Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

02.07.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має сина - [PERSON], [INFO]. 01.05.2013 року після звичайно побутової сварки відповідач покинув позивачку, яка перебувала на другому місяці вагітності, та переїхав проживати до своїх батьків і не повернувся навіть після народження дитини. Позивачка зазначає, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання, уникає спілкування із нею та своєю дитиною, тому позивачка звернулась до суду та з урахуванням змінених позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/5 частини від всіх видів доходів та на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/3 частині від всіх видів доходів відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з урахуванням змін до неї та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, при цьому, заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання самої позивачки, оскільки остання має у власності дві квартири, отримує дохід та незабаром має відкрити стоматологічний кабінет, тому відповідач не повинен утримувати позивачку. Суд, вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 03.12.2013 року, серія [NUMBER] (а.с 11). Судом встановлено, що син проживає разом з матір'ю (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має офіційне місце роботи і, оскільки представник відповідача маючи право на ведення справи в суді, визнає розмір заявлених до сплати аліментів щодо неповнолітньої дитини, суд у відповідності до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України приймає таке визнання враховуючи, що воно не суперечить закону та не порушує, прав свобод чи інтересів інших осіб, а також спрямоване на як найкраще матеріальне забезпечення життя та розвитку дитини. Позивачка також просить стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/5 частини доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. На думку суду, такий розмір аліментів є не відповідним та має бути зменшеним до 1/6 частини доходів відповідача, враховуючи, що загальна частка доходу, яка буде стягуватись на дитину та позивачку до досягнення дитиною трирічного віку у разі повного задоволення позовних вимог, буде складати половину від всіх видів доходів відповідача, що в свою чергу, з огляду на конкретний грошовий розмір заробітної плати відповідача, призведе до занадто скрутного матеріального становища останнього. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial