overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

04.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом «про розірвання шлюбу» до відповідача [PERSON], при цьому вказавши, що вона з відповідачем з 14.02.2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Однак, зазначений шлюб виявився невдалим через відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок у родині, фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припинені в листопаді 2010 року. На теперішній час він мешкає окремо, сумісного господарства та кошторису сторони не ведуть. За наведених обставин, вважає, що шлюбні відносини з відповідачем відновити не можливо, а тому, вказаний шлюб необхідно розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, при цьому давши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 того ж кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а. с. 3) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 14.02.2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 32. Відповідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а. с. 4) сторони є батьками неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні також встановлено, що під час шлюбу, між сторонами на ґрунті відсутності взаємопорозуміння виникли неприємні стосунки, що призвело до постійних сварок у родині, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені. На теперішній час вони мешкають окремо, сумісного господарства і кошторису не ведуть. Позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, які відтворити не можливо. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що при взаємовідносинах, які виникли між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам останніх та інтересам малолітньої дитини, а тому він підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

04.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до районного суду із вищезазначеним позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку або доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини даного віку до повноліття дитини. Далі позивач в позові зазначила, що малолітня донька перебуває на її утриманні, відповідач стабільно в добровільному порядку допомогу на утримання доньки не надає, тоді як в силу закону батько зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. В судовому засіданні позивач позов підтримала та прохала задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення, оскільки він дійсно здоровий, працює та отримує стабільний заробіток в розмірі 1500 грн., інших аліментних зобов'язання не має. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, відповідач добровільно та стабільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України вбачається що, батьки повинні утримувати своїх дітей. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища батьків і дітей і не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму для дітей певного віку. Отже, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки підлягає до задоволенню, оскільки відповідач як батько малолітньої повинен приймати участь в утриманні своєї дитини, а також те, що відповідач в судовому засіданні позов визнав, інших аліментних зобов'язань не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13687 грн. 97 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2005 року позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CNH0AK00150428 згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 20793 грн. 00 коп. зі строком повернення до 23.12.2009 року. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] умов договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 26.12.2013 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 13687 грн. 97 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 134 грн. 81 коп., заборгованість по процентам - 7504 грн. 03 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 623 грн. 80 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 5425 грн. 33 коп. (а.с 5-8 ). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню та підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить надати йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] яка померла [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області. В судовому засіданні представник позивача наполягала на заявлених вимогах, при обставинах викладених у позовній заяві , просила позов задовольнити та надати [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини , при цьому вона судові пояснила, що її чоловік має роз*їздний характер роботи і тому з поважної причини пропустив строк на прийняття спадщини. Відповідач до судового засідання не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутністю та рішення винести на розсуд суду. Свідки [PERSON], та [PERSON].судові пояснили, що вони є сусідами позивача і знають, що у зв*язку з тим що той весь час перебуває у відрядженнях він буває вдома лише 2 дні на місяць. При досліджені письмових доказів по справі встановлено, що [PERSON]є онуком [PERSON] яка померла [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області ( а.с.13,19-25,44-45) після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Краснолиманської міської ради Донецької області та грошових вкладів ( а.с.17,26). За час свого життя [PERSON]заповіла все своє майно [PERSON]( а.с.18). Позивачу відмовлено у вчинені нотаріальних дій , а саме в реєстрації заяви про прийняття спадщини після померлої ,у зв*язку з пропуском строку встановленого законом на прийняття спадщини , а більше до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с.15-16,42).). Позивач з вересня 2004 року по травень 2005 року перебував на заробітках в іншій державі ( а.с.27). Суд, заслухавши представника позивача , допитавши свідків та дослідивши докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суду не виникає сумніву щодо пояснень представника позивача та свідків щодо того, що позивач маючі роз*їздний характер роботи не міг своєчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України спадкоємцю , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може призначити додатковий строк, достатній йому для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином,суд вважає, що оскільки позивач під час встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини перебував на заробітках в іншій державі, і тому своєчасно не міг звернутись до нотаріальної контори, то він з поважних причин пропустив строк на прийняття спадщини і його право на прийняття спадщини підлягає захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 06.06.1990 року. Зазначений шлюб був розірваний 30.03.1999 року. У період шлюбу сторони побудували житловий будинок. Після розірвання шлюбу сторони поділили сумісне майно, окрім будинку. На підставі свідоцтва № 10 про право власності, яке видане Відділом міського господарства виконкому Сніжнянської міської ради Донецької області, домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], належить позивачу. В 2006 році відповідачка переїхала на постійне місце проживання до м. Краматорська і до теперішнього часу жодного разу не відвідувала дом [ADDRESS] де проживає позивач. Позивач просить визнати відповідачку втратившею право користування житловим приміщенням в зв*язку з переїздом в інше постійне місце проживання та не проживанням в будинку більше одного року. В судове засідання сторони не з*явилися. До початку судового засідання надали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності. Позивач на позові наполягає, відповідачка позовні вимоги визнала. Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що позивач перебував у шлюбі з відповідачкою з 06.06.1990 року. Зазначений шлюб був розірваний 30.03.1999 року ( а.с.4). У період шлюбу сторони побудували житловий будинок. На підставі свідоцтва № 10 про право власності, яке видане 15.05.1995 року Відділом міського господарства виконкому Сніжнянської міської ради Донецької області, домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], належить позивачу ( а.с.3). Згідно домової книги, відповідачка значиться зареєстрованою з 08.07.1995 року за адресою: [ADDRESS] ( а.с.6-8). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З акту обстеження житлово-побутових умов від 28.02.2014 року вбачається, що [PERSON] не проживає з 2006 року за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] ( а.с.5). Проте, позивачем не доведена поважність відсутності відповідачки за місцем проживання більше одного року. Крім того, відповідачка є співвласницею будинку, оскільки будинок був придбаний в шлюбі і не поділений при поділі майна подружжя. Суд не має правових підстав позбавляти власницю майна права розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним і особа може бути позбавлена права власності лише у випадку і порядку, встановлених законом, тому суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача провести за власний рахунок повірку засобів вимірювальної техніки (лічильників води), які знаходяться в його квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що відповідач відмовляється здійснювати чергову періодичну повірку (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки, що суперечить чинному законодавству. Сторони в судове засідання не прибули, в поданих заявах просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач мешкає в квартирі [ADDRESS] і відповідач надає йому послуги з постачання холодної і гарячої води та водовідведення. Відповідач листом №368 від 25.02.2014 року відмовив позивачу здійснювати чергову періодичну повірку лічильників води (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), так як споживач вказаних послуг повинен це робити за власні кошти (а.с.6-7) Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів. Статтею 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. З огляду на вищевикладену норму Закону, дії відповідача щодо відмови у здійсненні повірки лічильників води в помешканні позивача за власні кошти є протиправними, що є підставами для задоволення позову, із зобов'язанням відповідача вчинити необхідні дії з метою усунення допущеного порушення прав позивача як споживача послуг. Судові витрати по справі, які поніс позивач, необхідно віднести на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 12.09.2012 року в сумі 15822 грн. 24 коп. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] було надано кредит в розмірі 8118 грн. 02 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 11.02.2014 року складає 15822 грн. 24 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що у зв'язку з важким матеріальним становищем не могла заплатити борг по кредиту. По мірі можливості борг буде погашати. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 12.09.2012 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та згідно якого остання отримала кредит в сумі 8118 грн. 02 коп. [PERSON] порушила зобов'язання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 11.02.2014 р. складає - 15822 грн. 24 коп., в тім числі заборгованість по кредиту - 6910 грн. 21 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1413 грн. 18 коп.; штрафи за п.п. 2.2 Генеральної угоди - 6269 грн. 22 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф - (процентна складова) - 729 грн. 63 коп. Згідно ч.2 ст. 1050 ч. 2 ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача згідно ст. ст. 526 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3802,22 грн. за кредитним договором № 009-14022-061007 від 06.10.2007 року, станом на 25.12.2013 року та 243,60 грн. судового збору. В зв»язку з тим, що 06.10.2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 009-14022-061007 відповідно до п.1.2 якого банком було відкрито картковий рахунок відповідачу № [NUMBER] в гривні. Відповідач використовував кредитні кошти для рахунків за товари та послуги, зняття готівки. Відповідно до п.2.1 зазначеного договору моментом надання банком кредиту держателю є день здійснення операцій за допомогою картки, або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Останній зобов'язаний щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією таабо Овердрафтом за попередній звітний місць, та всю суму пені, яка нарахована за попередний звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованістю за кредитною лінією таабо Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією. В зв'язку з порушенням умов договору відповідачем на 25.12.2013 року утворилась заборгованість в сумі 3802,22 грн., яка складається з: 2174,16 грн. - тіло кредиту; 500,31 грн. - заборгованість за вітсотками; 1127,75 грн. - заборгованість за комісіями. Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, а в позовній заяві вказано прохання про заочний розгляд справи та у відсутність представника. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями договору кредиту (а.с.5-6), тарифами на обслуговування платіжних карток ( а.с.7), розрахунком заборгованості ( а.с.12-13) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтверджені позовні вимоги проти яких відповідач як заперечень так і відповідних доказів не надав, то в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 7226,22 грн. за кредитним договором № 002 - 14110 - 260911 від 26.09.2011 року, станом на 19.12.2013 року та 243,60 грн. судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.09.2011 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 002 - 14110 - 260911 відповідно до п.1.2 якого банком було відкрито картковий рахунок відповідачу [NUMBER] в гривні. Відповідачка використовувала кредитні кошти для рахунків за товари та послуги, зняття готівки. Відповідно до п.5.2 договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до п.2.1 договору моментом надання банком кредиту держателю є день здійснення операцій за допомогою картки, або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Останній зобов'язаний щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією таабо Овердрафтом за попередній звітний місць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованістю за кредитною лінією таабо Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією. В зв'язку з порушенням умов договору відповідачем на 19.12.2013 року утворилась заборгованість в сумі 7226,22 грн., яка складається з: 5669,04 грн. - тіло кредиту, 1104,75 грн. - прострочене тіло кредиту, 452,43 грн. - заборгованість за комісіям. Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві вказав, що згоден на заочний розгляд справи, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю і проти його задоволення не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями договору кредиту ( а.с. 6-8), тарифами на обслуговування платіжних карток (а.с.9), розрахунком заборгованості ( а.с.5) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтверджені позовні вимоги проти яких відповідач не заперечувала, то в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved