overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

04.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2009 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №830. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з червня 2015 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивачка вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 31.10.2009 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.7. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], а.с.- 8,9. Шлюбні відносини припинили з червня 2015 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

04.12.2015 року, а уточнивши вимоги 23.05.2015 року та 24.05.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом доКиївської міської ради ( далі -КМР) та просить: -«Визнати за [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]), право приватної власності на домоволодіння [ADDRESS], а саме: садовий будинок , площею 30,2 кв.м.(Літ.»А»), гараж (літ.»Б»), сарай (літ.»В»), вбиральня (літ.»Г»), споруди (1-3).» (т.1 а.с.а.с.1-4,104-107,108-111) Свою вимогу мотивує тим, що вищевказане домовоління належало її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно з постановою державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори Ковтюк А.І. від 12.06.2015 року, ій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивачки - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її та позивачки участі, при цьому позов вона підтримала лише в частині визнання за [PERSON] право власності на садовий будинок, площею 30,2 кв., про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на позивачку.(а.с.127) Інші учасники, в судове засідання не з»явилися. Також вони не з»явилися в судове засідання, призначене на 23.05.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

04.12.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені з жовтня 2015 року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) а.с.12, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позову з доданими до нього документами а.с.16, однак в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 15 серпня 2013 року в виконавчому комітеті Вербівської сільської ради Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 5 сторони зареєстрували шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, мешкають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явилась, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, судом не встановлено і сторонами не доведено. Відповідач у судове засідання не з'явилась, своєї позиції щодо зміни прізвища не зазначила, тому суд залишає їй теперішнє прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

04.12.2015 року ПАТ «Акцент-банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 38054,33 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору №б/н від 16.08.2011 року, ПАТ «Акцент-банк» надало [PERSON] кредит в сумі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, яка відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 16.11.2015 року становить 38054,33 грн. і складається з наступних сум: 10222,32 грн. заборгованість за кредитом; 23793,71 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1750 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1788,30 грн. штраф (процентна складова). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1218 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.08.2011 року між ПАТ «Акцент-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, а.с.6-10. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Акцент-банк» по кредитному договору в розмірі 38054,33 грн. і складається з наступних сум: 10222,32 грн. заборгованість за кредитом; 23793,71 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1750 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1788,30 грн. - штраф (процентна складова), - а.с. 4-5. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 38054,33 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 1218 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

04.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.08.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 976. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін є дочка, [INFO]. На теперішній час сторони не проживають разом понад вісім місяців, спільне господарство не ведеться, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін та дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити, розірвавши шлюб. При цьому вказав, що збереження сімї неможливе, питання про визначення місця проживання дитини в даному судовому процесі не підтримує, виказав думку про врегулювання вказанного питання позасудовим порядком. На примирення не згоден. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Шевчук». При цьому вказала, що сторони намагалися примиритись літом 2015 року, однак вважає, що збереження сім'ї неможливе, так як з 27.11.2015 року стосунки припинили та вона разом з дитиною переїхала проживати до своїх батьків, за місцем реєстрації. Питання стосовно утримання дитини вирішується сторонами мирним шляхом. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 14.08.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб сторін, актовий запис № 976. /а.с. 4/. Від шлюбу у сторін є дитина: донька [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання дитини, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнала позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

04.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. Просив розглянути справу за його відсутності. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач позов визнала та повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23.09.1989 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З 2008 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

04.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач у поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.08.2011 року, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

04.12.2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що 16.06.1990 року вони зареєстрували шлюб. Зазначає, що сімейні стосунки між ними фактично припинені. Вони не ведуть спільний бюджет та спільне господарство. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим, це суперечить інтересам позивача. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідач про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін та провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 16.06.1990 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ВЛ № 408421, виданим 16.06.1990 року районним відділом РАГС м. Балаклія Харківської області, актовий запис № 162. Згідно змісту позову, причиною розпаду родини є фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин, втрата почуття любові. Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає цього, у зв'язку з чим, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

04.12.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.08.2011 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1043. Однак, подружнє життя з відповідачем не склалося через сварки та непорозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені. Примирення неможливе. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст.224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 серпня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1043 (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку\~ст.113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Федорко». На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105,\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

04.12.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини і свої доводи обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкоємне майно у вигляді жилого будинку, розташованого по [ADDRESS] Донецької області, земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] Донецької області, на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області, площею 8,31а. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошового вкладу в Державному ощадному банку. Згідно заповіту усе своє майно [PERSON] заповів їй. Просить суд надати додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори з поважної причини, т.к. вважає, що до нотаріальної контори треба звертатись після шести місяців, а не на протязі шести місяців. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, наполягає на позові. Відповідач, представник Рибинської сільської ради, до судового засідання не з'явився, але надали листа слухати справу без їх представника, з позовом згодні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкоємне майно у вигляді жилого будинку, розташованого по [ADDRESS] Донецької області, земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] Донецької області, на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області, площею 8,31а. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошового вкладу в Державному ощадному банку. Заповітом, посвідченим секретарем Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області від 19.07.2005р., [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] В установлений законом строк позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки вважала, що до нотаріальної контори треба звертатись після шести місяців, а не на протязі шести місяців. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач дійсно пропустила строки прийняття спадщини з поважної причини тому, суд надає позивачу достатній строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved