Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

02.10.2018 року Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 30370,54 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.03.2017 року о 05 год. 50 хв. на вулиці Грінченка біля будинку № 10 в місті Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю службового транспортного засобу марки «Toyota», модель «Prius», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Зазначена ДТП мала місце з вини [PERSON] , внаслідок якої був пошкоджений вказаний транспортний засіб, який належить на праві власності позивачу. Відповідно до висновку експертного дослідження № 19/13-1/137-ЕД/17, складеного 22.03.2018 року судовим експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого у ДТП транспортного засобу становить 30370,54 грн. Таким чином, позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП в сумі 30370,54 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., а тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 06.11.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 11.02.2019 року розгляд справи вирішено продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 17.03.2017 року о 05 год. 50 хв. на вулиці Грінченка біля будинку № 10 в місті Києві мала місце ДТП за участю службового транспортного засобу марки «Toyota», модель «Prius», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить на праві власності позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Зазначена ДТП мала місце з вини [PERSON] , який допустив наїзд на перешкоду, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 31.03.2017 року в справі про адміністративне правопорушення № 761/10012/17. Внаслідок ДТП, транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Положеннями ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з висновку експертного дослідження № 19/13-1/137-ЕД/17, складеного 22.03.2018 року судовим експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого у ДТП транспортного засобу марки «Toyota», модель «Prius», номерний знак [NUMBER] , становить 30370,54 грн. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що службовий транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь Департаменту патрульної поліції на відшкодування матеріальної шкоди 30370,54 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 32132,54 грн. (30370,54 грн. + 1762,00 грн.).

Outcome: approved