Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

04.06.2014 року позивачка [PERSON] звернулася з первісним позовом до суду, мотивуючи його тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який у встановленому порядку розірвано. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а значні кошти на його утримання вона змушена надавати самостійно. Позивачка також зазначає, що їй не відомо де працює відповідач, який є молодим працездатним чоловіком, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість утримувати дитину, інших утриманців не має. Тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 18.06.2014 року відповідач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому вказує, що не погоджується з первісним позовом, оскільки фактично не являться батьком дитини, на утримання якої [PERSON] просить стягувати аліменти, хоча і записаний батьком у свідоцтві про народження цієї дитини. Тому в зустрічному позові [PERSON] просить виключити з актового запису про народження вказаної дитини відомості про нього як батька дитини. Позивачка за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що первісний позов просить залишити без розгляду, а справу розглянути у її відсутності. В цій заяві [PERSON] також вказує, що зустрічний позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує, позовні вимоги за первісним позовом не визнає, просить справу розглянути у його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання [PERSON] зустрічного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, сторони розірвали шлюб 06.08.2010 року, актовий запис №142 (а.с.5). Судом також встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження сторони зазначені батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). Вказані відомості також стверджуються копією запису акта про народження №408 від 12.09.2002 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00014076154 від 25.06.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.33-35). Відповідно до правил, передбачених ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно з положеннями ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, а згідно з ч.2 цієї статті у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Враховуючи визнання зустрічного позову відповідачкою, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог за цим позовом, оскільки відповідно до правил ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Однак, судом встановлено, що відповідач за первісним позовом [PERSON] не є біологічним батьком дитини, між ними відсутнє кровне споріднення, а тому він не повинен нести обов'язок щодо утримання цієї дитини. Враховуючи об'єднання первісного та зустрічного позовів, суд не залишає первісний позов без розгляду, а вважає за необхідне вирішити його по суті та приходить до висновку про відмову в його задоволенні. Судові витрати за первісним позовом слід віднести на рахунок держави відповідно до положень ст.88 ЦПК України, а судові витрати за зустрічним позовом слід покласти на [PERSON], оскільки він не просив їх присудити із [PERSON] На підставі ст.136 СК України та,

Outcome: approved