Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

03 вересня 2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства її сина [PERSON], який помер 11 серпня 2018 року, відносно дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви вказує, що її син [PERSON] з 2007 року проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. 23 січня 2009 року у них народилася дитини, але через те, що її син та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис до акту про народження дитини був здійснений на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. 27 травня 2012 року мати дитини померла. Відповідно висновку експертного дослідження [PERSON] перебуває у прямій біологічній спорідненості з дитиною. В свою чергу, останній не встиг оформити своїх батьківських прав, оскільки 11 серпня 2018 року помер. На даний час дитини позбавлена батьківського піклування, та через реєстрацію даних про батька дитини, здійснену відповідно до ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, заявник позбавлена можливості оформити опікунство щодо свого онука. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заявниці також заявлені вимоги підтримала в межах доводів заяви. Представник заінтересованої особи Служба у справах дітей Вітовської районної адміністрації не заперечувала проти задоволення заяви, підтвердила викладені в заяві обставини. Заінтересована особа Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області свого представника не направив. Відповідно до статей\~293, 315-319 ЦПК України та ст. 130 СК України\~в порядку окремого провадження суд може встановити факт батьківства у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини. Відповідно до ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пленум Верховного Суду України в п. 15\~Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Аналогічні розяснення надані у п.7\~Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до\~акту про\~проживання від\~21.03.2018\~року дитина\~ [PERSON] проживає\~без реєстрації\~за адресою:\~с.\~Лимани,\~вул.\~Центральна,\~179\~Вітовського району\~Миколаївської області,\~тобто разом\~із заявником.\~ Відповідно до вимог\~ст.121 СК України\~права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. За приписами ч.2\~ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. За даними копії свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ФП № 093373, в графі мати зазначена\~[PERSON], в графі батько\~[PERSON] (а.с. 10). Зі змісту витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, актовий запис про народження [PERSON] здійснено 03 лютого 2009 року за № 3. Дані про батька вказані зі слів матері, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 26, 27-28). Мати дитини [PERSON] померла 27 травня 2012 року. Після її смерті вихованням дитини та опікуванням продовжував займатись [PERSON], з яким проживала дитина, що підтверджується актом про проживання від 21.03.2018 року (а.с. 12). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до\~ч. 1 ст.76 ЦПК України \~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до листа Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23 березня 2018 року № 485/15.17-7.27 [PERSON] відмовлено у визнання батьківства, оскільки відсутня заява матері про визнання його батьком дитини (а.с. 14). \~ \~ \~ \~В свою чергу, як вбачається з висновку експертного дослідження від 24.07.2018 року № 3п [PERSON] перебуває в прямій біологічній спорідненості з [PERSON]. Ймовірність даної події складає 99,98915449197% (а.с. 15-21). Однак, [PERSON] своїх батьківських прав не встиг оформити, в звязку зі смертю 11 серпня 2018 року, свідоцтво про смерть серії І-ФП №283298 (а.с. 11). Заявник відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-ФП № 492368 є матірю [PERSON] (а.с. 9) та бабусею дитини. За вище вказаного, суд вважає наявність достатніх доказів, що свідчать про кровне споріднення неповнолітнього [PERSON], [INFO], з [PERSON] відповідно як сина та батька. Враховуючи, що дитина залишилась без батьківського піклування, встановлення факту батьківства сина заявниці відносно дитини відповідає інтересам дитини, оскільки породжує відповідні права та обовязки у заявниці як бабусі неповнолітнього [PERSON], а тому заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв'язку з зазначеним, а також положеннями\~ст. 134 СК України, до свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON] належить внести відповідні зміни. \~\~\~\~

Outcome: approved