Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

04 грудня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту приналежності трудової книжки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 2014 році вона звернулася до УПФУ м. Слов'янська та Слов'янського р-ну з приводу призначення пенсії. В підтвердження свого стажу заявник надала свою трудову книжку. Проте при заповненні трудової книжки при написані імені заявника була зроблена помилка: записане ім'я «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Встановлення даного факту є необхідним для призначення пенсії заявникові. В заяві заявник просила встановити факт приналежності їй трудової книжки, виданої 08 квітня 1975 року Слов'янською райспоживспілкою на ім'я [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, зазначила, що наполягає на задоволенні заявлених вимог в повному обсязі. Представник зацікавленої особи, Управління Пенсійного фонду України м. Слов'янська та Слов'янського р-ну, в судове засідання не з'явився, суду надано заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника управління, заяву просять розглянути на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 08 квітня 1975 року на ім'я [PERSON], [INFO], було видано трудову книжку серії [NUMBER]. Згодом прізвище власника трудової книжки з [PERSON] було змінено на [PERSON]. Як вбачається з відмітки в паспорті громадянина України [PERSON], [INFO], 29.11.1975 року Відділом РАГС Слов'янського р-ну Донецької області було зареєстровано шлюб з [PERSON]. Відповідно до архівної довідки від 15.12.2010 року за №05-3/960 за документами Слов'янської райспоживспілки, які передані на довгострокове зберігання, в зв'язку зі скасуванням держреєстрації встановлено, що в розпорядженні №38 від 14.04.1975р. голови правління по особовому складу мається запис російською мовою: «тов. [PERSON] выпускницу магазина-школы принять мл. продавцом в киоск шашлычной райпотребсоюза с 14 апреля 1975». На теперішній час [PERSON] досягла пенсійного віку і з метою оформлення пенсії звернулась з відповідною заявою до УПФУ м. Слов'янська та Слов'янського р-ну, де їй було повідомлено, що призначити пенсію неможливо, оскільки в її трудовій книжці допущено помилку в написані її імені. Під час розгляду заяви [PERSON] суд виходить з того, що з огляду на положення пункту п'ятого частини другої статті 234 та частини першої статі 256 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 року, встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Положення частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження. З огляду на положення частини другої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що трудова книжка [NUMBER], дата заповнення 08 квітня 1975 року, належить [PERSON], [INFO]. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved