Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

02 жовтня 2018 року головний лікар МОПЛ №1 звернувся до суду із заявою про надання дозволу на примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO]. Заява мотивована тим, що [PERSON] госпіталізована за направленням психіатричної бригади швидкої медичної допомоги , яка була викликана поліцією у звязку з неадекватною агресивною поведінкою - з ножем в руках перекрила рух транспорту на вулиці Погранична . Знаходячись у хворобливому стані, з 2013 року почала лікуватися , лікувалася тричі в стаціонарі , перебуває в групі важких психічних розладів.Останім часом відмовлялася від прийому підтримуючої терапії та не відвідувала дільничного лікаря . Представник МОПЛ №1, лікар, в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити з огляду на небезпеку хворої не тільки для оточуючих, але і для себе, зазначивши строк необхідного лікування до трьох місяців . Законний представник хворої рідна дочка [PERSON] заяву підтримала , зазначивши, що дійсно стан її матері погіршився останнім часов, оскільки вона відмовляється приймати ліки та відвідувати лікаря. Їй необхідно пролікуватися , але не агресивно і не більше місяця.Зазначила, що її мати не є агресивною, не становить небезпеки, а салатний ніж носить з собою заради захисту від сусіда, який їй постійно загрожує. Прокурор вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, але на строк до двох місяців. [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення заяви, заперечуючи наявність у себе будь-якого хвороболивого чи неадекватного стнау. Просила застосувати примусове лікування до її сусіда, який її переслідує. На питання суду не завжди відповідала чітко, цитуючи вірші відомих літераторів. Згідно ч. 4 ст. 234 ЦПК України, у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9,10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді та двох присяжних. Частиною 1 ст. 127 Конституції України передбачено, що правосуддя здійснюють професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні. У відповідності до ч. 4 ст. 129 Конституції України судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних. Вислухавши думку сторін, вивчивши доводи заяви та матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. У рішенні комісії лікарів-психіатрів МОПЛ №1 від 01.10.2018 року вказано, що хвора [PERSON], [INFO] вперше була госпіталізована до психіатричної лікарні у 2013 році, коли спостерігалися неадекватна поведінка, виходила на звязок з космосом. . В наступному ще тричі поступала на лікування до МОПЛ №1, останній раз у 2015 р. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, психопатоподібний тип дефекту з агресивною поведінкою, у зв'язку з чим, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку необхідності лікування в умовах психіатричного стаціонару зважаючи на важкість психічного стану хворої, агресивні прояви в її поведінці , маячні ідеї переслдіування, відносин збитку, які не піддаються вербальній корекції. Лікування амбулаторно не є можливим, оскільки хвора не має критики до свого стану та відмовляється від терапії. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу, за своїм психічним станом не може дати згоди на добровільне стаціонарного лікування, становить небезпеку для себе та оточуючих, за такого, вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved