Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

04.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які уточнила заявою від 15.08.2017 року та просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що [PERSON], [INFO] є рідною сестрою [PERSON], померлого 15.12.2015 року, встановити факт спільного проживання [PERSON] разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а саме 15.12.2015 року, та визнати за нею, як спадкоємцем за законом другої черги право власності на квартиру [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,0420 га, яка передана для ведення садівництва, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, садівниче товариство №7, 71, земельну ділянку площею 0,0024 га, яка передана для гаражного будівництва, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автокооператив №12, мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON]. 15.12.2015 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,0420 га, яка передана для ведення садівництва, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, садівниче товариство №7, 71, земельна ділянка площею 0,0024 га, яка передана для гаражного будівництва, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автокооператив №12. 27.07.2012 року [PERSON] заповів квартиру [ADDRESS] [PERSON] Проте [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Спадкоємицею за законом другої черги після смерті [PERSON] являється сестра [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем на момент його смерті. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутні докази про постійне проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою та у звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить: -квартира [ADDRESS], що підтверджено договором купівлі-продажу №1692, посвідченого 27.01.1997 року представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі; -земельна ділянка площею 0,0420 га, яка передана для ведення садівництва, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, садівниче товариство №7, 71 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №265439, виданого 11.07.2005 року Ізмаїльською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010450700292, кадастровий номер 5110600000:01:046:0079; -земельна ділянка площею 0,0024 га, яка передана для гаражного будівництва, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автокооператив №12 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД-28 №074457, виданого 19.04.1999 року Ізмаїльською міською радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1210. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 438908 від 17.12.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в одеській області, [PERSON] помер 15.12.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,0420 га, яка передана для ведення садівництва, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, садівниче товариство №7, 71, земельна ділянка площею 0,0024 га, яка передана для гаражного будівництва, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автокооператив №12. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 14.01.1998 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-171, [PERSON] належну йому квартиру №12 в будинку під номером 421 по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі Одеської області заповів [PERSON]. Відповідно до заповіту, посвідченого 27.07.2012 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2993, [PERSON] належну йому на праві власності квартиру №9 в будинку під номером 421 по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі Одеської області заповів [PERSON]. Відповідно ч.2 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46469498 від 19.01.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], заповіт [PERSON] від 14.01.1998 року, зареєстрований за № 1-171 та заповіт [PERSON] від 27.07.2012 року, зареєстрований за №2993, не змінювались та не скасовувались. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено записами в будинковій книзі на квартиру [ADDRESS], та у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено копією спадкової справи №2/2017 після [PERSON], померлого 15.12.2015 року, заведеної приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], тобто [PERSON] вважається таким, який не прийняв спадщину. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Враховуючи, що спадкодавець за заповітом [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, спадкування майна після смерті [PERSON] повинно здійснюватись за законом. Відповідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється син [PERSON], проте як вже встановлено в судовому засіданні [PERSON] вважається таким, який не прийняв спадщину. Відповідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємицею за законом другої черги відповідно до ст.. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являється сестра [PERSON], що підтверджено поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, які пояснили, що [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON] по материнській лінії, батьки в них різні, крім цього, вказаний факт підтверджується архівною випискою про запис акта укладення шлюбу серії ЕС-І №0628735 від 02.05.2017 року, виданою відділом запису актів громадянського стану м. Чадир-Лунга, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Чебан», свідоцтвом про народження [PERSON] серії ЧЭ №935905, повторно виданого 29.11.1954 року республіканським архівом ЗАГС Молдавської РСР, згідно якого матірю [PERSON] вказана [PERSON], копією актового запису про шлюб №2 від 13.03.1952 року, складеного виконавчим комітетом Малоярославецької Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Марангоз», свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-ЖД №316178 від 14.07.1972 року, повторно виданим Тарутинським ЗАГС Одеської області, згідно якого матірю [PERSON] вказана [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №456112 від 09.05.1981 року, виданим Тарутинським відділом ЗАГС Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Матчина». Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із [PERSON], що підтверджено поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні, які пояснили, що [PERSON] з літа 2015 року та до моменту смерті проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], тобто [PERSON] вважається такою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] за №02-14/387 від 12.05.2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні докази про постійне проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою та у звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини, тому вважається таким, який фактично прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved