Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

03.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 30.01.2006 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А., зареєстрований у реєстрі № 1-368, за яким правонаступником набувача [PERSON], померлої [INFO], є її спадкоємці першої черги за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; та просить встановити порядок виконання рішення суду. При цьому позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], яка була стороною договору довічного утримання (догляду), укладеного 30.01.2006 року. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON], її спадкоємці, а також інша сторона договору довічного утримання (догляду) самоусунулися від виконання зобов'язань за договором, у зв'язку із чим позивач змушена звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] позовну заяву підтримали та просять її задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та на представництво інтересів відповідача [PERSON] у судовому засіданні 07.11.2016 року позовні визнати та не заперечували проти розірвання договору довічного утримання (догляду), укладеного 30.01.2006 року. В подальшому відповідачі до судового засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, до суду надано заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.11.1993 року Управлінням житлового господарства та соціального розвитку тресту «Чорноморгідробуд», на праві власності належала квартира [ADDRESS] /а.с. 8/. Вказана обставина підтверджується витягом КП «ОМБТІ та РОН» з реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.01.2006 року /а.с. 9/. 30.01.2006 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], з іншої сторони було укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчено державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А., зареєстрований у реєстрі № 1-368 /а.с. 10/. За умовами вказаного Договору позивач [PERSON] передала у власність [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS], а [PERSON] та [PERSON] згідно з п. 6 Договору взяли на себе ряд зобов'язань із довічного забезпечення [PERSON] Право власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН»16.03.2006 року, що вбачається із витягів КП «ОМБТІ та РОН» з реєстру прав власності на нерухоме майно /а.с. 13, 17/. Відповідно до п.п. 12, 14 Договору довічного утримання (догляду), укладеного 30.01.2006 року, договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін, - у судовому порядку. У разі смерті Набувачів майна, обов'язки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде право власності на квартиру, що була передана відчужувачем. [INFO] у віці 65 років померла [PERSON], актовий запис № 524, що слідує із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції /а.с. 18/. З довідки № 1610 від 22.09.2016 року слідує, що [PERSON] з 27.10.2010 року та по день смерті, а саме [INFO], проживала та була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] /а.с. 22/. Згідно довідки /з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію/ № 1390 від 25.08.2016 року у квартирі [ADDRESS], проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 21/. В ході розгляду справи судом досліджено спадкову справу № 9/2016, заведену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланським А.В. до майна померлої [INFO] [PERSON]. Зі спадкової справи вбачається, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулися 08.04.2016 року [PERSON],18.04.2016 року [PERSON] При цьому, 12.07.2016 року [PERSON] надав до нотаріуса заяву про відмову від спадщини. Спадкова справа містить заповіт, складений 19.05.2014 року [PERSON], якою спадкодавець заповідала [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS]. Зі спадкової справи вбачається також, що 14.07.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланським А.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване № 884, на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що відповідачі на підставі положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON]. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 757 ЦК України, обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 757 ЦК України та п. 14 Договору довічного утримання (догляду), укладеного 30.01.2006 року, до відповідачів перейшли зобов'язання, взяті [PERSON] за Договором довічного утримання (догляду). В ході розгляду справи сторона позивача пояснювала, що після смерті [PERSON], а саме з січня 2016 року відповідачі ухиляються від виконання зобов'язань Договором довічного утримання (догляду), не піклуються про [PERSON] та не цікавляться станом її здоров'я. Окрім того, представник позивача вказала, що інша особа - [PERSON], яка разом із [PERSON] були стороною по Договору довічного утримання (догляду), та набула право власності на квартиру, що належала позивачу, на теперішній час проживає у Житомирській області, тому фізично не здатна виконувати зобов'язання, взяті за Договором довічного утримання (догляду). Вказані обставини у судовому засіданні не заперечувалися стороною відповідачів, які визнали, що не мають бажання та можливості піклуватися про позивача [PERSON], у зв'язку із чим, не заперечували проти розірвання договору довічного утримання (догляду). Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved