Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

04.10.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 лютого 1985 року в Самійлівській сільській раді Близнюківського району Харківської області, з [PERSON], актовий запис № 2 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09 лютого 1985 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляд на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння. Шлюбні відносини не підтримуються, проживають окремо один від одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач в судове засідання не з?явилася, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, просила залишити прізвище «[PERSON]» та просила судові витрати з відповідача не стягувати (а.с. 2,3). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 19,27,32). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 лютого 1985 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в Самійлівській сільській раді Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 2 (а.с.11). Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «[PERSON]», тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «[PERSON]». Враховуючи, що [PERSON] в позовній заяві просила судові витрати не стягувати з відповідача, тому сплачений судовий збір позивачем не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved