Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

04.08.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить визнати за нею право власності на гараж № [NUMBER] загальною площею 25,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . 08.07.2020 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку № [NUMBER] , загальною площею 0,0028 га, кадастровий номер 1811000000:00:039:0252, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж, що знаходиться на цій земельній ділянці, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Згідно технічного паспорту гараж збудовано у 1984 року. Оскільки на момент виникнення права власності на гараж правовстановлюючим документом на той час був технічний паспорт, при цьому оформлення та видача право реєстраційного документа не передбачалось, тому виникла необхідність визнати за спадкоємцем право власності на гараж для оформлення спадщини. Згідно довідки КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.06.2020 року № 919 право власності на гараж не зареєстровано, внаслідок чого позивач не може нотаріально зареєструвати своє право на гараж, чи порушуються її права власника, тому вона змушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності. Представник позивача - адвокат Кобрина Н.В. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та вирішити на розсуд суду. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить земельна ділянка № [NUMBER] , загальною площею 0,0028 га, кадастровий номер 1811000000:00:039:0252, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування гаража (а.с. 6). Згідно висновку № 9 від 23.07.2020 року, виданого управлінням містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради, одноповерховий гараж [ADDRESS] побудований у межах відведеної земельної ділянки, відповідає будівним вимогам та може використовуватись за призначенням (а.с. 12). Згідно довідки КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.06.2020 року № 919 право власності на гараж № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 11). Технічним паспортом встановлено, що гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] збудовано у 1984 році (а.с. 9-10). Постановою приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Плюйка В.П. було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на вказаний гараж, скільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с. 8). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. У відповідності до ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. На підставі вищевикладеного суд вирішив позовні вимоги позивача задовольнити та визнати за нею право власності на гараж. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., представник позивача - адвокат Кобрина Н.В.. просила покласти на позивача. Повний текст рішення складено 01.02.2021 року.

Outcome: approved