Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

04 грудня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів адресної допомоги. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради з 18 грудня 2014 року по 19 березня 2018 року разом із чоловіком [PERSON] та неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як внутрішньо переміщені особи, за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] . Згідно із заявою [PERSON] від 26 червня 2018 року та відповідно до порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, заявнику була призначена та розрахована адресна грошова допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на сім`ю у складі: [PERSON] , [PERSON] , з 26 червня 2017 року. В результаті перевірки було виявлено неповідомлення [PERSON] про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме про зміну фактичного перебування дітей [PERSON] та [PERSON] .. Вказане неповідомлення відповідачем про зміну обставин, призвело до зайвого нарахування та виплати [PERSON] щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01 серпня 2017 року по 30 листопада 2017 року на загальну суму 7072 грн. 00 коп.. За наведених обставин, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надмірно виплачені кошти адресної грошової допомоги у розмірі 7072 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 1921 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та Указу Президента від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», пересилання пошти не здійснюється, зокрема, до м. Горлівка Донецької області, що є останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судової повістки за адресою його місця проживання/перебування (ч. 7 ст. 128 ЦПК України). У зв`язку із чим, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Окрім того, судом були спрямовані повістки за місцем реєстрації внутрішньо переміщеної особи: [ADDRESS] . Однак, [PERSON] , будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка, будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) про дату, час і місце розгляду справи не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою від 09 грудня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового засідання. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року розгляд справи було вирішено проводити у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви [PERSON] рішенням Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 13 липня 2017 року, призначено [PERSON] допомогу переміщеним особам на проживання на період з 26 червня 2017 року по 25 грудня 2017 року та розпочато виплату допомоги в розмірі 1768 грн. 00 коп. (а. с. 24, 29). Дану допомогу призначено з розрахунку 884 грн. 00 коп. на [PERSON] , [INFO] , 884 грн. 00 коп. на [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Відповідно до довідки Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради вбачається, що [PERSON] отримувала допомогу переміщеним особам на проживання в період: серпень 2017 року - 1768 грн. 00 коп., вересень 2017 року - 1768 грн. 00 коп., жовтень 2017 року - 1768 грн. 00 коп., листопад 2017 року - 1768 грн. 00 коп., а всього 7072 грн. 00 коп.(а.с. 5 ). Згідно із інформацією головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 1578/28-5/01-10 від 22 лютого 2018 року, щодо перетинання державного кордону України у період з 18 грудня 2014 року по 02 березня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] перетинали кордон України у період з 27 травня 2017 року по 05 серпня 2017 року, в довідці зазначено, що саме 05 серпня 2017 року було здійснено виїзд зафіксований на ППр Гоптівка(а.с.10). Згідно із актом обстеження матеріально - побутових умов сім`ї № 834 від 19 лютого 2018 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] разом із своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] не проживають. Під час обстеження було виявлено, що за вказаною адресою з 04 вересня 2017 року проживає інша родина, на підставі до договору - найму житла(а.с.13). Згідно із листом Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради № 181-12-4/1 від 18 лютого 2018 року, за період з 01 червня 2017 року по 31 січня 2018 року із закладу ЗОШ № 24, відповідно наказу № 110 від 26 липня 2017 року було відраховано [PERSON] ( з поміткою м. Харків), та відраховано з ЗОШ «Берегіня» - [PERSON] , відповідно до наказу № 18 від 28 липня 2017 року(з поміткою м. Горлівка)(а. с.14, 15-16). Згідно із інформацією ДНЗ (ясла - садок) комбінованого типу № 41 «Дударик», [PERSON] , [INFO] , було зараховано до вказаного закладу з 09 вересня 2014 року, та з 26 липня 2017 року вказаний дошкільний заклад він не відвідує (а. с. 19, 26). Відповідно до протоколу рішення Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 19 грудня 2017 року, було визначено суму надміру виплачених коштів [PERSON] на її особовий рахунок № [NUMBER] з 01 серпня 2017 року у зв`язку із вибуттям дітей [PERSON] та [PERSON] із навчальних закладів(а.с.18). Згідно із інформацією Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, щодо місця та періодів навчання в загальноосвітніх навчальних закладах м. Черкаси дітей з числа внутрішньо переміщених осіб за період з 2014 року, вбачається, що [PERSON] у зв`язку із зміною місця проживання з поміткою «м. Горлівка» відраховано відповідно до наказу № 18 від 28 липня 2017 року з Черкаського колегіуму «Берегіня» Черкаської міської ради Черкаської області(а.с.23). Рішенням департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 19 березня 2018 року, [PERSON] було скасовано довідку внутрішньо переміщеної особи від 13 квітня 2017 року № 7102001156(а.с.9). Листами Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 29 серпня 2019 року та 23 січня 2019 року, [PERSON] було повідомлено, що нею надміру отримані кошти по щомісячній адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, у розмірі 7072, грн.. за період з 01 серпня 2017 року по 30 листопада 2017 року, у зв`язку із неповідомленням про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме: вибуття дітей [PERSON] та [PERSON] з навчальних закладів в липні 2017 року( а.с.7) Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505. Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до ст. ст. 9, 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання рішення про скасування дії довідки приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. В судовому засіданні встановлено факт тривалої відсутності (понад 60 днів) внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку в Департаменті, а саме: [PERSON] та [PERSON] з 05 серпня 2017 року. Крім того досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що [PERSON] тривалий час не проживає у м. Черкаси за вказаною нею адресою, діти вибули із навчальних закладів, тим самим [PERSON] не повідомила про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме про зміну фактичного перебування її дітей. Таким чином, неповідомлення відповідачкою про тривалу відсутність за місцем фактичного проживання призвело до зайвого нарахування та виплати їй щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01 серпня 2017 року по 30 листопада 2017 року на загальну суму 7072 грн. 00 коп.. Відповідно до п. п.11, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка не повідомила про зміну обставин, які випливають на призначення грошової допомоги, про зміну фактичного перебування дітей, що вплинуло на її право на виплату адресної допомоги. Вказане призвело до надмірної виплати бюджетних коштів на суму 7072 грн. з вини відповідача, що є підставою для задоволення позову шляхом стягнення спірних коштів. Добровільно відповідачка не повертає надмірно отримані грошові кошти. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого)без достатньої правової підстави(безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів не є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 298/1396/16-ц 10 квітня 2019 року. Таким чином,оскільки [PERSON] в добровільному порядку не повернула надмірно виплачені кошти, то суд приходить до переконання, що відповідно до норм чинного законодавства, [PERSON] повинна повернути державі надмірно виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, на загальну суму 7072 грн. 00 коп., отриману за період з 01 серпня 2017 по 30 листопада 2017 року, оскільки дана допомога була безпідставно призначена Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради внаслідок не надання [PERSON] інформації, щодо своїх дітей, а саме фактичного їх перебування. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп., який був сплачений ним при зверненні до суду із даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved