Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

03.02.2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - КБ, Банк, позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернулася до позивача, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 03.02.2008 року, і, при підписанні Анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою [PERSON] підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в КБ, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. КБ свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту, відповідно до умов Договору. [PERSON] належним чином умови Договору не виконувала. [INFO] померла і на день смерті її заборгованість перед банком становила 9 051, 74, з яких: 6 764,44 грн - заборгованість за тілом (простроченим тілом) кредита; 2 287, 30 грн - нарахована пеня. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є відповідач, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і таким чином він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а тому з нього слід стягнути на користь Банку заборгованість у розмірі 9 051, 74 грн, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. 08.02.2021 року на запит суду від 04.02.2021 року (ас 58) надійшла інформація про місце реєстрації і проживання відповідача (ас 59), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ (ч.1 ст.27 ЦПК України). Ухвалою Судді Рожищенського районного суду Волинської області від 09.02.2021 року позовна заява КБ була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.02.2021 року. 25.02.2021 року підготовче засідання відкладено на 11.03.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У підготовчому засіданні 11.03.2021 року відповідач позовні вимоги Банку визнав. Суд ухвалив відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову, продовжив судовий розгляд і призначив справу до судового розгляду по суті на 25.03.2021 року, яке було відкладено на 08.04.2021 року у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 26.03.2021 року клопотання представника Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено і судове засідання 08.04.2021 року ухвалено провести в режимі відеоконференції. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, який просила задовольнити. Додатково суду пояснила, що проживання відповідача на день смерті [PERSON] разом з нею за однією адресою, свідчить про прийняття ним спадщини після її смерті, а тому з нього слід стягнути її кредитну заборгованість перед Банком. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності відповідача, згідно ч.1, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, надані сторонами і витребувані судом, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. Згідно Заяви позичальника №VOXRRX16480095 від 03.02.2008 року, позивач оформив і видав, а [PERSON] отримала платіжну кредитну картку «Універсальна», номер [NUMBER] , якою користувалась і станом на 05.11.2018 року заборгованість по даній кредитній картці становила 9 051, 74 грн. Дані обставини підтверджуються Заявою позичальника від 03.02.2008 року (ас 20), довідкою КБ (ас 20), випискою за договором б/н станом на 05.11.2020 року (ас 13-18). У судовому засіданні встановлено, що рішенням Рожищенського районного суду від 13.12.2006 року шлюб між [PERSON] [INFO] , і [PERSON] розірвано, актовий запис про розірвання шлюбу №24 від 30.03.2007 року. Дані обставини підтверджуються повідомленням Рожищенського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 02.04.2021 року за вих. №300/21.12-04-24 (ас 133), копією актового запису про розірвання шлюбу №24 від 30.03.2021 року (ас [NUMBER] ), копією паспорта [PERSON] (ас 33 зв), рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 13.12.2006 року (ас 135). Згідно свідоцтва про смерть від 19.09.2018 року [PERSON] померла [INFO] (ас [NUMBER] ). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Дані обставини підтверджуються повідомленням Рожищенської державної нотаріальної контори від 16.03.2021 року за вих. 108/01-16 (ас 96), матеріалами спадкової справи №119/2018, заведеної нотаріусом Рожищенської державної нотаріальної контори 13.12.2018 року за заявою Банка (ас 97-109). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, і у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництвов порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців і таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні не встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті склала і залишила заповіт. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не є спадкоємцем жодної черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки шлюб між ними був розірваний в 2006 році, заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] відповідач не подавав, жодних доказів проживання однією сім`єю із [PERSON] на день її смерті позивач не надав. Крім того, інформація про місце проживання відповідача на день смерті [PERSON] містить розбіжності. Так, згідно відомостей Реєстру територіальної громади Рожищенської міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване з 07.07.2016 року в [ADDRESS] , місце проживання [PERSON] станом на 17.09.2018 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що лише сам факт реєстрації за однією адресою із спадкодавцем на день його смерті, не дає підстав вважати особу спадкоємцем четвертої черги після його смерті, згідно ст. 1264 ЦК України, за умови відсутності (ненадання) доказів проживання спадкодавця і спадкоємця однією сім`єю. Твердження позивача, що відповідач є спадкоємцем боржника і тому з нього слід стягнути кредитну заборгованість, не грунтується на вимогах закону і не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні жодним належним, допустимим та достовірним доказом. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставні, необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за договором від 03.02.2008 року з відповідача, відповідно до вимог ст.ст.76-81 ЦПК України. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Саме по собі не заперечення відповідачем проти задоволення позову, яке не грунтується на вимогах закону, не є однозначною і безумовною підставою для задоволення позовних вимог КБ. Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 2 270 грн не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Outcome: dismissed