Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

02 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у звязку з несплатою аліментів. В обгрунтування своїх вимог вказує, що згідно рішення Рожищенського районного суду від 27 квітня 2017 року, з відповідача [PERSON] в її користь має проводитися стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, починаючи з 05 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум. З моменту винесення рішення про стягнення аліментів та по даний час відповідач не зробив жодної оплати по аліментах, внаслідок чого виникла заборгованість, загальна сума якої становить 7606.67 грн.. Просить стягнути з відповідача на її користь 2280 грн. 00 коп. неустойки (пені) за несплату аліментів за період з 05 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року. В підготовче засідання учасники справи не зявилися. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON], кожен зокрема, 03.05.2018 року подали до суду заяви, в яких просять розгляд підготовчого засідання проводити у їх відсутності, позов задовольнити та винести рішення у підготовчому засіданні. Відповідач 03.05.2018 року подав до суду заяву, в якій просить підготовче засідання проводити у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та просить задовольнити. У звязку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з визнанням позову відповідачем [PERSON], суд ухвалив рішення у підготовчому засіданні. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вимог ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 27.04.2017 року шлюб, що був зареєстрований між сторонами 08 серпня 2014 року, розірвано (а.с.9). 19 червня 2017 року Рожищенським районним судом Волинської області видано виконавчий лист за рішенням суду від 27.04.2017 року та з [PERSON], [INFO], в користь [PERSON], стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 05.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (а.с.10). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області заборгованість [PERSON] за виконавчим листом № 167/413/17 від 19.06.2017 станом на 01.03.2018 року становить 7606.67 грн. (а.с.11). Зазначена заборгованість не виплачена відповідачем позивачу добровільно. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України в спорі про стягнення пені від суми несплачених аліментів від 11.09.2013 р., зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1\~ст. 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до положень п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнство та стягнення аліментів», передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не надавались державному виконавцю будь-які документи, які свідчать про неможливість своєчасно сплачувати аліменти у тому обсязі, який визначений судом та державним виконавцем, тому суд вважає, що заборгованість за аліментами утворилася саме з вини відповідача. Неустойка є видом відповідальності, яка діє до повного виконання його обов'язку. Позивач має право на стягнення неустойки з моменту виникнення заборгованості з вини відповідача до моменту повного виконання обов'язку зі сплати заборгованості за аліментами. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має тривалий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо. Неустойка (пеня) за один місяць рахується шляхом множення заборгованості зі сплати аліментів за місяць на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. З матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що відповідачем аліменти з квітня 2017 року по лютий 2018 року не сплачувались (а.с.11). Позивачем до позовної заяви додано розрахунок неустойки (пені) в період з 05 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року (а.с.12), відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 2280 грн., а тому, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) у звязку з несплатою аліментів за вказаний період, виходячи з того, що заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Вказаний розмір є компенсацією матеріальних втрат, які зазнала в першу чергу дитина. Згідно ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що позивач\~\~на підставі\~ст.5 п.3 Закону України « Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідач у відповідності до вимог ч.6\~ст. 141 ЦПК\~України мав би сплатити судовий збір в сумі 704.80 грн. в дохід держави, тому суд при постановленні рішення, вирішуючи питання про стягнення судових витрат вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути 50 % судового збору, а саме 352,40 грн. ( із розрахунку 704 грн. 80 коп. ), оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті. На підставі ст.196\~ СК України,

Outcome: approved