Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

02 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить змінити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з 35/100 часток заробітку (доходу) щомісяця на 15/100 часток заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 03 листопада 2016 року. Під час шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилася проживати з відповідачем. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 15 листопада 2016 року з позивача на користь відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти в розмірі 35/100 часток заробітку (доходу) щомісяця. 17 жовтня 2017 року рішенням Славутицького міського суду Київської області з позивача на користь його матері [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 20.09.2017 року і довічно. На час прийняття рішення про стягнення аліментів на дитину позивач був спроможний сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі. Проте, на сьогоднішній день розмір відрахувань на користь [PERSON] складає в середньому 6000 гривень. Крім того, з його заробітної плати ще відраховуються аліменти на користь [PERSON], що разом становить більше 50 % його щомісячного доходу. Також, з його доходу додатково вираховується заборгованість по аліментам, присуджена за попередні місяці до дати прийняття рішення суду від 15.11.2016 року в розмірі 850 гривень на місяць. Вищенаведені обставини свідчать про зміну матеріального стану позивача, і , відповідно про збільшення кількості осіб, які знаходяться на його утриманні, тому є підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, в яких вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що під час розгляду справи про стягнення аліментів в суді розглядалась справа про розлучення, тому [PERSON] було запропоновано їй разом з дитиною винаймати інше житло, а він в свою чергу погодиться на збільшення розміру аліментів. Зважаючи на даний факт, в процесі розгляду справи про стягнення аліментів, нею було подано заяву про збільшення позовних вимог, з якою позивач погодився в силу їх домовленості. Таким чином, розмір аліментів, які на сьогоднішній день стягуються з [PERSON] зумовлений, перш за все тим, що відповідач з дитиною залишили їх квартиру і почали винаймати житло, оплата якого потребує значних витрат, приблизно 1500 гривень щомісяця, та 1500 гривень за житлово-комунальні послуги. Крім того, під час розгляду справи про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання його матері [PERSON] судом не було враховано рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] та її не було залучено в якості третьої особи, в зв'язку з чим позов було задоволено повністю. Дочка часто хворіє, що потребує додаткових витрат на її лікування. Крім того, дитина відвідує уроки англійської мови, вартість яких становить 780 гривень на місяць, відвідує уроки танців, вартість яких становить 80 гривень щомісяця. Позивач надав пояснення на заперечення відповідача, в яких зазначив, що з наданого відповідачем розрахунку витрат на дитину вбачається, що їх розмір становить 4303 гривень. Даний розмір витрат є значно меншим ніж сума аліментів, яку отримує відповідач. Витрати на факультативи з танців та відвідування змагань з танців, додаткові заняття з англійської мови, відвідування стоматологічного кабінету відносяться до додаткових витрат на дитину. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення відповідно до ч.1 ст.185 КК України. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальний стан відповідача, який покращився за рахунок збільшення заробітної плати, та його матеріальний стан, який погіршився за рахунок стягнення з його заробітної плати аліментів на користь матері [PERSON]. Відповідно до п.9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, розгляд даної справи після набрання чинності даним Кодексом здійснено за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], та на користь [PERSON] згідно рішення суду, складає більше 50 % його щомісячного доходу. Крім зазначених відрахувань з нього стягується заборгованість по аліментам, що присуджена за попередні місяці до дати прийняття рішення суду від 15.11.2016 року. Розмір аліментів, який стягується з нього, значно більший ніж витрати, які несе відповідач щомісяця на утримання дитини. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, то вона повинна також приймати участь в утриманні їх дитини. З часу винесення рішення про стягнення аліментів на дитину в нього сімейний стан та стан здоров'я не змінився. Матеріальний стан погіршився за рахунок стягнення з нього аліментів на утримання його матері [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що в разі зменшення розміру аліментів, коштів для належного утримання дитини буде недостатньо. Розмір аліментів, який на даний час стягується з позивача на її користь на утримання дитини, обумовлений тим, що після розірвання шлюбу позивач запропонував їй винаймати житло, а він залишивься проживати в їхній спільній квартирі і при цьому він погодився сплачувати аліменти в розмірі 35 % його доходу щомісяця. Після розлучення з позивачем вона разом з дитиною, за домовленістю з позивачем, винайняла іншу квартиру для проживання, вартість оренди та житлово-комунальних послуг є досить значною, приблизно 3000 гривень на місяць. Також, після переїзду, вона була вимушена придбавати за власні кошти побутову техніку першої необхідності, оскільки придбана побутова техніка за час шлюбу залишилась у позивача. Відповідач зазначила, що фактично вона отримує менше 5000 гривень аліментів на утримання їх дитини щомісяця. Враховуючи вік дитини, вона вимушена кожного сезону придбавати новий одяг та взуття, оскільки дитина досить швидко зростає. Дитина досить часто хворіє, в зв'язку з чим виникає необхідність у придбанні ліків, та враховуючи, що поліклініка знаходиться на іншому боці міста від їх проживання, вона вимушена возити дитину до лікарів на таксі. Вважає, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Після винесення рішення про стягнення аліментів з позивача на її користь на утримання дитини в неї сімейний стан та стан здоров'я не змінилися, матеріальний стан покращився за рахунок збільшення розміру заробітної плати. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справ № 377/716/16, П № 2/377/355/16, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2007 року відділом РАГС Білогорського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, який було розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 03 листопада 2016 року. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є позивач, а матір'ю - відповідач, що підтверджено свідоцтвом про її народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 15 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 26.11. 2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 35/100 часток заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно довідки № 872 від 09.11.2017 року [PERSON], позивач у справі, працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаді провідного інженера з ремонту. Загальна сума доходу за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року складає 97434,63 гривень. Як видно з оглянутої цивільної справи № 377/716/16-ц, П № 2/377/355/16, на час ухвалення рішення про стягнення аліментів позивач працював на тому ж підприємстві і на цій же посаді. Його дохід за шість місяців з 01.05.2016 року по 31.10.2016 року становив 103732,32 гривень. Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 17 жовтня 2017 року, що набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON], яка є матір'ю позивача, на її утримання, в розмірі 2000 гривень щомісяця. Відповідно до довідки про доходи № 924 від 04.12.2017 року, виданої ДСП «Чорнобильська АЕС», з [PERSON] за період з червня 2017 року по листопад 2017 року утримано: аліментів на [PERSON] - 27944,40 гривень; заборгованість по аліментам на [PERSON] - 3992,05 гривень; аліментів на [PERSON] - 2000 гривень; заборгованість по аліментам на [PERSON] - 1467,37 гривень. Зазначені обставини свідчать про погіршення матеріального стану позивача, що полягає у збільшенні витрат, пов'язаних з стягненням з нього аліментів. З пояснень позивача вбачається, що його сімейний стан, стан здоров'я не змінилися. Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Компанія «Вітава» з 06.05.2008 року на даний час займає посаду інженера-конструктора. Її дохід з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року становить 56284,24 гривень. В судовому засіданні відповідач пояснила, що її сімейний стан, стан здоров'я не змінилися, матеріальний стан дещо покращився за рахунок підвищення розміру заробітної плати. У відповідності до правила ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Встановлені в судовому обставини свідчать про погіршення матеріального стану позивача та покращення матеріального стану відповідача, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Твердження відповідача про значні витрати, які вона несе на лікування дитини, заняття з англійської мови, з танців, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки у розумінні ст. 185 СК України вони є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) і відповідач вправі заявити вимоги про стягнення з батька дитини додаткових витрат на дитину. Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, проаналізувавши всі вищенаведені обставини, врахувавши погіршення матеріального стану позивача, наявність у платника аліментів непрацездатної матері [PERSON], на утримання якої рішенням суду з позивача стягуються аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця, покращення матеріального стану відповідача, суд дійшов висновку про зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням Славутицького міського суду Київської області від 15 листопада 2016 року, який стягується з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 35/100 до 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказаний розмір аліментів суд вважає справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь батька в утриманні дитини, яка проживає разом з відповідачем, і є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В іншій частині позов є недоведеним, тому задоволенню не підлягає. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Виходячи з наведеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина судових витрат по оплаті судового збору.

Outcome: partial