Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

03 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 16 серпня 2010 року. В шлюбі в них з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років між ними постійно виникають сварки та скандали, свідком яких є їхня дитина. Внаслідок чого, спільне подружнє життя у них не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім'ю. Це призвело до того, що вони втратили почуття самоповаги. На даний час шлюб фактично розпався, сім'я існує лише формально.Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Просить шлюб між ними розірвати, дочку залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх виді його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Відповідач ніяких коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Просить позов задоволити, шлюб між ними розірвати, дочку залишити проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх виді його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, на даний час шлюб розпався остаточно, примирення між ними не можливе, не заперечує проти того, щоб дочка залишилася проживати з позивачем. Згідний сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Суд вислухавши доводи позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 16 серпня 2010 року перебувають в шлюбі, зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №220, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10) Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони вказані батьками, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Сімейні відносини сторони не підтримують. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Шлюб на даний час існує лише юридично, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сім'я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а тому в інтересах сторін шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, відповідач не має на утримання інших осіб, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягувати на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх виді його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Outcome: approved