overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

04.02.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 17 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №47. Від даного шлюбу маємо неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 17 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №47 (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 17.10.2009 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 16.04.2010 року). Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до збереження сім'ї, про що свідчить його неявка у судове засідання. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 9909 грн 08 коп., а також 243 грн 60 коп. у відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позов визнали. Відповідач [PERSON] не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 11.07.2013 року сторони уклали кредитний договір № 44К відповідно до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 10000 грн, строком на 18 місяців, зі сплатою за користування грошовими коштами 53 % річних від суми залишку (далі по тексту - Договір). Пунктом 7.3 Договору передбачено, що в разі порушення строків розрахунків позичальник повинен сплатити позивачеві пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови Договору виконує неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 04.02.2014 року складає 9909 грн 08 коп., зокрема: заборгованість по кредиту - 8480 грн 45 коп., заборгованість по відсоткам - 923 грн 55 коп., пеня - 505 грн 08 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 12), при цьому відповідачами визнана. З метою забезпечення належного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, 11.07.2013 року позивач уклав зі співвідповідачами [PERSON] і [PERSON] договори поруки. Згідно частини 1 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Зазначене є підставою для стягнення суми боргу в розмірі 9909 грн 08 коп. з відповідачів у солідарному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернувся до суду і вимоги мотивує тим, що має з відповідачем неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Вона має слабке здоров'я, потребує лікування. Згоди щодо утримання дитини не досягнуто. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 3 частини доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю. Суму позову обґрунтувати не зміг, однак вказав, що розраховують на отримання аліментів щомісячно на суму близько 900 грн.. Також відмовився надати відомості про доходи позивача, вважаючи, що це не враховується при визначенні розміру аліментів. Представник відповідача позов визнав частково, згодний на 1 / 4 частину. Таку частину мотивував тим, що через перешкоди позивача користуватися спільним житлом відповідач змушений нести додаткові витрати по найманню житла. Також зазначив, що до складу його заробітної плати входять оплата відряджень на територію іншої держави, які витрачає там на існування. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Встановлене визнається сторонами, підтверджується свідоцтвом про народження дитини та довідкою з місця проживання./а.с.3,4/ Дитина перебуває на диспансерному обліку в групі часто хворіюча дитина з 2005 року. Вона потребує санаторно-курортного лікування в санаторіях з захворюваннями органів дихання./а.с.8/ Також встановлено, що відповідач має нормальний стан здоров'я, не має інших утриманців. Він працює, отримав середню заробітну плату за період вересня 2013 року - лютого 2014 року в сумі 5 193,59 грн., про що надано відповідну довідку. /а.с.24/ Поряд з цим між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-184, 191 СК України, згідно положень яких з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1 / 4 частини його усіх видів доходу, на що згодний відповідач. Визначений розмір становитиме в середньому по 1298,40 грн. на місяць та є найбільш прийнятним для сторін і дитини. Більше того позивач вважав достатнім отримувати аліменти близько 900 грн. на місяць. Тому в іншій частині вимоги не підлягають задоволенню за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований між сторонами 04.06.2003 року (актовий запис № 333) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримують у повному обсязі, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін в порядку заочного провадження , оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.06.2003 року (актовий запис № 333) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] Сім'я розпалась, з січня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв'язку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому, шлюб зареєстрований 04.06.2003 року (актовий запис № 333) Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Позивач має намір змінити прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER]. Під час реєстрації шлюбу з відповідачем прізвище позивача було «[PERSON]», отримане при реєстрації попереднього шлюбу з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому зазначила що 23.06.2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Веселоподільською сільською радою Семенівського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 07. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припинені з листопада 2013 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до втрати взаємної поваги та любові, спільне господарство не ведуть, спору відносно майна не мають. Питання щодо утримання дитини буде вирішено в добровільному порядку. На даний час сторони мешкають окремо. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, повернути їй прізвище «[PERSON]». У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав, проти його задоволення не заперечував, про що надав письмову заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 23.06.2011 року, сторонами зареєстровано шлюб 23.06.2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Веселоподільською сільською радою Семенівського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис № 07 (а.с.4). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). В судовому засіданні також встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2013 року, мешкають окремо, збереження сім'ї не можливо. За наведених обставин суд дійшов висновку, що при взаємовідносинах, які виникли між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а тому даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк для примирення не потрібен. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.01.1997 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Сквирської райдержадміністрації Київської області, актовий запис № 10, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243 грн. 60 коп., однак заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову зазначила, що 26.05.2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Як було зазначено, між сторонами припинені шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше збереження сім'ї вважає неможливим, тому звернулась до суду з даним позовом. Також вказала, що між сторонами досягнута згода, щодо того, що неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем. В судове засідання позивач з'явилась, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 26.05.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 668, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 3). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Як вказано у позові, між сторонами досягнута згода, з приводу того, що їхня донька залишиться проживати разом з позивачем. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в ході розгляду справи який уточнила та просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2005 року. Мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає спільно з позивачем і знаходиться на її утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст.ст.180- 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON] суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача і вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі, про що суду надала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, позовні вимоги визнав повністю, згодний виплачувати аліменти на своїх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), просить справу розглянути без його участі, про що суду надав заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції, актовий запис № 227. Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, не працює, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

04.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має доньку [PERSON].[INFO] року народження, яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved