overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

03 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 35000,00грн. та еквівалентну 5 тис. доларів США,відповідно до курсу на день звернення з позовом - у розмірі 50000,00грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 22.04.2013р. позичив [PERSON] кошти в сумі 35000,00грн. та 5000,00 дол.США, які відповідач зобов'язався повернути до 26.12.2013р. На підтвердження боргового зобов'язання [PERSON] написав повторну розписку від 02.04.2014р. На даний час [PERSON] борг не повернув, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини позики, що підтверджується розпискою відповідача [PERSON] від 02.04.2014 р., копія якої знаходиться в матеріалах справи. (а.с.5). Згідно розписки [PERSON] отримав від позивача [PERSON] позику у розмірі 35000,00 грн. та 5000,00дол.США, яку зобов'язався повернути на вимогу. Судом встановлено, що на даний час відповідачем позика позивачу не повернута. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказів, які б підтверджували, що відповідачем кошти по договору позики повернені позивачу своєчасно та в повному обсязі до суду не надано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

03 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 18 червня 2005 року вона вступив у зареєстрований шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причини різних поглядів на життя. Шлюбні стосунки фактично припинені з вересня 2013 року, спільне господарство не ведуть. На теперішній час мешкає з іншою родиною і питання про примирення відсутнє. Просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про розгляд справи був повідомлений телефонограмою, повідомив суду про те, що на задоволенні позову наполягає, просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 16) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, позовні вимоги визнає (а.с. 15) Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2005 року, який зареєстрували у Бірківській сільській раді Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 6 /а.с. 5/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області (а.с. 6) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами на даний час не існує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

03 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

03 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання сина, але не довше, ніж до досягнення ним 23 річного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила задоволити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

03 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 27 березня 2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Через відсутність взаємної поваги та втрату почуттів сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 березня 2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 34. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] яка проживає з позивачкою. Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаємної поваги та втрата почуттів любові. Зазначені факти підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

03 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 20.01.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилися - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з різними поглядами на життя та взаємними непорозуміннями сторони почали проживати окремо. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням дітей. Зароблені позивачкою коштів не вистачає на утримання малолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/3 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

03 квітня 2014 року [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 07 серпня 2007 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ, актовий запис № 244. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про те, що 07 серпня 2007 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 244. Від спільного шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом останнього часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам та інтересам сина. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення між ним та відповідачем не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам дитини. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, інтересам їх дитини, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

03 квітня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON], в якому свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі, який зареєстровано 17 листопада 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області згідно з актовим записом №503. Від спільного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, у них різні характери, інтереси та погляди на життя, між ними немає взаєморозуміння, почуття любові та поваги, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] до суду також не з'явилась, надала заяву, в якій позов визнала, просила справу розглядати за її відсутності. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 17 листопада 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області згідно з актовим записом №503 був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.3). Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

03 квітня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві посилалася на те, що між нею та відповідачем [PERSON], 23.02.2007 року було розірвано шлюб. Від шлюбу вони мають доньку 1986 року народження та сина [PERSON], [INFO]. Син на даний час навчається у Полтавському політехнічному коледжі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», проживає та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період навчання. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Суд, заслухавши позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.02.2007 року між сторонами було розірвано шлюб. Від шлюбу вони мають доньку 1986 року народження та сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). На даний час [PERSON] навчається у Полтавському політехнічному коледжі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з терміном навчання до 30.06.2016 року, про що свідчить довідка №123 від 25.03.2014 року (а.с.3). На даний час син проживає та знаходяться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги та перестав піклуватися про сина. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утриманні припиняється у разі припинення навчання. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

03 квітня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві посилалася на те, що між нею та відповідачем [PERSON], 23.02.2007 року було розірвано шлюб. Від шлюбу вони мають доньку 1986 року народження та сина [PERSON], [INFO]. Син на даний час навчається у Полтавському політехнічному коледжі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», проживає та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період навчання. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Суд, заслухавши позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.02.2007 року між сторонами було розірвано шлюб. Від шлюбу мають та сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). [PERSON] навчається у Полтавському політехнічному коледжі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з терміном навчання до 30.06.2016 року, про що свідчить довідка №123 від 25.03.2014 року (а.с.3). На даний час син проживає та знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги та перестав піклуватися про сина. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утриманні припиняється у разі припинення навчання. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved