Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

02.06.2017 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Донька знаходяться на її утриманні. Стверджуючи, що вони з відповідачем не дійшли згоди про порядок надання матеріальної допомоги на утримання доньки, позивач просила стягнути аліменти у розмірі 2000 гривень до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 1.000 грн., пославшись на те, що не працевлаштований, перебуває на обліку у Одеському міському центру зайнятості Одеської області, повторно уклав шлюб та згоден за рахунок коштів сім ї сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №708. Договору про сплату аліментів сторони не укладали. На час розгляду справи донька знаходиться на утриманні позивача, проживає разом із нею, що не заперечується відповідачем. Відповідач до травня 2017 року приймав участь у матеріальному утриманні дитини, водночас, згоди про порядок та розмір останнього сторони не дійшли, що не позбавляє позивача права на стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки (обидва) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається із пояснень сторін після розірвання шлюбу ними були поділені спільно нажиті грошові кошти. Із вказаних коштів позивачем були придбані дві квартири в м.Одесі, які передані в оренду. Позивач [PERSON] на час розгляду справи, будучі особою працездатного віку, однак, не працює, у службі зайнятості на обліку не перебуває, утримує себе та дитину за рахунок коштів від оренди майна. Відповідач [PERSON] також є особою працездатного віку, офіційно не працює, перебуває на обліку у Одеському міському центру зайнятості Одеської області, отримує допомогу по безробіттю (відомості трудової книжки), повторно уклав шлюб та згоден за рахунок коштів сім ї сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1.000 грн. Так, обставини визнані сторонами відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Жодних інших доказів на підтвердження позовних вимог в частині майнового стану відповідача, наявності такого та його розміру позивачем в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, за якою сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надано. При вирішенні спору суд враховує положення ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», за яким прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» в 2017 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня становить 1777 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на утримання [PERSON] на час розгляду справи складає 888 грн. 50 коп. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, визнання відповідачем позову в розмірі 1000 грн., працездатний вік кожного із батьків. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Отже, кожна зі сторін має забезпечити рівень життя своєї дитини в розмірі не меншому прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved