Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

03 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця №2» про встановлення факту проживання за місцем проживання на законних підставах та визнання права користування житловим приміщенням, мотивуючи свій позов тим, що вона згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 09.02.2000 року №35 була поселена в житло маневреного фонду, а саме в квартиру [ADDRESS] та зареєстрована 05.06.2014 року. З 09.02.2000 року вона проживає в даній квартирі, сплачує за квартиру та комунальні послуги, здійснює ремонт квартири. Дана квартира є її єдиним житлом, іншого житла в користуванні та власності не має. В приватизації державного житлового фонду вона участі не приймала. В зв»язку з чим неодноразово зверталась до виконавчого комітету Полтавської міської ради з проханням змінити статус квартири, вивести її з маневреного фонду та перевести до комунальної власності міста, щоб в подальшому вона мала змогу здійснити приватизацію квартири відповідно до закону. Згідно Витягу з рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 10.02.2015 року №14 «Про заселення та зміну статусу жилих приміщень» вирішено 1-кімнатну квартиру [ADDRESS], де мешкає [PERSON] складом сім»ї одна особа виключити зі складу маневрених, з відкриттям особового рахунку та договору найму на [PERSON], із зняттям з квартирного обліку. Позивач в позові вказувала, що постійно, на законних підставах з 09.02.2000 року проживає в квартирі [ADDRESS], зареєстрована в даній квартирі тільки 05.06.2014 року. Вважає, що її право на отримання займаного нею житла у власність на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» порушено і підлягає захисту шляхом встановлення факту її постійного проживання на законних підставах в даній квартирі. Просила суд встановити факт постійного проживання та реєстрації на законних підставах [PERSON] з 09.02.2000 року в квартирі [ADDRESS]. 13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з уточненнями до позовної заяви до відповідачів виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця №2». Просила суд встановити факт постійного проживання на законних підставах [PERSON] з 09.02.2000 року в квартирі [ADDRESS]. Визнати за нею, [PERSON], право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник виконавчого комітету Полтавської міської ради Лобач Ю.О. не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця №2» Полтавської міської ради Кочеткова О.В. в судове засідання не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. При вирішенні позовних вимог покладаються на розсуд суду, складу суду довіряють. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача [PERSON], представника виконавчого комітету Полтавської міської ради Лобач Ю.О. та представника Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна дільниця №2» Полтавської міської ради Кочеткової О.В. Суд, заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт постійного проживання [PERSON] за вказаною адресою з 09.02.2000 року та постійного користування вказаною квартирою, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради №35 від 09.02.2000 року [PERSON] надано житло маневреного фонду, а саме квартиру [ADDRESS] з метою тимчасового поліпшення житлових умов (а.с.12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про заселення та зміну статусу жилих приміщень» від 10.02.2015 року №14 (а.с.9) 1-кімнатну квартиру [ADDRESS], де мешкає [PERSON] складом сім»ї 1 особа, виключено зі складу маневрених, з відкриттям особового рахунку та укладення договору найму на [PERSON], із зняттям з квартирного обліку. В судовому засіданні встановлено і дані обставини підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], що [PERSON] постійно з 2000 року проживає за адресою: [ADDRESS], сплачує за квартиру та комунальні послуги, здійснює ремонт квартири. Дана квартира є її єдиним житлом, іншого житла в користуванні та власності не має. Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання. Частиною 1 статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасова. Частиною 1 статті 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Враховуючи вищевикладене, встановлені по справі обставини, а саме той факт, що позивач [PERSON] з 09.02.2000 року проживає в квартирі [ADDRESS], зареєстрована за вказаною адресою з 05.06.2014 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved