Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

04 жовтня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку суброгації 14349 гривень 35 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривня. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20 червня 2019 року здійснено зміну найменування з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та Приватним підприємством «Транс Логістик» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 134а6д від 19 серпня 2016 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «MAN» д.н.з. [NUMBER] . 01.10.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «MAN», д.н.з. [NUMBER] , та «ОPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Згідно рахунку № ОК-000006134 ТОВ «Аванті груп» вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу «MAN» д.н.з. [NUMBER] склала 14 349 гривень 40 копійок. Відповідно до умов договору, на підставі страхових актів № АХА2172824 від 26 жовтня 2016 року та № АХА2185930 від 11.01.2017, року виплачено страхове відшкодування у розмірі 14349 гривень 40 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями: №277592 від 27.10.2016 року на суму 11957 гривень 79 копійок та №297728 від 12 січня 2017 року на суму 2391 гривня 56 копійок. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2017 року у справі № 712/13377/16-п винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] , який керував автомобілем «ОPEL VECTRA» д.н.з. [NUMBER] . Відповідачу було направлено претензію ЕЛ_2558 від 25 квітня 2017 року, яку було повернуто з відміткою: «за закінченням строку зберігання». Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі та призначено судове засідання. Представник позивача ПрАТ «СК «АРКС» - Білокінь І.В. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі Судової влади України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви суду не надав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до копії договору добровільного страхування від 19 серпня 2016 року, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та Приватним підприємством «Транс Логістик» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 134а6д від 19 серпня 2016 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «MAN» д.н.з. [NUMBER] .(а.с. 4). Згідно з копією повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, 01 жовтня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода. Під час руху водій ТЗ «ОPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «MAN», д.н.з. [NUMBER] , який отримав пошкодження.(а.с. 8-9). Відповідно до копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 3016279559138107, на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса, на 47 км 300 м 01 жовтня 2016 року відбулося зіткнення транспортних засобів «ОPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «MAN», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яке сталося внаслідок порушення [PERSON] п. 12.1, 13.1. ПДР України. За фактом вказаних порушень, які призвели до скоєння ДТП, складений адміністративний протокол.(а.с. 12). Відповідно до копії постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2017 року, яка набрала законної сили 12 лютого 2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито в зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення. Відповідно до вказаної постанови, [PERSON] 01 жовтня 2016 року о 23 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ОPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] (який належить [PERSON] ), на 48 км а/д Київ-Одеса не врахував дорожньої обстановки під час зміни напрямку руху, не вибрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем «MAN» д.н.з. [NUMBER] (який належить ПП «Транс-Логістик»), внаслідок чого відбулося зіткнення з вказаним автомобілем. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.(а.с. 13). Згідно копії рахунку № ОК-000006134 від 21 жовтня 2016 року ТОВ «Аванті груп», вартість відновлювального ремонту застрахованого об`єкта автомобіля «MAN» д.н.з. [NUMBER] становить 14 349 гривень 35 копійок (а.с. 18). Відповідно до копії страхових актів № АХА2172824 від 26 жовтня 2016 року та № АХА2185930 від 11.01.2017 року, ПП «Транс Логістик» сплачено страхове відшкодування у розмірі 14349 гривень 40 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями: №277592 від 27.10.2016 року на суму 11957 гривень 79 копійок та №297728 від 12 січня 2017 року на суму 2391 гривня 56 копійок (а.с. 19-24). 25 квітня 2017 року позивачем направлено відповідачу претензію за вих. № ЕЛ_2585 з про відшкодування фактично понесених позивачем витрат у розмірі 14 349 гривень 40 копійок. Доказів отримання вказаної претензії відповідачем матеріали справи не містять та позивачем не надані. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу ( ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації ( ст. 993 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі 753/12993/16-ц, провадження № 61-32193св18 зазначено наступне: «Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18. У пунктах пункти 68-70 цієї постанови зазначено: «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди особою , в порядку суброгації.» Аналогічний правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2020 року у справі 707/2727/18, провадження № 61-12109св19. Відомостей, що відповідач відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснив страхування цивільно-правової відповідальності, а також , що згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач звільнений від обов`язку страхування цивільно-правової відповідальності, суду не надано і в матеріалах справи вказані докази відсутні. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2017 року, яка набрала законної сили 12 лютого 2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито в зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення. Відповідно до вказаної постанови, [PERSON] 01 жовтня 2016 року о 23 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ОPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] (який належить [PERSON] ), на 48 км а/д Київ-Одеса не врахував дорожньої обстановки під час зміни напрямку руху, не вибрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення з автомобілем «MAN» д.н.з. [NUMBER] який належить ПП «Транс-Логістик», внаслідок чого відбулося зіткнення з вказаним автомобілем. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до умов договору, на підставі страхових актів № АХА2172824 від 26 жовтня 2016 року та № АХА2185930 від 11.01.2017 року, ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було виплачено ПП «Транс Логістик» страхове відшкодування у розмірі 14349 гривень 35 копійок, що підтверджується копіями платіжних доручень: №277592 від 27.10.2016 року на суму 11957 гривень 79 копійок та №297728 від 12 січня 2017 року на суму 2391 гривня 56 копійок. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування ПП «Транс Логістик», до останнього перейшло право вимоги до завдавача шкоди - [PERSON] у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Доказів відшкодування відповідачем виплаченого позивачем страхового відшкодування матеріали цивільної справи не містять. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції №603272 від 09 жовтня 2019 року позивачем - ПрАТ «СК АРКС» при поданні позовної заяви до Соснівського районного суду м. Черкаси про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації, сплачено судовий збір в сумі 1921 гривня. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 1921 гривня. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 1187, 1191 ЦК України та

Outcome: approved