Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

02 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 12 липня 1997 року уклали шлюб, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час вони з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують з 10 травня 2020 року. Син [PERSON] проживає з нею. Просила суд розірвати шлюб та визначити місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю. Ухвалою суду від 03 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано час для усунення недоліків. Ухвалою суду від 20 липня 2020 року відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року закрито підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала, позовні вимоги в повному обсязі. Також пояснила, що вона намагалась примиритися з відповідачем, однак відповідач заперечує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, наполягав на задоволені позову в частині розірвання шлюбу, оскільки на протязі сьоми років вони сваряться, зараза він мешкає окремо, та має іншу сім`ю. Що стосується визнання місця мешкання неповнолітнього сина разом з матір`ю не заперечує.\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 12 липня 1997 року Жовтневим відділом реєстрації\~ актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області,\~ актовий запис № 390 Від шлюбу сторони мають сина\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26 вересня 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ч.1 ст.160 СК України місце\~ проживання\~ дитини,\~ яка\~ не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а на разі відсутності такої згоди та умови проживання батьків окремо один від одного,\~ якщо\~ мати\~ та\~ батько\~ не дійшли згоди\~ щодо\~ того,\~ з\~ ким із них буде проживати малолітня дитина, спір\~ між\~ ними у відповідності до вимог частини першої статті 161 вказаного Кодексу\~ вирішується\~ органом опіки та піклування або судом.\~ За встановлених\~ обставин справи вбачається, що є потреба у вирішенні даного спору судом. Під час\~ вирішення\~ спору\~ щодо\~ місця проживання малолітньої\~ дитини беруться до уваги\~ ставлення\~ батьків\~ до\~ виконання\~ своїх\~ батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з\~ них,\~ вік дитини,\~ стан її здоров`я та інші\~ обставини,\~ що\~ мають\~ істотне значення.\~ При цьому за вимогами частини другої вказаної норми\~ орган\~ опіки\~ та\~ піклування\~ або\~ суд\~ не можуть передати\~ дитину для проживання з тим із батьків,\~ хто не\~ має\~ самостійного\~ доходу,\~ зловживає\~ спиртними\~ напоями\~ або наркотичними засобами,\~ своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. До того ж, головним критерієм при визначені місця проживання дитини, є інтереси цієї дитини, які повинні привалювати над інтересами батьків. Про це йде мова в рішенні Європейського суду з прав людини «Гоффманн проти Німеччини»(2001 p.), яким розкривається принципи ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю, яка піклується про неї та займається її вихованням. Крім того, відповідач, визнавши позовні вимоги, не заперечував того, щоб син залишився проживати з матір`ю. Аналізуючи вищевикладене, вирішуючи спір між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишиться дитина, суд виходить із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини,\~ існуючий факт проживання дитини разом з матір`ю на теперішній час, думку відповідача, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог та визначення місця проживання\~ [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , тому як, на думку суду, саме таке рішення буде відповідати інтересам неповнолітнього. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 гривень за вимог про розірвання шлюбу та 840,80 гривень за вимоги про визначення місця проживання дитини, а всього 1681,60 гривень, сплачений останньою при зверненні до суду. На підставі\~ ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved