overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

04 квітня 2012 року Марїнським районним судом винесено рішення відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], РКП «Мар»їнське БТІ», третя особа: державний нотаріус Курахівської нотаріальної контори [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на 1\\2 частину жилої квартири, визнання договору по життєвого утримання недійсним та визнання права власності на 1\\2 частину жилої квартири у порядку спадкування квартири задоволені частково. Розірвано договір довічного утримання від 22 жовтня 2003 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], засвідчений державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 851. Визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частину жилої квартири [ADDRESS]»їнського району Донецької області. Зобовязано державного нотаріуса Курахівської державної нотаріальної контори [PERSON] скасувати обтяження на 1\\2 частину спірної квартири, що зареєстровано за № 852 від 22 жовтня 2003 року. Зобов»язано РКП «Мар»їнське БТІ» скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно 1\\2 частину спірної квартири, що розташована за адресою: Донецька область, Мар»їнський район, м. Курахове проспект Комсомольський 8\\32, проведену 22 березня 2004 року за [PERSON] на внести відповідні зміни у єдиний державний реєстр прав власності на нерухоме майно. В іншій частині позовних вимог, а саме щодо визнання договору довічного утримання укладеного між [PERSON] та [PERSON], засвідченого державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори за номером 849 недійсним та визнання за [PERSON] право власності на 1\\2 частину жилої квартири [ADDRESS]»їнського району Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] відмовлено. 01 квітня 2014 року на адресу Марїнського районного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] з проханням ухвалити по справі додаткове рішення. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На виконання вимог ЦПК України Марїнським районним судом були викликані учасники цивільного процесу для ухвалення додаткового рішення по справі. У призначений судом строк сторони не явились, про причини неявки суду не повідомили. У відповідності зі ст.220 ч. 3 ЦПК України присутність сторін по справі не є обов'язковою. Таким чином суд вважає можливим заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], РКП «Мар»їнське БТІ», третя особа: державний нотаріус Курахівської нотаріальної контори [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на 1\\2 частину жилої квартири, визнання договору довічного утримання недійсним та визнання права власності на 1\\2 частину жилої квартири у порядку спадкування квартири додаткове рішення. Згідно зі ст. 212-215 , 220 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], а він є її спадкоємцем, але в прийнятті спадщини йому відмовили, оскільки в свідоцтві про його народження ім'я матері вказано «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». У зв'язку з наведеним, позивач просить суд встановити факт про те, що він являвся рідним сином [PERSON], яка померла [INFO]. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник заінтересованої особи - Сутковецької сільської ради Ярмолинецького району в судове засідання з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви [PERSON] визнав. Представник заінтересованої особи - Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому в судове засідання з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви [PERSON] визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], заявник [PERSON] є рідним сином померлої. Неможливість заявником підтвердити факт родинних відносин з померлою зумовлена тим, що в свідоцтві про народження заявника помилково було зазначено ім'я матері «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Дані обставини ніким не оспорюються, та підтверджуються наявними в матеріалах справи: копією паспорта заявника серії [NUMBER], копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER], копією довідки Сутковецької сільської ради від 12.03.2014 року № 233. У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви [PERSON] Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215, 256, 259 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що він, [INFO], народився в м. Пирятин Полтавської області, проживає за адресою [ADDRESS]. Його батько - [PERSON] (помер [INFO]), мати - [PERSON], громадянка російської Федерації, що проживає на території України відповідно до Тимчасової посвідки на постійне проживання Серії [NUMBER]. Між батьками заявника шлюб було розірвано 04.02.1977 року в м. Алма-Ати. Документів про укладення та розірвання шлюбу не збереглося. За період з 1977 року по теперішній час мати позивача неодноразово змінювала прізвище ([PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]), у зв'язку з укладеним шлюбами. 25.07.1995 року між матір'ю заявника та [PERSON] укладено шлюб, в якому вони проживають і до цього часу. У зв'язку з вищевикладеним є необхідність встановлення факту того, що [PERSON] є матір'ю заявника [PERSON] з метою укладення договору дарування квартири та складання заповіту щодо іншого майна. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженець м. Пирятин Полтавської області, є рідним сином [PERSON], [INFO], уродженки с. Гарь Мазановського району Амурської області РСФСР. Неможливість заявником підтвердити факт родинних відносин з померлою зумовлена тим, що його мати неодноразово укладала шлюб та змінювала своє прізвище. Дані обставини ніким не оспорюються, та підтверджуються наявними в матеріалах справи: копією паспорта [PERSON], копією тимчасової посвідки на постійне проживання [PERSON], копією Трудової книжки та вкладиша до трудової книжки [PERSON], копією довідки про укладення шлюбу № 11 від 16.02.1988 року видана 16.02.2009 року, копіями профспілкових квитків [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON], копією тимчасової перепустки [PERSON], копією довідки про доходи від 30.10.2009 року, копією свідоцтва про народження [PERSON], копією паспорта [PERSON], копією довідки Хмельницького відділу РАЦС. У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви [PERSON] Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215, 256, 259 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, вказавши, що спільне життя і відповідачкою не склалося, спочатку їх спільне життя складалось добре, проте пізніше шлюбні відносини погіршились. Шлюб між ними є лише формально, оскільки особисті відносини мають негативний характер. Вважає, що строк на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнає, строк на примирення не бажає. Просить залишити її прізвище «[PERSON]». Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2013 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 48. Від шлюбу неповнолітніх дітей - не мають. Відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось, через постійні сварки і непорозуміння між ними, з березня 2014 року вони з дружиною разом не проживають. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 17.06. 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, сторони з березня 2014 року проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернувся у суд з позовом в якому зазначає, що між ним та відповідачкою [PERSON] 30 серпня 2009 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося із-за різних характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та довіри, у зв'язку з чим виникають постійні сварки, більше року вони проживають окремо. Подальше спільне життя з [PERSON] вважає неможливим, а тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному об'ємі з підстав, викладених у позовній заяві, і пояснив, що не бажає зберегти сім'ю та просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала і просила шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2009 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 6). Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Сторони припинили шлюбні відносини, протягом наданого судом за клопотанням відповідачки терміну для примирення не примирилися і зберегти сім'ю не бажають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам їхніх дітей, у зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд залишає їй шлюбне прізвище - [PERSON]. За згодою позивача [PERSON] суд не стягує з відповідачки понесені ним судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що вона є позашлюбною донькою [PERSON] Її матір'ю є [PERSON], яка не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У книзі записів народжень Міським відділом ЗАГС Рудного Кустанайської області в Республіці Казахстан запис про батька провадився за прізвищем матері, ім'я та по-батькові та національність батька дитини записані за її вказівкою. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] її батьком та внести відповідні зміни до актового запису про її народження. У судове засідання представник позивача не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 42). Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій зазначено, що він позовні вимоги визнає та просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 38). Третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 37). Направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника відділу (а.с. 41). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON]. У книзі записів народжень Міським відділом ЗАГС Рудного Кустанайської області в Республіці Казахстан запис про батька [PERSON] провадився за прізвищем матері, ім'я та по-батькові та національність батька дитини записані за її вказівкою (а.с. 29). З позовної заяви вбачається, що матір'ю позивача є [PERSON], яка не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У матеріалах справи міститься акт висновку про біологічне батьківство, відповідно до якого ймовірність батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] дорівнює 99,9993 % (а.с. 31). Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява [PERSON] від 19 березня 2014 року, з якої вбачається, що він визнає себе батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 11). За таких обставин, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підтверджені наданими доказами. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 04 квітня 2014 року та до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 2007 року. Шлюб між ними розірвано. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 25). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 2007 року (а.с. 6). Шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 04 квітня 2014 року та до повноліття дитини. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 квітня 2014 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] В обґрунтування заяви остання зазначила, що [INFO] їй виповнилось 17 років. Вона вагітна. Зі своїм нареченим [PERSON] планують створити сім'ю і їхнє весілля призначене на 17 травня 2014 року. Їхні батьки не заперечують проти їхнього шлюбу, а його реєстрація відповідає, як її інтересам, так і інтересам її нареченого. При цьому вони не можуть зареєструвати шлюб, оскільки відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінок в Україні встановлено з 18 років, тоді як їй на цей час виповнилося лише 17 років. Заявниця просить суд надати їй право на шлюб. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги заявниці підтримали у повному обсязі. Суд, вислухавши учасників судового процесу, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити. Частиною 1 ст. 22 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. У відповідності до ч.2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб. На даний момент [PERSON] встановлено вагітність терміном 12 тижнів, що підтверджується довідкою Красноармійської центральної районної лікарні (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] прагнуть створити сім'ю, щоб дитина народилась у повноцінній сім'ї, де буде батько і мати, їхні інтереси не мають розбіжностей, передбачених сімейним законодавством. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що [PERSON], племінниця [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте не проживає за вказаною адресою, будинок не утримує, не оплачує комунальні послуги. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, що відповідають змісту позову. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2005 року. З 24.12.2010 року у вказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту №19 від 26.03.2014 року, який складено комісією В'язівоцької сільської ради у складі інспектора В'язівоцької сільської ради Яцюк Т.П., сусідів [PERSON], [PERSON], в будинку за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не проживає, особисті речі відсутні, факт підтверджують сусіди. В судовому засіданні допитано свідків, [PERSON], [PERSON], [PERSON], сусідів позивача, які повідомили суду, що [PERSON] проживає одна зі смерті її чоловіка вже 12-13 років. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що відсутність відповідача в будинку [ADDRESS] складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved