Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

02.10.2019 року [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), в якому просить зменшити розмір аліментів, які були стягнуті з нього на підставі рішення від 06.11.2009 р., а саме стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини. В обґрунтування позовних вимоги позивач посилається на те, що після рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1/3 частини від усіх видів доходу. На сьогоднішній день [PERSON] досягла повноліття і проживає самостійним життям. Позивач має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим не в змозі знайти роботу з більшою заробітною платнею, а після відрахування аліментів у нього залишається близько 2027,00 грн., яких не вистачає на існування та лікування. У зв`язку з цим змушений звернутись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. 08.10.2019 року зазначену позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору. 28.10.2019 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 20 січня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. До судового засідання позивач подав заяву про проведення судового розгляду справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Рішенням Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2009 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з часу пред`явлення вимог 28.09.2009 року, до їх повноліття. За рішенням, яким набрано законної сили, видано виконавчий документ, який перебуває на виконанні в Заводському відділі ДВС ММУЮ. 18 липня 2012 року ухвалено додаткове рішення, яким доповнено рішення суду від. 06.11.2009 року та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з часу пред`явлення вимог 28.09.2009 року, до їх повноліття. [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття [INFO] . Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006 року визначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов`язаної надавати дитині утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками. Оскільки матеріальне становище і сімейний стан, а також стан здоров`я зазначених у законі осіб можуть протягом часу існування аліментного зобов`язання змінюватися, закон передбачає, що особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, якщо істотно погіршилось її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Державним виконавцем за виконавчим документом проводиться стягнення з позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Зміна розміру аліментів може мати під собою і зменшення частки від заробітку (доходу) батька дитини. Таким чином, після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти за позовом платника аліментів стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Окрім цього, встановлено, що позивач має ряд захворювань, отримує заробітну плату у мінімальному розмірі (довідка від 12.02.2014 № 360 ЦПМСД №2, звіт ТОВ «Грузавтосервіс». За такого, враховуючи погіршення стану здоров`я позивача, досягнення однією дитиною повноліття, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, стягуваних з позивача з 1/3 частини від усіх видів доходу на 1/4 частину від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року, №3, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved