overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

04.10.2017 року до суду надійшла заява лікаря 4 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON]. В заяві просили суд визнати доцільною госпіталізацію [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити. Опікун директор Грабарівського будинку-інтернату [PERSON] в судове засідання не зявився. Просив слухати справу за його відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі. [PERSON] не була доставлена в судове засідання в звязку зі станом здоровя. Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку лікаря [PERSON], прокурора Сазонової О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.10.2017 року об 12 годині до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] за направленням лікаря-психіатра Пирятинської ЦРЛ та заявою опікуна [PERSON] була госпіталізована [PERSON] [INFO] з діагнозом: помірна розумова відсталість з судомним синдромом та порушеннями поведінки. 04.10.2017 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: помірна розумова відсталість з судомним синдромом та порушеннями поведінки. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

04.10.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м.Дніпро, вул. Ужгородська,26.. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.10.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON]В письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 02.10.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON], КЗ «ДКПЛ»ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора роздратована, підозріла, місця не тримається, афективно заряджена, нецензурно виражається, злобна, роздратована. Виказує погрози, маячні ідеї відношення, збитку на адресу оточуючих. Без критики до свого стану. [PERSON]В було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, афективно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON]В до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

04.10.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У по зовній заяві вказує, що 23.09.2016 року померла його мати [PERSON], на день смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований по вул. Дружби, 6 в с. Лесинки, Кобеляцького району Полтавської області, який належав їй на праві власності. Протягом шестимісячного строку, з часу відкриття спадщини, позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий будинок. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали суду письмову заяву, в якій підтримали позовні вимоги та просять суд розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача, Василівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області сільський голова [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 23.09.2016 року померла [PERSON] (а.с.6), на день смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими побудовами, що розташований по вул. Дружби, 6 в с. Лесинки, Кобеляцького району Полтавської області (а.с.10). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом є [PERSON] чоловік спадкодавця, який відмовився від належної йому частки в спадщині на користь [PERSON] та позивач в справі - син спадкодавця, який прийняв після неї спадщину (а.с. 26, 27, 32). Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно (а.с.9). Оскільки, позивач внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадковий будинок, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], яка померла 23.09.2016 року, підтверджується відповідними документами (а.с.10), відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

04.10.2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03.08.2002 року /актовий запис № 73/ відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та нерозуміння один до одного. В суд позивач з`явився, позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 1940201859049, в судове засідання не зявився без пояснення причини неявки. Суд, вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 03.08.2002 року /актовий запис № 73/ відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СР №070281 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР №128435, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області08.05.2003 року (а.с.5). Сім`я розпалася через постійні сварки та нерозуміння один до одного. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

04.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що [INFO] року померла його баба - [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Він має право на спадкування майна баби за законом. До складу спадщини входить сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Вольниця» серія [NUMBER], виданий Коропською районною державною адміністрацією 23 серпня 1996 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року та зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів 23.08.1996 року за № 1300. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивач не має змоги, у зв'язку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено. А тому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) колишнього КСП «Вольниця» с. Рождественське, Коропського району, Чернігівської області. У судове засідання сторони не з'явились, при цьому позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. [INFO] року померла баба позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Вольниця» с. Рождественське, Коропського району, Чернігівської області, що підтверджується втраченим сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданим Коропською районною державною адміністрацією 23 серпня 1996 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.09.2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Вольниця» с. Рождественське (Жовтневе) є запис про те, що на гр. [PERSON] зареєстровано 23 серпня 1996 року сертифікат серія [NUMBER] (реєстраційний номер 1300). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 2,64 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) станом на [INFO] року становить 17200,77 гривень. За повідомленням нотаріальної контори єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її онук [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 154/2017, отже суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

04.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 16.02.2007 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 147. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені у лютому 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Смірнова». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2007 року, про що є актовий запис № 147 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені у лютому 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

04.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26.10.2007 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 1211. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Лапіна». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2007 року, про що є актовий запис № 1211 у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

04.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 05.09.2008 року в розмірі 45034 грн. 44 коп. та судового збору. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачкою умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, при цьому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. На заочний розгляд справи згоден. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. У звязку з чим суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В порядку передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Як вбачається з договору № б/н від 05.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідачка порушила умови договору та має прострочену заборгованість. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачка умови договору не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2017 року складає: заборгованість за кредитом 2854 грн. 27 коп., заборгованість за відсотками 36497 грн. 58 коп., заборгованість за пенею 3300 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 2132 грн. 59 коп., всього на загальну суму 45034 грн. 44 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який відповідачкою не спростований, отже підлягає стягненню. Враховуючи, що наведені обставини свідчать про невиконання відповідачкою зобовязань перед позивачем позов підлягає задоволенню. Також з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

04.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 13.12.2010 року в розмірі 29561 грн. 62 коп. та судового збору. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачкою умов договору. У судове засідання представник позивача не зявився, при цьому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. На заочний розгляд справи згоден. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. У звязку з чим суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Як вбачається з договору № б/н від 13.12.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідачка порушила умови договору та має прострочену заборгованість. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачка умови договору не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2017 року складає: заборгованість за кредитом 757 грн. 32 коп., заборгованість за відсотками 23126 грн. 41 коп., заборгованість за пенею 3794 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 1383 грн. 89 коп., всього на загальну суму 29561 грн. 62 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який відповідачкою не спростований, отже підлягає стягненню. Враховуючи, що наведені обставини свідчать про невиконання відповідачкою зобовязань перед позивачем позов підлягає задоволенню. Також з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

04.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що з 27.06.2015 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], [INFO]. Спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. З листопада 2015 року разом як подружжя не проживають, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, різні характери та погляди на стосунки подружжя в сім'ї, зникнення почуття кохання та поваги один до одного. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. До того ж відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та споживає наркотичні речовини, постійно виносить з дому та продає спільні та особисті речі, чим наносить значні фінансові збитки, тому просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, поросила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 27.06.2015 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 27.06.2015 року зроблено відповідний актовий запис № 302, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.\~21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112 СК\~України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved