Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

03.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ( надалі приватного нотаріуса ХМНО) [PERSON], публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ( надалі ПАТ «Укрсоцбанк»), треті особи: Київський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ( надалі Київський ВДВС ХМУЮ), [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05.06.2012 року за заявою ПАТ «Укрсоцбанк», приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за договором іпотеки нерухомого майна було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1574, відповідно до якого передбачається звернення стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON], та в рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 582376,22 грн. Просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що сума заборгованості є спірною, ним не визнавалася, а строк , за який наданий розрахунок не зазначені, про вчинення виконавчого напису не знав, нотаріус запит щодо безспірності йому не направив. Крім того, вказує, що первинні документи на підтвердження розрахунку нотаріусу також не були надані. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за вказаними в позові та уточненнях до нього доводами та підставами. Представник приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] заперечував проти позову з підстав, викладених в запереченнях на позовну заяву, зазначивши, що дії нотаріуса відповідали вимогам чинного законодавства, порушень не встановлено і нотаріус не може бути відповідачем по даній справі. (а.с. 54-58). Представник ПАТ «Укрсоцбанк» проти позову заперечував, зазначивши, що приватним нотаріусом правомірно вчинено виконавчий напис відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для відмови у видачі напису були відсутні, безспірність вимог була підтверджена наданими документами і виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису закінчено шляхом проведення прилюдних торгів та реалізацією іпотечного майна. (а.с. 89-92). Представник третьої особи [PERSON] проти вимог позивача також заперечував, подавши до суду письмові заперечення (а.с. 117-120) Представники Київського ВДВС ХМУЮ в судове засідання не з*явились, надали до суду письмові заперечення з проханням розглянути справу у їх відсутність та просили в позові відмовити. (а.с. 27). Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 13.07.2007 року між [PERSON] та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» ( надалі АКБСР «Укрсоцбанк») було укладено кредитний договір № 839/3/27/38/7-297. За умовами кредитного договору (зі змінами) АКБСР «Укрсоцбанк» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 65\~000 дол. США, зі строком кредитування до 10.07.2019 року.(а.с. 69-74). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» було укладено Договір Іпотеки № 839/4/27/38/7-510 від 13.07.2007 року, відповідно до умов якого предметом іпотеки є : трикімнатна квартира [ADDRESS] і вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 429250 грн. (а.с. 61-62). Згідно наданих до суду документів, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБСР «Укрсоцбанк» (а.с. 151-154). Судом встановлено, що 05.06.2012 року за заявою відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] на договір іпотеки було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1574, відповідно до якого звернуто стягнення на нерухоме майно - трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] Зазначено, що строк, за який проводиться стягнення: станом на 11 травня 2012 року. Також вказано, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 579876,22 грн., з яких поточна заборгованість за кредитом 42924,11 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом 9867,40 доларів США; поточна заборгованість за відсотками - 681,89 доларів США; прострочена заборгованість за відсотками 15413,68 доларів США; пеня -29544,23 грн. (а.с. 60). 27.07.2012 року постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження по виконанню даного виконавчого напису. 24.10.2014 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції повернутий виконавчий документ стягувачеві у зв*язку з реалізацією нерухомого майна предмета іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною першою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Документи, які підтверджують заборгованість мають відповідати вимогам, встановленим для бухгалтерських документів, на підставі яких відповідно до закону обліковується заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Також на підставі ч. 4, 5 ст. 9 зазначеного Закону господарські операції відображуються у облікових регістрах. Аналогічні положення містяться у п. 2.1.1. та 2.1.2. Положення «Про організацію бухгалтерського обліку та звітності у банках України», затвердженого Постановою НБУ № 566 від 30.12.1998 р. Таким чином, лише первинні документи та облікові регістри є доказами, які можуть підтвердити наявність безспірної заборгованості. Судом встановлено, що при зверненні 05.06.2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, було подано згідно даних приватного нотаріуса наступні документи: іпотечний договір з додатками, заява про вчинення виконавчого напису від 05.06.2012 року, розрахунок заборгованості, поштове повідомлення від 26.05.2011 року, повідомлення боржнику від 24.05.2011 року, договір кредиту з додатками, копія паспорту [PERSON], довіреності, витяги з реєстру (а.с. 61-82). Згідно представлених документів, розрахунок суми заборгованості представлений у вигляді довідки щодо залишків по особових рахунках станом на 11.05.2012 року, підписаної начальником департаменту логістики [PERSON] та начальником управління Бек-офісу бізнесів [PERSON] (а.с. 66). При цьому, суд зазначає, що даних на підтвердження права підпису зазначених осіб розрахунку заборгованості до суду не надано. Крім того, виконавчим написом стягується загальна сума заборгованості по капіталу кредиту за договором і безпосередню сума заборгованості за договором кредиту, тобто фактично стягується не сума боргу на час вчинення виконавчого напису, а вся сума за договором кредиту достроково. У виконавчому написі вказується, що строк, за який проводиться стягнення: станом на 11 травня 2012 року, однак період, за який проводиться стягнення не вказаний, і стягується уся сума заборгованості позивача достроково, що складає 579876,22 грн. (сума повного дострокового погашення кредиту та відсотків). Зазначені обставини не можуть свідчити про безспірність розміру грошових вимог. Таким чином, згідно представлених суду доказів, приватному нотаріусу для вчинення оспорюваного напису був наданий розрахунок заборгованості станом на 11.05.2012 року без зазначення періоду заборгованості та детального розрахунку заборгованості з зазначенням проведених оплат та заборгованості щомісячно. Крім того, суд звертає увагу на те, що нотаріусом вчинено виконавчий напис на суму 579876,22 грн., у той же час договором іпотеки передбачено відповідальність позивача у розмірі вартості предмету іпотеки, яку оцінено в 429250 грн. Доказів щодо іншої оцінки майна, ніж визначена в договорі, суду не надано. Відсутність вищезазначеної інформації свідчить про те, що на час вчинення виконавчого напису подані відповідачем документи не визначали безспірності заборгованості, внаслідок невиконання позивачем усіх дій визначених кредитним договором та нормами діючого законодавства. З матеріалів справи також вбачається, що 24.05.2011 року відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення про звернення стягнення та вказаний розмір заборгованості за кредитом станом на 11.04.2011 року у розмірі: заборгованість за кредитом 52791,51 доларів США; заборгованість за відсотками 8240,27 доларів США, пеня 6707,76 грн. (а.с. 68). Однак, як вбачається з виконавчого напису сума заборгованості, вказана в ньому у розмірі 579876,22 грн., з яких поточна заборгованість за кредитом 42924,11 доларів США; прострочена заборгованість за кредитом 9867,40 доларів США; поточна заборгованість за відсотками - 681,89 доларів США; прострочена заборгованість за відсотками 15413,68 доларів США; пеня -29544,23 грн. є іншою та більшою ніж та, що зазначена в повідомленні від 24.05.2011 року, направленого на адресу позивача [PERSON], що також підтверджує відсутність безспірності заборгованості. Всі ці обставини свідчать про відсутність безспірності заборгованості позивача перед Банком, що унеможливлювало видачу виконавчого напису нотаріусом щодо звернення стягнення на нерухоме майно та задоволення вимог кредитора. Отже, позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, таким, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Посилання відповідачів та третьої особи про те, що виконавче провадження по виконанню виконавчого напису закрито у зв*язку з реалізацією нерухомого майна, що є предметом іпотеки та оскарження позивачем прилюдних торгів в судовому порядку суд вважає необґрунтованим та таким, що не перешкоджає розгляду даної справи, та не спростовує висновків суду. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Outcome: approved