Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

\~\~\~ 03.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсії у розмірі 1049 грн. \~\~\~\~ В судове засідання 06.03.2017 року представник позивача та просив позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового засідання була повідомлена у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надано. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] (далі - Відповідач), [INFO], перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (далі - управління) з 02.09.2002 року та отримував пенсію по втраті годувальника по 31.08.2014 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058). Згідно довідки від 19.09.2013 № 9 Одеського морехідного училища рибної промисловості ім.. [PERSON] термін закінчення навчання Відповідача - 01.08.2014. В звязку з ненаданням [PERSON] довідки про подовження навчання з 01.09.2014, управлінням зроблено запит № 3476/04 від 10.08.2016 року до Одеського морехідного училища рибної промисловості ім. О. Соляника щодо навчання відповідача. На адресу управління надійшов лист від 29.08.2016 № 14485 Одеського морехідного училища рибної промисловості ім. О. Соляника, згідно якого Відповідача відраховано з навчального закладу наказом № 96/169 з 07.07.2014 р. в звязку з закінченням навчання. Відповідно до ст. 36 Закону № 1058 пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обовязку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Отже, порушуючи норми чинного законодавства, відповідач не повідомив вчасно управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про відрахування з вищого навчального закладу. Зазначена обставина має істотне значення, оскільки у звязку з відрахуванням Відповідач втратив право на пенсію по втраті годувальника, передбачену ст. 36 Закону № 1058. Таким чином, за період з 01.08.2014 по 31.08.2014 утворилась переплата пенсії у розмірі 1049,0 грн. Також Відповідачу був надісланий лист від 07.09.2016 № 4576/04, яким повідомлено про переплату та запропоновано повернути кошти на розрахунковий рахунок управління. На час звернення до суду з позовом Відповідач по даним вимогам до управління не зверталася. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст. ст. 179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення). Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають у його управлінні. Реалізація нормативних приписів і пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України затверджується щорічно окремою Постановою Кабінету Міністрів України. Отже, кошти в розмірі 1049,00 грн. на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу як набуті без достатньої правової підстави. Відповідно ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 600,00 гривень. Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved