Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

03.10.2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в належній їй на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не склала, її чоловік помер раніше, дітей вона не мала, а тому спадкоємців на спадкове майно, вказану квартиру, немає. Він, [PERSON] , проживав разом із батьком - [PERSON] та [PERSON] , яка перебувала у шлюбі з батьком, однією сім`єю у вказаній квартирі, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство. За життя він забезпечував [PERSON] усім необхідним, купував їй ліки, здійснював платежі по сплаті комунальних послуг за утримання квартири та брав на себе усі витрати, пов`язані з побутом. Після смерті [PERSON] він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак вирішити це питання виявилося неможливим, оскільки необхідно в судовому порядку встановити факт проживання разом із спадкодавцем на момент смерті останнього не менше 5 років, тому просив встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] у період з січня 2014 року по 07.02.2019 року за адресою: [ADDRESS] . 07.10.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 07.10.2019 року та 10.12.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Кривенького С.А. та з Другої Білоцерківської міської держаної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи з інормаціною довідкою зі Спадкового реєстру ( спадкові справи/ заповіти) щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . 04.12.2019 року та 24.12.2019 року до суду надано матеріали на виконання ухвал суду про витребування доказів. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. За змістом ст.1217,1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно із п.23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК. При встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , та 14.02.2019 року Другою Білоцерківською міською держаною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 70/2019, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 7, 43, 55-68). Також, встановлено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , 14.02.2019 року звернувся до Другої Білоцерківської міської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та отримав роз`яснення проте, що з поданих ним документів неможливо встановити його проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем, тому рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення вказаного факту, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.5, 36,57-67). З матеріалів справи (а.с. 59 - на звороті) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована до дня смерті лише [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 06.07.1998 року за № 23572, виданим комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква, зареєстрованого в Білоцерківському МБТІ 16.07.1998 року за реєстровим № 10920 в книзі 94 ( а.с. 8), право власності на квартиру [ADDRESS] , було надано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках по 1/3 частині. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2- 1340 ( а.с. 9), [PERSON] , дочка [PERSON] , набула у власність 1/2 частку квартири [ADDRESS] , з якої 1/3 частка квартири належала померлому особисто, на підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , виданого комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква 06.07.1998 року, зареєстрованого в Білоцерківському МБТІ 16.07.1998 року за реєстровим № 10920 в книзі 94, а 1/6 частка цієї ж квартири належала померлій [INFO] його дружині - [PERSON] , на підставі цього ж свідоцтва на право власності, спадкоємцем якої був її чоловік - [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5-1338 ( а.с. 11), [PERSON] , набула у власність 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , виданого комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква 06.07.1998 року, зареєстрованого в Білоцерківському МБТІ 16.07.1998 року за реєстровим № 10920 в книзі 94. Таким чином, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на момент своєї смерті мала на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , що підтверджено витягами про реєстрацію вказаних свідоцтв в Спадковому реєстрі ( а.с. 10,12) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 13) та копією технічного паспорта на квартиру ( а.с. 14-15). Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , перебувала з 22.08.2015 року в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , батьком заявника - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 16, 63- 67). Також, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживаючи разом з 2014 року за адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, несли спільні витрати в утриманні житла, між ними були теплі родинні відносини, вони підтримували один одного матеріально та духовно, що підтверджено матеріалами справи та показами свідків. Із заяви свідка [PERSON] , [INFO] , посвідченої приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Соколюк О.В., зареєстрованої у реєстрі за № 4 ( а.с. 41), вбачається, що свідок попереджена про кримінальну відповідальність та дала покази про те, що з 25.11.2000 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , починаючи з січня 2014 року вони з чоловіком переїхали жити до його батька [PERSON] та його дружини [PERSON] . Отже, з 2014 року проживали усі разом за адресою: [ADDRESS] . Вони з чоловіком брали участь у витратах по утриманню квартири, купували продукти, речі побутового вжитку, купували ліки батькам, сплачували комунальні платежі і т.д. Загалом, вони усі мали спільний побут, вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] вони з чоловіком надалі проживали разом із [PERSON] , до її смерті, оскільки вона була у віці, стан її здоров`я був поганий, вона мала потребу у догляді. Тому, вони з чоловіком забезпечували її необхідним лікуванням, продуктами, доглядали її, сплачували комунальні платежі, всі витрати, пов`язані з похованням поніс [PERSON] . Вона стверджує той факт, що у період з січня 2014 року по 07.02.2019 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю. Із заяви свідка [PERSON] , [INFO] , посвідченої приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Соколюк О.В., зареєстрованої у реєстрі за № 3 ( а.с. 42), вбачається, що свідок попереджена про кримінальну відповідальність та дала покази про те, що вона є подругою померлої [PERSON] , орієнтовно з 2012 року, остання почала проживати разом з [PERSON] , у них були близькі стосунки, вони мали спільний побут, бюджет, тощо. Фактично, вони проживали як чоловік і дружина, хоча шлюб зареєстрували лише через пару років. Проживали вони за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . При спілкуванні з [PERSON] вона неодноразово чула, що вони жили усі разом,син чоловіка допомагав по господарству, купував продукти, сплачував комунальні послуги, жодних нарікань на [PERSON] та його дружину з її боку не було, стосунки між ними були нормальні, ґрунтувалися на повазі і підтримці. Оскільки у [PERSON] не було своїх дітей, до [PERSON] вона ставилася, як до рідного. Після смерті [PERSON] [PERSON] залишився проживати разом із [PERSON] . Він займався всіма домашніми побутовими справами, сплачував комунальні платежі, доглядав за нею. Купував ліки. Жодних рідних у [PERSON] не було, її батьки померли давно, рідних братів, сестер та дітей у неї не було. Таким чином, [PERSON] взяв всю опіку на себе, а коли [PERSON] померла він разом із дружиною займався організацією її поховання. Таким чином, [PERSON] , який був пасинком померлій [PERSON] , проживав разом із нею з 2014 року і по день смерті останньої у квартирі [ADDRESS] . Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що спір про право на спадкове майно відсутній, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено юридичний факт, що заявник проживав однією сім`єю з [PERSON] у період з січня 2014 року по 07.02.2019 року за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved