Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

04 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача\~\~[PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 2013 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 396. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалось, між ними постійно виникали сварки через психологічну несумісність. З січня 2015 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказуючи на неможливість примирення, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу. Вказав, що сімя розпалась, примирення не можливе. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 30 листопада 2013 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 396, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що\~сім'я розпалась, з січня 2015 року сторони повністю припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, оскільки позивачка має намір створити іншу сім'ю, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п.4 Наказу Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року «Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні», особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, про що повинна заявити письмово державному відділу реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, з урахуванням наведеної норми закону вбачається, що позивачка, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, про що вона повинна заявити письмово державному відділу реєстрації актів цивільного стану, а тому вирішувати питання щодо права позивачки іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу, в судовому порядку не має потреби. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документальнопідтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved