Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

02 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому прохає в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 5,3498 га, яка розташована на території Куйбишевської селищної ради та належала [PERSON], померлій [INFO] року. Постановою нотаріуса від 12 квітня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, оскільки нотаріусу не надано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, зокрема, витяг з технічної документації з нормативно грошової оцінки земель. У зв'язку з викладеними обставинами [PERSON] позбавлена можливості захистити свої майнові права в інший спосіб, крім звернення до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона від позову не відмовляється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.19). Представник Куйбишевської селищної ради, як відповідача у справі, письмово повідомив судові про те, що відповідач позов визнає, зазначені у ньому обставини не оспорюються (а.с.21,22). У попереднє судове засідання сторони, третя особа та їх представники не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином (а.с.18,20,23). Зазначені особи до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.19,21,24). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] року, після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 5,3498 га, яка розташована на території Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП №152642, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 01 грудня 2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010627100610 (а.с.6,10). За правилами стст.1216,1217,1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту не складала. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON], а відповідно спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, та у встановленому законом порядку 10 жовтня 2012 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.3-5,7-9,15-16). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.п. 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 24 листопада 2013 року нотаріальною конторою спадкоємцю [PERSON] було надано запит до відділу Державного комітету України по земельних ресурсах у Куйбишевському районі Запорізької області про надання витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку вищевказаної спірної земельної ділянки. Згідно відповіді відділу Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області від 27 березня 2014 року була надана інформація щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто витяг з технічної документації з грошової оцінки земель стосовно спірної земельної ділянки спадкоємцем [PERSON] не було надано (а.с.14). Постановою державного нотаріуса П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в Запорізькій області від 12 квітня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку. Спадкоємцю [PERSON] було роз'яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку можлива лише у разі надання нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, зокрема, витягу з технічної документації з нормативно грошової оцінки земель (а.с.15-16). За таких обставин, відсутність втраченого оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved