Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

04.11.2019 позивач ТОВ «УЮТ-2011» звернулось в суд з даною позовною заявою, яку уточнено 05.02.2020. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг, що надаються позивачем, однак вчасно не сплачують за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 04.11.2016 по 01.01.2017 на суму 117,99 грн. за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, за адресою: [ADDRESS] . Крім того у зв`язку із простроченням виконання своїх зобов`язань, позивач просить стягнути інфляційні збитки у розмірі 36,37 грн., 3% річних у розмірі 11,18 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав відзив на позовну заяву (вх.№5997 від 27.03.2020 - а.с.52), в якому зазначено, що [PERSON] позовні вимоги не визнає, оскільки відсутній договір з позивачем на постачання житлово-комунальних послуг у заявлений період, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є доказом фактичного надання послуг за адресою проживання відповідачів. 24.10.2016 було укладено договір із новим надавачем послуг - ТОВ «Центробуд». Тобто, у період з 24.10.2016 по теперішній час послуги надаються іншим діючим управителем (до відзиву приєднано копію договору - а.с.55-61), а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. 21.01.2020 представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано суду заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх..№1028 - а.с.66-71), від розгляду якого останній відмовився в судовому засіданні 21.05.2020, та заяву про застосування строків позовної давності (вх№1037 - а.с.93), яку приєднано до матеріалів справи та підлягає вирішенню по суті в нарадчій кімнаті при ухваленні рішення. 27.03.2020 представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано суду клопотання по витребування доказів, а саме журнали, книги реєстрації вхідних претензій, звернень, актів-претензій, викликів для складання акту-претензії за період з 01.02.2016 по 01.01.2017, а також заяву про виклик свідків, на підтвердження неналежного надання позивачем послуг. В судовому засіданні 10.07.2020 головуючим у задоволенні заявлених клопотань відмовлено за необґрунтованістю. Позивач надав відповідь на відзив (вх..№9240 від 15.05.2020 - а.с.96), в якій вказує, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, відповідачі зареєстровані в квартирі за адресою якої утворилась заборгованість, а тому зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домовій території та проведенню ремонту. Враховуючи уточнені позовні вимоги, а саме період, за який виникла заборгованість, з 04.11.2016 по 01.01.2017, позивач зазначає, що в період з 04.11.2016 по 01.12.2016 жодних звернень чи скарг щодо неналежного надання послуг від мешканців будинку не надходило. Звертають увагу суду на те, що припинення надання послуг за адресою по [ADDRESS] датовано 01.12.2016, що підтверджується додатковою угодою до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Тернівському районі від 01.11.2013, укладеною ТОВ «УЮТ-2011» та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, актом прийому-передачі технічного паспорту від 30.11.2016, актом прийому-передачі бази даних абонентів з послуги утримання будинку та прибудинкової території, підписаних ТОВ «УЮТ-2011» та директором ТОВ «Центробуд» та скріплених печатками товариств. Тому ТОВ «Центробуд» отримав повноваження здійснювати управління будинком [ADDRESS] тільки з 01.12.2016. Щодо строків позовної давності, позивач наголошує на тому, що уточненою позовною заявою змінено спірний період, а саме: з 04.11.2016 по 01.12.2016 щодо нарахування основної заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги та у грудні 2016 року було здійснено перерахунок постачання електроенергії до місць загального користування та донараховано 29,32грн. Натомість відповідач [PERSON] у відзиві наголошує на стягненні заборгованості з 01.02.2016. При цьому уточнену позовну заяву відповідач отримала 14.02.2020, а відзив направили 26.03.2020. Враховуючи викладене, просять суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 117,99грн. за період з 04.11.2016 по 01.01.2017, а також інфляційні збитки в розмірі 36,37грн. та 3% річних в розмірі 11,18грн.. судовий збір - 1921,00грн. Відповідачі заперечення на відповідь на відзив не надали. Відповідач [PERSON] надав відзив на уточнену позовну заяву (вх.№12880 від 10.07.2020 - а.с.90), в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає, оскільки відсутній договір з позивачем на постачання житлово-комунальних послуг у заявлений період, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є доказом фактичного надання послуг за адресою проживання відповідачів. Вказує, що позивачем не надано пояснень, коли саме відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання зі сплати наданих послуг. Не надано детального розрахунку, відповідно до якого повинно бути відображено момент обчислення. Відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості та вважає, що позивач мав скласти акт звіряння взаєморозрахунків. Просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також 10.07.2020 відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву про застосування строків позовної давності підтримує в повному обсязі та наполягає на її задоволенні (вх№12879 - а.с.91). 06.07.2020 та 06.08.2020 представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав суду заяви про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача [PERSON] , у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі (а.с.118,119). 07.08.2020 представник позивача - директор ТОВ «УЮТ-2011» Сільвестров В.Ю. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, заявлені уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.120-121). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01.11.2013 між управлінням благоустрою та житлової політики (замовник) та позивачем ТОВ УЮТ-2011 (управитель), було укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд. Мета договору управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району, створення мешканцям будинку належних умов проживання шляхом якісного обслуговування та ремонту житлового фонду, надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в обсягах та межах визначених відповідними угодами, згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами і правилами (а.с.6-7). У додатку 1 акта прийняття-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд, зокрема вказано, що замовник передає, а управитель приймає функції управління, зокрема у будинку розташованому по [ADDRESS] (а.с.8-9). Додатковою угодою від 12.06.2014 до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд, а саме п.4.1., передбачено, що Договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом 1 року. Функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях розпочинають здійснювати з 03.07.2014. Даний Договір може бути пролонговано за згодою Сторін на той самий термін. Якщо одна зі сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менш як за місяць до його розірвання (а.с.9 зворот). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 2003 року (а.с.14,15). Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно зі ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до вимог ст.ст. 11, 526 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п.п.3 п.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги», виконавець зобов`язаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які вони отримують та користуються ними (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Згідно з ч.ч.3, 4 ст.156 ЖК УРСР, повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК УРСР, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Як видно з відзивів на позовну заяву, відповідачі [PERSON] та [PERSON] на час утворення заборгованості проживали за адресою реєстрації: [ADDRESS] (а.с.52-54,90). За таких обставин відповідачі зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Разом з тим, суд критично ставиться до тверджень представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , що з 24.10.2016 по теперішній час послуги надаються іншим діючим управителем. Припинення надання послуг за адресою по [ADDRESS] датовано 01.12.2016, що підтверджується додатковою угодою до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Тернівському районі від 01.11.2013, укладеною ТОВ «УЮТ-2011» та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради (а.с.100), актом прийому-передачі технічного паспорту від 30.11.2016 (а.с.101), актом прийому-передачі бази даних абонентів з послуги утримання будинку та прибудинкової території (а.с.102), підписаних ТОВ «УЮТ-2011» та директором ТОВ «Центробуд» та скріплених печатками товариств. Тому ТОВ «Центробуд» отримав повноваження здійснювати управління будинком [ADDRESS] тільки з 01.12.2016. У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Протягом періоду з 04.11.2016 по 01.12.2016 позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] виконував належним чином, однак відповідачі своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ними послуги не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 117,99 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.47) В добровільному порядку відповідачі наявну заборгованість не погашають. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При визначенні розміру інфляційних витрат та трьох відсотків річних, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, суд виходить з наступного. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим. Суму стягнень, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця. З огляду на те, що відповідачі порушили зобов`язання зі сплати за комунальні послуги, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 36,37 грн. та трьох відсотків річних за порушення виконання зобов`язання по сплаті грошових коштів у розмірі 11,18 грн. за період з 04.11.2016 по 01.01.2017. Щодо застосування строків позовної давності Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1,5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 264 ЦПК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи, що позивач звернувся в суд 04.11.2019 року, то до періоду до 04.11.2016 року суд міг би застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову у цій частині. Беручи до уваги уточнені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за період з 04.11.2016 по 01.01.2017, при вирішенні даного спору позовна давність не застосовується. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в розмірі 1921,00 грн., сплаченого при поданні позовної заяви, а тому, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів.

Outcome: approved