Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

02 листопада 2018р. Орган опіки та піклування Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області звернувся до суду неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], та стягнути з неї аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] має трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2017 р. у позивача [PERSON] відібрано її неповнолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав. 17 січня 2018 р. малолітніх дітей влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON], де вони проживають до теперішнього часу. Для дітей створені відповідні умови для повноцінного розвитку та виховання. [PERSON] надавався один рік для створення належних умов проживання, виховання, навчання та розвитку своїх малолітніх дітей. Протягом останнього року [PERSON] не зверталася до служби у справах дітей про повернення їй дітей, не приймає участі в їх утриманні та матеріальному забезпеченні, хоча повинна як мати це робити. Тому позивач звернувся до суду і прохає ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей та стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину до досягнення повноліття. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги про позбавлення батьківських прав без стягнення аліментів підтримала, висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав підтримала, просила задовольнити позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи була повідомленою належним чином, відзиву на позов не надала. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER] та серія [NUMBER], [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а. с. 6, 7, 8). Згідно Акту обстеження умов проживання [PERSON] від 31 серпня 2017 року за адресою: [ADDRESS] будинок глиняний, в аварійному стані, відсутнє газопостачання, вода в колодязі на подвір`ї, їжу готують на подвір`ї (на кострі). Запас продуктів мінімальний. В будинку антисанітарний стан. У дітей відсутнє місце для навчання, відпочинку. В кімнатах брудно, розкидані речі, відсутня постільна білизна, дитячий одяг не відповідає віку. Результат обстеження: на момент відвідування мати знаходилась в стані алкогольного сп`яніння. Діти були брудні, занедбані. Мати попереджена про відповідальність. Матір`ю не створені умови для проживання дітей. (а. с. 9) Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області № 23 від 17 січня 2018 р. «Про створення дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та влаштування до нього дітей», вирішено: створити дитячий будинок сімейного типу гр. [PERSON], [INFO], гр. [PERSON], [INFO] Датою створення дитячого будинку сімейного типу [PERSON] вважати 18.01.2018 р. Закріпити за дитячим будинком сімейного типу [PERSON] службове житло: житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Влаштувати з 18.01.2018 року до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] для спільного проживання та виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського спілкування: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] Покласти персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психологічний розвиток вищезазначених дітей на батьків-вихователів гр. [PERSON], [INFO], гр. [PERSON], [INFO] (а. с. 13-14). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], що проживає [ADDRESS] загальна площа 28,7 кв. м., житлова - 18,9 кв. м., опалюється пічним опаленням. Стан приміщення незадовільний, знаходиться у занедбаному стані. [PERSON] та її співмешканець [PERSON] ніде не працюють, господарства не тримають, на даний час місце перебування даних громадян невідомо. Висновки комісії: за місцем реєстрації громадянка [PERSON] та [PERSON] не проживають, місцезнаходження їх на даний час невідомо. (а. с. 16) Згідно довідки № 535 від 11 жовтня 2018 р., виданої виконкомом Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в тім, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на даний час на території Бузівської сільської ради на проживають, місце перебування даних громадян невідоме. (а. с. 17) У висновку служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей вказано, що на первинному обліку служби у справах дітей Магдалинівської райдержадміністрації перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Мати дітей - [PERSON], [INFO] Батько дітей записаний зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2017 р. у [PERSON] відібрано її дітей без позбавлення батьківських прав. 17 січня 2018 р. малолітніх дітей влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON], де діти проживають і на даний час. Олександр і [PERSON] відвідують Марганецьку загальноосвітню школу, [PERSON] відвідує дошкільний заклад. Діти мають окремі мебльовані кімнати, забезпечені одягом та взуттям, який відповідає віку та сезону, в наявності засоби гігієни та продукти харчування. Для малолітніх дітей створені відповідні умови для повноцінного розвитку та виховання. [PERSON], [INFO], надавався один рік випробувального терміну для створення належних умов проживання, виховання, навчання та розвитку своїх малолітніх дітей. Зокрема, вона повинна була покращити умови проживання в будинку, зробити запас продуктів харчування, придбати для дітей одяг, взуття, постільну білизну, влаштуватись на роботу, припинити вживати спиртні напої. Протягом останнього року [PERSON] не зверталася до служби у справах дітей з заявою про повернення їй дітей. 11.10.2018 р. комісією Бузівської сільської ради Магдалинівського району було обстежено матеріально-побутові умови проживання, про що складено відповідний акт, де зазначено, що стан приміщення незадовільний, знаходиться в занедбаному стані, та місце перебування [PERSON] не відоме. Тобто, на даний час [PERSON] не створила належних умов для повноцінного проживання та виховання своїх дітей за адресою: [ADDRESS]. Діючи в інтересах малолітніх дітей, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо її малолітніх дітей. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню до дітей, матеріально їх не забезпечує, а тому підлягає позбавленню батьківських прав. Приймаючи до уваги викладене, виходячи з інтересів дітей, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині позбавлення батьківських прав. А в частині стягнення аліментів слід відмовити. Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial