Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

03 квітня 2018 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 05 грудня 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який є батьком її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З травня 2017 року вони з відповідачем проживають окремо, донька перебуває на її утриманні. Відповідач же, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Тому просить суд стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, направила заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що після припинення шлюбних відносин надавав матеріальну допомогу на утримання доньки та буде допомагати в майбутньому незалежно від рішення суду. Зауважив, що не має на сьогоднішній день доходів, оскільки навчається на денному відділенні Міжнародного класичного університету ім. П.Орлика, стипендії не отримує, не працює. Згоден сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], але не в частці від доходу, а в твердій грошовій сумі у розмірі 760 грн. щомісячно. Просив розглядати справу без його участі. Дослідивши докази в сукупності, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 грудня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом №325. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно /а.с. 3/. Сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а. с. 4/. Згідно копії довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 02 листопада 2017 року /а.с. 5/ [PERSON] зареєстрована [ADDRESS], тобто за місцем реєстрації і проживання матері /а.с. 5/. Як вбачається з копії довідки №243 від 04 вересня 2017 року /а.с. 28/[PERSON] в 2017 році вступив до Міжнародного класичного університету ім. П.Орлика та зараз навчається на денному відділенні вказаного університету. [PERSON] не приймає регулярної участі у матеріальному утримані неповнолітньої доньки [PERSON]. Таким чином, [PERSON] не виконує обов'язки щодо утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON], чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В позові позивач вірно посилається на ст.ст. 84, 180 та 181 СК України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України та ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки навчається на денному відділенні університету та не працює, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання доньки є правомірними, однак з врахуванням матеріального становища позивача та матеріального становища платника аліментів, який на даний час офіційно не працює, зважаючи на батьківський обов'язок відповідача по утриманню доньки до її повноліття, враховуючи інтереси останньої, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial