Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

03 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Іноземного Підприємства «Кока-кола Беверіджиз Україна», 3-тя особа: [PERSON] про стягнення шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 05.07.2016 року о 13:00 год. в м. Києві на перехресті вул. М. Закревського та вул. Сабурова водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] не був уважний, не зайняв відповідної смуги для проїзду перехрестя, та проїхав на заборонений сигнал світлофора внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Автомобіль Skoda н.н. [NUMBER] належить ІП «Кока-кола Беверіджиз Україна» на праві власності і під час ДТП був під управлінням водія [PERSON] Автомобіль Mercedes д.н. [NUMBER], належить йому - [PERSON] на праві власності і під час ДТП був за кермом. Відповідно до протоколу АП1 №143301, складеного співробітниками ДПС Національної поліції м. Києва, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який порушив вимоги п.2.3б; п.8.7.3.б; 5.16д Правил дорожнього руху України. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23.08.2016 року водія [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено, що ДТП сталася з його вини та притягнуто його до адміністративної відповідальності. На час ДТП [PERSON] був працівником ІП «Кока-кола Беверіджиз Україна». Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку №13214 від 16.09.2016 року, сума матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], складає 145 117,65 грн. Згідно Звіту №13214 від 16.09.2016 року вартість відновлювального ремонту (155 817,60 грн.) перевищує вартість автомобіля до ДТП (145 117,65 грн.), а тому згідно вимог ст. 30.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» автомобіль вважаться фізично знищеним. Згідно Звіту №13214/1 вартість пошкодженого автомобіля складає 48 297,17 грн. Вважає, що матеріальна шкода спричинена [PERSON], як власнику автомобіля [NUMBER] складає 96820,48 грн. (145 117,65 грн. - 48297,17 = 96820,48 грн.). Крім того, ним (позивачем) понесені витрати на проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 2 400,00 грн. та щодо проведення оцінки пошкодженого КТЗ - Звіту №13214/1 у розмірі 1 200,00 грн. Зазначає, що відшкодовувати шкоду у добровільному порядку відповідач категорично відмовляється, таким чином невідшкодований матеріальний збиток заподіяний позивачу винними діями водія відповідача стан ость 100 420,48 грн. Зазначає, що з моменту пошкодження автомобіля [NUMBER] в ДТП від 05.07.2016 року, минуло 296 днів, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних від суми 100420,48, а саме: стягнути з відповідача інфляційні втирати в розмірі 11 789,36 грн., 3% річних в розмірі 2 443,09 грн. Крім того, позивач наголошує, що причинені йому моральні страждання неможливо відшкодувати в матеріальній формі. Проте певна грошова компенсація може в деякій мірі зменшити вплив цих негативних наслідків на його особисте життя. Розмір такої компенсації з урахуванням характеру заподіяних збитків і ступеня провини відповідача оцінює в 20 000,00 грн. На підстав викладеного, позивач просить суд: 1.стягнути з ІП «Кока-кола Беверіджиз Україна» на користь [PERSON] 114 652,93 грн. матеріальної шкоди в тому числі і інфляційні втрати та 3 % річних; 2.стягнути з ІП «Кока-кола Беверіджиз Україна» на користь [PERSON] 20 000,00 грн. моральної шкоди; 3.стягнути з ІП «Кока-кола Беверіджиз Україна» на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року відкрито провадженні у цивільній справі та призначено судове засідання (а.с.12). 12 вересня 2017 року представник відповідача Іноземного Підприємства «Кока-кола Беверіджиз Україна» - Коєва Маргарита Сергіївна подала до суду письмові заперечення (а.с.78-80), в яких зазначила, що ІП «Кока-кола Беверіджиз Україна» заперечує проти позовних вимог позивача в повному обсязі, у зв'язку з їх необґрунтованістю, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. По-перше, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак дані положення застосовуються передусім до договірних зобов'язань та не застосовуються до деліктних зобов'язань, які виникли між позивачем і відповідачем. Зазначає, що між сторонами немає розміру суми відшкодування, затвердженого судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому не можливо застосовувати положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, а посилання позивача на постанову ВСУ від 01.10.2014 року у справі №6-113цс14, де, як зазначає позивач, вказано, що «будь-яке зобов'язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов'язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України», водночас, як вбачається з тексту цієї постанови, предметом спору у цій справі є стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання вироку суду в частині задоволення цивільного позову про стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди, тобто, розмір суми відшкодування встановлений і затверджений судовим рішенням, яке набрало законної сили. Представник відповідача наголосила, що передумовою для стягнення інфляційних втрат та 3% річних є чітко встановлена сума відшкодування заподіяної шкоди, встановлена договором, законом, або вже встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Водночас, жодної з цих підстав не існує, оскільки немає узгодженої між позивачем і відповідачем суми відшкодування, затвердженої рішенням суду. По-друге, позивач заявляє про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. Водночас, доводи позивача є його суб'єктивною думкою, ним не наведено доказів, які б підтверджували необхідність відшкодування моральної шкоди на заявлену у позові суму та не зазначено, з яких саме розрахунків він при цьому виходив. В обґрунтування цієї суми позивач посилається, зокрема на те, що відповідач грубо відмовляється компенсувати спричинену матеріальну. Водночас, позивачем до позовної заяви не надано доказів його неодноразового звернення до відповідача у досудовому порядку з відповідними вимогами про відшкодування шкоди, а також грубих відмов відповідача у компенсації позивачеві моральної шкоди. Позивачем також не вказано, чи звертався він до страховика відповідача. Отже, до моменту отримання позовної заяви відповідачеві не було відомо про суму грошових коштів, яку позивач вважає розміром відшкодування шкоди, і що він бажає їх стягнути саме з нього, а не зі страховика відповідача. По-третє, відповідач не погоджується з розміром матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, у зв'язку з відсутністю повної копії звіту про визначення вартості матеріального збитку № 13214 від 6.09.2016 року та звіту №13214/1 щодо визначення вартості пошкодженого ТЗ, на які посилається позивач, відсутністю інформації про те, чи здійснювала оцінку ТЗ іншими компаніями, в т.ч. страховиком відповідача, а також враховуючи те, що відповідні звіти не є висновками експертів в розумінні положень ЦК України. З огляду на викладене, сторона відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні 07 грудня 2017 року, позивач заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, з метою визначення розміру матеріального збитку, оскільки на даний час є спірним розмір шкоди, завданої останньому. В судовому засіданні 07 грудня 2017 року, представник відповідача - Коєва М.С. подала суду письмове клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, мотивуючи його тим, що відповідач не згоден з наданим позивачем звітом, який попередньо проводився експертом-оцінювачем, оскільки відповідач не був повідомлений про час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, також відповідач вбачає з матеріалів звітів певні суперечності, а тому вважає за необхідним призначення та проведення судової експертизи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої поставити наступні питання: 1.Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завдана власнику легкового автомобіля «Mercedes-benz E300D», державний номер [NUMBER] внаслідок скоєння ДТП 05 липня 2016 року? 2. Яка вартість легкового автомобіля «Mercedes-benz E300D», державний номер [NUMBER] станом на момент після ДТП 05 липня 2016 року? (а.с.108). 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 13 квітня 2018 року на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року надано висновок №680/18-54 судової атотоварознавчої експертизи від 27 березня 2017 року (а.с.111-129). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Іноземного Підприємства «Кока-кола Беверіджиз Україна», 3-тя особа: [PERSON] про стягнення шкоди. Призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.154). В судовому засіданні представник позивача, позивач позовні вимоги за позовом підтримали в повному обсязі, вважають їх законними і обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача ІП «Кока-кола Беверіджиз Україна» - Коєва М.С. заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, у зв'язку з їх необґрунтованістю, просила відмовити в задоволені позову. Третя сторона, [PERSON] до судового засідання неодноразово не з'являвся. У відповідності до ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлений належним чином. Поштова кореспонденція, надіслана відповідачу в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України подано не було. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial