Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

02.06.2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, покликаючись на те, що 08.11.2015року померла [PERSON] (баба позивача [PERSON]І.), після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом на тітку позивача [PERSON] та за законом на тітку [PERSON], на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями № 2 по вул. Виноградна в с. Велика Діброва Мостиського району Львівської області. Стверджує, що [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належного їм спадкового майна в користь позивача [PERSON], який у встановлений законом строк та порядок звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті бабці [PERSON] Однак в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на вищевказане спадкове майно не має можливості через те, що право власності на спірний будинок не було належним чином оформлено за життя за [PERSON], у звязку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 2 по вул. Виноградна в с. Велика Діброва Мостиського району Львівської області. В попереднє судове засідання представник позивача не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області у попереднє судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, проте подала до суду копію спадкової справи №45/2016, заведеної після смерті [PERSON] Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у попереднє судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що 08.11.2015 року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON]. До маси спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №2 по вул.Виноградна в с.Велика Діброва Мостиського району Львівської області, який на час смерті належав спадкодавцю [PERSON], проте право власності на дане майно належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на таке відсутні. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №45/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], за життя, а саме 19.10.2015 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла дочці [PERSON] Однак, остання у встановлений законом строк та порядок відмовилася від прийняття спадщини за заповітом та за законом в користь онука спадкодавця [PERSON], позивача у справі. Інша дочка померлої [PERSON] - [PERSON] також відмовилася від спадщини на користь внука померлої позивача [PERSON] У свою чергу позивач [PERSON] як спадкоємець за законом пятої черги спадщину після смерті бабці [PERSON] прийняв, подавши відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину чи претендують на таку, крім позивача [PERSON], немає. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №2 по вул.Виноградна в с.Велика Діброва Мостиського району Львівської області; довідкою КП «Мостиське РБТІ» №2212 від 28.04.2016року; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] №170/02-14 від 10.05.2016року; копією спадкової справи №45/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини про те, що спадкодавець [PERSON] на час своєї смерті була власником спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №2 по вул.Виноградна в с.Велика Діброва Мостиського району Львівської області, а позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після її смерті, беручи до уваги те, що інших спадкоємців, що претендують на спадщину, не має, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за ним права власності на спірне спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved