Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

03.06.2019 р. позивач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх онуків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в особі свого представника - адвоката Сірко Людмили Петрівни, яка діє на підставі письмового доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26.03.2019 р. №ММЦ-97 (а.с.33) та довіреності (а.с.33, 34) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідач [PERSON] , відповідач [PERSON] ), треті особи: [PERSON] , Виконавчий комітет Енергодарської міської ради Запорізької області як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності», в якій просить: - зобов`язати [PERSON] , [PERSON] не чинити перешкоди неповнолітнім онукам (правнукам): [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в інтересах яких діє опікун [PERSON] та [PERSON] , у користуванні їх власністю, а саме: кімнатою площею 19,7 кв.м., що становить 47/100 частки трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] .; - виселити [PERSON] , [PERSON] з кімнати площею 19,7 кв.м., яка розташована у квартирі за адресою: [ADDRESS] ; - вселити [PERSON] та [PERSON] , в житлову кімнату площею 11,7 кв.м., яка розташована у квартирі за адресою: [ADDRESS] ; - усунути перешкоди неповнолітнім онукам (правнукам): [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в інтересах яких діє опікун [PERSON] та [PERSON] у користуванні їх власністю, а саме: кімнатою площею 19,7 кв.м., що становить 47/100 частки трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] шляхом вселення неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та їх матір [PERSON] , [INFO] у житлове приміщення площею 19,7 кв.м., що становить 47/100 частки трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.05.1986 р. між [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (відповідач по справі) було укладено шлюб, який зареєстровано Дніпровською сільською радою К-Дніпровського району Запорізької області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . В січні 1999 року на підставі рішення Енергодарського виконкому №19 від 28.01.1999 р. на сім`ю позивача була отримана трьохкімнатна квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . На дату отримання ордера родина позивача складалась з чотирьох осіб: позивач по справі - [PERSON] , відповідач по справі - [PERSON] , донька - [PERSON] та дочка - [PERSON] , 1992 року народження, яка в 2002 році самостійно знялась з реєстраційного обліку та виїхала з квартири. 07.08.2008 р. шлюб між сторонами було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №179 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . На дату звернення до суду в квартирі було зареєстровано сім осіб: позивач, троє неповнолітніх онуків, дві відповідачки та третя особа по справі. Позивач приватизував свою частку в квартири 25/100 за адресою [ADDRESS] , а саме: кімнату площею 9,5 кв.м. та отримав свідоцтво про право приватної власності на житло № [NUMBER] , видане 10.01.2012 р. Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради. Третя особа по справі: [PERSON] , є донькою позивача та відповідачки і матір`ю трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] ,які також зареєстровані в даній квартирі. 20.01.2017 р. на підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області №18, всім трьом онукам позивача надано статус дітей позбавлених батьківського піклування та їх опікуном призначено позивача по справі. 30.11.2018 р. [PERSON] повернулась у квартиру за місцем своєї реєстрації, проте участі в утриманні та вихованні дітей не приймає, в квартирі з`являється двічі на тиждень. Відповідачі по справі участі в утриманні та вихованні дітей не приймають до кімнати площею 19,7 кв.м. дітей не пускають, поставивши замок на дверях до кімнати. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.01.2018 р. було задоволено позовну заяву позивача [PERSON] , який діяв за себе та в інтересах неповнолітніх онуків, про визначення порядку користування житловим приміщенням та порядок користування квартирою за адресо: [ADDRESS] було визначено наступним чином: виділено у користування [PERSON] та її матері: [PERSON] житлову кімнату площею 11,7 кв.м., виділено у користування трьом неповнолітнім дітям: [PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] та їх матері: [PERSON] , [INFO] ,- кімнату площею 19,7 кв.м., у спільному користуванні залишено: кухню площею 8,6 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., коридор площею 12,3 кв.м., лоджію площею 3,0 кв.м.. Після отримання рішення суду, позивач в інтересах свої онуків разом зі своєю донькою [PERSON] , почали займатися приватизацією кімнати площею 19,7 кв.м. та Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради було видано свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 05.02.2019 р. відповідно до якого 47/100 частки квартири належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на 47/400 частину вищезазначеної квартири - кімната площею 19,7 кв.м. Позивач та третя особа разом зі своїми неповнолітніми дітьми зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] про що свідчить довідка з сектора реєстрації. Згідно технічного паспорту виготовленого комунальним підприємством «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради загальна площа спірного приміщення становить 70,6 кв.м., житлова 40,9 кв.м., в тому числі: житлова кімната площею - 9,5 кв.м., житлова кімната площею - 19,7 кв.м., житлова кімната площею - 11,7 кв.м. кухня площею - 8,6 кв.м., коридор площею - 12,3 кв.м, ванна кімната площею 2,6 кв.м, вбиральня - площею 1,3 кв.м, лоджія площею - 3,0 кв.м. Позивач та третя особа по справі звернулися до відповідачів з заявою про надання ключів від кімнати для забезпечення вільного доступу до неї, однак відповідачі ключі не надали, чим перешкоджають позивачу вселити неповнолітніх дітей у велику кімнату площею 19, 7 кв.м. яка належить їм на праві власності. З метою вирішення даної проблеми, 06.03.2019 р. позивач вимушений був звернутися до поліції, відповідно до листа від 12.03.2019 р. керівництвом Енергодарського відділу поліції за вказаним зверненням проведено повну та всебічну перевірку, в ході якої було прийнято рішення про припинення розгляду матеріалу, так як в ньому відсутні ознаки будь якого кримінального правопорушення. Станом на дату звернення до суду: житлову кімнату площею 19,7 кв.м. - займають відповідачі, житлову кімнату площею 9,5 кв.м. з лоджією - займає позивач, житлову кімнату площею 11,7 кв.м. - займають троє онуків, кухня, вбиральня, ванна кімната та коридор - перебувають в спільному користуванні. У зв`язку з тим, що відповідачі не бажають в добровільному порядку переселитись з більшої кімнати площею 19,7 кв.м. в кімнату площею 11,7 кв.м., віддавши в користування її своїм малолітнім онукам, позивач який діє в інтересах своїх малолітніх онуків, вимушений в судовому порядку усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням та вселення дітей до житлового приміщення яке належить їм на праві приватної власності (а.с.2-6). Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко О.М. від 06.06.2019 р. по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.40). Ухвалою суду від 23.08.2019 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.54). В судове засідання, для розгляду справи по суті, позивач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та представник позивача: адвокат Сірко Людмила Петрівна - не з`явились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, в разі неявки відповідачів представник позивача просить провести розгляд справи у заочному провадженні (а.с.66, 67). Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] , в судове засідання для розгляду справи по суті, не з`явились повторно, про поважність причин неявки суд не повідомили, заяв або клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи у їх відсутності до суду не надали. Про день, час та місце розгляду справи судом відповідачі повідомлялись як рекомендованою поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» в порядку визначеному ч.7 ст.128 ЦПК України за адресою зареєстрованого, у встановленому законом порядку, їх місця проживання чи перебування, відповідно до даних зазначених в інформаційних довідках з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.38, 39), яка співпадає з адресою місця проживання зазначеною у позовній заяві (а.с.2), які повернулись до суду з відповідними відмітками «Укрпошти», які свідчать про неотримання їх відповідачами (а.с.63, 65), так і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с.60). Дані про місце роботи, або електронна поштова адреса відповідачів у суду відсутні. Заяв або клопотань про зміну місця проживання чи перебування відповідачами до суду надано не було. Відзову або заперечень на позов відповідачами надано до суду не було. В судове засідання, для розгляду справи по суті, не з`явився представник третьої особи - Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області як органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей, який діє на підставі письмової довіреності (а.с.69), надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.68). Представник третьої особи: Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності», повідомлений належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.62), в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, заперечень проти позову - до суду не надав. В судове засідання, для розгляду справи по суті, третя особа: [PERSON] , не з`явилась, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, розгляд справи у відсутності, заперечень проти позову - до суду не надала. Повідомлялась судом шляхом направлення судових повісток рекомендованою поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта», проте до суду повернулись поштові конверти судового відправлення з відмітками «Укрпошти»: «адресат відсутній» (а.с.50, 64), заяв про зміну місця проживання до суду не надходило. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.233 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Наявності випадків передбачених ст.233 ЦПК України, які б перешкоджали розгляду справи по суті, судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив: провести розгляд справи у відсутності учасників справи, в порядку заочного провадження, на підставі наданих доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.5, ч.2 ст.16, ч.1 ст.20 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно положень ст.ст. 13, 81, 82 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.01.2018 р. по цивільній справі №316/1677/17, провадження №2/316/115/18 за позовом [PERSON] , який діє за себе та в інтересах неповнолітніх онуків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Служба захисту дітей в особі органу опіки та піклування Енергодарської міської ради Запорізької області, Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності», Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, про визначення порядку користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили 20.02.1018 р. (а.с.29-31зворот) було встановлено наступні обставини: [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано 07.08.2008 р. з якою мають спільних повнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , яка самостійно знялась з реєстраційного обліку та виїхала з квартири. У період шлюбу сторони отримали квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згодом, позивач приватизував свою частку 25/100 в квартирі, а саме: кімнату площею 9, 5 кв.м. та отримав 10.01.2012 р. свідоцтво про право приватної власності на житло № [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради. Відповідно до технічної характеристики квартири та її плану, загальна площа спірного приміщення становить 70,6 кв.м, житлова 40,9 кв.м, в тому числі: житлова кімната площею - 9,5 кв.м, житлова кімната площею -19,7 кв.м, житлова кімната площею - 11,7 кв.м, кухня площею - 8,6 кв.м, коридор площею - 12,3 кв.м, ванна кімната площею 2,6 кв.м, вбиральня - площею 1,3 кв.м., лоджия площею - 3,0 кв.м. Донька позивача - [PERSON] є матір`ю трьох онуків позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.13-15), яким на підставі рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 20.01.2017 р. №18, надано статус дітей позбавлених батьківського піклування та призначено їх опікуном позивача по справі (а.с.16-18). Згідно частин 4 та 5 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. На час розгляду справи судом, доказів на спростування вказаних вище обставини зазначених у рішенні суду від 18.01.2018 р. по цивільній справі №316/1677/17, провадження №2/316/115/18, матеріали справи не містять. Вказаним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.01.2018 р. по цивільній справі №316/1677/17, провадження №2/316/115/18 було визначено наступний порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS] : виділено в користування [PERSON] та її матері [PERSON] житлову кімнату площею 11,7 кв.м., виділено в користування трьом неповнолітнім дітям: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та їх матері [PERSON] , [INFO] - кімнату площею 19,7 кв.м., у спільному користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] залишено: кухню площею 8,6 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., коридор площею12,3 кв.м., лоджію площею 3,0 кв.м. Як зазначалось, позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності кімната площею 9,5 кв.м. та лоджія - 1,9 кв.м., що становить 25/100 частки квартири [ADDRESS] , що також підтверджується свідоцтвом про право власності №7658 від 10.01.2012 р. виданого Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради (а.с.26) та витягом про державну реєстрацію прав виданого КП «Енергодарське БТІ» ЕМР (а.с.27), яка не є предметом спору. Згідно довідки з сектора реєстрації Енергодарської міської ради №1041 від 23.04.2019 р. позивач, третя особа [PERSON] , неповнолітні діти та відповідачі зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] від 05.02.2019 р. виданого Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради (а.с.20) - 47/100 частки квартири за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках - по 1/4 частки та це є кімната - 19,7 кв.м. та у спільній власності: коридор 12,3 кв.м.,кухня 8,6 кв.м., туалет 1,3 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., лоджія 3,0 кв.м., що також підтверджується і витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.22, 23, 24, 25). Отже встановлено, що вказана кімната площею 19,7 кв.м. у квартирі [ADDRESS] , яка рішенням суду від 18.01.2018 р. була виділена у користування трьом неповнолітнім дітям: [PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] та їх матері - [PERSON] , [INFO] , на час розгляду справи судом, належить їм на праві приватної спільної часткової власності. Сторона позивача зазначає, що у вказаній кімнаті площею 19,7 кв.м. проживають відповідачі: [PERSON] та [PERSON] та ні діти, ні третя особа [PERSON] не мають до неї доступу та можливості користуватися цією кімнатою, оскільки відповідачі, шляхом встановлення замка на двері до кімнати, заблокували до неї доступ, доказів на спростування таких посилань сторони позивача матеріали справи не містять. Із вказаного вбачається, що відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] , на час розгляду справи, фактично користуються кімнатою площею 19,7 кв.м. у квартирі [ADDRESS] , яка, de jure, їм не належить, чим порушують права власників даної кімнати, тобто неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] та їх матері - [PERSON] , [INFO] (третьої особи по справі). При цьому, як визначено змістом резолютивної частини рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.01.2018 р. по цивільній справі №316/1677/17, провадження №2/316/115/18, що набрало законної сили, [PERSON] (відповідачу по даній справі) та [PERSON] (відповідачу по даній справі) було визначено у користування в квартирі [ADDRESS] - житлову кімнату площею 11,7 кв.м., а отже само цією кімнатою мають право використовувати, у тому числі, для особистого проживання зазначені відповідачі, а ні кімнатою площею 19,7 кв.м., яка, як зазначено вище, належить на праві приватної спільної часткової власності іншим особам: неповнолітнім дітям [PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] ,[PERSON] , [INFO] та їх матері - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом права власності, визначеного ст.317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися, у тому числі, своєю власністю (стаття 41 Конституції України). Відповідно до змісту ч.1 ст.319, ч.1 та 2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Статтею 47 Конституції України гарантовано кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі ст.310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, установлених законом. Згідно ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до положень ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно із ч.4 ст.9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до п.4 ст.31 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами п.33 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже, враховуючи вищевикладене, доведення стороною позивача існування перешкод у користуванні приватною спільною частковою власністю у квартирі [ADDRESS] , зазначені порушення підлягають усуненню, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, отже підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору, суд дійшов наступного. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Про розподіл судових витрат зазначається також у резолютивній частині рішення (п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Встановлено, що за звернення до суду з позовом, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією 0.0.1366996928.1 «ПриватБанкк» від 28.05.2019 р. (а.с.1). Згідно приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, солідарного стягнення судових витрат законодавством не передбачено, проте, як зазначено вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а отже розмір судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з кожного з відповідачів однак не солідарно, а в рівних частинах, тобто по 384 грн. 20 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved