overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 21 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстрував шлюб із відповідачем, актовий запис № 57. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній. Спільне проживання сторони припинили з вересня 2015 року та тривалий час не проживають разом з підстав виникнення між ними частих сварок та непорозумінь, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сімя розпалася, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, прохала суд розглядати справу за її відсутності та бажала залишити після розлучення прізвище «Рибакова». 15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в новій редакції. В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з вересня 2015 року та тривалий час проживають окремо один від одного, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній. Отже шлюб, зареєстрований 21 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачу «Рибакова». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до[PERSON], просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.11.2005 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного сумісного проживання народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними відсутнє взаєморозуміння. Уже 3 роки вони проживають окремо та цей же термін позивач з відповідачем в шлюбних відносинах не перебувають. Сумісне життя, збереження сімї та примирення між ними є неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву від 23.01.2018 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 23.01.2018 року, якою не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.11.2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівсього районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 237, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.11.2005 року. Від спільного сумісного проживання народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. \~ Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 жовтня 2002 року Виконавчим комітетом Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, за актовим записом № 15, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 304536. У позові він зазначив, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб укладений [PERSON]. Позивачка до судового засідання надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання надав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просить справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 24.03.2015 року, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 113206, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №27. Від шлюбу у позивачки та відповідача народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, зникли шлюбні відносини, кохання, що призвело до неможливості подальшого примирення сторін між собою та збереження шлюбу. Як встановлено судом, спору між сторонами про поділ майна та місце проживання дитини на час розгляду цієї справи немає. Позивачка в позовній заяві просила не змінювати її прізвище, яке було набуте у шлюбі. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 28.07.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міскрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №317. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28.07.2015 року. Шлюб зареєстровано відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міскрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №317 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 24 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва, про що зроблено актовий запис №1499. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 24 жовтня 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва, про що зроблено запис №1499 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: повнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 11, 12). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 13 серпня 2007 року у виконавчому комітеті Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району, Полтавської області зареєструвала шлюб із відповідачем, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили з 13 травня 2017 року та тривалий час не проживають разом з підстав виникнення між ними частих сварок та непорозумінь, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сімя розпалася, тому позивач прохав шлюб розірвати, залишивши їй після розлучення прізвище «Коваленко». Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити та не здійснювати розподіл судових витрат. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. 15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в новій редакції. В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з 13 травня 2017 року та тривалий час проживають окремо один від одного, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній. Отже шлюб, зареєстрований 13 серпня 2007 року у виконавчому комітеті Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району, Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу «Коваленко». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] в якому зареєстровані відповідачі. Разом із тим останні з 2013 року не проживають за вказаною адресою. Наявність зареєстрованих осіб позбавляє її права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК, до суду не з'явилися, про причини своєї неявки не повідомили. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Позивачка є власницею будинку [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 961177 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 жовтня 2006 року (а. с. 5,6). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За зазначеною вище адресою зареєстровані відповідачі, але фактично не проживають там понад чотири роки, що підтверджується довідкою за підписом Чорноморського сільського голови № 780/04.03 від 09 жовтня 2017 року (а. с. 7), а також актом від 30 листопада 2017 року, складеним за участю сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають з 2013 року (а. с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі за адресою: [ADDRESS], фактично не проживають більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованих осіб позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останньої таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON]\~ звернулася\~ з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом №326. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 15 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу\~\~мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року сторонам було надано строк на примирення тривалістю 6 місяців. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 серпня 2018 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, оскільки з відповідачем вони не примирились. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Дереш». Зауважила, що судовий збір в сумі 640 гривень сплачено відповідачем. Відповідач [PERSON]\~в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає, судовий збір було ним сплачено. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON]\~ зареєстрували шлюб 15 листопада 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №326. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Дереш» та «Дереш» відповідно /а.с. 3/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. [PERSON] та\~ [PERSON]\~на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. Наданий судом строк на примирення позитивних наслідків не мав. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а визнання позову відповідачем не суперечить закону. Оскільки судовий збір при подачі позову до суду в сумі 640 гривень було сплачено відповідачем замість позивача, про що свідчить квитанція №100 від 21 листопада 2017 року /а.с. 1/, суд вважає, що вказана сума судового збору стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначають, що вони перебувають у шлюбі з 24.06.2011 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 65. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного, через відсутність порозуміння, різні погляди на подружнє життя, сімю та ведення спільного господарства, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, шлюбних стосунків подружжя не підтримує, мешкає окремо та спільного господарства не веде. Після розірвання шлюбу заявник [PERSON] просить залишити їй прізвище [PERSON]. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули, проте надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримують у повному обсязі. Від Первомайського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу у відсутність представника відділу. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилаються заявники є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам заявників, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved