Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

03.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем 20 вересня 2003 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. 24 листопада 2009 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розлучення та по даний час [PERSON] ухиляється від виконання батьківського обов'язку: вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, взагалі не спілкується та не дбає про її фізичний і духовний розвиток. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали до суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 24.11.2009 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис №79, зазначене підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області (а.с. 6). [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 08 листопада 2011 року, актовий запис №1131 (а.с. 5). Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого Попільнянським РВ УМВС Ураїни в Житомирській області 10.11.2003 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Згідно довідки від 09.06.2017 року №8170/2 місце проживання [PERSON], [INFO] зареєстровано за адресою: [ADDRESS](а.с. 7). Таким чином, судом встановлено, що донька проживає разом з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до заяви [PERSON], [INFO], справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, зареєстрованої в реєстрі за №438, останній не заперечує щодо позбавлення його батьківських права відносно [PERSON], [INFO] (а.с. 9) Як вбачається із висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON], затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 15.11.2017 року № 1266, на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с. 32-34). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено що [PERSON] як батько дитини, ухиляється від виконання ним батьківських обов'язків щодо малолітньої доньки [PERSON], не приймає участі у її утриманні та вихованні. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердила, сплату судового збору в сумі 640,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved