Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

04.01.2021 [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами, в якому просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача щорічно за порадою лікарів, купляти річний абонемент в «Спортлайф» (з тренером та басейном) вартістю близько 7000,00грн., для свого сина [PERSON] , для покращення його здоров`я. В подальшому не змінюючи предмету та підстав позову позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 4676,00грн. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 04.09.1999 по 29.10.2019. У шлюбі в них народилось двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідач не провідує своїх дітей, не бере участі, у їхньому вихованні, не цікавиться їхнім здоров`ям, їх молодший син у зв`язку з постійним сидінням перед комп`ютером, почав інтенсивно набирати зайву вагу, що призвело до викривлення хребта, сколіозу. У 14 років вага підлітка складає 86кг. Для того, щоб скинути вагу і полікувати спину, за порадою дитячого лікаря ортопеда-травматолога, потрібно постійно відвідувати тренажерний зал і басейн. У зв`язку з викладеним просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 22.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному позовному провадженні (а.с.16). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, покликаючись на мотиви викладені в відзиві на позовну заяву(а.с.21-23) та просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав та мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що сторони по справі перебували у шлюбі з 04.09.1999 та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.10.2010 шлюб між ними розірвано (а.с.8). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї №1145 від 12.11.2020 (а.с.7). Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21.06.2017 стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1600,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22 березня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідачем не сплачуються додаткові витрати на дитину понесені у зв`язку з відвідуванням [PERSON] , [INFO] , фітнес клубу «Спортлайф» та басейну Навчально-спортивної бази літніх видів спорту в розмірі 4676,00грн. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] , відвідує фітнес клубу «Спортлайф» та басейн Навчально-спортивної бази літніх видів спорту, вартість яких оплачено позивачем про, що надано письмові докази, в розмірі 4676,00грн., половина яких підлягає стягненню з відповідача, а саме - 2338,00грн. На підставі наведеного, оцінюючи кожний доказ окремо та у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а тому стягненню підлягають додаткові витрати в сумі 2338,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00грн.

Outcome: partial