Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

04 березня 2016 року [PERSON] звернувся із позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття арешту. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що на початку лютого йому стало відомо про накладення арешту на все його майно постановою державного виконавця Самарського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Іваненка М.Ю. від 17.02.2016 року. Відповідно до листа Самарського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції №1995/7 від 01.03.2016 року зазначений арешт накладено виконавчою службою на підставі заяви ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Однак позивач вважає, що для здійснення арешту його майна Самарським відділом ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі заяви ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відсутні будь-які право всі підстави, т.я. усі відносини фінансового характеру, які мали місце у минулому між позивачем та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» припинені 11.01.2016 року на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Вищезазначеним рішенням також було знято арешт з майна позивача. Позивач вважає, що дії державного виконавця є незаконними та такими, що порушують його законні інтереси як власника майна. Позивач просив суд ухвалити рішення яким, зняти арешт з його майна накладений постановою державного виконавця Самарського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 17.02.2016 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі викладених обставин. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просив розглядати справу у його відсутність та відмовити у задоволенні позову. Представники третьої особи в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просили відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом було встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 04.07.2007 року укладений між [PERSON] та [PERSON]. Витребувано з незаконного володіння позивача [PERSON] та скасовано державну реєстрацію права власності вищезазначеного домоволодіння на ім'я [PERSON]. Припинено іпотеку за №5243724 згідно іпотечного договору № 5707Z115 від 04.07.2007 року укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] на нерухоме майно - домоволодіння в [ADDRESS]. Знято заборону відчуження №5243473 накладену на підставі іпотечного договору № 5707Z115 від 04.07.2007 року укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] (а.с. 8-10). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2016 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2015 року було скасоване та справу призначено розгляду в загальному порядку (а.с. 43). Постановою Державного виконавця Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 12.02.2016 року було накладено арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON] (а.с.39). В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на ті обставини, що для накладення арешту на його майно у виконавчої служби відсутні будь-які правові підстави, оскільки всі відносини фінансового характеру між ним та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» припинені на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2015 року. Однак в судовому засіданні було встановлено, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2015 року було скасовано ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2016 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а отже не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed