Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

03.12.2020 року Державна екологічна інспекція у Волинській області (далі - Інспекція) в особі начальника звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою та заявою про уточнення позовних вимог від 28.01.2021 року на обґрунтування якої зазначила, що 04.06.2020 року на адресу Інспекції надійшли матеріали щодо результатів перевірки про самовільне знищення зелених насаджень в м. Луцьку. В ході проведення перевірки працівниками було встановлено, що в діях [PERSON] та [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП. 16.06.2020 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області Ткачуком О.П. винесено постанову № 000147 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Даною постановою було встановлено факт порушення [PERSON] та [PERSON] законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок чого заподіяно матеріальну шкоду. Надалі, Інспекцією було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення трьох дерев породи вишня, одного дерева породи туя та одного дерева породи ялина (колюча), за яким сума збитків становить 3887,50 грн. Крім того, 19.06.2020 Інспекцією було направлено [PERSON] та [PERSON] претензії, якими зобов`язано сплатити нанесені державі збитки на загальну суму 3887,50 грн., по 1943,75 грн. з кожного. За наслідками розгляду претензії [PERSON] внесено оплату за шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства у визначеному розмірі, у свою чергу відповідачем претензія залишена без реагування. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Інспекції шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 1943,75 грн. та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову пояснивши суду, що він не вчиняв жодних дій, спрямованих на знищення дерев, а тому й не допускав порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. У задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що встановлення вини її довірителя у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, відбулося з грубим порушенням процесуальних норм чинного законодавства, а тому таке не може бути взяте судом до уваги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, Державна екологічна інспекція у Волинській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері хорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів відповідно до ст. 20-2 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища». 04.06.2020 року на адресу Державної екологічної інспекції у Волинській області надійшли матеріали щодо результатів перевірки за повідомленнями про самовільне знищення зелених насаджень в м. Луцьку, направлені Луцьким відділом поліції Головного управління національної поліції у Волинській області листом від 28.05.2020 № 3/1955/58/04-20 (а.с. 8-25). Постановою Державна екологічна інспекція у Волинській області № 000148 від 19.06.2020 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Даною постановою було встановлено, що 29.05.2018 року [PERSON] здійснював порубку зелених насаджень за адресою: [ADDRESS] , без відповідних на це документів (ордеру). Вищевказана постанова [PERSON] не оскаржувала ся та є чинною, а тому, у відповідності до положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиційне значення при розгляді даної справи. Зазначене вище в повній мірі спростовує доводи сторони відповідача про те, що [PERSON] не вчиняв жодних дій, спрямованих на знищення дерев, а тому й не допускав порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Судом також встановлено, що постанова Державної екологічної інспекції у Волинській області № 000148 від 19.06.2020 року була винесена за наслідками проведення перевірки, якою було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] було порушено законодавство про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок чого заподіяно матеріальну шкоду внаслідок знищення трьох дерев породи вишня, одного дерева породи туя та одного дерева породи ялина (колюча), за яким сума збитків становить 3887,50 грн. Отже, зазначеною постановою було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] , які полягали у порубці дерев, та заподіянням матеріальної шкоди внаслідок знищення в розмірі 1943,75 грн. (1/2 від 3887,50 грн.). За змістом ст. 40 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, щодо раціонального і економного їх використання, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, виснаженню природних ресурсів та негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється, зокрема, виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом, самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо. Статтею 28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Видалення дерев, кущів, газонів та квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Процедуру видалення зелених насаджень визначає Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, стверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 № 1045, пунктом 3 якого встановлено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, ради на підставі ордера або на підставі документів, визначених статями 35-37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання намовником та генеральним підрядником чи підрядником (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається. Як встановлено судом, насадження, де здійснювалася [PERSON] порубка дерев відноситься до комунальних земель Луцької міської ради. Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно з вимогами ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну,цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Статтею 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Вимогами ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 19.06.2020 року Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася до відповідача із претензією, якою зобов`язано сплатити нанесені державі збитки в розмірі 1943,75 грн. Проте, така була залишена [PERSON] без задоволення. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Волинській області до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищевикладеної норми закону слідує, що з відповідача на користь позивача, у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню судовий збір по справі в розмірі 2102 грн., сплачених при зверненні до суду з даним позовом. На підставі ст. ст. 15, 16, 22, 1166 ЦК України, ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ЗУ «Про благоустрій населених пунктів»,

Outcome: approved