Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

04.07.2017 р. позивач звернувся до суду, в якому, з врахуванням уточнення, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком 8 по вул.Смілянська 1-а в м.Харкові, посилаючись на порушення відповідачами прав та інтересів позивача як власника житла. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.07.2001 р. відділом приватизації ВАТ «Турбоатом» [PERSON] та [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на квартиру №1 по вул..1-а Смілянська, б.8. Відповідачі проживають у квартирі №2, яка є самовільною будівлею. Оскільки за даними будинкової книги у буд.8 по вул..Смілянській 1-а зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а відповідачі з 1998 р. за адресою: вул.Смілянська 1-а, буд.8 - не проживають, не є членами сімї позивача, тому вони не мають підстав для користування житловим приміщенням та реєстрації за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. При цьому представник позивача пояснив, що підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням, є ст.405 ЦК України. Відповідач [PERSON], яка діє від себе та в інтересах [PERSON], представник [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] проти позовних вимог заперечували. При цьому [PERSON] пояснила, що їх родина дійсно тривалий час проживає у частині будинку, яка є самовільною прибудовою (квартира №2), та наразі вони мають намір узаконити вказані прибудови у встановленому законом порядку. Відповідачі не займають житлових приміщень, які належать позивачеві, і не створюють останньому перешкод для проживання. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON] та представник Департаменту реєстрації Харківської міської радив судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно даних техпаспорту, складеного станом на 04.03.2001 р., та техпаспорту, виготовленому станом на 29.03.2005 р., домоволодіння №8 по вул..Смілянська 1-а в м.Харкові складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими на земельній ділянці площею 597 кв.м., та розподілено на дві частини: квартиру №1 та квартиру №2, приміщення якої є самовільно збудованими (а.с.50, 67, 107). Приміщеннями квартири №1 користується родина позивача, а приміщеннями квартири №2 відповідачі. Згідно пояснень позивача та відповідача [PERSON], первісно квартира (будинок), розташований за адресою: вул.Смілянська, б.8, в 1953 р. був наданий у користування на сімю [PERSON], [PERSON] та їх дітей [PERSON] та [PERSON] (тепер [PERSON] та [PERSON], дружина позивача). Після одруження, за згодою батьків, [PERSON] прибудувала прибудову (квартиру №2), в якій стала проживати її сімя. Як пояснили суду свідки з боку відповідачів [PERSON], [PERSON], які мешкають по-сусідству, на час розгляду справи будинок та земельна ділянка дійсно розподілені на дві частини, кожна з яких має окремий вхід: родина позивача користується виходом на вул..Смілянська, а родина [PERSON] на вул.Каховську. Вказана обставина позивачем і відповідачами визнана і не оспорюється. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданому відділом приватизації ВАТ «Турбоатом» 05.07.2001 р., [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно пояснень позивача, право власності на вказане майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ним та за [PERSON] не зареєстроване, тому такі відомості суду не надані. Натомість, позивач надав суду довідку КП «ХМБТІ» № 1500652 від 14.03.2003 р., де зазначено, що домоволодіння №8 по вул..Смілянській зареєстровано в цілому за [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що право власності на нерухоме майно виникає у особи з моменту реєстрації права власності у встановленому законом порядку, про що суду не надано даних, вказана довідка, на думку суду, не відповідає вимогам ч.2 ст.78 ЦПК України щодо допустимості доказу, тому не може слугувати доказом наявності у позивача права власності на будинок №8 по вул..Смілянській, 1-а в м.Харкові в цілому. Також судом встановлено, що на час розгляду справи за адресою: м.Харків, вул.Смілянська 1-а. буд.8, зареєстровані відповідачі [PERSON] з 24.04.1972 р., [PERSON] з 30.06.1998 р., [PERSON] з 30.06.1998 р.; [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований (а.с. 101, 113-115, 157). Позивач [PERSON], його син [PERSON] та дружина позивача [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] буд.8 кв.1, що підтверджується довідкою Адміністрації Немишлянського району № 1222-05 від 23.05.2017 р. та відповідають даним будинкової книги квартири [ADDRESS] 1-а в м.Харкові, наданих позивачем. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ст.81 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO] 1-а ще до набуття [PERSON] права власності на квартиру №1 в цьому будинку, їх реєстрація відбулась у встановленому законом порядку, відповідачі постійно проживають за цією адресою в квартирі №2, мають окремий особовий рахунок для оплати наданих комунальних послуг, [PERSON] в будинку не зареєстрований, розглянувши справу в межах заявлених вимог та підстав, суд вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Доводи позивача про те, що приміщення, в яких відповідачі проживають, є самочинно збудованою прибудовою, у даному випадку не мають суттєвого значення, оскільки відповідачі не позбавлені можливості легалізувати право власності у встановленому законом порядку. Питання відповідності чи правильності присвоєння адреси квартир спірного будинку може бути вирішено у без судовому порядку. Будинкова книга, надана позивачем, в якій відсутні записи про реєстрацію відповідачів в квартирі 1, також не є доказом відсутності у відповідачів права користування будинком в цілому, оскільки, як зазначалось вище, їх реєстрація здійснена відповідно до закону, за згодою основного та той час наймача, та підтверджена довідками уповноваженого органу Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Крім того, суд зазначає, що позивач взагалі не міг чітко зазначити у чому полягає порушення його прав з боку відповідачів, які проживають у квартирі №2 та жодним чином не перешкоджають йому користуватись його житлом (квартирою №1). Натомість, факт приватизації житла позивачем без участі відповідачів, які також зареєстровані та користуються спірним будинком, може свідчити про порушення прав та законних інтересів відповідачів. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір у розмірі 640,00 грн., від сплати якого позивач при поданні позову був звільнений згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до положень ст.141 ЦПК Укераїни. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed