Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

03.04.2019 року позивач\~ [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про визнання права на земельну ділянку площею 3,70 умовно кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території\~ Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, яка за життя належала [PERSON] відповідно до акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 000929, в порядку спадкування за заповітом\~ після померлої 07.01.2018 року [PERSON]. На обґрунтування позову позивач зазначила, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке фактично прийняла його дружина [PERSON], але своїх спадкових прав не оформила у звязку з відсутністю документів, які засвідчують право власності померлого на земельну частку (пай) площею 3,70 умовно кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території\~ Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. Також, позивач в позові зазначила, що\~ за життя [PERSON] працював у КСП «Зоря» в с. Приліпка, Козельщинського району Полтавської області і при розпаюванні земель був внесений до списку під № 229 доданого до державного акту на право колективної власності на землю серії\~ ПЛ № 000929 реєстраційний № 6 від 25.11.1995 року, яка розташована на території Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт\~ на право приватної власності не земельну ділянку не видавався. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала все своє майно де б воно не було і з чого не складалось\~ [PERSON]. Далі, в позові позивач зазначила, що звернулася до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку як спадкоємець за заповітом після померлої 07.01.2018 року [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на землю. Згідно ухвали суду від 04.04.2019 року вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на\~ 02.05.2019 року о 08 год 00 хв. Позивач\~ [PERSON] в підготовче\~ судове засідання не зявилася, але направила заяву в якій прохала розглянути цивільну справу без її участі,\~ позов підтримує. Відповідач [PERSON] селищна рада Козельщинського району Полтавської області в підготовче судове засідання не зявилася, але направила заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не зявився, але направив заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без представника [PERSON] державної нотаріальної контори, проти задоволення позову не заперечує. Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~\~ст.ст.\~525,\~526,\~548,\~549\~ЦК УРСР\~(в\~редакції 1963\~року),\~часом відкриття\~спадщини визнається\~день смерті\~спадкодавця.\~Місцем відкриття\~спадщини визнається\~останнє постійне\~місце проживання\~спадкодавця.\~Для прийняття\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженням.\~Спадкоємець прийняв\~спадщину,\~якщо він\~фактично вступив\~в управління\~або володіння\~спадковим майном;\~якщо він\~подав державній\~нотаріальній конторі\~за місцем\~відкриття спадщини\~заяву про\~прийняття спадщини. Зазначені в цій статті\~ дії повинні\~ бути\~ вчинені\~ протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що 13.06.1995 року помер [PERSON], після смерті останнього\~ залишилося спадкове майно у вигляді право на земельну ділянку площею 3,70 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Приліпської сілької ради Козельщинського району Полтавської області та підтверджується державним актом на право колективної власності на землю серії ПЛ № 000929. Згідно довідки, яку видано відділом у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що на громадянина\~ [PERSON]\~ сертифікат на право на земельну частку (пай), яка розташована на території Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області не видавався. Відповідно до довідки з відділу у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, громадянин [PERSON]\~ значиться у списку під № 229 громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», який є\~ додатком до державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 000929 реєстраційний номер № 6 від 25.11.1995 року. Згідно з п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.ст.\~5,\~9,\~17 Земельного кодексу України\~в редакції\~Закону № 2196-XII від 13 березня 1992 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до компетенції сільських, селищних, міських Рад, на території яких розташовані земельні ділянки, належить передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою\~статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна. Згідно\~ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від\~10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини. За правилами ч. 1 ст.\~548, ч.ч. 1, 2 ст.\~549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно\~ст. 525 ЦК УРСР\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в\~ст. 21 цього Кодексу. Системний аналіз положень Розділу\~ІІ\~«Право власності» та Розділу\~VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року\~свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до рішення [PERSON] селищної ради Козельщинського району Полтавської області від 10.01.2018 року вбачається, що\~ Приліпська сільська рада\~ реорганізована шляхом приєднання до [PERSON] селищної ради та вважається правонаступником всього майна, прав та обовязків Приліпської сільської ради. Із матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], спадкоємцем за законом на все його майно була його дружина [PERSON], яка померла 07.01.2018 року. За життя [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управляння та володіння спадковим майном, але не оформила належним чином документи на отримання спадщини. Також із матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON]\~ скала заповіт, згідно якого вбачається, що\~ все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла\~позивачу [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. ст. 1233, 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповітом є\~особисте розпорядження\~фізичної особи\~на випадок\~своєї смерті. Заповідач\~може призначити\~своїми спадкоємцями\~одну або\~кілька фізичних\~осіб,\~незалежно від\~наявності у\~нього з\~цими особами\~сімейних,\~родинних відносин,\~а також\~інших учасників\~цивільних відносин. Заповідач\~має право\~охопити заповітом\~права та\~обов'язки,\~які йому\~належать на\~момент складення\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов'язки,\~які можуть\~йому належати\~у майбутньому. Заповідач\~має право\~скласти заповіт\~щодо усієї\~спадщини або\~її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2018 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи, які засвідчує право власності померлого 13.06.1995 року [PERSON]. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню,\~\~ оскільки визнання права на земельну ділянку частку (пай) в порядку спадкування за заповітом не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов. На підставі\~ викладеного,\~

Outcome: approved