Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

04.03.2021 року позивач звернулася в суд із вказаним позов до відповідача, відповідно до якого просила стягувати з нього аліменти на утримання їхнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини (доходу) на час його навчання у «Київському національному університеті технології та дизайну» щомісячно, починаючи із дня подання позову і досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, за умови, що він продовжуватиме навчання (а.с.1) 16.03.2021 року [PERSON] подала уточнюючу позовну заяву, згідно якої просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їхнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини (доходу) на час його навчання у «Київському національному університеті технології та дизайну» щомісячно, починаючи із дня подання позову і досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, за умови, що він продовжуватиме навчання, а також аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі в розмірі 1/5 (50 відсотків) частини (доходу) щомісячно, починаючи із дня подання позову і досягнення [PERSON] двадцяти трьох років (а.с.16-17). 20.04.2021 року позивач [PERSON] подала «заяву про зміну позовних видів», згідно якої просила суд змінити позовну вимогу «до досягнення повноліття замість 23 років» (а.с.60). Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівнесенької області від 17.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за такою та призначено дату судового засідання (а.с.22-23). 02.04.2021 року відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що позовні вимоги не визнає. Додатково вказав, що на його думку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання існує лише тоді, коли вони мають змогу надавати таку допомогу. Просить суд звернути увагу на те, що твердження позивача про те, що діти перебувають на її утриманні не відповідає дійсності, оскільки він сплачує аліменти на них і вони також є на його утриманні. Крім того зазначає, що він не може надавати матеріальної допомоги позивачу, оскільки є інвалідом і витрачає багато коштів на лікування, крім пенсії інших доходів нема (а.с.28-30). У судовому засідання позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити такі в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши думку позивача, відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 15.04.2003 року серії [NUMBER] , відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , а позивач його матір`ю (а.с.6). [PERSON] проживає разом з матір`ю (позивачем), за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, що підтверджується копією довідки Рокитнівської селищної ради від 04.03.2021 року №685 (а.с.7). Згідно з довідками №22/1/5034ФЕБ від 01.03.2021 року [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Київського національного університету технології та дизайну (4 рівня акредитації) (а.с.59). При цьому, згідно копії договору про надання освітніх послуг №БТУР-20/13 (а.с.4) такий укладений терміном дії до 30.06.2024 року загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання становить 72000 грн. (а.с.4). Згідно копії договору найму жилого приміщення у гуртожитку КНУТД НА 20/21 №Ст43/45-20 від 08.09.2020 року вартість за навчальний рік становить 5200 грн. (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що у зв`язку з навчанням на денній формі, [PERSON] не може працювати та утримувати себе, потребує матеріальної допомоги та знаходиться на утриманні своєї матері. У судовому засіданні також оглянуто долучені позивачем копії квитанцій про сплату нею вартості навчання сина (а.с.54). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] , згідно виконавчого листа Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19.05.2003 року №2-223/03, а також виконавче провадження з примусового виконання даного листа закінчене (а.с.2, 56). Зважаючи на вказані вище обставини, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів, які вона просить стягувати з відповідача, є достатньо обґрунтованим. При цьому, суд враховує, що усі витрати на утримання [PERSON] , який продовжує навчання несе позивач, а тому згідно ч.1 ст.199 СК України на переконання суду другий із батьків - відповідач повинен брати будь-яку участь у цьому утриманні. При визначенні розміру аліментів суд виходить з встановленого прожиткового мінімуму, матеріального становища сторін та інших обставин, що мають істотне значення, зокрема положень ч.2 ст.182 СК України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивача на утримання повнолітнього [PERSON] , [INFO] ., який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/5 частини (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 04.03.2021 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В разі припинення навчання стягнення аліментів припиняється. Крім того, позивач просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] на підставі виконавчого листа Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16.12.2004 у справі №2-756/04. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] від 03.10.2012 року (а.с.21). Згідно виконавчого листа від 16.12.2004 року Рокитнівського районного суду Рівненської області вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , 1968 року народження на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.12.2004 року до досягнення ним повноліття (а.с.18-19). Частиною 4 статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позовні вимоги заявлені позивачем на підставі ч.1 ст.192 СК України (щодо збільшення розміру аліментів), згідно з яких просить суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частини (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відтак, розмір аліментів на утримання дитини, який присуджений рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 16.12.2004 року не відповідає вимогам ст.182 СК України. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, жодних доказів протилежного або неможливості надати матеріальну допомогу на утримання свого сина [PERSON] , [INFO] , в мінімальному розмірі, який визначений законом, суду не подав. Враховуючи вищевикладене, а також визначений законом прожитковий мінімум на 2021 р., суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно дост.430 ЦПК Українислід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Крім того, в силуст.141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved