overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 06.12.2014 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2014 року. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з серпня 2016 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20.06.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 307, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились у травні 2016 року, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, також просила справу слухати без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2015 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 20.06.2015 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері. Шлюбні відносини подружжя припинились у травні 2016 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], який помер 23.01.2016 року відкрилася спадщина\~\~на житловий будинок, який знаходиться за адресою смт. Казанка, вул. Українська ( колишня назва Петровського ), будинок 154, Миколаївської області . Вона як спадкоємець за законом своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою для прийняття спадщині, однак нотаріусом відмовлено їй в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на будинок за [PERSON] було зареєстровано після його смерті . Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач представник селищної ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надали до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника . Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 02.12.1995 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02.12.1995 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони з 2014 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини: доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач вихованням і матеріальним забезпеченням дитини належним чином не займається. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно і до її повноліття. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги [PERSON] визнав. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 14.02.2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. [PERSON] [INFO], проживає з матірю [PERSON], та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] постійного доходу не має, працює не офіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, має задовільний стан здоровя. З урахуванням викладеного та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на місяць починаючи з 02.09.2016 року. Надані суду докази свідчать, що відповідач, буде в змозі сплачувати визначену суму аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 05.11.1988 року, зареєстрованим відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис №1096. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя між ними з липня 2015 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.11.1988 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис №1096 (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також судом встановлено, що з липня 2015 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з липня 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 27 серпня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого мають спільну доньку Євгенію, [INFO]. Подружнє життя не склалося. Відповідач перестав піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків, його ставлення до сімї призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин з лютого 2015 року, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна немає. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не зявилась. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував, заперечень на позов не надіслав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Опришківській сільській раді Глобинського району Полтавської області 27 серпня 2011 року, актовий запис № 2. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з лютого 2015 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втратою взаємоповаги та довіри один до одного. Спільного господарства не ведуть. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 28.02.2003 року було укладено шлюб, від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач, [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дитини не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття на користь матері дитини. Позивач в судове засідання зявилася на позовних вимогах наполягає, не заперечує про те, що у вересні 2016 отримала аліменти у розмірі 1321,64 грн. від відповідача. Відповідач у судове засідання зявився, надав суду довідку з місця роботи, що з нього у вересні 2016 року було утримано аліменти на дитину у розмірі ? частина доходуна користь [PERSON], а тому просить відмовити в задоволені позову оскільки він буде сплачувати аліменти без рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 28.02.2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, а.с. 7, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивача, доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с. - 6. Згідно Довідки, а.с. - 11, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки від 13.10.2016 року з місця роботи наданої [PERSON], з його зарплатні утримуються аліменти у розмірі ? частки заробітку на користь [PERSON], а.с. 22. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов частково і відповідно до ст.ст.180, 183, 191 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи не від дня подачі позову, а саме 02.09.2016 року, оскільки відповідачем були сплачені аліменти за вересень 2016 рік, а з 01.10.2016 року. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей; третя особа - [PERSON]. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 23.12.1995 року було укладено шлюб, від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач, [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дітей не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/2 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття на користь матері дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що з 23.12.1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, а.с. 7 , відповідач [PERSON] є батьком дітей позивача: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, а.с. 5, 6. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні, що підтверджується Довідкою, а.с. - 8. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно, до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, а саме 02.09.2016 року. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

02.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 07.08.2015р.н., в розмірі 1000грн. щомісячно. В підтвердження позовних вимог зазначила, що 27 червня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 07.08.2015р.н., який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Від позивачки надайшла заява. про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Від відповідача надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 27.06.2015 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області ( а.с. 2). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 07.08.2015р.н. (а.с. 3). Як стверджує позивачка син мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання сина, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, а саме відповідач самостійного заробітку не має, не працює, має нерегулярний, мінливий доход, в зв'язку з наведеним суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial