Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

04.06.2019 року [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Коломийської міської ради Івано-Франківської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення [PERSON] батьківських праввідносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 08.05.2018 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області розірвано. У шлюбі у них народилася одна дитина: [PERSON] , [INFO] . Відповідач ще під час спільного проживання, постійно нехтував сімейними цінностями, не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникали у їхній сім`ї, не міг підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, часто зловживав спиртними напоями, між ними часто виникали сварки та скандали в присутності дитини, що негативно впливало на її здоров`я та виховання їхньої доньки. Ще до розірвання шлюбу з серпням 2017 року відповідач перестав цікавитися дочкою, не виявляв бажання займатися її вихованням, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не давав. У зв`язку з цим, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із відповідача стягнено на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Присуджені аліменти відповідач не сплачує, жодних додаткових коштів на утримання дочки не надає, жодних подарунків на день народження, чи інші свята дитині не дарує. Коли дочка хворіла, жодного разу її не провідував, не цікавився її станом здоров`я. Дитина батька зовсім не пам`ятає. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї, не спілкується з дитиною, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Такою безвідповідальністю відповідач стверджує ухилення від обов`язку виховувати та утримувати дитину, свідомо ним нехтує. При таких обставинах та з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою судді Коломийського міськрайонного сулу Івано-Франківської області П`ятковського В.І. від 10.06.2019 року вищевказану справу було передано за підсудністю до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. 02.07.2019 року дана цивільна справа надійшла до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області поштовим зв`язком та цього ж дня на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано для розгляду судді [PERSON] Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області [PERSON] від 11.07.2019 року було відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Відповідно до наказу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18.07.2019 року № 16-19 «Про відрахування зі штату суду [PERSON] .» суддю Тлумацького районного суду Івано-Франківської області [PERSON] відраховано зі штату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з 18.07.2019 року, як такого, в якого закінчився строк відрядження як тимчасового переведення до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області на шість місяців для здійснення правосуддя у межах загального річного строку. Розпорядженням керівника апарату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області № 96-19 від 19.07.2019 року призначено повторний автоматичний розподіл вищевказаної цивільної справи. 19.07.2019 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану цивільну справу передано для розгляду судді Лущак Н.І. Ухвалою судді Тлумацького суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 22.07.2019 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Коломийської міської ради Івано-Франківської області, як орган опіки та піклування, та Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області надати суду письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав та обґрунтування його відповідності інтересам дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Тлумацького суду Івано-Франківської області [PERSON] від 31.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 год. 00 хв. 27.11.2019 року у приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити. Відовідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 91). Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст.280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Представник третьої особи, яка не завляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] підтримав. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача, ствердили, що позивач і відповідач проживали разом за адресою: [ADDRESS] . З грудня 2017 року відповідач [PERSON] залишив сім`ю і з цього часу вони жодного разу його не бачили. Відповідач дитину не провідував, не сплачує аліменти, жодного разу не був у дитини в садочку, не цікавиться її життям. Вислухавши думку позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківсвької області від 08.05.2018 року розірвано. Неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання із матір`ю [PERSON] (а.с. 6). У шлюбі позивача та відповідача народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «Батько» вказано - [PERSON] , а в графі «Мати» - [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.05.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2018 року і до набуття дитиною повноліття (а.с. 7-9). Відповідно до розрахунку із сплати аліментів, згідно виконавчого листа №346/780/18, виданого Тлумацьким РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, станом на 13.05.2019 року сума коштів, яка підлягала стягненню з [PERSON] становила 15791,72 грн, сума коштів, сплачених боржником - 3285,00 грн., сума заборгованості по сплаті аліментів становить 12506,72 грн. (а.с. 10). Згідно довідки №201 про реєстрацію місця проживання особи від 22.02.2017 року, виданої управлінням надання адміністративних послуг Коломийської міської ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] облсть (а.с. 13). За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до повідомлення служби у справах дітей Тлумацької РДА Івано-Франківської області № 174/01-28/04 від 09.09.2019 року, наданого на виконання ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2019 року, служба у справах дітей Тлумацької РДА Івано-Франківської області не може надати письмовий висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (відповідач), оскільки за місцем реєстрації він не проживає та виїхав за межі с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 50). Дані відомості також підтверджуються довідкою Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 697 від 16.08.2019 року (а.с. 51). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 66), затвердженого рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області № 204 від 24.09.2019 року (а.с. 65), на засіданні комісії з питань захисту прав дитини впродовж 2-х місяців розглядалося питання, запрошувались батьки дитини, однак батько [PERSON] жодного рвзу не з`явився. 26.07.2019 року [PERSON] написав заяву, на ім`я Коломийського міського голови Слюзара І.Б., де повідомив, що не запечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . З огдяду на вищенаведене, комісія проходить до висновку про доцільність позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON] , [INFO] . При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно його малолітньої дитини: дочка [PERSON] , [INFO] , який узгоджується як із поясненнями позивача та свідків щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] , маючи можливість утримувати і займатися вихованням дитини, свої бажання не проявляє, не цікавиться донькою, не приймає участі у її вихованні, не навідує її і не спілкується з нею особисто, не надавав і не надає на сьогоднішній день жодної матеріальної допомоги, не сплачує аліменти на утримання дитини, яка знаходяться на повному утриманні матері [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідач) умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , нездатний забезпечити їй нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, тому позов підлягає задоволенню. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. При ухиленні від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.05.2018 року стягнуто з [PERSON] (відповідач) аліменти на користь [PERSON] (позивач) на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Дані обставини також підтвердилися в судовому засіданні. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що питання стягнення аліментів із [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини розгляду в даному судовому засіданні не підлягає. Однак суд вважає за доцільне зазначити, що згідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (квитанція № 305.132.1/28449755 від 16.05.2019 року, а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved