Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

04.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 12.03.2015 року уточнила та просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0673 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що на житловий будинок відсутній правовстановлювальний документ, будинок не зданий в експлуатацію та відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить незакінчений будівництвом з виконанням будівельних робіт на 95 % житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-22. Згідно довідки № 320 від 18.03.2015 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок по [ADDRESS] в м. Ізмаїлі Одеської області побудований у 1970 році є завершений будівництвом та відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І - ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144, не підлягає прийняттю в експлуатацію та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами і доповненнями) не належить до самочинного будівництва. Також, [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0673 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 25.01.2002 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2280. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частина земельної ділянки від загальної площі 0,0673, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування будівель. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 34112942 від 29.05.2013 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.02.1978 року, виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл; - батько [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], повторно виданим 29.04.1976 року бюро запису актів громадянського стану виконавчого комітету Охтинської міської ради депутатів Сахалинської області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл та свідоцтвом про шлюб, повторно виданим 19.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не мешкав, що підтверджено відміткою про місце проживання, зробленою в паспорті громадянина України, згідно якої, [PERSON] з 07.08.1995 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та з заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 34112895 від 29.05.2013 року, наданою приватним нотаріусом Єфіменко М.Д., тобто вважається таким, який фактично не прийняв спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на будинок [ADDRESS] м. Ізмаїлі Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 22.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайнного управління юстиції Одеської області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 2/3 частини земельної ділянки від загальної площі 0,0673, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування будівель. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 34113127 від 29.05.2013 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим 29.04.1976 року бюро запису актів громадянського стану виконавчого комітету Охтинської міської ради депутатів Сахалинської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] померла до відкриття спадщини, право на спадкування одержують її діти та онуки [PERSON] - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, де матір'ю записана [PERSON] та свідоцтвом про шлюб, повторно виданим 19.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, де матір'ю записана [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на будинок [ADDRESS] Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадковому майні після смерті [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. № 02-14/349 від 11.06.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що на житловий будинок відсутній правовстановлювальний документ, будинок не зданий в експлуатацію та відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved