Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

03.09.2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з моменту пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років, і додаткових витрат на дитину у розмірі 8200, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала із позивачем у шлюбі, від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Діти проживають разом із позивачем. [PERSON] навчається у Навчально-науковому інституті історії та соціогуманітарних дисциплін імені О. М. Лазаревського Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка IV рівня акредитації на денній формі навчання за кошти фізичних осіб. Навчання платне. Під час навчання проживає в гуртожитку. Проживання у гуртожитку є платним. Проїзд до місця навчання і додому, придбання підручників та іншої необхідної літератури потребує значних коштів. В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину позивач зазначає, що до досягнення дитиною повноліття нею було здійснено додаткові витрати на доньку у розмірі 16400, 00 грн, з яких 13\~400 грн оплата за перший курс навчання, 3000, 00 грн оплата за проживання у гуртожитку. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 07.09.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено засідання на 30.09.2020 р. 30 вересня 2020 року ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області відкладено розгляд справи на 02 листопада 2020 року о 10 годині 00 хвилин у зв`язку з неявкою відповідача та необхідністю у зв`язку з цим уточнення адреси його проживання. Крім того, 30.09.2020 р. на сайті Судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача. 02.10.2020 р. до суду надійшла інформація від виконавчого комітету Сновської міської ради про те, що зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] . 02.11.2020 р. надійшло клопотання позивача про винесення заочного рішення, зареєстроване за вх. № 3022. 02.11.2020 р. у телефонному режимі відповідач повідомив, що перебуває на виконанні суспільно-корисних робіт, у судове засідання можливості з`являтися не має. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились. У позовній заяві позивач просить розглянути справу без її участі. До суду повернулися конверти зі штрихкодовим ідентифікатором № 1520002011449 та довідкою на ньому про причини повернення/досилання з відміткою про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» та відміткою на звороті конверта про відсутність адресата вдома 10.09 та 11.09, та зі штрихкодовим ідентифікатором № 1520002018397, на якому міститься довідка про причини повернення/досилання з відміткою про причину повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» та відміткою на звороті конверта 02.10 про відсутність адресата вдома та відміткою «03.10 закрито», якими відповідачу було направлено ухвали Щорського районного суду Чернігівської області від 07.09.2020 р. та 30.09.2020 р. За положеннями ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано на підставі рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 02.04.2013 р. у справі 749/357/13-ц (а. с. 8). Як вбачається із довідки № 20 від 10.03.2020 р., виданої Національним університетом «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка, [PERSON] є студенткою І курсу Навчально-наукового\~інституту історії\~та соціогуманітарних\~дисциплін імені\~О.\~М.\~Лазаревського Національного\~університету «Чернігівський\~колегіум» імені\~Т.\~Г.\~Шевченка,денної форми навчання за кошти фізичних або юридичних осіб, термін навчання з 01.09.2020 р. 30.06.2023 р. (а. с. 9). [PERSON] проживає але не зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 31 від 12.03.2020 р., виданою Національним університетом «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка (а. с. 10). Зі змісту копії договору про надання послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою від 29.07.2019 р., вбачається, що навчання за 2019-2020 навчальний рік за перший семестр коштує 6700, 00 грн, 2 семестр 7400, 00 грн (а. с. 11). [PERSON] у підтвердження сплати коштів на рахунок навчального закладу надала копії квитанцій: № 65 від 21.01.2020 р., № 219 від 23.04.2020 р., № 50 від 20.03.2020 р., № 84 від 18.02.2020 р., № 64 від 21.01.2020 р., № 118 від 23.09.2019 р., № 139 від 22.10.2019 р., № 68 від 23.08.2019 р., № 54 від 19.11.2019 р., № 133 від 23.12.2019 р., № 191 від 21.05.2020 р., на загальну суму 16400, 00 грн. Як вбачається із копії акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 29.10.2020 р. та довідки виконавчого комітету Сновської міської ради Чернігівської області від 30.10.2020 р. № 03-18/5109, за адресою [ADDRESS] фактично проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 зазначено, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Також Верховний Суд зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. [PERSON] , [INFO] , [INFO] виповнилося 18 років, вона є студенткою І курсу Навчально-наукового\~інституту історії\~та соціогуманітарних\~дисциплін імені\~О.\~М.\~Лазаревського Національного\~університету «Чернігівський\~колегіум» імені\~Т.\~Г.\~Шевченка,денної форми навчання, під час навчання проживає у гуртожитку, навчання та проживання у гуртожитку платне. Таким чином [PERSON] має потребу у матеріальній допомозі батьків. Станом на 29.10.2020 р. [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] . Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи пасивну\~поведінку відповідача\~щодо здійснення\~ним процесуальних\~прав,\~суд вирішує\~спір на\~основі наявних\~доказів,\~беручи до\~уваги відсутність\~доказів,\~що відповідач\~має незадовільний\~стан здоров`я,\~інших утриманців\~та будь-які\~інші причини неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. При цьому, суд вважає встановленим факт неможливості повнолітньої дитини забезпечувати себе усім необхідним самостійно, з огляду на навчання на денній формі на платній основі та оплатному проживанні за місцем навчання. Крім того, згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.1991 р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як вбачається з матеріалів справи, позивач понесла додаткові витрати на дитину у вигляді оплати за навчання та проживання у гуртожитку у розмірі 16400, 00 грн, з огляду на що справедливими є вимоги про стягнення половини цієї суми з відповідача. Оскільки при зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, та у зв`язку з задоволенням позову за обома позовними вимогами, судовий збір у сумі 1681, 60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved