Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

03. 09. 2015 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір №ВLаЖГА00030813 від 27 квітня 2011 року. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику кредитні кошти на споживчі потреби в розмірі 8000 грн. 00 коп., зі строком дії договору до 27 квітня 2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15,00% річних. За обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у розмірі 140 грн. 00 коп., що становить 1,75% від суми. Згідно п. 2.5.2 кредитного договору позичальник зобовязався повертати кредит та вносити мінімальний платіж щомісячно до дати встановленої у графіку у сумах, визначених тим же графіком. [PERSON] у разі порушення виконання зобовязань, передбачених договором, зобовязаний сплатити банку штрафні санкції, передбачені п. п. 4.1-4.5 кредитного договору. Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені п. 2.5 кредитного договору. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, п. 2.7.1 кредитного договору передбачено, що у разі не виконання відповідачем взятих на себе зобовязань, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань з них. Станом на 18. 08. 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 14429 грн. 61 коп., з них: - заборгованість за кредитом 2087 грн. 50 коп.; - відсотки за користування кредитом 620 грн. 64 коп.; - комісія 1061 грн. 55 коп.; - штраф 10659 грн. 92 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість у розмірі 14429 грн. 61 коп. за кредитним договором № ВLаЖГА00030813 від 27 квітня 2011 року. Представник позивача [PERSON] до початку судового розгляду надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином під особистий підпис, що підтверджується Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 27 квітня 2011 року уклав з ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (а. с. 8-21), договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00030813. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредитні грошові кошти у сумі 8000 гривень зі сплатою 15,00% за користування кредитом. Комісія за управління кредитом 1,75% від суми кредиту. В разі порушення відповідачем п. п. 4. 2, 4.3 Загальної частини договору, останній повинен сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту та пеню у розмірі 0,50% за методом «факт/360». Відповідач повинен був щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, сплачувати суму процентів, нарахованих за користування кредитними коштами в строк до 27 квітня 2014 року. Відповідно до п. 2.4.2. договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно, до платежів передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку № 1 цього договору. Згідно із п. 2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управлінням кредитом. Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати проценті за користування кредитом, а також плати за управління кредитом, які передбачені п. 2.5 кредитного договору. Згідно пункту 4.3 договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини договору. Згідно розрахунку, загальна сума заборгованості [PERSON] до розрахунку заборгованості станом на 18 серпня 2015 року становить 14429 грн. 61 коп., з них: - прострочена сума кредиту 2087 грн. 50 коп.; - відсотки 620 грн. 64 коп.; - комісія 1061 грн. 55 коп.; - плата за пропуск платежів 10659 грн. 92 коп. З огляду на викладене, зобов'язання за кредитним договором позивач виконав, надавши кредитні кошти в повному обсязі. Однак позичальник взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, не сплативши проценти за користування кредитними коштами, не повернувши чергові суми отриманого кредиту та не погасивши всю суму кредиту. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору № ВLаЖГА00030813 від 27. 04. 2011 року, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», розмір заборгованості підтверджений документально, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню будучи обґрунтованими належним чином. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved