Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

04 грудня 2013 року за вхідним № 32260 до канцелярії Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] «Про розірвання шлюбу» (а.с. 2-3). Ухвалою суду від 19 грудня 2013 року провадження у зазначеній справі відкрито (а.с. 18). У позовній заяві позивачка посилається на те, що 09 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний актовий запис № 380. Даний шлюб у неї та відповідача - перший. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра та взаємопорозуміння. Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. За таких обставин позивачка вважає, відновлення шлюбних відносин неможливим, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка вказала, що донька проживає, та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, а Відповідач сплачуватиме на її утримання аліменти. Спору відносно спільно нажитого майна, не виникає. Позивачка прохає, розірвати шлюб між нею та Відповідачем, судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Позивачка надала заяву у якій прохала справу розглядати у письмовому провадженні, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с. 21). Відповідач надав заяву у якій прохав справу розглядати у письмовому провадженні, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 22). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 09 жовтня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, їх шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 380, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 5). . Спір про розподіл сумісно нажитого майна, а також щодо місця проживання та участі батьків у вихованні дитини відсутній. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Судом з'ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідач у добровільному порядку повернув позивачеві сплачений нею судовий збір (а.с. 36).

Outcome: approved