Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

02 лютого 2018 року позивач управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить відшкодувати майнову шкоду шляхом стягнення на користь держави в особі управління надміру виплачені кошти у вигляді допомоги малозабезпеченим сімям в сумі 7471,14 грн. В обґрунтування позову вказував, що управлінням соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області(далі управління) відповідачу [PERSON] була призначена та виплачувалась допомога малозабезпеченим сімям з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року в розмірі 1245,19 грн. щомісяця. Через те, що до управління надійшли відомості про те, що відповідач припинив підприємницьку діяльність з 29 жовтня 2014 року за власним бажання, було прийнято рішення про припинення виплати соціальної допомоги. 17 січня 2017 року позивачем зроблено перерахунок виплаченої допомоги, відповідно до якого переплата складає з 01 травня 2016 року 7\~471,14 грн. Оскільки надміру виплачені управлінням кошти відповідачем добровільно не повернуті, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглядати справу за відсутності представника управління, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд встановив наступне. 19 травня 2016 року відповідач [PERSON] звернувся до управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області з заявою про надання державної допомоги малозабезпеченим сімям, оскільки середньомісячний сукупний дохід його сімї, нижчий від прожиткового мінімуму для сімї (а.с.5) Разом із заявою, відповідачем була подана декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з 01 січня 2015 року по 30 квітня 2016 року, в якій відповідач зазначив, що будь-якого нерухомого майна, або транспортних засобів у власності не має, додаткові джерела для існування відсутні (а.с.9-10). Членами родини в розділі І зазначив сина [PERSON]. Як вбачається з довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 26 грудня 2016 року №3637 разом із відповідачем в смт. Первомайське Вітовського району Миколаївської області по вул. Сінна, 37 зареєстрований та проживає його син [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні (а.с.8). Згідно довідки виданої Жовтневою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Миколаївській області від 06 травня 2016 року [PERSON] являється фізичною особою-підприємцем, за період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року доходу не має (а.с.13). Рішенням управління від 20 травня 2016 року відповідачу [PERSON] призначено допомогу малозабезпеченим сімям з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року в розмірі 1245,19 грн. щомісячно (а.с.14). Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сімям\~- щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сімям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сімї. Згідно положень статті 5 цього Закону розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сімї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сімї. До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги ви визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму.\~ Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі Постанова №250 ), визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сімям державної соціальної допомоги, передбаченої вищевказаним Законом. Пунктом 2 постанови №250 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається та виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сімї. Згідно положень частини 3 статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та пункту 6 Постанови № 250 до заяви додається \~документ, що посвідчує особу; довідка про склад сімї;\~декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сімї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього\~Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сімї аліменти); довідка про наявність та розмір земельної частки (паю). \~Розмір щомісячної соціальної допомоги, розраховується відповідно до пунктів 14 та 15 Постанови № 250 та\~підпункту 9.1 пункту 9 наказу Міністерства праці та соціальної політики України N 486/202/524/455/3370 від 15 листопада 2001 року\~«Про затвердження Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги»\~(далі - Методика) виходячи із загальної суми сукупного доходу одержувачів допомоги та включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, якщо інше не передбачене законодавством. Як передбачено пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та абзацом 1 пункту 10 Постанови №250 соціальна допомога не призначається у разі якщо: працездатні члени малозабезпеченої сімї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за\~особами з інвалідністю\~I групи або\~дітьми з інвалідністю\~віком до 18 років, за\~особами з інвалідністю\~II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» контроль за правильністю надання державної соціальної допомоги та використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання державної соціальної допомоги, здійснює\~центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, безпосередньо та через керівника та уповноважених ним осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сімєю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення згідно з законом (частини 4 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та пункту 25 постанови №250). 28 грудня 2016 року відповідач [PERSON] повторно звернувся до управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області з заявою про надання державної допомоги малозабезпеченим сімям (а.с.7-8). Ним разом із заявою була подана декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період з 01 червня 2016 року по 30 листопада 2016 року, в якій зазначив доходи родини, а саме: призначену йому соціальну допомогу малозабезпеченим сімям та стипендію, отриману сином (а.с.11-12). Крім цього, відповідачем був наданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається що державна реєстрація [PERSON] як фізичної особи-підприємця була проведена 05 листопада 2007 року та припинена за власним бажанням відповідача 29 жовтня 2014 року (а.с.18). Даний факт також підтверджується довідкою Жовтневого відділення Баштанського ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області про зняття відповідача з обліку платника податків (а.с.15). Через вказані обставини управлінням було прийнято рішення про припинення виплати [PERSON] допомоги малозабезпеченим сімям. За проведеним перерахунком, сума надміру сплачених відповідачу коштів за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року складає 7471,14 грн. (а.с.18). \~Пунктом 28 постанови №250 встановлено, що якщо сімєю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сімї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] приховав обставини, що впливають на виплату державної допомоги та порушила приписи частини 4 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» в частині навмисно поданих сімєю недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та визначення її розміру та неправомірно отримав кошти в сумі 7471,14 грн., чим завдав державі майнову шкоду. 24 січня 2017 року та повторно 24 березня 2017 року на адресу відповідача управлінням було надіслано повідомлення про припинення йому виплати державної допомоги малозабезпеченим сімям з вимогою про повернення надміру виплачених коштів в сумі 7471,14 грн. (а.с.19). 26 квітня 2017 року відповідач звертався до управління із заявою про сплату ним боргу частинами (по 1000 грн. щомісяця) (а.с.20), але з тверджень позивача, зазначених ним в позовній заяві вбачається, що станом на день предявлення позову надміру виплачені кошти в сумі 7471,14 грн. відповідачем не повернуті. Згідно частини 1 та частини 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Будь-який належних та допустимих доказів завдання майнової шкоди державі не з вини відповідача матеріали справи не містять, не надав таких доказів й відповідач [PERSON]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є наслідком їх задоволення в повному обсязі. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved