Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

04.05.2004 року була порушена кримінальна справа за фактом загибелі [PERSON], [PERSON] та спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], що сталися при виконані вказаними особами фарбування внутрішньої поверхні баластної цистерни судна землечерпалки «Дунай», належного ПАТ «Чорномортехфлот», в наслідок порушень законодавства про охорону праці, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.271 КК України. Позивачами, які були визнані потерпілими по справі (Т.1 а.с.80-116), в кримінальній справі були заявлені позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої смертю [PERSON], [PERSON] та спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] Позови були заявлені в порядку солідарної відповідальності до фізичних осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які притягувались до кримінальної відповідальності, та підприємств АТЗТ «Ремфлот», ТОВ «Іллічівський судоремонтний завод», ПАТ (ВАТ) «Чорномортехфлот» (Т.1, а.с.1-79) За наслідками кримінального провадження, вироком Іллічівського міського суду від 17.08.2012 року (Т.1 а.с.80), зміненим ухвалою апеляційного суду від 28.02.2013 року (Т.1, а.с.117) та ухвалою касаційної інстанції від 03.12.2013 року (Т.2 а.с.4), виправдані [PERSON] та [PERSON], які обвинувачувались в тому, що будучи службовими особами АОЗТ «Ремфлот» та ТОВ «Іллічівський судноремонтний завод» відповідно, з перевищенням службових повноважень, без укладення належних договорів, організували проведення робіт з порушенням правил безпеки, що привело до тяжких наслідків. Відносно капітана судна «Дунай» ПАТ «Чорномортехфлот» [PERSON] та технолога ТОВ «ІСРЗ» [PERSON] справа направлена на новий судовий розгляд, що на даний час не завершений. Вирок суду першої інстанції в частині цивільного позову, що був частково задоволений, ухвалою апеляційного суду скасований, з направленням на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства (Т.2, а.с.39-59). 11.03.2011 року позивачі подали відповідні заяви про зміну позовних вимог. (т.1 а.с.144-165). Посилаючись на те, що баластні судові відсіки судна при проведені в них малярних робіт є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відповідальним за спричинену шкоду є ПАТ «Чорномортехфлот» як володілець судна «Дунай», замовник малярних робіт та володілець наслідків цих робіт. Раніше заявлені вимоги до інших осіб просять залишити без розгляду. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача втрачений в наслідок каліцтва заробіток в розмірі 70% від середньої заробітної плати по Одеській області згідно даним Держкомстата України щомісячноё починаючи з січня 2014 року, довічно та заборгованість по втраченому заробітку станом на 01.01.2014 року в сумі 137356 грн.; витрати на лікування в сумі 11474,03 грн.; витрати на санаторно-курортне-лікування з періодичністю один раз на два роки починаючи включно з 2014 року, довічно; моральну шкоду в сумі 200 000 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. (т.1 а.с.160-165) Позивачі [PERSON] та [PERSON], батьки загиблого [PERSON], просять стягнути з відповідача на їх користь в рівних частках витрати на поховання - 20307 грн., моральну шкоду - 250000 грн.,що спричинені смертю сина, витрати на правову допомогу - 500 грн. (т.1 а.с.144-147) Позивачі [PERSON], [PERSON] , батьки загиблого [PERSON], просять стягнути з відповідача на їх користь в рівних частках моральну шкоду - 250000 грн.,спричинену смертю сина, витрати на правову допомогу - 1600 грн. (т.1 а.с.156-159). Позивач [PERSON], дружина загиблого [PERSON], просить стягнути з відповідача моральну шкоду - 150000 грн., спричинену смертю чоловіка (т.1 а.с.152-155). Позивач [PERSON], дружина загиблого [PERSON], просить стягнути з відповідача моральну шкоду - 150000 грн., спричинену смертю чоловіка (т.1 а.с.148-151). В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся двічі за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдинному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.3, а.с.18), однак повістки повернуті без отримання (т.3, а.с.30-35). Згідно ч.5 ст.74 ЦПК у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається ,що судовий виклик вручений їм належним чином. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши обставини справи і надані на їх підтвердження докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково . Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. ВАТ ( на даний час - ПАТ) «Чорномортехфлот», ІК - 01385479, зареєстровано Одеським міськвиконкомом 24.05.1996 року з місцезнаходженням м. Одеса, вул. Польська, 18 (т.3 а.с.36-37). Станом на 16.04.2014 року зареєстровано за тією ж адресою (т.3 а.с.37). Згідно свідоцтва серії СЕ №01403 за 1997 рік ПАТ «Чорномортехфлот» є зареєстрованим власником судна - землечерпалки «Дунай». Із акту розслідування нещасного випадку від 05.05.2004 року, підтвердженого дослідженими в судовому засіданні відповідними документами, витікає наступне: Груповий нещасний випадок стався в носовій водяній цистерні з/ч «Дунай» ВАТ «Чорномортехфлот», що знаходився на ремонті в плавдоку АТЗТ «Ремфлот» в Іллічівському рибному порту. За конструктивними особливостями баластні судові відсіки є приміщеннями, вхід в які здійснюється через горловини та які не вентилюються і відносяться до 1-ї категорії небезпеки при організації в них робіт. 15.04.2004 року ВАТ (ПАТ) «Чорномортехфлот», як замовник, і ТОВ «Сигран», як підрядник, уклали договір №8 на доковий ремонт з/ч «Дунай». 15.04.2004 року ТОВ «Сигран», як підрядник, та АТЗТ «Ремфлот», як субпідрядник, уклали договір на виконання робіт з ремонту з/ч «Дунай» згідно переліку. 27.04.2004 року ТОВ «Сигран» на адресу «АТЗТ «Ремфлот» передало по факсу замовлення на проведення додаткових робіт по з/ч «Дунай», в тому числі по зачистці та фарбуванню баластних цистерн судна. Однак належним чином договірні відносини на проведення додаткових робіт оформлені не були. 30.04.2004 року між ВАТ «Чорномортехфлот» та ТОВ «Сигран» укладено додаткову угоду до договору №8, якою передбачено проведення робіт з зачистки та фарбування баластних цистерн на судні «Дунай». Згідно кошторису до вказаного договору зазначено, що вартість зачистки механічної і фарбування в один шар баластних цистерн і повітряних відсіків площею 675 м кв. складає 23456 грн., при цьому враховано, що ґрунтовка - замовника. Таким чином, замовником вказаних робіт було ПАТ «Чорномортехфлот», а підрядником - ТОВ «Сигран». 28.04.2004 року головний інженер ТОВ «Ремфлот» не маючи на те відповідних розпоряджень свого керівництва, представив капітану з/ч «Дунай» [PERSON] начальника дільниці ТОВ «ІСРЗ» [PERSON] та технолога цього підприємства [PERSON] як представників підприємства, що будуть виконувати роботи по зачистці та фарбуванню баластних цистерн. 30.04.2004 року [PERSON], без відповідних повноважень та без укладення письмових договорів запропонував [PERSON], [PERSON], [PERSON] за визначену ним оплату виконати роботи по зачистці та фарбуванню баластних цистерн. На підставі усної домовленості вказані особи на протязі 01-04.05.2004 року виконували вказані роботи. 03.05.2004 року старший помічник капітана з/ч «Дунай» [PERSON] разом з [PERSON] оглянули якість зачистки і готовності цистерн до фарбування, про що склали відповідний акт, доля якого в подальшому органами розслідування не встановлена. 04.05.2004 року біля 16 годин старпом з/ч «Дунай» [PERSON] видав потерпілим ґрунтовку ФЛ-03К и розчинник сикатив - 6чП для виконання фарбувальних робіт в цистернах, які були тоді ж розпочаті потерпілими. Як встановлено Актом розслідування нещасного випадку, підтвердженим висновками комісійної судово-медичної експертизи, судової комплексно-комісійної криміналістичної і інженерно-технічнорї експертизи по охороні праці і безпеки життєдіяльності, 04 травня 2004 року при виконанні робіт з фарбування внутрішньої поверхні баластних цистерн з/ч «Дунай», внаслідок отруєння парами толуола [PERSON] та [PERSON] загинули, а [PERSON] спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Механізм групового нещасного випадку полягав в утворені в закритому середовищі, яке не вентилювалось, небезпечної для життя концентрації парів розчинника (уайтспіріта), що містив толуол, і впливав на органи дихання виконавців робіт. Причиною групового нещасного випадку стало невиконання вимог нормативно-правових актів з охорони праці, що виразилось в проведені робіт з підвищеною небезпекою без застосування засобів колективного (відсутність примусової вентиляції в закритому просторі) і індивідуального захисту (застосування неналежних протигазів). Згідно п.119 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою», затвердженого наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 3.11.1993 року №123 ( « Малярні роботи у відсіках та резервуарах морських та річкових суден, а також очистка та фарбування суден у доках та на причалах») виконувані потерпілими роботи відносяться до категорії робіт з підвищеною небезпекою. Як зазначено в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,- «джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин,утримання диких звірів, службових собак бійцівських порід то що, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерела підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об'єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність». Таким чином, баластні судові відсіки з/ч «Дунай» при проведені в них малярних робіт, є джерелом підвищеної небезпеки, дією якого була спричинена шкода. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким було ПАТ «Чорномортехфлот». Оскільки передбачена ст. 1187 ЦК підстава відповідальності є самостійною та достатньою, то посилання позивачів на ч.2 ст.1172 ЦК («замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника») є зайвою. Відповідно до ст.1167 ЦК моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За ст. 1168 ЦК моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно ст. 1195 ЦК особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У відповідності зі ст. 1197 ЦК розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я з урахуванням ступеню втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності; якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості Нормою ст.1201 ЦК передбачається що, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Допитані в якості свідків за їх згодою [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказали на наявність глибоких та тривалих страждань у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], викликаних смертю їх синів, при цьому усім'ї [PERSON] - єдиного, а також у [PERSON] та [PERSON], викликаних смертю їх чоловіків. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №322/4431 від 11.11.2005 року внаслідок нещасного випадку 04.05.2004 року [PERSON] спричинені численні тілесні ушкодження, які тягнуть за собою постійну втрату загальної працездатності на рівні 70%, та професійної працездатності на рівні 50%. У зв'язку із спричиненим каліцтвом він неодноразово перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Висновком МСЕК від 04.04.2011 року [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності довічно. На момент спричинення шкоди з [PERSON] не було укладено трудового договору. За ч.3 ст.1197 ЦК якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості . За офіційним даними Держкомстату України середній заробіток по Одеській області складав: 2004 - 566 грн.,2005 - 768 грн., 2006 - 966 грн., 2007 - 1226 грн., 2008 - 1633 грн., 2009 рік - 1787 грн., 2010 рік - 2046 грн.,2011 - 2387 грн., 2012 - 2700 грн., 2013 -2947 грн. З врахуванням визначеного експертизою ступеню втрати 70% загальної працездатності, підлягає відшкодуванню втрачений заробіток в наступних розмірах: - 2004 рік ( за 8 місяців) - 3169,6 грн. - 2005 рік - 7291,2 грн. - 2006 рік - 8114,4 грн. - 2007 рік - 10298.4 грн. - 2008 рік - 13969.2 грн. - 2009 рік - 15010.8 грн. - 2010 рік - 17186.4 грн. - 2011 рік - 20050,8 грн. - 2012 рік - 22680 грн. - 2013 рік - 24754,8 грн. А всього - 137356 грн., що підлягають стягненню одноразово як заборгованість станом на 01.01.2014 року, та 70% від середньої заробітної плати в Одеській області щомісячноё починаючи з січня 2014 року, довічно. Витрати на придбання ліків та оплату медичних процедур складають 11474,03 грн., що підтверджується наданими документами. Згідно висновку СМЕ [PERSON] потребує санаторно-куротного лікування в санаторіях неврологічного профілю типу «Лермонтовський» та «Саки» строком один місяць в перші два роки - щорічно, а в послідуючі роки - один раз на два роки. А тому підлягають стягненню витрати в порядку попередньої оплати за відповідними рахунками на санаторно-курортне лікування в місцевих санаторіях неврологічного профілю типу «Лермонтівський» з періодичністю один раз на два роки починаючи включно з 2014 року довічно. Каліцтвом [PERSON] спричинена моральна шкода, яка виражається у фізичному болі та душевних стражданнях. Такі страждання мають глибокий характер, оскільки навічно змінили образ життя, з молодого віку позбавили можливостей здорової людини. З врахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, розмір моральної шкоди в грошовому виразі визначається судом в сумі 50000 грн. В обґрунтування розміру моральної шкоди позивачі - батьки загиблих [PERSON] та [PERSON] - послались на економічну складову вартості людського життя та зазначили, що виходячи з установленого на даний час прожиткового мінімуму на одну особу, мінімальні витрати на утримання дитини з народження до досягнення нею повноліття складають не менше 277776 грн. Погоджуючись (частково, повністю) з доводами позивачів,та з врахуванням глибини та тривалості душевних страждань, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 50000 грн. кожному із батьків. З врахуванням глибини та тривалості душевних страждань, вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] - дружин загиблих, по 25000 грн. На користь [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню їх витрати на поховання [PERSON] в сумі 20307 грн., розмір яких підтверджено наданими документами. На підтвердження своїх витрат на поховання загиблого чоловіка [PERSON] надала рахунок-замовлення на ритуальні послуги на суму 291,35 грн.,фото послуги на суму 54 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату ритуальних послуг на суму 931,5 грн. А тому її вимоги про стягнення витрат в сумі 3000 грн. підлягають задоволенню частково в межах підтверджених документально, а саме - на суму 1276,85 грн. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК підлягають стягненню витрати позивачів на правову допомогу, що підтверджені відповідними документами. В судовому засіданні 30.04.2014 року позивачі звернулись до суду з клопотанням про застосування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту в межах суми позову на майно відповідача, в тому числі грошові кошти, посилаючись на дані мережі Інтернет щодо фактів порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо виплат заробітної плати та виконання господарських зобов'язань. Згідно ст.ст.151,152 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню , а майно відповідача, в тому числі грошові кошти, підлягають арешту в межах суми задоволеного судом позов, оскільки не застосування заходів забезпечення позову можу утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial