Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~03.09.2020\~року заявник\~звернулася до\~Волноваського районного\~суду Донецької\~області із\~заявою про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу.\~Посилалася на\~те,\~що згідно закону за віком вона може оформлювати своє пенсійне право та звернулася до пенсійного фонду з пакетом документів. Однак заявника зауважили, що її трудова книжка не має печатки того підприємства, що заповнило та видало її. Це визиває сумнів у належності їй трудової книжки. Зазначає, що підприємство Волноваська Держплемстанція, де заякник розпочала свою трудову діяльність після закінчення школи і яке заповнило і видало їй трудову книжку - відсутнє. Волноваський районний трудовий архів не має інформації з особового складу вказаного підприємства за причиною їхнього ненадходження до архіву. Витяг з ЄДР юридичних осіб не має записів про Волноваську держплемстанцію. Такі обставини свідчать про неможливість позасудовим шляхом усунути недоліки трудової книжки, тому вона вимушена звернутися до суду про встановлення юридичного факту. Заявник у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце справи було повідомлено належним чином. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому\~засіданні встановлено,\~що трудова книжка\~серії [NUMBER] ,\~яка заповнена\~від 25\~вересня 1978\~року,\~видана на\~ім`я російською\~мовою \~ [PERSON] ,\~дата народження\~ [INFO] ,\~вбачається,\~що вона\~був прийнята\~на роботу\~до Волноваська\~Держплемстанції 18.09.1978\~року і\~трудова книжка\~не скріплена\~печаткою підприємства (а.с.4-6). З копії доданої до заяви копії паспорту заявника встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у місті Волноваха Волноваського району Донецької області ( а.с.3-5) Згідно до свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого Волноваським відділом ЗАГС Донецької області 24.06.1976 року, вбачається, що народилась [INFO] у місті Волноваха Волноваського району Донецької області ( а.с.3-5) Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 20.08.1987 року Волноваським районним відділом ЗАГС Донецької області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7). З копії диплому серії [NUMBER] , виданого 19.06.1984 р. Докучаєвським торговим технікумом встановлено, що воно видано на ім`я [PERSON] , яка отримала спеціальність Бухгалтерський облік та їй присвоєно кваліфікацію бухгалтера ( а.с.13). Згідно витягу з державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що в реєстрі не міститься записів про Держплемстанцію (а.с. 7). З копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Волноваським РВ УМВС України Донецької області 30.04.1998 року встановлено, що паспорт виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З копії\~трудової книжки,\~яка заповнена\~від 28\~серпня 1972\~року,\~видана на\~ім`я російською\~мовою \~ [PERSON] ,\~дата народження\~1952\~року,\~вбачається,\~що він\~був прийнятий\~на роботу\~до Волноваська Держплемстанції 28.08.1972 року і трудова книжка не скріплена печаткою підприємства (а.с.4-6). Згідно відповіді Волноваського районного трудового архіву №649 від 02.09.2020 року вбачається, що документи з особового складу Волноваської Госплемстанції до районного турдового архіву Волноваської районної ради не надходили та надати архівну довідку про стаж роботи [PERSON] за період роботи у Волноваськой Госплемстанціи з 18.09.1978 року по 10.05.1979 року за фондами архіву не можливо (а.с.8). Згідно довідки №139 від 17.08.2020 року вбачається, що [PERSON] працювала у Волноваській школі-інтернат з 23.05.1979 року по 11.05.1980 року та Волноваська школа-інтернат реорганізована у Волноваську загальноосвітню школу I-III ступенів №7 (а.с.8). Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що заявник [PERSON] працювала в підприємстві Волноваська Держплемстанція. Частиною 1статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Судом встановлено, що в правовстановлюючому документі, а саме трудова книжка не завірена печаткою підприємства Волноваською Держплемстанцією, яке заповнило та видало її, факт належності якої підтвердити позасудовим шляхом неможливо, оскільки підприємство, на якому працювала заявник, вже неіснує. Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені [PERSON] вимоги. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved