Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

04.10.2017 позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить:\~ стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] борг за довогором позики в розмірі 408\~000 гривень, інфляційні збитки в розмірі 12321 грн.60 коп., а також три проценти річних в розмірі 5231,34 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 4255грн.53 коп. судового збору( а.с.2,3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 30 березня 2017 року\~ відповідач під розписку позичив, а позивач надав [PERSON] кошти в розмірі 408\~000 грн., які останній зобов`язався повернути до 01 травня 2017 року. До вказаного строку відповідач не повернув кошти та ухиляється від їх повернення. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити\~ йому суму боргу з урахуванням\~ інфляційних збитків в розмірі 12\~321,60 грн., а також\~ 3 % річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 5231,34 гривень.\~\~ У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував\~ щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомив, письмових заяв та заперечень від відповідача не надійшло. Крім того, судом вживались заходи для належного повідомлення за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, а також за місцем проходження служби, але\~ згідно з відповіддю кадрового центру Збройних Сил України від 29.01.2018 №321/кц/330\~ 19.01.2018 року солдат [PERSON] не прибув до військової частини з відпустки, на це час місце знаходження військовослужбовця невідоме (а.с.32). Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, перевіривши повноваження та заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , дослідивши\~ письмові матеріали справи,\~ дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з таких підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України,\~ кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим\~ Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що\~ 30 березня 2017 року\~ між\~\~ [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачем складена розписка про отримання коштів в сумі\~\~ 408 000 гривень, які він зобов`язався повернути до\~ 05 травня 2017 року( а.с.4). Оригінал зазначеної розписки знаходиться у позивача. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, розписка відповідача про отримання в борг грошових коштів від позивача є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з твердженнями\~ представника позивача, відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення позики\~ до 01 травня 2017 року, будь-яких доказів, які б спростовували ці твердження суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Про це свідчить також та обставина, що оригінал розписки знаходиться у кредитора. За змістом ч.1 та 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з вищевикладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань, 3% річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд також враховує, що будь-яких заперечень щодо нарахованих позивачем сум, відповідачем надано не було. Правильність розрахунків, долучених до позовної заяви (а.с.8,9) судом перевірена: 408000грн.(сума боргу)х 103.02 (сукупний індекс інфляції за період з 02.05.2017 по 04.10.2017 включно)= 420\~321,60 грн.(сума боргу з урахуванням інфляції), тобто інфляційні збитки складають\~ 12\~321,60 грн.; 408000грн.(сума боргу)х 156днів(з 02.05.2017 по 04.10.2017 включно)х3% / 100= 5\~231,34грн. (яка підлягає стягненню в межах заявлених позовних вимог згідно ст. 13 ЦПК України). Таким чином,\~ з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за договором позики в розмірі\~ 408\~000 грн.,\~ інфляційні збитки в розмірі 12321 гривня 60 копійок,\~ та три проценти річних в розмірі 5231 гривня 34 копійки, а всього на загальну суму 425552 гривні 94 копійки. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі\~ 4\~255 грн. 53 коп.( а.с.1), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved