Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

04 березня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є її батьком, і до 18 років сплачував на її утримання аліменти згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2012. По досягненню позивачем 18-річного віку відповідач припинив сплачувати на її утримання аліменти, будь-якої матеріальної допомоги добровільно не надає. Вказує, що на теперішній час вона навчається на денній форми навчання Бахмутського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» з 01.09.2017, навчається на контрактній основі, стипендію не отримує. Надавати матеріальну допомогу добровільно відповідач відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду за вирішенням цього питання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2020 за вказаною цивільною справою було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Деменкова Є.С. в судове засідання не з`явилися, разом з тим, представник позивача надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, вказала, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Також повідомила, що з моменту отримання відповідачем позову він перерахував 2 384,13 грн. аліментів за березень 2020, таким чином підтвердив правомірність позовних вимог [PERSON] . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, разом з тим, 24.06.2020 від нього надійшла заява, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, аліменти на навчання почав сплачувати позивачу. Просив розглянути справу за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.03.2002 виконкомом Клинівської сільської ради Артемівського району Донецької області (а.с.8). Матір`ю є [PERSON] . Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № [NUMBER], який є додатком до паспорту громадянина України № [NUMBER], виданого 04.10.2017 органом 1420, [PERSON] , [INFO] , громадянка України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). За рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2012 відповідач сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (а.с.9). Згідно довідки № 152 виданої 26.02.2020 Бахмутським індустріальним технікумом ДонНТУ (а.с.10) [PERSON] з 01.09.2017 навчається на 3 курсі денного відділення Бахмутського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет». Строк закінчення навчання 30.06.2020, стипендію не отримує. Позивач вказує, що на даний час вона навчається на денній формі, а тому не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, будь-які джерела доходу відсутні. Зазначає, що відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Згідно із ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобов`язання - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку - двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у зв`язку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов`язок доказування своїх доводів і заперечень. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, той факт, що повнолітня [PERSON] здобуває освіту, навчається на денній формі, вона потребує матеріальної допомоги, та обов`язок відповідача, який є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, надавати допомогу доньці, оскільки та навчається, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому призначає до стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на час її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 840 грн. 80 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved