Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

04.01.2019 року до суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів до відповідача [PERSON] 22.02.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2019 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 27.03.2019 року. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить змінити розмір аліментів, стягнених за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року з відповідача на її користь на утримання двох дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину \~ на 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 року був розірваний В період спільного шлюбу в них народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року, ухваленому по цивільній справі № 173/2172/15-ц з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання двох дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину \~ щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінився процент мінімального розміру аліментів на утримання дитини з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного, але відповідач самостійно не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не надав. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. За доводами, викладеними в позовній заяві, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 року був розірваний. В період спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких відповідач записаний батьком дітей . Відповідно до рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2015 року, ухваленому по цивільній справі № 173/2172/15-ц з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на утримання двох дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину \~ щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа. Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення стягуваних на двох дітей аліментів з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до розміру 1/3 частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З 08 липня 2017 року на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, було змінено мінімальний розмір аліментів, який не може бути нижчим від 50 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з того, що з відповідача стягнені аліменти на утримання двох дітей в розмірі, який на даний час є нижчим від встановленого законом мінімального розміру аліментів, тобто 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду не надає можливості для задоволення всіх необхідних потреб дітей даного віку та не є достатнім для гармонійного розвитку дітей сторін , існують підстави для збільшення розміру аліментів, стягуваних з в відповідача на утримання дітей. Оцінюючи надані суду докази, та

Outcome: approved