Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

03 грудня 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук Ольга Федорівна, про визнання права власності у порядку спадкування та перерозподіл спадкового майна між спадкоємцями. Позовні вимоги обґрунтували тим, що [INFO] в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли: право власності на дві земельні ділянки: земельну ділянку площею 5,40 га, кадастровий номер 4821755000:01:000:0244, та земельну ділянку площею 0,14 га, кадастровий номер 4821755000:01:000:0302, розташовані на території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] заповіту не залишив, право на спадкування за законом у першу чергу одержали його дружина - [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці за законом [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь спадкоємця за законом [PERSON] ; [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь внука спадкодавця - спадкоємця за законом п`ятої черги - [PERSON] ; [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь внука спадкодавця - спадкоємця за законом п`ятої черги - [PERSON] . Про прийняте рішення спадкоємці подали відповідні заяви приватному нотаріусу Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф., якою 10 липня 2019 року було заведено Спадкову справу за № 74/2019. 12 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкові земельні ділянки, посилаючись на те, що наданий правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві не відповідає вимогам, встановленим у статті 47 Закону України «Про нотаріат». Оскільки нотаріально оформити своє право на спадщину позивачі не можуть, вони звернулись з вказаним позовом до суду та просять визнати за [PERSON] в порядку спадкування та перерозподілу спадкового майна права власності на житловий будинок [ADDRESS] , та за [PERSON] в порядку спадкування та перерозподілу спадкового майна право власності на дві земельні ділянки: земельну ділянку площею 5,3968 га, кадастровий номер 4821755100:01:000:0955, та на земельну ділянку площею 0,1351 га, кадастровий номер 4821755100:01:000:1158, розташовані на території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, разом з позовною заявою, надійшло клопотання позивача [PERSON] адвоката Губської Ю.О. про витребування спадкової справи № 74/2019 заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 08.12.2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Крім того, зазначеною ухвалою від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. витребувано копію спадкової справи № 74/2019 заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 24.12.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового засідання. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Від адміністратора Центру надання адміністративних послуг Веселинівської селищної ради Коржинського Б. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Веселинівської селищної ради, позовні вимоги визнають повністю. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа приватний нотаріус Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. в судове засідання не з`явилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON] , [INFO] , смерть якого було зареєстровано Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, про що 26 березня 2019 року складено відповідний актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 12). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли: -право власності на дві земельні ділянки: земельну ділянку площею 5,40 га, кадастровий номер 4821755000:01:000:0244, та земельну ділянку площею 0,14 га, кадастровий номер 4821755000:01:000:0302, розташовані на території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія МК № 099695, виданим Веселинівською райдержадміністрацією 14 січня 2005 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501000017 (а.с. 29); -право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (відповідно до Розпорядження Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 19 лютого 2016 року № 21-р «Про перейменування вулиць, провулків селища Веселинове та ліквідацію атрибутів тоталітарного режиму» вулицю Першотравневу перейменовано на вул.. Паркову), який належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі продажу від 21 листопада 1973 року, право особистої власності на який було зареєстроване в реєстровій книзі Вознесенського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 235 (а.с. 41-42). За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому право на спадкування за законом у першу чергу одержали його дружина - [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці за законом [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь спадкоємця за законом [PERSON] ; [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь внука спадкодавця - спадкоємця за законом п`ятої черги - [PERSON] ; [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь внука спадкодавця - спадкоємця за законом п`ятої черги - [PERSON] . Про прийняте рішення спадкоємці подали відповідні заяви приватному нотаріусу Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф., якою 10 липня 2019 року було заведено Спадкову справу за № 74/2019, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Спадкової справи. 12 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину за законом та постановою приватного нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії за № 277/02-31 від 12.11.2020 року відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у рівних частках кожному на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,54 га, яка розташована на території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, що належить [PERSON] , який помер [INFO] . /а.с. 14/. Причину відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом нотаріус обґрунтував тим, що наданий правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві не відповідає вимогам, встановленим у ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності. Судом встановлено, що 30 вересня 2004 року Веселинівською райдержадміністрацією було прийнято розпорядження № 582-р, яким [PERSON] було передано у власність дві земельні ділянки загальною площею 5,54 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані на території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 31) Згідно витягу з Державного земельного кадастру № НВ-4810365202020 від 08.10.2020 року уточнено кадастровий номер земельної ділянки з 4821755000:01:000:0244 на 4821755100:01:000:0955, і площу та розміри земельної ділянки 5,40 га на 5,3968 га (а.с. 33-35). Згідно витягу з Державного земельного кадастру № НВ-4810364412020 від 08.10.2020 року уточнено кадастровий номер земельної ділянки з 4821755000:01:000:0302 на 4821755100:01:000:1158, і площу та розміри земельної ділянки з 0,14 га на 0,3151 га (а.с. 36-38). Статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції від 04.06.2004 року) встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Порядок складання, видачі та зберігання регулювався Наказом Державним комітетом України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі». Пунктом 2.9. Інструкції передбачено, що заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки. Всупереч цим вимогам, особами уповноваженими на виготовлення державних актів було допущено помилки в кадастрових номерах земельних ділянок, які були виправлені неналежними чином. Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на дві земельні ділянки: земельну ділянку площею 5,40 га, кадастровий номер 4821755000:01:000:0244, та земельну ділянку площею 0,14 га, кадастровий номер 4821755000:01:000:0302, розташовані на території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія МК № 099695, виданим Веселинівською райдержадміністрацією 14 січня 2005 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501000017. Право власності [PERSON] на зазначені земельні ділянки ніким не оспорене та недійсним не визнане. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право вимагати виділу своєї частки із спадкового майна в натурі, але коли вимога щодо виділу часток із спадщини виходить від усіх спадкоємців, має місце поділ спадщини. Поділ спадщини можливий як у разі, коли спадщина оформлюється за законом, так і у разі спадкування за заповітом, в якому спадкова маса розподілена між кількома спадкоємцями у частковому виразі. Право на укладання такого договору узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що спадкоємці, які прийняли спадщину, можуть укласти договір про поділ спадкового майна, що узгоджується із нормами статей 6, 627 ЦК. Зі спадкової справи № 74/2019 року вбачається, що сторони по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, про що написали заяви. [PERSON] бажає отримати у спадок житловий будинок, оскільки в ньому проживає та користується ним, натомість [PERSON] бажає отримати у спадок земельні ділянки. Враховуючи те, що [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки та житловий будинок, зазначене право власності на спадкове майно повинно перейти до позивачів у спосіб, який вони просять суд, а саме через узгоджений між ними поділ спадкового майна, а тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved