Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

02 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтуванням позову вказувала, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 17 квітня 1989 року належить житловий будинок в [ADDRESS] . Однак у свідоцтві допущена помилка у написанні її імені, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Крім цього, указане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Миколаївської області від 21 березня 1989 року №63, у якому допущена помилка в нумерації спірного житлового будинку. Зазначені обставини перешкоджають їй розпорядитись своєю власністю, що змушує для захисту своїх особистих майнових прав звернутись до суду. Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року зменшено розмір належного до сплати судового збору за подання позовної заяви до 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840,80 грн. Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та просила справу розглянути за відсутності представника. Відповідач Вітовська районна рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та просила розгляд справи провести за відсутності їх представника. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення судом відкладено до 30 жовтня 2020 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Рішенням виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 21 березня 1989 року №63 оформлено право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.25-26). 17 квітня 1989 року на підставі зазначеного рішення видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с.10-11). Аналізуючи рішення виконавчого комітету виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 21 березня 1989 року №63 та свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 17 квітня 1989 року судом установлено наявність розбіжностей у нумерації житлового будинку, право власності на яке зареєстровано за [PERSON] . Вітовська районна рада Миколаївської області листом від 04 серпня 2020 року №723-03-37 повідомила, що при оформленні свідоцтва про право власності була допущена описка, замість номера будинку 104 зазначено 102 або навпаки (а.с.34). Згідно рішення виконавчого комітету Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 23 листопада 2012 року №53 «Про перенумерацію житлового будинку» житловий будинок в [ADDRESS] , який належить [PERSON] , перенумеровано з № [NUMBER] на № [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до виписки з погосподарської книги №6/1 [ADDRESS] головою вказаного домогосподарства по [ADDRESS] рахується [PERSON] (а.с.23). Позивач зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS] з 31 березня 1988 року та на сьогодні проживає в указаному будинку, що підтверджується відомостями, що мстяться в її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області від 19 березня 1998 року та актом обстеження по факту проживання від 27 липня 2020 року №1-71/04.03 (а.с.6-9, 31). Позивачу [PERSON] , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №798269 від 15 грудня 2009 року, на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1426 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований спірний житловий будинок (а.с.21-22). На думку суду, позивач [PERSON] та особа, яка зазначена у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 17 квітня 1989 року, [PERSON] як власник, є однією й тією ж особою, оскільки така розбіжність в написанні імені позивача виникла внаслідок допущеного одруку в правовстановлюючому документі. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (частина 1 статті 392 ЦК України). Вирішення спору позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується листами Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області та Вітовської районної ради Миколаївської області (а.с.29, 32). Відповідно до частини третьої статті 15 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Процесуальні права та обов`язки сторін визначено статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини першої передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (частина перша статті 392 ЦК України). Згідно заяви Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 24 вересня 2020 року №2353/02-54 та Вітовської районної ради миколаївської області від 05 жовтня 2020 року №922-03-19, відповідачі визнали позов повністю. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому таке визнання судом приймається. На підставі викладеного, оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved