Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

04 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] з лютого 1998 року і по даний час за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] того, заявник просить встановити факт відсутності фактичного прийняття спадщини [PERSON] після смерті його батька [PERSON] та матері - [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті баби [PERSON], яка померла 07 листопада 2013 року. Заявник та її представник у судовому засіданні подану заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд заяви без його участі, зазначивши, що проти задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи - Бобровицької районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд заяви без його участі. Заслухавши пояснення заявника, її представника, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 1999 року помер [PERSON], який доводився дідом заявнику, а 07 листопада 2013 року померла баба заявника [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а/с 20, 21). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіту складено ним не було. На момент смерті діда заявника з ним були зареєстровані: його дружина [PERSON] та син [PERSON]. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. Проте, як зазначено заявником, [PERSON] з лютого 1998 року переїхав жити до м. Чернігова, де проживав у своєї сестри [PERSON] за адресою: [ADDRESS], але зареєстрував своє місце проживання лише у 2016 році. Після смерті баби заявника - [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. 24 жовтня 2015 року [PERSON] підписала нотаріально засвідчену заяву про те, що їй відомо, що вона являється спадкоємцем після смерті батька - [PERSON] та матері - [PERSON] і повідомляє, що вона спадщину не приймала ні за законом, ні за заповітом і до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Також, вона повідомила, що не заперечує проти видачі свідоцтв про право на спадщину на імя [PERSON] (а/с 22). Аналогічну заяву 24 жовтня 2015 року підписав [PERSON], у якій також зазначив, що спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] не приймав ні за законом, ні за заповітом, оскільки на день їх смерті фактично проживав за адресою: [INFO] і заяв про прийняття спадщини не подавав. [PERSON] того, у поданій заяві він зазначив, що не заперечує проти видачі свідоцтв про право на спадщину на імя [PERSON] (а/с 23). Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2016 року визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 07 листопада 2013 року баби [PERSON] два місяці з дня вступу рішення в законну силу (а/с 25-26). 17 червня 2016 року [PERSON] подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини і за її заявою заведена спадкова справа. Як вказала заявник, оскільки їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] і у звязку з тим, що спадкоємці першої черги заяв про прийняття спадщини не подавали, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено, оскільки нотаріус зазначив, що спадкоємцем першої черги є [PERSON], який був на час смерті спадкодавця зареєстрований з ним за однією адресою, а тому в силу ст. 1268 Цивільного кодексу України він вважається таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки не заявив про відмову від неї. Таким чином, заявник вказує, що вона не може оформити спадщину після смерті баби - [PERSON]. Згідно акта, підписаного [PERSON], [PERSON] та [PERSON] -мешканцями будинку № 175-а, що знаходиться по вул. 1 Травня в м. Чернігові, [PERSON] дійсно проживає за адресою: [INFO] з початку 1998 року (а/с 24). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду підтвердила, що [PERSON] проживав за адресою: [INFO] з початку 1998 року, а не за місцем своєї реєстрації. [PERSON] також у своїй нотаріально посвідченій заяві вказав, що спадщини після смерті батьків не приймав, так як на день їх смерті фактично проживав за адресою: [INFO] (а/с 23). Згідно інформації Бобровицької районної державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна після смерті [PERSON], який помер 07 грудня 1999 року не заводилася (перевірка проведена з 01.01.2004 і по даний час). Спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 07 листопада 2013 року була заведена за заявою [PERSON]. Частина 1 статті 1221 Цивільного кодексу України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 звертає увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Матеріалами справи та показами свідка підтверджено, що [PERSON] з початку 1998 року постійно проживав за адресою: [INFO]. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе встановити факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з початку 1998 року і по день смерті спадкодавця. Проте, суд не вбачає підстав для встановлення факту відсутності фактичного прийняття спадщини [PERSON] після смерті його батька [PERSON] та матері - [PERSON], як це просить заявник, оскільки встановлення факту його проживання у м. Чернігові з 1998 року вже підтверджує те, що він фактично не вступив у спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: partial