Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.01.2018 року позивач [PERSON] «СК «Українська страхова група» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 5\~103,23 грн. та судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 17.05.2015 року в м. Одеса по вул. Невського, 43/3, відбулась ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля ТОВ ІЛТА, внаслідок чого автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. Відповідно до договору страхування ТОВ ІЛТА було виплачено страхове відшкодування в розмірі 27559,36 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «УАСК «АСКА», позивачу в межах передбаченого договором ліміту було відшкодовано ПАТ «УАСК «АСКА» страхове відшкодування за полісом АІ/6989499, а саме в розмірі 22456,13 грн., тобто різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 5103,23 грн., та підлягає стягненню з відповідача, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. 16.01.2018 року ухвалою судді провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявилась. 07.06.2018 року до суду надійшла заява, в якій представник просить розглядати справу без присутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 17.05.2015 року приблизно о 02.45 годин [PERSON], керуючи автомобілем «Део Ланос» д/з АН 3614 СХ, в м. Одеса по вул. Невського, 43/3, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Пежо» д/з АА 9279 КМ. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Федулеєвої Ю.О. від 11.06.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Автомобіль «Пежо» д/з АА 9279 КМ був застрахований [PERSON] «СК «Українська страхова група» відповідно до Генерального договору добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №28-0199-01408 від 03.11.2014 року (Додаток №28-0199-01408/0532), відповідно до якого Страхувальником є ТОВ «Ілта» та строк дії договору визначено до 23.01.2016 року /а.с.5/. Судом досліджено розрахунки страхового відшкодування від 22.06.2015 року та 17.07.2015 року /а.с.21,22/, здійснені на підставі Акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 25.05.2015 року /а.с.17-18/ та відповідних рахунків-фактури, з яких вбачається, що сума страхового відшкодування становить 25219,36 грн. та 2340,00 грн. На підставі звернення страхувальника позивачем [PERSON] «СК «Українська страхова група» було здійснено виплати страхового відшкодування в розмірі 25219,36 грн., що вбачається з платіжного доручення № 12546 від 26.06.2015 року /а.с.25/, та в розмірі 2340,00 грн., що вбачається з платіжного доручення № 14360 від 29.07.2015 року /а.с.26/ Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПАТ «УАСК «АСКА» відповідно до полісу АІ/6989499, що був діючим станом на 21.05.2015 року. З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2016 року відповідачу [PERSON] було направлено повідомлення щодо наявності заборгованості, що складається з загальної суми непокритих збитків в розмірі 5103,23 грн. /а.с.27/. Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями Закону України «Про страхування», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. ст. 979, 993, 1188, 1191, 1194 ЦК України. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. \~Згідно з\~ст.\~1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Стаття 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначають, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] «СК «Українська страхова група» підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved