Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

03.11.2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 26 березня 2015 року в м. Первомайськ, Миколаївської області помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все майно, що йому належало на день смерті, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки розміром 0,10 га, що розташовані по вул. Павла Поповича, 117-А в м. Первомайськ, Миколаївської області. Позивачка, у встановленому законодавством порядку, прийняла спадщину, про що свідчить копія [PERSON] про реєстрацію в спадковому реєстрі, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку їй відмовлено. Так, листом № 309702-14 від 15.10.2015 року, нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори їй було розяснено, що реєстрація права власності на належний померлому житловий будинок не була проведена в КП «Первомайське МБТІ», також в управлінні земельних ресурсів не була проведена державна реєстрація права власності на землю, а отже у нотаріуса відсутні підстави для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище спадкове майно. Спадкодавець був власником житлового будинку № 117-А, по вул. Поповича в м. Первомайськ, Миколаївської області на підставі договору дарування житлового будинку від 16.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 6404. Земельна ділянка для індивідуального житлового будівництва належала [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 21.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 6516. Отже, за вказаними договорами мати спадкодавця [PERSON] подарувала йому вище зазначене нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Вказівки закону на обовязковість державної реєстрації угоди такого виду Цивільним кодексом України, прийнятим 16 січня 2003 р. в чинній на той час редакції не передбачена, тому така реєстрація не здійснювалася. Ст. 717 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Так, підпис батька у вказаних вище Договорах свідчить про те, що він прийняв дар, проте, після нотаріального посвідчення Договорів не звернувся в КП «Первомайське МБТІ» для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок на своє імя, а також не звернувся в управління земельних ресурсів та не виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку на своє імя. Тому, право власності на житловий будинок та земельну ділянку залишилося зареєстрованим за бабусею, хоча фактично та відповідно до ст.722 ЦКУ перейшло до її батька з моменту прийняття дару. Отже, батько позивачки був законним власником будинку, але через те, що він не зареєстрував своє право власності, [PERSON] не має можливості оформити спадщину. Із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» повноваження по реєстрації права власності передані Державній реєстраційній службі Міністерства юстиції України. Вказана служба реєструє право власності лише за заявою власника або уповноваженою ним особою за довіреністю. Тому зареєструвати право власності на померлу людину неможливо. З підстав, зазначених вище, позивачка не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту її законних прав та інтересів є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], що помер 26.03.2015 року в м. Первомайськ, Миколаївської області. Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Первомайської міської ради в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідно до положень ст. 1258, 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 26.03.2015 року. Єдиною спадкоємицею за законом є позивачка. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: житловий будинок та земельна ділянка розміром 0,10 га, що розташовані по вул. Павла Поповича, 117-А в м. Первомайськ, Миколаївської області. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на право на спадщину, через те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме реєстрація права власності на належний померлому житловий будинок не була проведена в КП «Первомайське МБТІ», також в управлінні земельних ресурсів не була проведена державна реєстрація права власності на землю. Спадкодавець був власником житлового будинку № 117А, по вул. Поповича в м. Первомайськ, Миколаївської області на підставі договору дарування житлового будинку від 16.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 6404. Земельна ділянка для індивідуального житлового будівництва належала [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 21.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 6516. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обовязковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved