overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 800 грн. на місяць на утримання відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач у справі звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який є її сином та сином відповідача [PERSON] Неповнолітній проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову зазначила, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі з 16.11.2007 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та після розірвання шлюбу залишиться з позивачем. З середини 2011 року відповідач почав зловживати алкогольними напоями, звільнився з роботи не пояснюючи причин, перестав турбуватись про сім'ю, у зв'язку з чим сторони припинили підтримувати шлюбні стосунки та з грудня 2011 року відповідач пішов із сім'ї. Згодом позивачу стало відомо, що у відповідача склалися шлюбні стосунки з іншою жінкою, яка народила йому дитину. На підставі вищевикладеного, позивач просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач з'явилась, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучі при цьому належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 16.11.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 3046, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с. 5), яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам позивача. За таких обставин, оскільки сім'я носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачеві всі понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між сторонами, що зареєстрований 10.01.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 01. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначила, що 10.01.2002 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного життя в сім'ї сторін мається двоє неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сварки з приводу чого переросли в неприязні стосунки. Сумлінне проживання припинено з 05.06.2006 року, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, оскільки не має наміру на примирення з відповідачем. Просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 10.01.2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 10.01.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 01. Згідно положень ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

04.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її особисте утримання аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення їхньою малолітньою дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від її утримання в період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов не визнав, при цьому пояснив, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання позивача, оскільки вже сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі ? частини заробітку. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.01.2014 року, яке вступило в законну силу 21.01.2014 року, шлюб розірвано. Сторони проживають окремо. Малолітня дочка проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до частини другої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. По справі встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.11.2011 року з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.03.2014 року з відповідача також стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, до 19.10.2021 року включно відповідач зобов'язаний сплачувати за двома виконавчими документами аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі ? частини заробітку. Згідно частини четвертої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. В зв'язку з тим, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання двох дітей за двома виконавчими документами загальний розмір яких складає ? частину (або п'ятдесят відсотків) заробітку, стягнення з нього аліментів на утримання позивача є неможливим, оскільки це призведе до відрахувань, які будуть перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати відповідача, що є порушенням вимог закону. За таких обставин, заявлений позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

04.03.2014 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа № 2-4124/08, виданого Солом'янським районним судом м. Києва. Свої вимоги мотивує тим, що оригінал виконавчого листа було втрачено при пересилці. Сторони у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданого клопотання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2008 року по цивільній справі № 2-4124/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позов [PERSON] було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 23.10.2008 р. і до його повноліття. Встановлено, що оригінал виконавчого листа було втрачено при пересилці до виконавчої служби . Враховуючи вищенаведене, суд, вважає можливим видати дублікат виконавчого листа № 2-4124/08, оскільки оригінал виконавчого листа було втрачено при пересилці, а тому виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27.11.2008 року, є неможливим. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

04.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина- [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але допомоги на її утримання не надає, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. До початку судового засідання сторони надали заяви, згідно яких позов позивачка підтримує, відповідач позов визнає, справу просять розглядати без їх участі, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Від спільного проживання сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач. Позивачка з малолітньою дитиною, яка знаходяться на її утриманні, мешкають разом. Відповідач відмовляється від надання допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження: Серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області , актовий запис № 414 від 07.11.2006 року (а.с.4), з якого вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановив до стягнення на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ № 3647-VI від 08.07.2011 р. «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

04.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї не явки суд не повідомив. Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка знаходиться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с. 8), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своєї неповнолітньої дитини . Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову, пред'явленого до нього. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

04.03.2014 року позивачка звернулась з позовом про зміну розміру стягнених з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], що народилась [INFO] в твердій грошовій сумі з 170 грн. до 800 грн. щомісячно, так як рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.03.2007 року відповідач повинен щомісячно виплачувати їй аліменти на утримання доньки в розмірі 170 грн. Однак цих коштів не вистачає на утримання дитини, котра часто хворіє простудними захворюваннями, крім того також значні витрати на її утримання та шкільні потреби. Інших дітей у відповідача не має, і він працює будівельником по найму. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, в сумі 200 грн. і пояснив що від працює робітником без оформлення, отримує 900 грн. в місяць, і тому більше ніж 200 грн., аліментів виплачувати не зможе, так як це поставить і його в скрутне матеріальне становище. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Копіями свідоцтва про одруження ( а.с.8),свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.9), свідоцтва про народження ( а.с.10) та виконавчого листа ( а.с.3) підтверджено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2004 року по 14.02.2007 року, а [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.03.2007 року відповідач зобов'язаний щомісячно виплачувати позивачці аліменти на утримання доньки в розмірі 170 грн. Ст. 182 ч.2 СК України передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до цього мінімальний розмір аліментів для дитини віком від 6 до 18 років на березень 2014 року складає 385,80 грн., а тому суд знаходить що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, а саме в сумі 350 грн., яка наближена до мінімального розміру аліментів для дитини віком від 6 до 18 років, так як відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України відповідач не надав доказів того, що він не зможе виплачувати вказану суму аліментів, в зв'язку з чим позов відповідно до вимог ст. ст. 180,181,182,184, 192 СК України необхідно задовольнити частково у вищевказаній сумі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

04.03.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебує з відповідачем у юридичному шлюбі. Від шлюбу вони мають дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти повністю перебувають на її утриманні, відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює і має таку можливість. Відповідач аліменти нікому не сплачує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 33% відсотка усіх доходів кожного місяця до повноліття дітей. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в котрій позов визнає, просить справу розглядати за його відсутністю. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]., про що свідчить свідоцтво про народження Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 33% відсотка усіх видів заробітків (доходу) щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

04.03.2014 р. позивач звернулась в суд з позовом в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2923 від 12.06.1998 року зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі житлового будинку [ADDRESS] та визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 12.06.1998 року [PERSON] продала їй житловий будинок [ADDRESS] і цей договір був посвідчений Первомайською філією Південної товарної біржі. Кошти за будинок продавець отримала повністю, а вона у вказаний будинок вселилась, тобто умови договору сторонами були виконані повністю. На даний час у неї виникла потреба в розпорядженні вказаним будинком, однак не може цього зробити, оскільки договір був оформлений не нотаріально, а [PERSON] померла [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, а надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, а позов підтримує і просить його задовольнити. Представник Первомайської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, а проти позовних вимог не заперечує. Первомайська філія Південної товарної біржі надала листа з проханням слухати справу у відсутність представника, а рішення прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2923 від 12.06.1998 року зареєстрованого Первомайською філією Південної товарної біржі, видно що [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок [ADDRESS]. Із ксерокопії паспорта позивачки видно, що 14.02.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON], а із копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла [INFO]. Із звіту про вартість майна видно, що вартість спірного житлового будинку на 25.10.2013 року складає 67700 грн. Ст. 224 ч.1 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що по договору купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупця, а той зобов'язується прийняти майно та заплатити за нього певну грошову суму. Ст. 227 ч.1 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін являється громадянин. Ст. 47 ч.2 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а друга сторона ухилилась від нотаріального оформлення угоди, суд в праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Враховуючи вищевикладене суд знаходить, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позов доведений і підлягає задоволенню.

Outcome: approved