overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

02 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають малолітню доньку, яка проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 143 (а. с. 7), від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8), яка проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

02 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO]. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON], батько [PERSON], помер [INFO] у м. Луганськ, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. 02.08.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві їй відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], що стало підставою для звернення до суду. У заяві, поданій до суду, [PERSON] просила проводити розгляд у її відсутність. Вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Відділ реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві свого представника до судового засідання не направив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. [PERSON] у заяві поданій до суду просила проводити розгляд заяви у її відсутність. Проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтею 234 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) є дочкою [PERSON] [PERSON] народився [INFO]. До часу смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. [INFO] у м. Луганськ [PERSON] помер. Згідно Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» місто Луганськ визнано тимчасово окупованою територією. 02.08.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] відмовлено у проведені державної реєстрації смерті [PERSON] Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи підстави звернення до суду, а саме встановлення факту смерті [PERSON], як необхідна умова проведення державної реєстрації смерті та подальшого вирішення питання щодо оформлення спадщини, надаючи належну оцінку доказам, їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що вказана заява є обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

02 листопада 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28 січня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, а також через постійні сварки подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що протягом двох останніх місяців з відповідачем не проживає, шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сімї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на виклик в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 28 січня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 15. Під час перебування сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, проживають окремо, сімя фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

02 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 05 червня 2014 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. З серпня 2016 року вони спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, що призвело до постійних сварок. Однак відповідач відмовляється звертатися до органу РАЦС, тому вона змушена звертатися до суду. На примирення не згодна. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище\~«Ісіч». На примирення не згодна. Просить також суд стягнути з відповідача витрати повязані з оголошенням в газеті. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 225 (5845) від 30.11.2016 року. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 червня 2014 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №29, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 3). Шлюбне життя подружжя не склалося. З серпня 2016 року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви позивача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем «Ісіч». Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 551,20 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1) та втрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 гривень (а.с. № 16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

\~02 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 28 листопада 2009 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі, 11 жовтня 2010 року, народився їх син [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного. Син залишився проживати біля неї. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що вона звернулася до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «Попова». Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП № 057696, виданого Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 08 листопада 2009 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №15. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Лебедєва» на «Попова».(а.с.4). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження І-ФП № 243121, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю (а.с. 7). Про спір між сторонами щодо місця проживання їх неповнолітньої дитини чи розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

02 листопада 2016 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, мотивуючи заяву тим, що 18.04.2016 року померла її мати, [PERSON]. Після смерті матері, відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з домоволодіння та земельної ділянки, що розташована за адресою: с.Тахтаулове, Полтавського району, Полтавської області. 27.04.2016 року вона звернулася до Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 18.10.2016 року нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як не встановлений факт її проживання зі спадкодавцем. В звязку з чим , просила суд встановити,що вона станом на 17.04.2016 року проживала зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: вул.Першотравнева №73 в с.Тахтаулове Полтавського району Полтавської області. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Тахтаулівська сільська рада Полтавського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, попередньо надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Полтавська районна державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, попередньо надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-РУ №442514, актовий запис №280 (а.с.4). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ №322308 від 18.04.2016 року 17 квітня 2016 року померла [PERSON] (а.с.3). Ще за життя, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] (а.с.9). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що також підтверджується копією паспорту заявника (а.с.10). Однак згідно довідки №1882 від 02.11.16 року, виданої Тахтаулівською сільською радою (а.с.23) [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: с.Тахтаулове, вул. Першотравнева, 73 Тахтаулівської сільської ради Полтавського району з 2005 року до дня смерті 17.04.2016 року матері [PERSON], даний факт також підтверджується актом обстеження від 01.11.2016 року (а.с.24). Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

02 листопада 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області ухвалив рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнув з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO] на користь [PERSON], аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі по 450 грн. (чотириста п'ятдесят гривень) щомісячно, починаючи з 15.07.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. При ухваленні даного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення аліментів на утримання кожної дитини щомісячно, як це було зазначено у позовній заяві. Як вбачається із позовної заяви (а.с.1-2) позивачка [PERSON] просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 грн. для кожної дитини щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до частини 4 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи вищенаведене та те, що додаткове рішення по даній справі суд ухвалює з власної ініціативи, вважає за необхідне розглянути справу без виклику учасників в судове засідання. Відповідно до частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали справи, суд рахує, що є всі підстави для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

02 листопада 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвая, 54. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.11.2016 р. о 10 год. 22 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.11.2016 р. о 10 год. 22 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний. Контакт малопродуктивний. Емоційно неадекватний то плаче, то сміється, кричить, співає. Дистанцію при розмові не тримає. Звучать маячні ідеї відносини в адресу рідних. По невербальним признакам не виключає наявність слухових обманів сприйняття. Рухомо збуджений, на міст і тримається з трудом. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

02 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 червня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №393. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з серпня 2015 року в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З\~ матеріалів справи вбачається, що подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили з серпня 2015 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved