Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

03.12.2018 року позивач УПСЗН Бахмутської міської ради звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь суми у розмірі 5 309 грн. 70 коп., посилаючись на те, що відповідач [PERSON] з 13.12.2016 року перебуває на обліку в УПСЗН Бахмутської міської ради як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення. Також позивач у позові зазначає, що відповідачу відповідно до заяви від 13.01.2016 року та доданих до них копій документів було призначено та виплачено адресну грошову допомогу за період з 13.03.2016 року по 16.04.2017 року. Позивач вказує, що згідно з заявами про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 13 січня 2016 року, 20 квітня 2016 року, 17 жовтня 2016 року, 21 липня 2017 року, відповідач щомісячно одержувала в Управлінні адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 13 січня 2016 року по 15 квітня 2016 року, з 20 квітня 2016 року по 15 жовтня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 16 квітня 2017 року в розмірі 442 грн. Згідно інформації Бахмутського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України від 26.10.2017 року № 5779/06 відносно відповідача здійснювалась сплата ЄСВ за період серпень-грудень 2015 року, січень, лютий 2016 року. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів дата звільнення з роботи [PERSON] - 22.02.2016 року. Але при черговому зверненні про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг 21.07.2017 року, відповідач не вказала в заяві місце роботи та не надала довідку з місця роботи, тобто надала недостовірну інформацію, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді адресної допомоги за період з 13.03.2016 року по 16.04.2017 року на загальну суму 5 309 грн. 70 коп. Позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача суму у вказаному розмірі, а також суму сплаченого ним судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що у зв'язку зі сплатою відповідачем суми надміру виплачених коштів державної допомоги у розмірі 5 309 грн. 70 коп. на цих вимогах він не наполягає, але підтримує позовні вимоги по стягненню з відповідача суми судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, але 4 лютого 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також надала суду квитанцію про сплату суми надміру виплачених коштів державної допомоги у розмірі 5 309,70 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача [PERSON] від 13.01.2016 року та відповідно до п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року спеціалістами Управління відповідачу було призначено та виплачено грошову допомогу за період з 13.03.2016 року по 16.04.2017 року у розмірі 5 309 грн. 70 коп. (а. с. 28). Згідно інформації Бахмутського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України від 26.10.2017 року № 5779/06 відносно відповідача здійснювалась сплата ЄСВ за період серпень-грудень 2015 року, січень, лютий 2016 року. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів дата звільнення з роботи [PERSON] - 22.02.2016 року. Встановлено, що відповідач в черговий раз 21.07.2017 року звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, при цьому не вказала в заяві місце роботи, та не надала довідку з місця роботи, а згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів - [PERSON] звільнено з роботи 22.02.2016 року (а.с.25). З розрахунку надміру виплачених сум допомоги на а. с. 28 вбачається, що загальна сума переплати становить 5 309 грн. 70 коп. (а. с. 28, 28 на зворотній стороні). Листом №1262-3 від 28.03.2018 року відповідач був повідомлений про необхідність повернення надміру отриманих державних коштів. (а. с. 29). Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату жтлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від01.10.2014 року № 505,грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 3 даного Порядку встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, визначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442 гривні на (одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової шомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу. При цьому, п.6 вказаного Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної терапії; у володінні сім'ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до пункту 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату жтлово-комунальних послуг, уповноважені органи мають право перевіряти обгрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її падання. Пунктом 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 1 жовтня 2014 р. № 505, визначено, що уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. Отже внаслідок надання відповідачем недостовірної інформації йому було надмірно нараховані бюджетні кошти у вигляді грошової допомоги на проживання, як переміщеній особі на загальну суму 5 309 грн. 70 коп., що підтверджується розрахунком надміру виплачених сум допомоги та довідкою на а. с. 28. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як вбачається, з копії квитанції № 0.0.1258341594.1 від 04.02.2019 року відповідачем [PERSON] на рахунок позивача УПСЗН Бахмутської міської ради було перераховано суму у розмірі 5 309 грн. 70 коп. (а.с. 45). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). 21.12.2018 року позивачем був сплачений судовий збір по вказаній справі у сумі 1 762 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 7387 від 21.12.2018 року (а.с.36). На підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв'язку з визнанням позову відповідачем, оскільки відповідач сплатила суму надміру виплачених коштів державної допомоги в повному обсязі, позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що позивач у справі належним чином документально підтвердив витрати по сплаті судового збору, а оскільки відповідач добровільно погасила суму надміру виплачених коштів державної допомоги, у зв'язку з чим позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved