Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

02 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що 28 липня 2013 року між ним [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Розжалівською сільською радою. Від шлюбу мають двоє дочок - двійнят - [PERSON] та [PERSON] , народжених [INFO] . Впродовж останніх декількох років стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На момент подання цього позову, Позивач та Відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе, тому єдиним розумним виходом з ситуації є розірвання шлюбу. Враховуючи вказані обставини, просить шлюб між ними розірвати (а.с.4-5). Позивач у підготовче судове засідання не з`явився. Проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб (а.с.23). Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася. Проте, 10 березня надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з позовними вимогами погоджується повністю. Дійсно шлюб між ними зареєстрований 28.07.2013 року. Після одруження вони проживали в будинку її батьків, за адресою її реєстрації. Від спільного проживання [INFO] у них народилося двоє доньок. З 2017 року Позивач почав їздити в Польщу на роботу, з того часу у них почалися розлади в сім`ї. Більшість часу позивач проводив не з дітьми, з сім`єю, а у своїх батьків, так як там проживає жінка з якою він їй зраджує. А потім в кінці 2017 р. пішов жити до своїх батьків, де проживає по даний час. Вона зрозуміла, що він її і дітей покинув. Їх сімейні відносини припинилися. У них зникло почуття поваги один до одного, не мають спільних інтересів. Аліменти позивач сплачує мінімальний розмір 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Дітьми не інтересується, їхнім вихованням не займається. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Відповідач просить суд справу слухати за її відсутності та позовні вимоги позивача задовольнити повністю. (а.с.21). Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 28 липня 2013 року Виконавчим комітетом Розжалівської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис № 4, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 04 липня 2019 року (а.с.6). За час спільного життя у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають сторін наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved