Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

03.06.2014р. ПАТ «Дельта Банк» звернулося в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 25.06.2007р. між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого став ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-03101-250607, відповідно до п. 1.1. якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1 449 грн. на придбання певного майна на умовах визначених договором. Відповідно до п. 2.3. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору 12% річних, а також, за ведення кредитної справи - плату в розмірі 3,25 % на місяць (п. 2.5 договору). Позивач зобов'язання виконав, надавши кредит у сумі 1 449 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 21428648 від 25.06.2007р. та рахунком-фактурою № 5/01 від 25.06.2007р. У зв'язку із тим, що позичальник не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, станом на 19.03.2014р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1 615,04 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1 091,09 грн.; заборгованості за відсотками - 49,29 грн.; заборгованості за комісіями - 474,66 грн. Договором передбачено, що ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» у випадку порушення позичальником строків сплати більше ніж на 1 місяць має право вимагати від нього дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 526, 530, 631, 1049, 1054, 1046 - 1056 ЦК України, просить позов задовольнити. Представник позивача - Лантух І.В. (діє на підставі довіреності від 19.05.2014р. - а.с. № 20) в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним. Суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, розглянувши справу за її відсутності з винесенням по справі заочного рішення суду (а.с. № 19). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлялася належним чином - за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 15). Згідно відміток на конверті, що повернувся до суду, він не вручений у зв'язку із «закінченням терміну зберігання» (а.с. № 21-22, 26-27). Крім того, про дату та час слухання справи на 16.12.2014р. відповідачка також повідомлялася згідно вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України шляхом вручення судової повістки та позовної заяви з доданими до неї документами через відповідну житлово-експлуатаційну організацію та згідно відмітки на повістці, повістку відповідачці не можливо вручити через відсутність мешканця (а.с. № 35). Тобто на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, 25.06.2007р. між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого став ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-03101-250607, відповідно до п. 1.1. якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1 449 грн. на придбання певного майна на умовах визначених договором. Відповідно до п. 2.3. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору 12% річних, а також, за ведення кредитної справи - плату в розмірі 3,25 % на місяць (п. 2.5 договору) (а.с. № 3 - 5). Позивач зобов'язання виконав, надавши кредит у сумі 1 449 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 21428648 від 25.06.2007р. (а.с. № 8). У зв'язку із тим, що позичальник не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, станом на 19.03.2014р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1 615,04 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1 091,09 грн.; заборгованості за відсотками - 49,29 грн.; заборгованості за комісіями - 474,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. № 9, 10). Договором передбачено, що ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» у випадку порушення позичальником строків сплати більше ніж на 1 місяць має право вимагати від нього дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. Суд зазначає, що згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на те, що відповідачкою не надано суду жодного доказу того, що заборгованість по кредитному договору погашено, то суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 25.06.2007р. № 001-03101-250607, укладеним між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого став ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] станом на 19.03.2014р. на загальну суму 1 615,04 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1 091,09 грн.; заборгованості за відсотками - 49,29 грн.; заборгованості за комісіями - 474,66 грн. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 243 грн. 60коп., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved