overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

03 березня 2021 року позивачка [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом до відповідача, який проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 08 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем з серпня 2020 року спільно більше не проживає, спільне господарство не ведеться, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду з`явився, позов визнав. рух справи 04 березня 2021року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. обставини, які встановлені судом З позову та матеріалів справи видно, що з серпня 2020 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалась остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що малолітній син [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою [PERSON] , а тому суд вважає необхідним залишити малолітню дитину на виховання позивачці. судовий збір Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

03 березня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 25 серпня 2018 року у Первомайському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 115, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає,просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] , судові витрати залишає за собою. Відповідач до судового засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Первомайським міськрайонним відділом державного реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 115 (а.с.6). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~03 вересня 1978 року сторони зареєстрували шлюб у Чаплянській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають двох дітей, які на день розгляду справи у суді є повнолітніми. \~ \~ \~ \~Посилаючись на протилежні погляди на життя, шлюб і сімю, окреме проживання понад двох років, [PERSON] звернувся в суд з вищеозначеним позовом про розірвання шлюбу без надання строку для примирення. \~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач вимоги підтримав, просить строк для примирення не надавати, шлюб розірвати, з підстав окремого їх проживання з 2012року, відповідачка вимоги визнала, просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. \~ \~ \~ \~Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що сторони з 2012року проживають окремо, припинили шлюбні відносини і спільне ведення домашнього господарства, неповнолітніх дітей не мають, наполягають на розірванні шлюбу, і тому приходить до висновку, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них і за встановлених обставин його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «Вонсович». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

03 вересня 1989 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. На цьому грунті між ними стали часто виникати сварки, суперечки з різних причин. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім`я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

\~\~\~\~ 03 вересня 2002 року помер [PERSON], свідоцтво про смерть серії І-\~ЖД № 315782, який до дня своєї смерті постійно проживав в [INFO] та склав заповіт посвідчений Новопетрівською сільською радою, Миколаївського району Одеської області 10 жовтня 2002 року, реєстровий номер 45. \~\~\~\~ До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП ім.. Шевченка, місцезнаходження якого с. Антонюки, Миколаївського району Одеської області, розміром 10,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0218348, виданого на підставі рішення Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області № 85 від 23 березня 1999 року, зареєстрованого 06 вересня 1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №330. \~\~\~\~ Під час звернення до нотаріуса, для прийняття спадщини, нотаріусом було пояснено що, він пропустив встановлений ч. 1\~ст. 1270 ЦК України шестимісячний\~строк на звернення до нотаріуса про прийняття спадщини. \~\~\~\~ Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~\~\~\~Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 200 ч. 3 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер 03 вересня 2002 року, оскільки він його пропустив з поважної причини, в звязку з тим, що не обізнаний в діючому законодавстві та вважав, що вже є власником земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.3), копією заповіту посвідченого Новопетрівською сільською радою, згідно якого [PERSON]З, заповів [PERSON], своє право на земельну ділянку (а.с.4), копією паспорта [PERSON] (а.с.5,6), копією сертифікату на право приватної власності на землю на імя [PERSON] (а.с.7). \~ \~ \~ \~На підставі\~ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

03 вересня 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 3100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 вересня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 13545,73 грн., заборгованність за кредитом - 6494,47 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 4918,13 грн, заборгованність з комісії за користування кредитом - 1250,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 633,13 грн., всього загальна сума забогованості склала 13545,73 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2008 року в розмірі 13545,73 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 03 вересня 2008 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 3100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 вересня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 13545,73 грн., заборгованність за кредитом - 6494,47 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 4918,13 грн, заборгованність з комісії за користування кредитом - 1250,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 633,13 грн., всього загальна сума заборгованості склала 13545,73 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

03 вересня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у адміністрації муниціпальної освіти пригородньої сільради Оренбурзького району Оренбурзької області за актовим записом №249, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-РА № 773040 від 03.09.2011 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2017 року, сторони проживають окремо і не спілкуються. Причиною цьому стало те, що відсутні взаєморозуміння між ними, розходження поглядів щодо сімейних відносин та сімейних обов»язків. Отримавши посвідку постійного проживання в Україні у 2014 році відношення відповідача змінилося, влаштовувала постійні сварки, що робило життя нестерпним, від постійних суперечок погіршилося самопочуття позивача, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направивши до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просила суд розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище [PERSON]. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності учасників процесу. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

03 вересня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дочки не надає. Аліменти нікому не сплачує інших утриманців не має. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Судом встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO], дочка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки не надає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

03 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Вознесенській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.09.2013 року) . Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони дітей не мають. За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям не склалися, спільне господарство не ведеться. Причиною цьому стало те, що сторони мають різні погляди на життя, та подружня зрада зі сторони відповідача. Сторони почали проживати окремо. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу у її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розлучення згідний, просить справу розглядати у його відсутності, Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, вільної згоди на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, що складаються із судового збору На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

03 вересня 2014 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який мешкав по [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,8787 га, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області (Державний акт Серія ІІ-ХР №031644). При зверненні до державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як вона не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступила у права спадкоємця фактично. Вважаючи, що встановлений термін пропущений з поважних причин, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у заяві на адресу суду просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача до суду не з'явився, просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи убачається, що [INFO] помер [PERSON], який мешкав у в [ADDRESS]. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом РАГС м. Краматорськ Донецької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 06 жовтня 1984 року уклали шлюб. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON]. В позовній заяві позивачка стверджувала, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки лише в листопаді 2013 року дізналась про наявність у власності її батька земельної ділянки, у зв'язку з чим не мала змоги реалізувати свої права спадкоємця. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що позивач не прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступив в права спадкоємця фактично з поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved