overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

04.04.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.10.1998 року, від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 жовтня 1998 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Красноармійський міський відділ реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 409 (а.с. 2). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дітей, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоров'я дітей позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

04.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь 1700,00 грн. заборгованості за навчання та судових витрат по справі, в якому вказав, що 21.07.2008 року між Кам»янець-Подільським національним університетом імені Івана Огієнка та [PERSON] укладений договір №31-ф (п) про навчання, підготовку бакалаврів, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг. Виконуючи умови договору, університет надавав освітні послуги [PERSON] за спеціальністю: фізичне виховання, за заочною формою навчання за рахунок коштів останнього. [PERSON] порушуючи умови договору допустив заборгованість з оплати навчання в сумі 1700,00 грн., що стало підставою звернення до суду. Представник позивача - Сусла І.М. належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з»явилася. Згідно позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечила проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 липня 2008 року між Кам»янець-Подільським національним університетом в особі ректора Завальнюка О.М. (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) укладено договір про навчання, підготовку бакалаврів, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг університетом. Згідно п. 1 договору Виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента - [PERSON], за заочною формою навчання та спеціальністю фізичне виховання строком на чотири роки. П.п.4.2 вказаного договору встановлено, що загальна вартість освітньої послуги становить двадцять тисяч вісімсот гривень. Витягом з наказу № 4-з від 07 жовтня 2008 року [PERSON] зараховано на 1 курс факультету фізичної культури, який успішно склав вступні іспити та пройшов за конкурсом. Наказом №12-з від 01.03.2012 року [PERSON] відраховано з університету, як такого, що має академічну заборгованість і не розрахувався за навчання. Ч.ч.1,2 ст.903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що заборгованість [PERSON] перед університетом становить 1700,00 грн., на вимогу позивача відповідач відмовляється сплатити вказану суму. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

04.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію. Зазначив, що 06.12.2013 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача, у квартирі [ADDRESS], було складено Акт № 186603 про порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до мережі енергопостачальника поза приладом обліку. Згідно п.53 Правил користування електричною енергією абонентами Приазовських електричних мереж, на підставі Акту про порушення Правил, відповідно до п.2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушень користувачів електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562, відповідачу проведене нарахування за без облікове користування електричною енергією в сумі 3864 грн. 96 коп., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача, також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно з ст.224 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів суд розглянув справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії у квартирі [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER]. 06.12.2013 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача, у квартирі [ADDRESS], було складено Акт № 186603 про порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до мережі енергопостачальника поза приладом обліку. Згідно розрахунку заборгованості за Актом № 186603 про порушення Правил користування електричною енергією від 06.12.2013 року, сума заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, складає 3864 грн. 96 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, в сумі 3864 грн. 96 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

04.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 25.11.2010року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною не мешкають з листопада 2013р. Від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Спір про розділ майна між подружжям не вирішено. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що позивач проживає з іншим чоловіком, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, наполягає на позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2010 року. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

04.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.03.2003 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. Останнім часом одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї є те, що у сторін різні погляди на життя та різні характери. Відповідач постійно, безпідставно ревнує позивача, на ґрунті чого виникають постійні сварки в результаті яких відповідач постійно наносить позивачу тілесні ушкодження. Будь-які спроби примиритися результатів не дали. В даний час сторони не проживають як повноцінна сім'я. Сумісне життя та збереження сім'ї неможливе. Відповідач добровільно розірвати шлюб не бажає. Позивач просить суд розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надіслала до суду заяву в якій вказала, що позов підтримує, просить суд його задовольнити та розглянути справу без її участі. Прізвище залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

04.04.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі , який зареєстрований 19.11.2011 року виконавчим комітетом Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис №7 . Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач просила розглянути справу без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають малолітню дитину , яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі . Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

04.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 01.11.2013 року. За час подружнього життя в них народився син - [PERSON]. У зв'язку з різними поглядами на подружнє життя вони припинили сімейні стосунки з відповідачем. Дитина проживає з нею, позивач не має можливості працювати внаслідок догляду за своєю малолітньою дитиною. Відповідач добровільно коштів на утримання дружини не надає. Відповідач знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість працювати та утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутності. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2012 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 01.11.2013 року, встановлено, що 01.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право па утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина у разі розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, на підставі чого позов слід задовольнити. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

04.04.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивач надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимогу підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити позивачці прізвище [PERSON]. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, про день слухання справи був сповіщений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харкова 06.08.1993 року (а.с.4), від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5) та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6), які проживають з позивачкою. На протязі тривалого часу між сторонами виникали конфлікти, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спору про майно не мають. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

04.04.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно, так як відповідач після припинення спільного проживання допомоги на утримання сина, який проживає із нею, не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав і проти їх задоволення не заперечував, а справу просив розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народився [INFO] і сторони являються його батьками. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а відповідач заперечень проти позовних вимог не надав, а тому суд знаходить що відповідно до вимог ст. ст. 180,181,182,183 СК України позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

04.04.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 26 вересня 1987 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають двоє повнолітніх дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, проживання окремо на протязі восьми років збереження сім»ї є неможливим. Позивачка в судове засідання не з»явилася. Просила розгляд справи проводити у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Згідно поданої до суду заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнав, просив шлюб розірвати. Ознайомившись із письмовими доводами сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім?ю сторони не бажають. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

04.04.2014 року позивачка звернулася до суду с позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з відповідачем по справі знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 14 вересня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України за актовим записом № 154. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є непорозуміння та сварки, які виникали на протязі сумісного життя. Пів роки подружжя мешкає окремо, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Поновлювати сімейні відносини позивачка не бажає, тому і звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: Сторони з 14 вересня 2014 року знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України за актовим записом № 154, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4) від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є непорозуміння та сварки, які виникали на протязі сумісного життя. Пів роки подружжя мешкає окремо, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved