях. Він (позивач) самостійно сплачує за все вищевказане. Відповідачка має гарний заробіток, отримує дохід від підприємницької діяльності, 12.11.2019 р. придбала двокімнатну квартири, де зробила ремонт, в добровільному порядку сплачувати аліменти відповідачка не бажає, тому він звернувся до суду з вказаним позовом. 18.09.2020 ухвалою суду відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім того, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 12.10.2020 р. від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить задовольнити позов частково та визначити розмір аліментів, що мають стягуватись з неї на користь [PERSON] на утримання спільної дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2000 грн. Свої заперечення мотивує тим, що зміна місця проживання дитини - це був вибір самої дочки, якій на той час виповнилося 14 років, попри її (відповідачки) намагання переконати доньку у хибності такого кроку не вдалося. Задля збереження нормальних стосунків між колишніми членами родини вона (відповідачка) погодилася на такий варіант проживання дитини. Щодо розміру її (відповідачки) заробітків зазначила, що вона є фізично-особою підприємцем, використовує для ведення підприємницької діяльності нежитлове приміщення по [ADDRESS] , що належить її сестрі [PERSON] , загальна сума доходу її (відповідачки) за 2019 рік становить 71250,00 грн., тобто за місяць близько 6000 грн. 12.11.2019 р. вона (відповідачка) придбала квартиру за рахунок власних заощаджень, матеріальної допомоги матері та сестри, яка мешкає за кордоном. Також зазначила, що її син [PERSON] продовжує навчання у Варшавському університеті, одночасно працює. Вважає цілком справедливим стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Встановлено, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14). Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з батьком [PERSON] , мати [PERSON] проживає окремо, що не заперечують сторони. Згідно з частинами 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання дитини, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином аліменти слід стягнути у твердій грошовій сумі, так як відповідно до зазначеної норми визначення способу стягнення аліментів є вибором саме позивача. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно приписів частин 5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 10000 грн., позивач обґрунтовував заявлені вимоги можливістю відповідачки сплачувати зазначений ним розмір аліментів з огляду на отримання нею доходу від підприємницької діяльності, наявністю у власності відповідачки нерухомого майна, в тому числі квартири, придбаної у 2019 році, отримання доходів від передачі в оренду нерухомого майна. За клопотанням позивача судом були здійснені запити до Охтирської об`єднаної державної податкової інспекції ГУДФС у Сумській області та отримано витяги з Реєстрів. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець, види діяльності: надання послуг перукарнями та салонами краси (основний), надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Згідно відповіді ГУ ДПС у Сумській області [PERSON] перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з 14.06.2010 р. на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності і її обсяг доходу за 2019 рік становить 71250 грн. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 225143534 від 23.09.2020 р. у власності [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] загальною площею 44,7 кв.м., придбана згідно договору купівлі-продажу від 12.11.2019 р. Заперечуючи заявлений позивачем розмір аліментів, відповідачка зазначає, що вона отримує дохід близько 6000 грн. на місяць, має ще повнолітнього сина, який навчається, що унеможливлює щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 10000 грн., які просить стягнути з неї позивач на утримання дочки. Суд вважає, що саме по собі посилання позивача на те, що відповідачка має значний дохід, займається підприємницькою діяльністю, не є тими безумовними підставами для визначення розміру аліментів в 10000 грн., враховуючи, що ст. 182 СК України містить вказівку на необхідність брати до уваги і інші обставини: матеріальний та сімейний стан платника аліментів, наявність у нього інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, позивачем не було доведено самої потреби неповнолітньої дитини в щомісячному отриманні від відповідачки аліментів в розмірі 10000 грн. Так, сімейним законодавством визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, саме на позивача в розумінні положень ст. 77 ЦПК України покладається обов`язок доказувати обставини, що підтверджують заявлені ним вимоги. Подані позивачем квитанції та чеки про придбання майна, суд не може взяти до уваги так як вони не містять ні платника, ні підтвердження того, кому воно будо придбано. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка перебуває на утриманні батька [PERSON] . Також при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки [PERSON] , яка є фізичною особою-підприємцем, отримує дохід від підприємницької діяльності, розмір якого за 2019 рік становить 71250 грн., має у власності квартиру, яку придбала 12.11.2019 р., наявність на утриманні відповідачки повнолітнього сина, який продовжує навчання. Крім того, при прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд бере до уваги, що прожитковий мінімуму для дитини відповідно до Закону України «Пpo Державний бюджeт на 2020 рік» становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2020 року - 2318 гривень. Таким чином, враховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на необхідність належного матеріального забезпечення дитини обома батьками, факт проживання дитини разом з батьком та перебування дитини на його утриманні, часткове визнання позивачкою позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ,в розмірі 2500 грн., що підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які сплачувати батькові дитини [PERSON] . На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial