Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

02 січня 2020 року, позивач - [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої онуки - [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої онуки [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 2218 грн. з щорічною індексацією. В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що [INFO] у доньки позивача [PERSON] та відповідача - [PERSON] народилася донька (онука) - [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 21.11.2006 року зроблено актовий запис за №1084. [INFO] моя донька [PERSON] померла, про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11 червня 2019 року складено актовий запис № 253. Відповідач, є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , але фактично вихованням дитини не займається, матеріально дитину не забезпечує, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Неповнолітня проживає разом з позивачем - її бабусею, в її родині за адресою: [ADDRESS] . Я займаюсь її вихованням та утриманням. Наказом Служби у справах дітей Запорізької міської ради від 05.12.2019 року №897 малолітню [PERSON] влаштовано в родину [PERSON] .. Контроль за виконанням даного наказу покладено на відділ по Шевченківському району служби у справах дітей Запорізької міської ради. Згідно довідки від 12 листопада 2019 року за № 235, виданою Запорізькою загальноосвітньою школою №84 Запорізької міської ради Запорізької області, [PERSON] навчається у Запорізькій загальноосвітній школі № 84 Запорізької міської ради у 7-Б класі. Згідно характеристики, учениця 7-Б класу [PERSON] навчається у Запорізькій загальноосвітній школі №84 Запорізької міської ради з 3-го класу. За цей період навчання проявила себе як учениця середніх здібностей. Має хорошу пам`ять, розвинене мислення, здатність чітко виражати думки. Вихованням доньки займалася мати. Після смерті матері [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Територіального відділу освіти Комунарського району Департаменту освіти та науки Запорізької міської ради від 12.11.2019 року №01-13/295 «Про участь батька у шкільному житті дитини» - [PERSON] [INFO] дійсно навчається у Запорізькій загальноосвітній школі №84 у 7-Б класі. Станом на 12.11.2019 р. батько [PERSON] не спілкувався з учителями, не підтримував зв`язок з класним керівником, не відвідував батьківські збори та не цікавився успішністю і поведінкою доньки. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» від 15.11.2019 року №131701-10, [PERSON] , [INFO] знаходиться на обліку в КНП «ЦПМСД №96» з народження, мешкала за адресою: [ADDRESS] . Укладена декларація з дільничним педіатром. Після смерті матері дитина мешкає з бабусею по матері [PERSON] .. На профілактичні щеплення та огляди дитина раніше приходила з матір`ю. Після смерті матері дитина у супроводі бабусі пройшла поглиблений огляд у підприємстві та проведенні щеплення згідно календарю щеплень. Батько [PERSON] не приймає участі у вихованні доньки. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про проведення судового засідання без їх участі, просять залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення аліментів, в іншій частині - доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримують, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав визнає в повному об`ємі та не заперечує, щодо їх задоволення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила долучити висновок заступника голови районної адміністрації № 1516/01-37/05 від 21.09.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . У судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району не з`явилася, але до суду від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та просили долучити акт обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За яким умови проживання задовільні, житло утримується в доброму стані. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2020 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 28). При підготовці справи до судового розгляду проведені підготовчі дії, визначені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема долучено до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , акт обстеження умов проживання [PERSON] .. 06 лютого 2020 року надійшов відзив на позовну заяву (а.с.37-40). 24 вересня 2020 року ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя підготовче провадження по справі закрито. Справу призначено до судового розгляду у судове засідання (а.с. 113-114). Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги заяви позивача, відповідача, представників третіх осіб, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: матір - [PERSON] та батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1084 від 21 листопада 2006 року (а.с. 11). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Україна, актовий запис № 253 від 11 червня 2019 року (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів. Відповідно до ст.. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу та своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також інші особи. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав та призначення опікуна (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом випливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень п. 16 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] № 1516/01-37/05 від 21.09.2020 року, складеного заступником голови районної адміністрації Кузьменко В.І., вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.108-109). Наказом Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 897 від 05.12.2019 року про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] , в родину [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , до прийняття рішення про її влаштування (а.с.14). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 05.11.2019 року проведеного за адресою: [ADDRESS] , під час виходу спеціалістів за вищевказаною адресою вдома нікого не було. Зі слів сусідів [PERSON] не працює та зловживає спиртними напоями. Акт складений спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Омельчук В.А., Шепель Т.О. (а.с. 17). Відповідно до довідки про участь батька у шкільному житті дитини № 01-13/295 від 12.11.2019 року складеною директором Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 84 З.В. Діденко, станом на 12.11.2019 року батько [PERSON] не спілкувався з учителями, не підтримував зв`язок з класним керівником, не відвідував батьківські збори та не цікавився успішністю і поведінкою доньки - [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до довідки про надання інформації № 1317/01-10 від 15.11.2019 року виданою директором КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в КНП «ЦПМСД №6» з народження, мешкала за адресою: [ADDRESS] з матір`ю та батьком. Декларація укладена з дільничним педіатром [PERSON] . Після смерті матері дитина мешкає за адресою: [ADDRESS] , з бабусею по матері - [PERSON] . На профілактичні щеплення та огляди дитина раніше приходила з мамою. Після смерті матері дитина у супроводі бабусі пройшла поглиблений огляд у підприємстві та проведені щеплення згідно календарю щеплень. Батько [PERSON] не приймає участі у вихованні доньки (а.с.21). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний, і моральний розвиток, не готує до самостійного життя, не бере участь у навчально-виховному процесі. Вирішуючи даний спір, суд враховує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Враховуючи вищевикладене, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, беручи до уваги той факт, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наявність підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved