Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

04.02.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки. В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що 29.04.2009р. сторони уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС ДМУЮ. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2015р. шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, у зв'язку з чим позивачка 16.05.2016р. зменшила розмір судових витрат та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Крім того, в наданій до суду заяві 16.05.2016р. позивачка просила задовольнити позов, з урахуванням зменшення позовних вимог, та розглядати справу за її відсутності, без фіксації судового процесу технічними засобами, винести у справі заочне рішення суду (а.с. № 38). Відповідач [PERSON] в судові засідання 16.03.2016р., 12.04.2016р. та 16.05.2016р. неодноразово не з'являвся, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином за адресою, наданою ВАДР управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 16). Відповідно до поштового повідомлення, відповідач отримав судову повістку, позовну заяву (а.с. № 59), проте у судове засідання 16.03.2016р. не з,явився та після чого перестав звертатись до поштового відділення задля отримання судових повісток, про що свідчить конверт та дані пошукової системи сайту «Укрпошта» , згідно яких, судові повістки направлені відповідачу на судове засідання 12.04.2016р. та 16.05.2016р. не вручені та повернуті до суду з відміткою: «за спливом терміну зберігання» (а.с. № 35, 36-37), що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] є відповідач (а.с. № 6). Малолітня донька мешкає зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід - частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивачка просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, а відомостей про те, що відповідач працює та має регулярний дохід у суду відсутні, крім того, враховуючи, що відповідач не надав суду жодних заперечень щодо розміру аліментів, не надав суду відомостей щодо місця роботи, наявності або відсутності у нього інших дітей, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у зазначеному розмірі щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення із дня подачі позову, а саме з 04.02.2016р. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що та сума, на стягненні якої наполягає позивачка, фактично дорівнює ? частині від середньої заробітної плати по м. Дніпропетровську, яка складає 4036 грн. 44 коп. та в незначному розмірі перевищує 50% прожиткового мінімуму на дитину у віці від 6 років до 18 років, який з 01.01.2016р. дорівнює 1637 гpн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved