Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

03.03.2021 адвокат Глазунова А.М. звернулася до суду з заявою в інтересах [PERSON] , в якій просила суд видати відносно [PERSON] обмежувальний припис, строком на шість місяців, яким заборонити йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, а також заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви зазначала, що 04.02.2021 року приблизно о 21:00 [PERSON] за місцем проживання з родиною - дружиною [PERSON] , у присутності молодших малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав дорікати старшій доньці - [PERSON] , [INFO] , невдоволенням її поведінкою та після численних образ висловлених на її адресу, відібравши та розбивши особистий мобільний телефон в неповнолітньої доньки, наніс їй тілесні ушкодження, а саме наздогнавши дитину, яка намагалася уникнути застосування до неї заходів фізичного насилля, у кутку кімнати, взявши у руки стілець, вдарив неповнолітню доньку [PERSON] по голові, а після удару додав ще ляпасу по обличчю. Внаслідок заподіяних травм дитина була госпіталізована до КП «Криворізька ЦРЛ» Новопільської СР». 14 лютого 2021 року [PERSON] з молодшими дітьми поїхали у лікарню до [PERSON] . По приїзду додому [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлював претензії до [PERSON] в образливій та нецензурній формі, здійснював фізичне та психологічне насильство. Зранку, приблизно о 6.30 год. 15 лютого 2021 року, [PERSON] збирала дітей до школи, коли до хати зайшов [PERSON] та тримаючи у руках сокиру погрожував спалити будинок, позбавити її життя. Після чого, [PERSON] , разом із дітьми була вимушена тікати з будинку та переховуватися у знайомих. За даних обставин, існують реальні ризики та загрози для психологічного та фізичного здоров`я [PERSON] її подальше контактування та спільне проживання з чоловіком може призвести до непоправних наслідків та може становити небезпеку для життя постраждалої особи, оскільки створювані ним умови проживання в родині є нестерпними та небезпечними. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її адвокат Глазунова А.М., заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити, вказуючи на те, що [PERSON] здійснює психологічне та фізичне насилля над нею, перетворює умови проживання в будинку для всієї родини нестерпними та небезпечними. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надав. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, вислухавши заявника, її адвоката, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, встановивши правовідносини, які виникли між ними та яка правова норма підлягає застосуванню до них, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.21). [PERSON] проживає разом з родиною: дружиною [PERSON] та малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , про що зазначено в характеристиці наданій Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 7) та зазначала в судовому засіданні заявниця. [PERSON] за вказаною адресою фактично проживає, однак не зареєстрований, що підтверджується копією його паспорта, де місцем реєстрації вказано: [ADDRESS] (а.с. 22-23), а також характеристикою на родину (а.с. 7). З інформації від 04.03.2021 наданої старшим дізнавачем СД ВП №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції М. Щербіна, вбачається, що 19.02.2021 до Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява [PERSON] про те, що до Служби у справах дітей звернулася [PERSON] та повідомила, що її чоловік перебуваючи за місцем мешкання за адресою: [ADDRESS] , постійно ображає останню та дітей. Вказану заяву було зареєстровано до журналу єдиного обліку ВП №1 КРУП ГУНП Дніпропетровської області та долучено до матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 16), про даний факт також вказує рапорт від 19.02.2021 (а.с. 17). Вказаний факт також підтверджується поясненнями постраждалої [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що її чоловік [PERSON] постійно чинить відносно неї домашнє насилля, яке полягає у спричинені їй психічного та фізичного насилля. Згідно характеристики виданої Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, сім`я [PERSON] перебуває на контролі сільської ради у зв`язку з жорстоким ставленням батька до дітей. Вихованням дітей займається батько, однак здійснює це неналежним чином, в сім`ї панує авторитаризм, діти потрапляють під домашнє насилля з боку батька. Старша дочка [PERSON] стала об`єктом знущань батька. В нетверезому стані [PERSON] постійно жорстоко б`є [PERSON] за будь-яку причину, а той без причин. Мати не стає на бік дитини, бо теж боїться чоловіка (а.с. 7). З довідки наданої КЗ «Криворізький центр для жінок, постраждалих від насильства в сім`ї, «З надією в майбутнє» Криворізької міської ради» від 04.03.2021, вбачається, що [PERSON] та її двоє дітей [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, дійсно тимчасово перебувають у зазначеному комунальному закладі з 19.02.2021 по теперішній час. Сім`ї надається психологічна підтримка, як такій, що постраждала від насильства (а.с 24). Також, факт домашнього насилля відносно [PERSON] підтверджується поясненнями свідка [PERSON] , яка є спеціалістом Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області та пояснила, що [PERSON] дійсно зверталася до Служби зі скаргами на свого чоловіка [PERSON] , щодо домашнього насилля відносно неї особисто та їх малолітніх дітей, в останнє звернулася 19.02.2021, про що начальником служби було повідомлено до поліції. Дана сім`я перебуває на обліку з 2012 року. Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183. Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ висловленої у рішеннях «Kudla v Poland» [GC], n. 92237, «Козинець проти України», n. 52, «Лабіта проти Італії», n. 120, «Чембер проти Росії», n. 49244, поводження є «нелюдським», якщо, крім іншого, воно було умисним, застосовувалось впродовж кількох годин поспіль і призводило або до справжніх тілесних ушкоджень, або до гострих фізичних чи душевних страждань. Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами,або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п.п. 6, 8 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях (постанова ВС від 05.09.2019 у справі № 756/3859/19). Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу мають, серед інших, особи, які постраждали від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя. Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню. Встановивши вказані обставини справи, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про безумовну доведеність застосування до заявника [PERSON] , з боку її чоловіка [PERSON] як психологічного, так і фізичного насилля, що негативно впливає на її фізичний та психологічний стан. Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що випадок фізичного та психологічного насилля відносно дружини, який мав місце 15.02.2021 не був одиничним, [PERSON] часто ставала безпосередньою жертвою домашнього насилля, зокрема психологічного та фізичного насилля, а також свідком домашнього насилля щодо інших членів родини, перебувала в постійному страху, а тому суд приходить до висновку про доведеність існування обґрунтованих ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства щодо неї. Разом з тим, суд приймає до уваги, що встановлення обмежувального припису є тимчасовим заходом виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях, тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , видавши обмежувальний припис на строк шість місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved