Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

02 червня 2020 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] .. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] з 25.06.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , в якому [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 05.12.2019 року. Більше року сімейне життя не ладиться і постійно погіршується. Шлюбні відносини фактично припинено. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати відібранням дитини. [PERSON] зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] . На її адресу постійно надходять погрози. 13.11.2019 року з вищевикладених підстав [PERSON] звернулася до Заводського відділення поліції ГУНП в Миколаївській області. 14.11.2019 року відносно [PERSON] працівниками поліції складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо вчинення домашнього насилля та винесено захисний припис. Також, матеріали адміністративної справи направленні до Заводського районного суду міста Миколаєва, для прийняття рішення по суті. На даний час [PERSON] турбуючись за своє та життя свого сина, вимушена переховуватися та всіляко уникати спілкування з ним. Провадження у справі відкрито 04 червня 2020 року та призначено заяву до розгляду. В судовому засіданні заявник не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у спосіб, передбачений ч. 9 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до приписів ст.350-5 ЦПК неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності сторін, на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] . Таким чином, заявник, заінтересована особа є особами, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорюванні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Заявниця стверджує, що більше року сімейне життя не ладиться і постійно погіршується. Шлюбні відносини фактично припинено. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати відібранням дитини. [PERSON] зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] . На її адресу постійно надходять погрози. Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Статтею 16 Закону передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі. Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 2 - це усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону). Аналізуючи викладене та надані заявником докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявник не надала належних і допустимих доказів, які б підтвердили наявність підстав для застосування обмежувального припису. Відповідно до ст.350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення. В силу ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed