overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

02.09.2016 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини заробітку на утримання сина [PERSON], 09.09.1997р.народження, який з 01.09.2016р. навчається на 3-му курсі денного відділення у приватному вищому навчальному закладі «Інститут ділового адміністрування», денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2016р. по 30.06.2018 р.. Відповідач як батько, матеріальної допомоги на навчання не надає. Позивачка в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Відповідно до ст.ст. 182, 198-200 Сімейного Кодексу України право на стягнення аліментів від батька, який проживає окремо, має дитина, яка продовжує навчання, При встановленні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини, можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів встановлюється в твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку. При встановленні розміру аліментів суд враховує що відповідач позов визнав, обставини позову не підлягають доказуванню згідно ст.61 ЦПК України. На підставі ст.182,198-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

02.09.2016 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, призначивши її (заявницю) опікуном,\~за тих підстав, що [PERSON] з трирічного віку по теперішній час перебуває на обліку лікаря-психіатра, за станом здоровя потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Заявниця у судовому засіданні не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені нею вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є інвалідом другої групи з дитинства, знаходиться під наглядом лікаря-психіатра, потребує позбавлення дієздатності у звязку з безпорадністю в побуті та соціумі, Діагноз: F 20,3 «Недифференцирована шизофренія», про що свідчать довідки КЛП «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» від 18.08.2016 р. за №549 та від 02.09.2016 р №271 (а.с.10,13) Згідно з довідкою до Акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії АВ №0604525 від 11.02.2016 р. (а.с.8-а) [PERSON], [INFO] з 11.02.2016 р. встановлена 2 група інвалідності з дитинства на строк до 01.03.2018 р. Відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи № 111 від 13.10.2016 р. [PERSON], 1998р. народження, страждає хронічним психічним захворюванням - шизофренія дитячий тип з наявністю параноїчної симптоматики на тлі легкої розумової втоми. Ступінь вираженості активної псіхосімптоматіки і змін особистості по шизофренічного типу, а також наявність ознак легкої розумової відсталості позбавляють випробувану здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для захисту цивільних прав і інтересів потребує встановлення опіки (а.с.30-33). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. За вимогами ч.1 ст.60 ЦК України, ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. За поданням Органу опіки та піклування виконкому Костянтинівської міської ради від 02.11.2016 р. доцільним інтересам [PERSON] є встановлення над нею опіки та призначення опікуном [PERSON], яка згідно з наданими документами медичними довідками від 02.09.2016 р., 02.09.2016 р. є здоровою, на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться, до кримінальної відповідальності не притягувалася - за своїми особистими якостями та станом здоровя може бути опікуном. Тож заяву належить задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

02.09.2016р. [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті свого чоловіка - [PERSON], [INFO], уродженця смт. Чорноморське Чорноморського району Автономної Республіки Крим, який помер [INFO] року в смт. Чорноморське Чорноморського району Автономної Республіки Крим, допустити негайне виконання рішення та звернути судове рішення до виконання. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що її чоловік помер н території України, яка є на даний час тимчасово окупованою, тому вона не має можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка і змушена визнавати цей факт через суд. В судове засідання заявник та представник зацікавленої особи не з»явилися, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 п.8 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Як встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] року у смт. Чорноморське Чорноморського району Автономної Республіки Крим. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Чорноморським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 472, [PERSON] помер [INFO] року у смт. Чорноморське Чорноморського району Автономної Республіки Крим. 02.09.2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] через те, що свідоцтво про смерть останнього було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянином України (заявником) свідоцтва про смерть українського зразка. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані, підтверджені доказами, тому їх необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

02.09.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа комунальне підприємство «Сервіскомуненерго», посилаючись на те, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. Квартира знаходиться в комунальній власності. У зазначеній квартирі він мешкає один, а зареєстровані його колишня дружина [PERSON],[INFO] та син [PERSON], [INFO] Відповідачі забрали все своє майно з квартири та з травня 2010 року у квартирі не проживають, місця свого проживання позивачу не повідомили. Ніяких перепон у користуванні квартирою він відповідачам не чинив, знятись з реєстрації у добровільному порядку вони відмовляються. Відповідачі не вносять плату за житлово-комунальні послуги, у звязку з чим він вимушений нести додаткові витрати на утримання свого майна, позбавлений можливості на оформлення субсидії. Просить суд визнати [PERSON], 18.12.1971р.н. та [PERSON],[INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою № 216 будинку № 11 по вул. Миру м. Миколаївка Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявились, але належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення у засобі масової інформації. Представник третьої особи, комунального підприємства «Сервіскомуненерго» у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі договору на здачу житлової площі квартиронаймачам у орендне користування у будинках, які належать ЖКО СГРЕС (а.с.8,7). Відповідач [PERSON] та її неповнолітій син [PERSON] зареєстровані у [INFO], але більше ніж 6 років в цьому будинку не мешкають (а.с.7). Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] потрібно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 216 будинку № 11 по вул.. Миру у м. Миколаївка Донецької області з наступних причин: відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно не мешкають у квартирі [ADDRESS] більш одного року та не несуть витрат з його утримання, самі добровільно виселились з цього будинку, не є власниками цього будинку, тому згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України вони втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 216 будинку № 11 по вул. Миру у м. Миколаївка Донецької області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

02.09.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом одного року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; дітей немає; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с. 16). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

02.09.2016р. КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська звернулася до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, добровільно дати згоду на лікування [PERSON] не може у звязку з психічним станом, її дії створюють небезпеку для нього та оточуючих. У судовому засіданні представник КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська [PERSON] підтримав заяву та пояснив, що у [PERSON] тяжкий психічний розлад, який обумовлює виявляє неспроможність самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. При особистому огляді виявлено психічні розлади у вигляді грубого зниження мислення, яке є паралогічне, з розірванністю. Хворою себе не вважає, критика відсутня. Просив госпіталізувати [PERSON] у психіатричний стаціонар. Лікар психіатр КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянську» [PERSON] у судовому засіданні підтримала пояснення представника лікарні та пояснив, що [PERSON] дійсно представляє небезпеку для себе і оточуючих, якщо її не буде надана психіатрична допомога, вона може завдати суттєву шкоду собі або оточуючим. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, прокурора, який підтримав заявлені вимоги, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до лікарсько-психіатричного огляду № 729/14 від 01.09.2016 року у [PERSON] погіршився психічний стан, внаслідок чого вона скоює дії, які представляють небезпеку для себе та оточуючих та обумовлює суттєву шкоду для здоровя. Добровільно [PERSON] від лікування відмовляється. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], який по день смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS]. Після смерті батька залишилось спадкове майно, спадкоємцем по закону якого є він - [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді йому пояснили, що спадщину він може оформити через шість місяців після смерті спадкодавця, оскільки вступив у фактичне управління спадщиною, що прирівнюється до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - два місяці. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] позов визнає (а.с.28,29). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї поступила заява про розгляд справи в її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує (а.с.31). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який по день смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 7), спадкоємцем по закону якого є його син - [PERSON] (а.с.6;8), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що невірно зрозумів роз'яснення працівників сільської ради. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12.12.2008 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, фактичні шлюбні відносини припинені в березні 2016 року, на примирення незгодний. Відповідач не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 12 грудня 2008 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2736. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в березні 2016 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 15 вересня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 414. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 15 вересня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved