Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

02 квітня 2013 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], Відділ у справах громадянства, реєстрації та міграції фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення (а. с. 2-4). Позивач у своїй позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 18 січня 2012 року на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна позивачем було придбано у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS], яку було виставлено на прилюдні торги на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2011 року по цивільній справі № 2-2961/11 за позовом акціонерного комерційного банку «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом [PERSON] до акціонерного комерційного банку «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» про внесення змін до кредитного договору. У зв'язку з тим, що після придбання вказаної нерухомості у власність позивач була позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатися даною квартирою, оскільки за вказаною адресою була зареєстрована та проживала [PERSON], остання підлягала виселенню на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2012 року. Проте під час виконання вказаного судового рішення було встановлено, що за адресою квартири [ADDRESS] без реєстрації фактично мешкають [PERSON] та [PERSON], які чинять опір у реалізації прав власника даної квартири [PERSON] У зв'язку з зазначеним позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила суд виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] (а. с. 2-4, 16-18). Представник позивача надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності сторони позивача, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує (а. с. 163). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином за адресою їх фактичного місця мешкання у спірній квартирі (а. с. 150-151, 159-160). Крім того, представники відповідача [PERSON] приймали участь в минулих судових засіданнях, призначених по даній цивільній справі (а. с. 43, 81), у зв'язку з чим, а також приймаючи до уваги тривалий розгляд даної справи, неявка відповідачів у судове засідання розцінюється судом як намагання затягнути розгляд справи. Третя особа - [PERSON] - у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а. с. 148-149, 161-162). Третя особа - Відділ у справах громадянства, реєстрації та міграції фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - свого представника для участі у розгляді справи не направив, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за відсутності свого представника (а. с. 158). Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами Глави 8 розділу ІІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог позивача з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 08/596/11/І-13н-1 про проведення прилюдних торгів, затвердженого директором Дніпропетровської філії ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 18 січня 2012 року, а також акту про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 02 лютого 2012 року, затвердженого в.о. начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 18 січня 2012 року Дніпропетровською філією ПП «СП «Юстиція» були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), на яких була реалізована квартира [ADDRESS], що належить [PERSON]. Переможцем даний торгів стала [PERSON], яка придбала зазначену квартиру, сплативши суму вартості нерухомого майна у повному обсязі. Викладені обставини підтверджуються копіями протоколу № 08/596/11/І-13н-1 та копією акту про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 02 лютого 2012 року, наявними в матеріалах справи (а. с. 5, 6). Свідоцтвом за реєстраційним номером 1721, виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі акта про проведені прилюдні торги, затвердженого Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ, було посвідчено, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з: квартири [ADDRESS], загальною площею 19,0 кв.м., яка складається з: 1-коридор, 2-житлова, 3-кухня, 4-санвузел, І-балкон, що розташована в будинку [ADDRESS], яке раніше належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 19 лютого 2008 року, реєстровий номер 361, зареєстрованого КП «ДМБТІ» за № 11204869 від 19 березня 2008 року (а. с. 7). З пояснень наданих представником позивача у судовому засіданні, а також з матеріалів справи (а. с. 7 на звороті) вбачається, що станом на 05 березня 2013 року відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS], а фактично мешкають за адресою: [ADDRESS], в якій станом на 05 березня 2013 року зареєстровані особи відсутні. Судом було встановлено, що 06 березня 2013 року позивачка звернулась на адресу відповідачів з письмовою вимогою про добровільне звільнення квартири [ADDRESS] (а. с. 8). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пунктом 8 ч. 1 ст. 346 передбачено, що прав власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового розгляду в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що позивачка на законних підставах набула право власності на квартиру [ADDRESS], проте житловою площею квартири не користується, оскільки відповідачі у добровільному порядку відмовляються звільнити займану ними квартиру, а також враховуючи те, що їх перебування у квартирі чинить для позивача перешкоди у користуванні житловою площею квартири, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS], що належить їй на праві власності, з боку відповідачів [PERSON], [PERSON] шляхом їх виселення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат розгляду справи на підставі ст.. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору по 57,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved