Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

02 березня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої представник позивач просив суд: Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» вартість необлікованого об`єму природного газу у розмірі 30 658, 05 грн. (тридцять тисяч шістсот п`ятдесят вісім гривень 05 копійок). Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» три відсотки річних у розмірі 156, 22 грн. (сто п`ятдесят шість гривень 22 копійки). Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» інфляційні витрати у розмірі 674, 47 грн. (шістсот сімдесят чотири гривні 47 копійок). Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок). В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 02.03.2020 року представником АТ «Харківміськгаз» за адресою: [ADDRESS] встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, а саме, підозра щодо несанкціонованого втручання в роботу лічильника, пломба завода виробника викликає сумнів, також зазначено що ПЛГ доставляється абонентом, про що складено акт про порушення № 458. Також складено акт про виявленні порушення № 458 від 02.03.2020 року щодо підозри несанкціонованого втручання в роботу лічильника. 02.03.2020 року лічильник газу було демонтовано та опломбовано для проведення експертизи, про що складено протокол № 458, скріплений підписами двох сторін. Експертиза лічильнику проводилась 12.03.2020 року у сервісному центрі з ремонтів і повірки газових лічильників АТ «Харківміськгаз» у відповідності до глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКПЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Лічильник був доставлений на експертизу відповідачем відповідно до п. 2 Протоколу № 458 від 02.3.202020 року. В результаті експертизи було виявлено: пломби не відповідають зразку заводу-виробника. Висновок: втручання в газовий лічильник, що відображено в акті № 542 Е експертизи лічильника газу від 12.03.2020 року. 12.03.2020 року ДП «Укрметртестстандарт» видана довідка про непрацездатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме, лічильника газу заводський № 019581 щодо невідповідності ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробникам лічильника. На адресу відповідача було направлено лист №20/303 щодо запрошення на засідання комісії з розгляду актів про порушення 21 жовтня 2020 року о 13.45 год. Згідно протоколу від 21.10.2020 року комісією прийнято рішення щодо задоволення акту про порушення від 02.03.2020 року № 458. Згідно розрахунку вартості необлікованого об`єму природного газу за період з 02.09.2019 року по 01.03.2020 року складає 30 658, 05 грн. Окрім того, у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання відповідачу нараховано 3 % річних та індекс інфляції. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року у задоволені заяви представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про забезпечення позову у цивільній справі №639/1404/21 за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено. 09 квітня 2021 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила суд відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» в повному обсязі посилаючись на наступне. Так, позивачем не було доведено наявність в діях [PERSON] , жодної із складових правопорушення (несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу), зокрема не було встановлено: 1) факту підроблення пломби, як способу втручання в роботу лічильника газу; 2) наслідків (дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу) та 3) причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник (діями відповідача) та наслідками у вигляді викривлення даних обліку природного газу, що є беззаперечною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. 15 квітня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на позовну заяву, у якій вона зазначає, що позивачем по справі було в повній мірі доведено обставини позовних вимог та спричинену шкоду. Представник позивача - Черкашина С.Ю. , яка діє на підставі Довіреності від 30.12.2020 року № 007Др-160-1220, в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Представник відповідача - адвокат Дробчак Л.В., яка діє на підставі Ордеру від 08.04.2021 року, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Правову основу ринку природного газу становлять Конституція України, Закон України «Про ринок природного газу», Закони України «Про трубопровідний транспорт», «Про природні монополії», «Про нафту і газ», «Про енергозбереження», «Про угоди про розподіл продукції», «Про захист економічної конкуренції», «Про газ (метан) вугільних родовищ», «Про охорону навколишнього природного середовища», міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України. На сьогоднішній день правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Згідно з ст. ст. 37, 39, 40 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного разу. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором (НКРЕКП). 01 липня 2015 року на виконання Закону України «Про ринок природного газу» статусу гарантованого постачальника природного газу на території м. Харкова та Харківської області (включаючи постачання природного газу населенню) набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаззбут» (код ЄДРПОУ 39590621, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59), якому відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1588 від 21.05.2015 р. видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом терміном дії з 01.07 2015 р. по 30.06.2020 р.р. Відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та Указу Президента України від 10 вересня 2014 року N 715 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Постановою від 21 травня 2015 року N 1587 анулювало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом. Водночас, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (61004, м Харків, вул. Москалівська, 57/59, Код 03359552) з 01.07.2015 р. на підставі Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09.04.2015 р не є постачальником природного газу населенню міста Харкова, а здійснює лише функції розподілу природного газу території м. Харкова та Харківської області. ПАТ «Харківміськгаз» є ліцензіатом з розподілу природного газу на підставі ліцензії є оператором газорозподільної мережі. 30 вересня 2015 року постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних мереж (Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні основи функціонування газорозподільчих. В судовому засіданні було встановлено, що 02.03.2020 року представником АТ «Харківміськгаз» за адресою: [ADDRESS] встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, а саме, підозра щодо несанкціонованого втручання в роботу лічильника, пломба заводу виробника викликає сумнів, також зазначено що ПЛГ доставляється абонентом, про що складено акт про порушення № 458. Також складено акт про виявленні порушення № 458 від 02.03.2020 року щодо підозри несанкціонованого втручання в роботу лічильника. (а.с. 9, 10) Пунктом 5 глави 5 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством. Для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання. Відповідно до п.п. 1- 3 глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. Для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: 1) мати в наявності персоніфікований перелік всіх лічильників газу побутових споживачів, що знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ; 2) забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників; 3) забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу. У разі якщо заходи з періодичної повірки лічильників, що встановлені на території та/або в приміщенні побутових споживачів, будуть здійснюватися одразу для всіх побутових споживачів багатоквартирного будинку (чи його під`їзду), Оператор ГРМ має завчасно вивісити відповідну об`яву в доступному для споживачів місці. Побутовий споживач, на території та/або в приміщенні якого встановлений лічильник газу, зобов`язаний забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ після пред`явлення ними службових посвідчень для проведення робіт з демонтажу лічильника на повірку (або його повірки на місці встановлення). У разі відмови в доступі до об`єкта побутового споживача представнику Оператора ГРМ для зняття лічильника газу на періодичну повірку (або його повірки на місці встановлення) споживачу змінюється режим нарахування об`ємів природного газу відповідно до вимог цього Кодексу. У разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки. Відповідно до п.п. 7 глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, до демонтажу лічильника газу на періодичну повірку або до/під час його періодичної повірки на місці встановлення Оператор ГРМ має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки лічильника газу в порядку, визначеному главою 10 або 11 цього розділу. У такому разі споживач зобов`язаний забезпечити представникам Оператора ГРМ (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до лічильника газу. Пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Відповідно до п.п. 3 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. На підставі виявленого порушення, того ж дня, представником Оператора ГРМ, лічильник газу в домоволодінні за вищевказаною адресою було демонтовано та опломбовано для проведення експертизи, про що складено протокол № 458, скріплений підписами двох сторін. (а.с. 11) Експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання. Порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб встановлений главою 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем якою передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави. Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). У разі відмови споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) від поставлення підпису в протоколі про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу про це в протоколі робиться відповідний запис, а його другий екземпляр надсилається поштою. Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ. За вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою (за наявності), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація. Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі. Під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ. Результати огляду фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) або його уповноваженою особою. Якщо споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи. У разі відмови від підпису будь-кого з членів комісії або споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) чи уповноваженої ним особи в акті експертизи про це робиться відповідний запис. Відповідно до висновків експертизи проводяться відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом. Експертиза лічильнику проводилась 12.03.2020 року у сервісному центрі з ремонтів і повірки газових лічильників АТ «Харківміськгаз» у відповідності до глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКПЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Лічильник був доставлений на експертизу відповідачем відповідно до п. 2 Протоколу № 458 від 02.3.202020 року. В результаті експертизи було виявлено: пломби не відповідають зразку заводу-виробника. Висновок: втручання в газовий лічильник, що відображено в акті № 542 Е експертизи лічильника газу від 12.03.2020 року. (а.с. 12) 12.03.2020 року ДП «Укрметртестстандарт» видана довідка про непрацездатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме, лічильника газу заводський № 019581 щодо невідповідності ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробникам лічильника. (а.с. 13) На адресу відповідача було направлено лист №20/303 щодо запрошення на засідання комісії з розгляду актів про порушення 21 жовтня 2020 року о 13.45 год. (а.с. 15, 16) Згідно протоколу від 21.10.2020 року комісією прийнято рішення щодо задоволення акту про порушення від 02.03.2020 року № 458. (а.с. 17-18) Згідно розрахунку вартості необлікованого об`єму природного газу за період з 02.09.2019 року по 01.03.2020 року складає 30 658, 05 грн. (а.с. 21-22) Вказаний розрахунок було направлено на адресу відповідача по справі 26.10.2020 року. (а.с. 19, 20) Окрім того, у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання відповідачу нараховано 3 % річних у розмірі 156, 22 грн. та індекс інфляції у розмірі 674, 47 грн. Згідно з пунктами 8, 9, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРС зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу. Відповідно до п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При цьому суд звертає увагу, що Кодексом газорозподільних систем не передбачено зазначення у рішенні комісії мотивів та аргументів, якими керувалась комісія. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; 3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; 4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються. [PERSON] у разі незгоди з висновками проведеної експертизи лічильника мала право самостійно звернутись до незалежної експертної установи, проте таким правом не скористалася, а з огляду на те, що саме споживач здійснює витрати газу та оплату за нього, тому в першу чергу в їх зменшенні саме він зацікавлений, що виключає доцільність втручання у конструкцію лічильника будь-якої іншої особи, якій би це було вигідно, окрім самого споживача. Матеріали справи не містять відомостей про оскарження чи спростування відповідачем актів про порушення, якими обґрунтував свої позовні вимоги Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», що свідчить про її згоду з викладеними у них обставинами. Матеріалами справи не спростовується наявність заборгованості у відповідача за використання необлікованого об`єму природного газу, визначеного за граничними об`ємами споживання на загальну вартість 30 658, 05 грн. Відповідно до п. 3 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі, якщо між Оператором ГРМ і споживачем не досягнуто згоди щодо компенсації споживачу завданих збитків чи перерахунку наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що акт про порушення № 458 від 02.03.2020 року, акт експертизи № 542 Е від 12.03.2020 року та розрахунок вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 21.10.2020 року є належними та допустимими доказами, що є достатнім дл я покладення на [PERSON] , як споживача послуг Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», відповідальності за вчинені порушення. Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved