Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

04.07.2018 позивач звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до відповідача про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які позбавлені батьківського піклування, відповідач вихованням дитини не займається, матеріально дітей не забезпечує, діти проживають окремо від батька. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від представника позивача за довіреністю Линчика І.В . до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, у якій одночасно зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій одночасно зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Бердичівська місцева прокуратура Житомирської області про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини нез`явлення представника до суду не повідомила. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2002 року Іванопільською селищною радою Чуднівського району Житомирської області, [PERSON] , народилась [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 липня 2006 року виконавчим комітетом Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області, [PERSON] , народився [INFO] . Їх батьком є громадянин України [PERSON] - відповідач у справі (а.с.7, 8). З даних висновку органу опіки та піклування Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області від 01 червня 2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , вбачається, що орган опіки та піклування Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою В п . 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. У зв`язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судом достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей ухиляється, нехтує батьківськими правами, не піклується про своїх неповнолітніх дітей. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved