Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з відповідним позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач прохає суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 5,7355 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЗП№ 062027. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що її мати [PERSON] померла 19 лютого 2013 року. За життя [PERSON] 12 вересня 2012 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від своєї померлої матері [PERSON] Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки №480, розташованої на територіїх [PERSON] сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЗП№ 062027. Її мати [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті матері позивач не має можливості оформити спадщину, оскільки її мати належним чином не оформила спадщину після померлої [PERSON], хоча фактично її прийняла. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх майнових прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась,про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] та адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви, в яких вказали , що підтримують позовні вимоги та прохали визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 5,7355 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. ВІдповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомив , що повністю визнає позовні вимоги , прохав розглянути справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільради в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомили. Представник третьої особи Куйбишевської нотконтори в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій прохали розглянути справу без їх участі. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 19 грудня 2010 року ( а.с.17), після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку №480 загальною площею 5,7355 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЗП№ 062027, виданого [PERSON] сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 24 липня 2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №130, кадастровий номер 2322782700:03:001:0103, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту не складала. Після її смерті усе майно успадкувала донька померлої [PERSON], мати позивача, але за життя не оформила всі правові документи на земельну ділянку ( а.с.17). [PERSON] померла 19 лютого 2013 року ( а.с.18). Садкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту не складала. [PERSON] помела 19 лютого 2013 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є донькою та сином померлої [PERSON], а відповідно спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері(а.с.8,9). Державним нотаріусом 06 листопада 2013 року [PERSON] повідомлено про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна ( а.с.19). Згідно з п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до ст.1223,1258,1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкоємці за законом одержують право на спадкування за законом почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , який його пережив, та батьки. Так після смерті [PERSON] у першу чергу право на спадкування за законом мають право її діти [PERSON] та [PERSON] Інших спадкоємців першої черги після померлої [PERSON] не має. Відповідач [PERSON] не бажає спадкувати земельну ділянку після смерті матері. Відповідно до ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно повідомлення Куйбишевської нотаріальної контори за заявами [PERSON] та [PERSON] заведена спадкова справа № 115/2013 після померлої 19.02.2013 року [PERSON]. Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЗП№ 062027, виданого [PERSON] сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 24 липня 2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №130, кадастровий номер 2322782700:03:001:0103 ( а.с. 13). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За таких обставин, відсутність правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого у встановленому законом порядку, не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] визнав повністю і не заперечує проти задоволення позову , визнання ним позову не порушує права чи законні інтереси інших осіб. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову .

Outcome: approved