overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання повнолітнього сина, посилаючись на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час син [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання в Житомирському національному агроекологічному університеті та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який не надає матеріальної допомоги на його утримання, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Відповідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м.Житомирі в свідоцтві про народження якого в графі «батьки» записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки від 18 січня 2016 року №06-07 [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання на 1 курсі в Житомирському національному агроекологічному університеті. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року (а.с.13). Згідно ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Оцінивши надані докази на умовах змагальності і в межах заявлених позовних вимог, суд задовольняє позов про стягнення аліментів на час навчання повнолітнього сина [PERSON], оскільки він продовжує навчання після досягнення повноліття, не досяг 23 річного віку та потребує матеріальної допомоги. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 липня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №653 розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявився про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 липня 2012 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі з 30 чер-вня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, між позивачем та відповідачкою зникло взаєморозуміння, з 2014 року вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, має намір створити іншу сім'ю, тому просить суд шлюб розірвати (а.с. а.с. 2 - 4). Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 червня 2007 р., який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 213, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03 вересня 2010 року серії [NUMBER], актовий запис № 934 (а.с. 6). Спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалось, сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе, має намір створити іншу сім'ю. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо покладення сплаченого позивачем судового збору на нього, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги він мотивує тим, що шлюбні відносини вони не підтримують, шлюб між ними є формальним, тривалий час мешкають окремо. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачці [PERSON] судові повістки неодноразово надсилалися за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: [ADDRESS] (а.с. 19). Однак, повертались з помітками листоноші, що відповідачка за вказаною адресою не проживає (а.с. 12, 23). За змістом ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Частина 4 ст. 169 ЦПК України встановлює, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з чим, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України, за згодою позивача, суд постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 12 травня 1995 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 5). Шлюбні відносини сторони не підтримують, тривалий час мешкають окремо, за цей час примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає необхідним залишити відповідачці прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 07 листопада 2003 року, який зареєстрований Краснокутським відділом РАГС Харківської області, актовий запис № 95. Даний факт підтверджений свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 197074 виданого 07 листопада 2003 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові, внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила розглядати справу у її відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що з 15 серпня 2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання його дитини не надає. У зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15 серпня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 05 липня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність ладу в сім'ї, несумісність характерів. Шлюбні відносини припинили 05 травня 2013 року, після чого її проживання однією сім'єю з відповідачем припинено. Спір щодо поділу майна буде вирішено окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 08 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери, внаслідок чого в сім'ї відбувались сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. З травня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 31 липня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого в сім'ї відбувались сварки, почуття любові та поваги між ними немає. Шлюбні відносини припинили у 2015 року, вже понад рік вони проживають окремо, відповідач створив нову сім'ю, де він і проживає. Спір щодо поділу майна буде вирішено окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 липня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 241 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 8). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 7). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого в сім'ї відбувались сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

02 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований [INFO], зареєстрований 02 липня 2010 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №383 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилась, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила відновити своє дошлюбне прізвище. У судове засідання відповідач не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02 липня 2010 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved