Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

03.09.2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначала наступне. [INFO] у с. Обрив Новоазовського району Донецької області померла її матір - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 35 від 12.03.2019 року. Також факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12.03.2019 року Новоазовським районним відділом РАЦС. Встановлення факту смерті [PERSON] , заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Водночас, при зверненні до Відділу ДРАЦС з метою належної реєстрації смерті матері, їй було відмовлено на тій підставі, що подані заявницею документи, видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. На підставі викладеного, заявниця просила встановити факт смерті, а саме що [PERSON] , померла [INFO] у с. Обрив Новоазовського району Донецької області. Заявниця [PERSON] звернулася до суду із письмовою заявою, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність та заяву про встановлення факту смерті задовольнити (а.с. 15). Представник заінтересованої особи - Відділу ДРАЦС, у поданій до суду письмовій заяві, не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] , та також просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 16). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Переліку № 1 населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», населені пункти Новоазовського району Донецької області відноситься до визначених у цьому Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади (у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Обрив Новоазовського району Донецької області, про що Новоазовським районним відділом РАЦС було видано свідоцтво про смерть від 12.03.2019 року, та про що також свідчить лікарське свідоцтво про смерть останньої за № 35 від 12.03.2019 року (а.с. 7, 8). Частиною 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» для забезпечення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно до листа Відділу ДРАЦС за вих. № 568/17.25-05.05-66 від 03.09.2019 року, заявниці [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , на тій підставі, що подане заявницею лікарське свідоцтво про смерть № 35 від 12.03.2019 року та свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 12.03.2019 року, видане на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 9). Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Також судом враховано, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved