Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

04.02.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій позивач просить : стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про споживчий кредит № 24567 від 01.07.2019 в розмірі 26 472,04 грн. 04 коп. на користь ТОВ «ФК «Артеміда-ф»;судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3000 гривень 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 01.07.2019 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 24567 про надання споживчого кредиту шляхом перерахування на поточний рахунок/картку позичальника. На умовах Кредитного Договору (п. п. 2.1) товариство надало відповідачу кредит у гривні на умовах передбачених Договором про споживчий кредит № 33289 у розмірі 21429,00 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 30.12.2019, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 340 % річних від суми кредиту (п.п. 3.1.2). Крім того позивач зазначає, що товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Позивач також зазначає, що 20.03.2020 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Артеміда-ф» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20200320/1, за яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «Кредіплюс», включно до 19.03.2020, в тому числі щодо кредитного договору, укладеного з відповідачем [PERSON] .. Станом на 01.02.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 26472,04 грн., а саме:заборгованість за тілом кредиту - 14 892,10 грн.;заборгованість за відсотками - 8 344,64 грн.;заборгованість за пенею - 1 880,00 грн.;інфляційне збільшення - 1 355,30 грн.. Основна сума заборгованості за Договором, сума заборгованості за тілом кредиту та відсотками становить - 23236,74 грн. Дата виникнення простроченої заборгованості - 19.09.2019, кінцева дата нарахування інфляційних витрати - 20.01.2021. Крім того позивач зазначає, що неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору між сторонами. На поштову адресу боржника було відправлено ряд листів - повідомлень про зміну кредитора і претензія/вимога про погашення заборгованості. Також 10.08.2020 відповідачу була направлена досудова претензія/вимога про погашення кредитної заборгованості. Ухвалою від 19.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 54-55). У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надійшли клопотання з проханням справу слухати без участі представника товариства, а також згідно заяви, яка надійшла на адресу суду 22.09.2021 що належні понесені стороною витрати на правову допомогу нададуть після ухвалення судового рішення (а.с. 64, 76). Відповідач повторно у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила, відзив до суду не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на У судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви на видачу кредиту ( а.с. 10) 01.07.2019 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 24567 про надання споживчого кредиту шляхом перерахування на поточний рахунок/картку Позичальника (а.с. 7-9,10). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору сторони підтверджують, що правовою основою для укладення даного договору є заява на видачу кредиту оформлена позичальником 01.07.2019, що є додатком № 1 до договору ( а.с. 7-9,10). Так, відповідно до п.п. 2.1, 2.1.1. Договору про споживчий кредит, кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) в сумі 21 429,00 грн. 00 коп., на споживчі потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю. Кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 30.12.2019, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 340 % річних від суми кредиту (п.п. 3.1.2). За змістом п. 3.1., 3.2., 3.3 Договору про споживчий кредит, сторони домовились про наступні окремі умови договору передбачені графіком платежів, що подається в Додатку № 2 та є невід`ємною частиною договору та позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами у сумі та строки визначені графіком платежів. Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 45122,74 гривень (а. с. 7-9). Відповідно до вимог п.5.1. Договору про споживчий кредит, сторони передбачили відповідальність позичальника у разі несплати /неповної сплати періодичних платежів, а саме: у разі прострочення - пеня одноразово в сумі 200 гривень, починаючи з 7-го дня прострочення - 20 гривень за кожен календарний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки ҐНБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня і не більше 15 відсотків суми простроченого платежу . Згідно графіку платежів, що є додатком № 2 до кредитного договору (а.с. 12). [PERSON] зобов`язувалась щомісячно починаючи, з липня 2019 року по грудень 2019 року включно, сплачувати загальний розмір платежів, включаючи тіло кредиту та проценти в розмірі по 1735,49 гривень. Як, стверджує позивач, що відповідачем не оспорюється, кредитодавець ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виконав свої зобов`язання, а відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого згідно з наданою позивачем довідкою (а.с.24) допустив заборгованість станом на 01.02.2021 в розмірі 26472,04 грн., з яких:заборгованість за тілом кредиту - 14892,10 грн.;заборгованість за відсотками - 8344,64 грн.;заборгованість за пенею - 1880,00 грн.;інфляційне збільшення - 1355,30 грн.. Відповідний розмір заборгованості був встановлений на дату відступлення прав вимоги від ТОВ «ФК «Кредіплюс» до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» (а.с.23). Так, 20.03.2020 між ТОВ «ФК Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20200320/1, в тому числі щодо кредитного договору № 24567, укладеного з відповідачем [PERSON] , що підтверджується долученими до позовної заяви копіями договору про відступлення прав вимоги, платіжним дорученням № 19 від 23.03.2020, витягом з реєстру боржників ( а.с. 17-23). Як стверджує позивач, про відступлення прав вимоги та наявну заборгованість відповідач попереджалася шляхом направлення вимог про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується повідомленнями від 27.03.2020 № 201010098-01, від 10.08.2020 № 201010098-02 ( а.с. 25-26). Проте доказів направлення таких вимог, їх отримання відповідачем, суду надано не було. Проте ця обставина не звільняє боржника від обов`язку щодо виконання взятих на себе зобов`язань за Договором про споживчий кредит. Доказів виконання таких обов`язків з моменту виникнення заборгованості, в тому числі, невиключно, здійснення відповідних платежів на користь первісного кредитора, відповідачем суду надано не було. Правильність розрахунку заборгованості не викликає у суду сумнівів, оскільки підтверджується довідкою, виданою уповноваженою особою - Директором ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» (а.с.24) та відповідає заборгованості, що надав і підтвердив первісний кредитор в Ддатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги №20200320/1 від 20 березня 2020 року (а.с.23). Будь-яких заперечень щодо розміру отриманих та неповернутих кредитних коштів, правильності нарахування та розміру заборгованості за відсотками та пенею, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Наведене свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і в добровільному порядку заборгованість за договорами не погашає. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За визначенням ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, нарахування індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором. Як встановлено, позивачем за період з 19.09.2019 по 20.01.2021 на загальну суму заборгованості 23236 гривні 74 копійки (сума заборгованості за тілом кредиту та відсотками) нараховано інфляційні витрати в розмірі 1355 гривень 30 копійок Наведений у позовній заяві розрахунок інфляційних витрат перевірений судом, правильність розрахунку не викликає зауважень, оскільки розрахунок здійснений на суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками, що виникла на дату відступлення прав вимоги позивачу, та з урахуванням затверджених в установленому законом порядку індексів інфляції за відповідні місяці. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та повністю доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2270 гривень (а. с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу, то згідно з поданою заявою (а.с. 64-65), позивач має намір відшкодувати в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved