Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

03.04.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» про стягнення заробітної плати та компенсації, нарахованої при невчасній виплаті заробітної плати, мотивуючи вимоги тим, що вона з 03.04.1969 року була прийнятий на роботу до ДП «Триліський спиртовий завод», де продовжує працювати і на даний час. Позивач зазначає, що роботодавець згідно законодавства повинен щомісяця виплачувати заробітну плату, але в повній мірі цього зроблено не було, заробітна плата виплачується частково та не регулярно, через брак коштів та недостатні доходи підприємства. Кошти, що надходять на рахунок підприємства, використовуються виключно для погашення заборгованості по заробітній платі перед працівниками. Останнім часом Фастівський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Київській області почав знімати кошти з рахунку підприємства для погашення заборгованостей ДП «Триліський спиртовий завод» перед кредиторами, тому підприємство не має можливості використовувати отримані кошти для виплати заробітної плати працівникам, тому вона змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. На підставі зазначеного просила стягнути з Державного підприємства «Триліський спиртовий завод» на її користь заборгованість у сумі 75\~730,00 грн. та виплатити компенсацію за невчасну виплату заробітної плати в сумі 6\~328,55 грн., а всього 82 058,55 грн. Позивачем до суду подано заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить справу розглянути в його відсутність, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.\~ Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до наказу ДП «Триліський спиртовий завод» №87 від 03.04.1969 року [PERSON] була прийнята на роботу з 04.04.1969 року. З огляду на наявність підпису на вказаному наказі, позивач була ознайомлена з його змістом /а.с.3/. Як вбачається з довідки № 7-3/15 від 13.04.2018 року виданою ДП «Триліський спиртовий завод», станом на 01.04.2018 року, відповідач має борг перед позивачем по виплаті заробітної плати з урахуванням індексації в сумі 75 730,00 грн., а саме з жовтня 2016 року по березень 2018 року /а.с.12/. Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до вимог ч. 1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим повноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до статті 1 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» підприємства, установи і організації всі форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до статті 3 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після отримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Згідно тієї ж самої довідки № 7-3/15 від 13.04.2018 року виданою ДП «Триліський спиртовий завод» [PERSON] нараховано компенсацію за невчасну виплату заробітної плати, в звязку з порушенням строків її виплати в сумі 6328,55 грн. з жовтня 2016 року по березень 2018 року /а.с.12/. Наданий позивачем розрахунок відповідачем спростований не був, а тому він приймається судом, як достовірний. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved