Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

04.12. 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 2006/0808/45-012 у розмірі 2463351,40 грн. та судові витрати: судовий збір у розмірі 3441,00 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.01.2014 р. до участі у справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 59). Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.03.2014 р., вище зазначену справу направлено за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова (а.с. 79). Ухвалою суду від 04.04.2014 р., справу прийнято до провадження суду та призначено до слухання. В обґрунтування вимог, позивач посилається на те, що 20.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір на купівлю житлової нерухомості № 2006/0808/45-012, згідно умов якого п. 1.4 Банк надавав [PERSON] грошові кошти у кредит на споживчі потреби на придбання квартири [ADDRESS] в сумі 140000,00 (сто сорок тисяч) доларів США із сплатою 12,5% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Банк власне зобов'язання виконав, однак відповідач порушила умови договору щодо сплати кредитних коштів та відсотків, внаслідок чого станом на 28.11.2012 року виникла заборгованість в сумі 308188,59 (триста вісім тисяч сто вісімдесят вісім доларів США 59 центів, що згідно курсу НБУ на дату звернення до суду складає 2463351,40 грн. (два мільйона чотириста шістдесят три тисячі триста п'ятдесят одна гривня 40 копійок). Також, 20.08.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 2006/0808/45-012-Р-1, а з [PERSON] того ж дня Банком було укладено Договір поруки № 2006/0808/45-012-Р-2. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» було укладено Договір факторингу № 15, згідно умов п. 2.1. якого ПАТ «Сведбанк» на певних умовах відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набуває Права Вимоги такої заборгованості від боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку передбаченому цим Договором, у т. ч. за Кредитним договором на купівлю житлової нерухомості № 2006/0808/45-012 від 20.08.2008 року укладеним між Банком та [PERSON], отже позивач вважає, що в нього виникло право вимоги до відповідача [PERSON] з проводу стягнення заборгованість. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та, посилаючись до ст.ст. 509, 514, 525, 526, 610, 625 ЦК України, просив суд стягнути з відповідачів грошову заборгованість у розмірі 308188,59 доларів США, що згідно курсу НБУ на дату звернення до суду становить 2463351,40 грн., яка складається: з суми заборгованості за кредитом у розмірі 139751,69 доларів США грн., що згідно курсу НБУ на дату звернення до суду становить 1117035,26 грн.; суми заборгованості за процентами у розмірі 66141,94 доларів США, що згідно курсу НБУ на дату звернення до суду становить 528672,53 грн.; нарахованої пені у розмірі 102294,96 доларів США, що згідно курсу НБУ на дату звернення до суду становить 817643,62 грн. Позов щодо відповідачів [PERSON], [PERSON], залучених до участі у справі ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова, суду не надано. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та, посилаючись до ст.ст. 517, 613, 1078, 1082 ЦК України, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази у відповідності до ст.ст. 57-60, 64 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] було укладено Кредитний договір на купівлю житлової нерухомості № 2006/0808/45-012. Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), тобто, передача грошової вимоги фактору в обмін на надання клієнту грошових коштів або відступлення клієнтом фактору своєї грошової вимоги, як способу забезпечення виконання зобов'язання, що є у клієнта перед фактором (наприклад кредитний договір). 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу № 15, згідно умов п. 2.1 якого ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та наданих позивачем пояснень судом вбачається відсутність належних та допустимих, у розумінні ст.ст. 57-60, 64 ЦПК України, доказів повідомлення [PERSON] щодо відступлення ПАТ «Сведбанк» права грошової вимоги до неї ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Суду не надано даних щодо отримання відповідачем [PERSON] повідомлень про відступлення права грошової вимоги від 14.12.2013 р. та досудової вимоги щодо виконання договірних зобов»язань за кредитним договором (а.с 19, 26) Згідно ч. 1 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Надані позивачем до матеріалів справи в якості письмових доказів документи не відповідають вимогам процесуального закону щодо їх належності та допустимості. Так, наявні в матеріалах справи докази належним чином не завірені і їх оригінали представник позивача в судовому засіданні для огляду суду не надав, витяг з реєстру заборгованості боржників № 1-5 від 28.11.2012 р. (а.с. 24) не підписаний. Позивачем в процесу слухання справи було заявлене клопотання про залучення до участі у якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] і зазначене клопотання судом було задоволене. Але при цьому позивачем не було визначено у чому полягає порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод та інтересів з боку [PERSON] та [PERSON] та взагалі не надано позову щодо зазначених відповідачів. За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» до відповідачів про стягнення заборгованості слід відмовити.

Outcome: dismissed