overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

03.06.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, зазначаючи, що 17.05.2013 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ), який змінив своє найменування на ПАТ «Промінсвестбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру. Згідно з умовами договору, відповідачеві було надано кредит у розмірі 13100,0 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 41,88% річних. Відповідно до умов укладеного договору та згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На день подачі позову до суду, відповідачем не виконуються умови погашення кредиту та заборгованість становить 19902,91 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту в розмірі 13046,22 грн., заборгованості по процентам в розмірі 3894,69 грн., штрафу за кожен факт прострочення платежу в розмірі 2800 гривень, суми простроченої комісії за користування карткою в розмірі 150 гривень., суми простроченої комісії за зняття готівки в розмірі 12.00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення (а.с.18). Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.21). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.05.2013 року між ПАТ «Промінсвестбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, згідно умов якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 13100,0 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 41,88% річних (а.с.7) Судом встановлено, що відповідач умови кредитного договору не виконує, на день подачі позову має заборгованість в розмірі 19902,91 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості по кредиту (а.с.8-9). Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сума заборгованості за кредитом підлягає стягненню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

03.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 21.02.1998 року виконкомом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 05. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Позивач також категорично зазначив про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сім'я розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Дані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду подав письмову заяву про проведення розгляду справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав викладених в цивільному позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, завчасно подала письмову заяву в якій висловила свою остаточну позицію, згідно якої заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем по справі. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

03.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. В позовні заяві позивач вказав, що відповідно до боргової розписки від 09 січня 2013 року [PERSON] отримав від позивача, грошові кошти в борг в сумі 4000 гривень. Згідно даної розписки відповідач зобов'язувався повернути борг до 28 лютого 2013 року. Однак, дані кошти відповідач до сьогоднішнього дня не повернув. На звернення позивача повернути борг відповідач відповів відмовою, чим порушив узяте на себе зобов'язання. Позивач в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд даної справи без його присутності, про що до суду подав заяву, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку про що на (а.с. 17) є розписки про вручення судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в справі можливо постановити заочне рішення, задовольнивши позовні вимоги повністю з таких міркувань. Судом встановлено, що [PERSON], 09.01.2013 року взяв у [PERSON] борг 4000 грн. До 28.02.2013 року, про що вони уклали письмовий договір позики, який підтверджується розпискою від 09.01.2013 (а.с. 3 ). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору . Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно квитанції № 69 від 30.05.2014 року позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень, які підлягають до стягнення на користь позивача з відповідача в порядку статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

03.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 13879 грн. 91 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Позов мотивовано систематичним невиконання відповідачем умов договору. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив суду про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень частини 2 статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 16.07.2008 року сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії (а.с. 8-11). Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 04.03.2014 року складає 13879 грн. 91 коп., та складається з: заборгованості за кредитом - 1311 грн. 86 коп., заборгованості по відсотках - 4710 грн. 91 коп., комісії - 6720 грн.00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (відсоткова складова) - 637 грн. 14 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 3-5), правильність якого відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

03.06.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини усіх видів його доходу щомісячно з моменту пред'явлення позову, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 03.03.2011 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, діти повністю перебувають на утриманні позивачки, оскільки відповідач, маючи стабільну роботу, працюючи підземним гірником на шахті «Межирічанська» ДП «Львіввугілля», жодним чином не піклується про матеріальне забезпечення дітей, хоча таку можливість має. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей 1/3 частину його заробітку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судові засідання, призначені на 02.07.2014 року та 26.08.2014 року, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами та клопотаннями не звертався. Як передбачено ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або причина неявки визнана судом не поважною, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 03.03.2011 року Відділом ДРАЦС Червоноградського управління юстиції Львівської області Україна, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від подружнього життя сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

03.06.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає. На підставі викладеного просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини щомісячно з усіх видів його доходів до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 3). Дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Офіційно не працює, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу на утримання неповнолітньої дитини. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 03.06.2014 року. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, вказані судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного ст.ст. 180, 181 ч. 3, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

03.06.2014року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій проси розглядати справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.05.2012 року, від шлюбу дітей не мають. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. Оскiльки суд задовольняє позовнi вимоги, з вiдповiдача на користь позивача вiдповiдно до ст. 88 ЦПК України пiдлягають стягненню судовi витрати по справi, якi складаються з витрат по сплатi судового збору у розмiрi 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

03.06.2014року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати зареєстрований між ними шлюб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різних поглядів на життя. Одночасно зазначає, що шлюбно - сімейні стосунки між ними припинені на протязі останніх двох років, спільного господарства не ведуть, майнового спору немає. Таким чином вважає, що шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явилася. До суду надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, одночасно зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як встановлено судом, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.01.2007року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 109 п.3 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між сторонами не можливе. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки сім'я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

03.06.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 18.11.2010 року, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось, виникли непорозуміння, сварки, ініціатором яких був відповідач. Спільне господарство ними не ведеться, будь-які сімейні стосунки не підтримуються. З осені 2013 року по даний час сторони разом не проживають. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяви про розгляд справи за її відсутності, у яких одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 7, 33). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання та за місцем його фактичного перебування, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області від 29.04.2014 року (а.с. 4). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved