Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

03.10.2014 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з 20.02.1998 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, наразі сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають роздільний бюджет. За таких обставин, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Крім того, на підставі положень Сімейного кодексу України, просила стягувати з відповідача на утримання малолітніх дітей аліменти у розмірі 33% від усіх видів доходів щомісячно, оскільки діти постійно проживають з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 20 лютого 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району с. Києва було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] від 20.02.1998 року. (а.с. 7) Як встановлено з Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 05 липня 2000 року, сторони від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 9) Також, як вбачається з Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 21 серпня 2008 року, сторони від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 8) В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони наразі проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають окремий бюджет, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідач надав суду заяву, відповідно до якої визнає заявлені вимоги щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Разом з тим, позивачем в позовній заяві ставиться питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 33% від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом достовірно встановлено, що від шлюбу позивач та відповідач мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно Довідки Форма№3 за вих. №1846 від 01.05.2014 року, діти зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою [ADDRESS]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що останні перебувають на повному отриманні матері. Відповідач [PERSON] постійного місця роботи не має, розмір його щомісячного заробітку позивачу невідомий. Відповідач суду документів щодо розміру щомісячного доходу також не надав, хоча про наявність даної цивільної справи в провадженні суду був повідомлений належним чином. За таких обставин, враховуючи, що відповідач своїх заперечень проти позову та заявленого позивачем розміру аліментів не надав, у суду наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, оскільки батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема щодо зобов'язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, оскільки ст. 181 СК України передбачає стягнення аліментів на утримання дітей в частці від доходу, а не в процентному співвідношенні, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти саме в розмірі 1/3 частина від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved