Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

04 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , зазначивши, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Червоногвардійського райуправління юстиції м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 184. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, в листопаді 2013 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини та сумісне проживання з причини сварок, які виникали на ґрунті взаємного непорозуміння. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій повідомила про підтримання позовних вимог; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 10 жовтня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Червоногвардійського райуправління юстиції м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 184(а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . В листопаді 2013 року через сварки на ґрунті відсутності взаєморозуміння сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved