Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

04 грудня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтований тим, що 22 червня 2009 року померла баба позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в обсяг якої входить земельна ділянка, а позивач є спадкоємцем після померлої, у звязку із чим він звернувся до нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в оформленні права власності на земельну ділянку, так як оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий померлій [PERSON] втрачений, а тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно. У судове засідання сторони не зявилися, про місце і час розгляду справу були повідомлені належним чином. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 117370 (а.с.4) [PERSON] померла 22 червня 2009 року. Померла [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 042751 (а.с.5) мала у власності земельні ділянки загальною площею 4,61 га, які були надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і які розташовані на території Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Вказані обставини підтверджуються довідкою Виконавчого комітету Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 16 грудня 2015 року № 03-27/407 (а.с.18). 24 жовтня 2005 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], що підтверджується заповітом, який посвідчено секретарем Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.10). Відповідно до інформації з Бахмацької державної нотаріальної контори (а.с.19-20) спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою позивача. Державний акт на право власності що підтверджував право померлої [PERSON] на земельну ділянку, був втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті „Голос Присеймівя (а.с.13). Позивачу було відмовлено в оформлені права на земельну частку (пай), що підтверджується листом Бахмацької районної нотаріальної контори від 01 грудня 2015 року № 2049 (а.с.12). З встановленого випливають наступні висновки. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України (далі ЦК) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту „г статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК), громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216; 1217; 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що виникнення права власності в даному випадку повязується з правом спадкування, суд вважає, що позивач набув його після смерті [PERSON] Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А стаття 392 ЦК дозволяє визнавати право власності у разі відсутності документа, що його засвідчує. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої 22 червня 2009 року [PERSON], але оформити своє право на спірні земельні ділянки не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підставив, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Outcome: approved