Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] предявив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 27 січня 2000 року померла його мати [PERSON], після смерті якої він успадкував земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії АВР № 551112 від 03.04.2001 р. Після смерті матері також залишився житловий будинок по вул.Пушкіна,91 в с.Дельжилер Татарбунарського району Одеської області, однак у звязку з відсутністю правовста- новлюючих документів на спадкове майно, вирішити у нотаріальному порядку питання про спад- кування будинку не можливо. Спірний будинок дійсно належав його матері, що підтверджується довідками сільської ради. Татарбунарським БТІ виготовлено технічний паспорт на будинок на його імя. Він фактично вступив в управління спадковим майном, прийняв частину спадку, тому просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого про- вадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем. Як передбачено ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про ро- згляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий роз- гляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в ра- зі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного за- собу не здійснюється. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно з паспортом серії КМ № 242451 та свідоцтвом про народження серії І-АГ № 1257407 ( копії на а.с.5,26), позивач народився 11.07.1955 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Оде- ської області, його матірю зазначено [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 499147, виданого повторно 10.11.2017 р. (а.с.7), матір позивача - [PERSON] - померла 27.01.2000 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії АВР № 551112, виданого державним но- таріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори 03.04.2001 р. (копія на а.с.8), підтверд- жується що позивач отримав у спадок за заповітом земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, згідно сертифікату серії ОД № 0323551, що належав [PERSON] З копії технічного паспорту, виготовленого за станом на 24.01.2017 р. (а.с.9-13), видно, що по- зивачем замовлено технічну документацію на житловий будинок по вул.Пушкіна,91 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 149041 грн., що видно з довідки Татарбунарського БТІ від 30.10.2017 р.(а.с.18). Згідно витягу з по господарської книги № 18 по Дмитрівській сільській раді від 26.10.2017 р. (а.с.14), власником житлового будинку по вул.Пушкіна,91 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області рахується [PERSON] Рішенням Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району № 189:XV-VІІ від 19.10.2017 р. надано дозвіл громадянам села Дмитрівка на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з земель державної власності, у тому числі [PERSON] для будів- ництва і обслуговування будинку по вул.Пушкіна,91 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Оде- ської області (копії на а.с.15-16). Довідкою Дмитрівської сільської ради № 1059 від 02.10.2017 р. (а.с.17) підтверджується, що власником житлового будинку по вул.Пушкіна,91 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одесь- кої області дійсно була [PERSON] Державний нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області у своєму листі від 17.11.2017 р. повідомив позивача про те, що згідно перевірки у Спадковому реєстрі виявлено, що спадкова справа за № 567/2000 до майна [PERSON], померлої 27.01.2000 р., була заведена Татарбунарською державною нотаріальною конторою Одеської області та пере- дана на зберігання до Одеського державного нотаріального архіву(а.с.19). Заповітом, посвідченим секретарем Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Оде- ської області 24.01.1996 р. (копія на а.с.27), підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все належне їй майно - позивачу у сп- раві. Довідкою Татарбунарського БТІ № 233 від 13.12.2017 р. (а.с.28) підтверджується, що станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок по вул.Пушкіна,91 в с.Дмитрівка Татарбу- нарського району Одеської області не зареєстроване. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично всту- пив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої об- становки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим держав-ним, кооперативним та іншим гро- мадським організаціям. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється рідним сином померлої [PERSON], а також спадкоємцем по заповіту. Після смерті матері він фактично прийняв спадок, всту- пивши в управління та володіння спадковим майном, у тому числі і спірним житловим будинком. Крім того, отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Отже, за [PERSON] може бути визнано право власності на житловий будинок по вул.Пу- шкіна,91 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, який залишився після смерті гроздєвої Х.А., що померла 27.01.2000 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved