Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

03 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до[PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач зазначив, що він являється власником житлового будинку з надвірними спорудами в м.Прилуки по вул..Коцюбинського, 50. Заочним рішенням від 31 березня 2016 року було розірвано шлюб з відповідачкою (а.с.4). За вказаною адресою залишилось зареєстроване місце проживання [PERSON]. З жовтня 2015 року по даний час відповідачка не проживає за зареєстрованою адресою, а фактичне місце проживання позивачу не відомо. Відповідачка в добровільному порядку відмовляється знятися з зареєстрованого обліку за вказаною адресою, тому позивач і звернувся до суду. [PERSON] утриманням будинку займається сам, відповідачка не бере ніякою участі в підтриманні будинку ні фізично, ні матеріально. Таким чином факт реєстрації [PERSON] за вказаною адресою суттєво обмежує позивачу непорушне право власності на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своїм будинком, у тому числі і вільного його продажу, коли в ньому зареєстрована відповідачка. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але завчасно подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно, а також не надала заперечень щодо суті позову і не повідомила про поважність причин неявки в судове засідання. Згідно ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: Факт не проживання відповідачки за вказаною адресою підтверджується актом обстеження фактичного проживання (а.с.6). Відповідачка виїхала з зареєстрованого місця проживання добровільно та проживає в іншому місці в м.Прилуки за невідомою адресою. Тобто відповідно до ст..107 Житлового Кодексу України втратила право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це. Відповідно до положень ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст..72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до положень ч.2 ст.167 ЖК України наймач, який вибув з жилого приміщення на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, втрачає право на користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ч.1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання і проживання членів своєї сімї та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. На підставі наведеного та ст..ст.71, 72, 163, 167 ЖК України, ст..ст.391, 405 ЦК України,

Outcome: approved