Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

03.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача витрат на навчання у вищому навчальному закладі в сумі 33137 грн 21 коп. і відшкодування понесених судових витрат у розмірі 1600 грн. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов договору про підготовку фахівця з вищою освітою, в частині невідпрацювання за місцем направлення не менше трьох років після закінчення інтернатури. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника і згоду на заочний розгляд; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. 03.05.2017 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. В період з 01.09.2003 року по 30.06.2009 року включно відповідач навчався у позивача за напрямом підготовки «Лікар, педіатрія» на підставі Угоди про підготовку фахівця з вищою освітою, яку сторони уклали 24.09.2003 року (далі Угода, а. с. 7-13). Умовами Угоди передбачено обовязок відповідача після закінчення вищого навчального закладу прибути на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років. Відповідач, після закінчення інтернатури, наказом Управління охорони здоровя Чернігівської обласної державної адміністрації від 02.07.2012 № 104-о був направлений на роботу до Дитячої поліклініки № 2 Чернігівської міської лікарні на посаді лікаря-хірурга дитячого. Наказом головного лікаря Дитячої поліклініки № 2 Чернігівської міської ради від 12.06.2015 № 115-к відповідач був звільнений з посади лікаря-хірурга дитячого 17.04.2015 року за прогул без поважної причини, згідно пункту 4 статті 40 КЗпП України. Відповідно до пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 № 992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», пункту 21 наказу Міністерства охорони здоровя України від 25.12.1997 № 367, яким затверджено «Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням», в редакції, що діяли на час звільнення відповідача з роботи, в разі звільнення молодого фахівця протягом навчання в інтернатурі та трьох років після її закінчення з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни чи за власним бажанням, такий випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Оскільки відповідач не відпрацював за місцем направлення три роки після закінчення інтернатури і був звільнений з роботи з ініціативи адміністрації роботодавця за порушення трудової дисципліни, вимога позивача про стягнення з нього витрат на навчання у вищому навчальному закладі, яке здійснювалося за рахунок держави, є такою, що ґрунтується на чинному законодавстві України та умовах Угоди. Визначена позивачем сума витрат підтверджується наданим розрахунком (а. с. 19-21), а його правильність відповідачем не спростовано. За таких обставин, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved