Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

03.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, третя особа - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, в якому вказав, що [INFO] в с. Скрипаї Зміївського району Харківської області померла [PERSON], яка є сторонньою особою для позивача. Останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] було [ADDRESS]. За життя [PERSON] була власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (літ. А-1, загально площею 35,0 кв. м, житлова площа 14,50 кв. м), а також житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (літ. Б-1, загально площею 56,0 кв. м, житлова площа 32,0 кв. м) з надвірними будівлями. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12.04.1991 року по [INFO], отже, позивач вважав, що будинки належать померлій на праві особистої приватної власності. Земельна ділянка під будинками - не приватизована, оскільки спадкодавець за життя не отримувала Державного акту на землю. 16.08.2007 року [PERSON] склала заповіт, згідно умов якого заповідала все своє майно [PERSON]. На момент смерті [PERSON] у вказаному вище будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. До нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини звернувся лише [PERSON], а, відповідно, спадщину після смерті [PERSON] за заповітом прийняв тільки він, як єдиний спадкоємець за заповітом. Осіб, які мали б право на обов'язкову частину у спадщині - не існує. Однак, після звернення позивача до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна померлої [PERSON] йому було повідомлено про те, що необхідно надати правовстановлюючий документ на будинок (Свідоцтво про право власності), однак, спадкоємець вказав на те, що надати такого документу не може, так як померла за життя не отримала його, а станом на момент побудови будинків (1946 та 1982 роки) необхідності такої не було і будинки реєструвалися у сільській раді, не дивлячись на це, [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду з позовом. На підставі вищенаведеного, [PERSON] просив визнати за ним право власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] в с. Скрипаї Зміївського району Харківської області [PERSON] у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (літ. А-1, загально площею 35,0 кв. м, житлова площа 14,50 кв. м), а також житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (літ. Б-1, загально площею 56,0 кв. м, житлова площа 32,0 кв. м) з надвірними будівлями. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду було надано лист Скрипаївського сільського голови Лисак Т.М. від 13.10.2016 року вих. № 02-19/838 про розгляд справи за відсутності представника сільської ради та визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Представник Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з копії Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] та копії Лікарського свідоцтва про смерть від 21.06.2015 року № 21/40, [INFO] померла [PERSON], актовий запис № 10 /а.с. 9, 12/. Судом встановлено, що [PERSON] та позивач [PERSON] є сторонніми особами, однак, [PERSON] 16.08.2007 року склала заповіт на ім'я позивача, а саме спадкодавець [PERSON] все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, та на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON], [INFO], в цілому /а.с. 25/. З матеріалів справи, а саме копії Довідки КП «Зміївське БТІ» від 09.09.2016 року № 1077, копії Інформації Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 05.09.2016 року № 02-28/627 та копії технічного паспорту, вбачається, що за життя [PERSON] була власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (літ. А-1, загально площею 35,0 кв. м, житлова площа 14,50 кв. м), а також житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (літ. Б-1, загально площею 56,0 кв. м, житлова площа 32,0 кв. м) з надвірними будівлями. Однак, Свідоцтво про право власності на дане нерухоме майно не видавалося, оскільки остання не зверталася із відповідною заявою на його оформлення /а.с. 14, 15, 16-20/. Відповідно до копії Інформації Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 05.09.2016 року № 02-28/628 [PERSON] проживала та була зареєстрована з 1950 року та по день смерті - [INFO] за адресою [ADDRESS]. На день її смерті та по теперішній час за вказаною адресою більше ніхто не зареєстрований, в т.ч. малолітні та неповнолітні діти /а.с. 13/. В той же час, відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14.11.2007 року [PERSON] 19.09.2007 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. З 12.04.1991 року по [INFO] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] мав сина від першого шлюбу - відповідача по справі - [PERSON], якого 29.11.2005 року було зареєстровано у домоволодінні [PERSON] Оскільки [PERSON] з січня 2007 року за місцем реєстрації не проживав без поважних причин у зв'язку з чим вказаним рішенням суду від 14.11.2007 року був визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням [ADDRESS] /а.с. 24/. Той факт, що [PERSON] помер [INFO] підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], актовий запис № 22 /а.с. 23/. 25.01.2016 року Скрипаївською сілсьькою радою Зміївського району Харківської області надано Інформацію вих. № 02-28/27, якою повідомлено, що [PERSON] проживав та був зареєстрований з 02.07.1990 року та по день смерті [INFO] за адресою [ADDRESS]. На день смерті разом з [PERSON] були зареєстровані його дружина - [PERSON] та син - [PERSON]. Крім них на момент смерті [PERSON] і по теперішній час, за вказаною адресою, більше ніхто не зареєстрований, в т.ч. малолітні та неповнолітні діти /а.с. 21/. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є власником житлових будинків, розташованих за адресою [ADDRESS]. [PERSON] [INFO] померла, на випадок своє смерті все своє майно, в т.ч. і житлові будинки, заповідала [PERSON], який для померлої був сторонньою особою. Інших спадкоємців, в т.ч., які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON] - немає, оскільки її чоловік - [PERSON] помер раніше за неї ([INFO]), спільних дітей вони не мали. З копії листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 07.09.2016 року вих. № 1630/02-14, а також листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 11.10.2016 року вих. № 174/01-16 вбачається, що 19.08.2015 року [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] 30.08.2016 року за р. № 1-808 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, на ім'я [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житлові будинки, що розташовані за адресою [ADDRESS], державний нотаріус видати не має змоги, оскільки спадкоємцем [PERSON] не надано правовстановлюючих документів на дане спадкове майно /а.с. 22, 26/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення». Тобто, до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. У зв'язку з тим, що відповідно до статті 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 05.08.1992 року. Згідно з п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до технічного паспорта складеного КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» спірні житлові будинки закінчено будівництвом в 1946 та 1982 роках. Таким чином, оскільки судом встановлений факт належності [PERSON] житлових будинків [ADDRESS], які померла заповіла позивачу [PERSON], який звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, у зв'язку з тим, що [PERSON] за життя не отримала Свідоцтва про право власності на житлові будинки, а позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину, суд вбачає підстави для задоволення позову та визнання права власності за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, на вищевказані житлові будинки.

Outcome: approved