Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

02.10.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що він відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.09.1993 року №6921 являється власником квартири №55, що знаходиться по вул. Нижня Пятихатська, 24 у м. Кіровограді, в якій по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованим. Разом з ним в даній квартирі зареєстрована його дружина [PERSON], його донька [PERSON] та відповідач, який являється чоловіком його доньки. Відповідач [PERSON] являється громадянином [PERSON] Федерації, який зареєстрований в його квартирі з 04.07.2014 року. Відповідач не проживає у квартирі більше року. 13 вересня 2014 року відповідач поїхав до [PERSON] Федерації, звідки повертатися не збирається, із-за політичної ситуації між Україною та Росією. Його донька перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах, але ці відносини мають лише формальний характер, оскільки відповідач не проживає з донькою однією сімєю, та фактично проживає в іншому місті, а саме в Волгодонську. Вже понад рік відповідач [PERSON] знаходиться за межами України та не збирається повертатися для того, щоб жити з його донькою однією сімєю. Йому не відомо за якою адресою проживає відповідач. По телефону та за допомогою інтернету вони не спілкуються. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №55 по вул. Нижня Пятихатська, 24 у м. Кіровограді. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 п. 7 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 вересня 1993 року, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів згідно з розпорядженням від 27 вересня 1993року №6921, належить [PERSON] ( а.с. 5 ). З довідки КП «ЖЕК №9 КМР» від 14 вересня 2015 року за №756 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] ( власник), [PERSON], [INFO] ( дружина ), [PERSON], [INFO] ( дочка), [PERSON], [INFO] ( зять ) ( а.с. 6 ). Згідно актів від 02 березня 2015 року, 18 листопада 2015 року, складених сусідами та завірених начальником КП «ЖЕК №9 КМР» вбачається, що [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] не проживає з вересня 2014 року ( а.с. 19, 20 ). Враховуючи вищевикладене, а також те, що з вересня 2014 року відповідач не проживає у спірній квартирі, реєстрація відповідача у вказаній вище квартирі порушує право власності позивача на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, він вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих у квартирі осіб, в звязку з чим вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просив судові витрати стягувати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved