Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

04.04.2019р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що в липні 2018 року відповідач звернулася до служби у справах дітей Голопристанської РДА з проханням влаштувати її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до Херсонського обласного будинку дитину, оскільки сім`я опинилася в тяжкому матеріальному становищі та складних життєвих обставинах. За результатом розгляду заяви [PERSON] розпорядженням голови районної державної адміністрації №299 дітей було влаштовано до обласного будинку дитини. Протягом перших місяців перебування доньок у вказаному закладі мати тричі провідувала їх, приносила гостинці та виявляла цікавість до їхнього життя. Однак, вже понад пів року здоров`ям та долею своїх дітей [PERSON] не переймається, не телефонує та не приїздить до них. Згідно характеристики, відповідач до грудня 2018р. проживала на території с. Петрівка, але на теперішній час відомості про її місце знаходження не відомі. Крім цього, позивач зазначає, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 31.03.2014р. [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її старшої доньки [PERSON] , [INFO]. Вказані вище обставини, на думку позивача свідчать про байдуже ставлення матері до її дітей і небажання в подальшому піклуватися про них та приймати участь в їхньому вихованні. В зв`язку з цим, орган опіки та піклування просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньок [PERSON] та [PERSON] , малолітніх дітей передати позивачу та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до їхнього повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та наполягала на їхньому задоволенні. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Представник третьої особи надав до суду клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивач в судовому засіданні не заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір`ю малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Відомості про батька дітей в свідоцтвах про народження не зазначені. Згідно ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 ст. 155 СК України). Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень та досліджених документів вбачається наступне. Так, зі змісту розпорядження голови Голопристанської РДА №299 від 16.07.2018р. встановлено, що за результатом розгляду заяви матері, яка перебуває у складних життєвих обставинах [PERSON] про тимчасове влаштування [PERSON] та [PERSON] , малолітніх дітей було влаштовано до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради. Згідно листа головного лікаря КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР від 25.02.2019р. № 127 вбачається, що малолітні діти відповідачки перебувають в закладі з 19 липня 2018р. Мати чотири рази провідувала доньок: 14 серпня, 05 та 26 вересня, а також останній раз 06 листопада 2018р. Під час відвідування приносила дітям солодощі та фрукти. Після того дітей не провідувала, не телефонувала, станом здоров`я, долею не цікавилася. Згідно довідки Бехтерської сільської ради, відповідач зареєстрована на території сільської ради, однак не проживає. В свою чергу Новософіївська сільська рада листом від 22.03.2019 № 01-29/131 повідомила, що [PERSON] з літа 2018р. проживала на території сільської ради в с. Петрівка одна в приміщенні пристосованому до житла та працювала у фермера [PERSON] по найму дояркою. Зі слів роботодавця, за час проживання відповідач тричі їздила до м. Херсона з метою відвідати своїх дітей. До роботи відносилася відповідально, однак на початку грудня 2018р. зникла в невідомому напрямку. Рішенням Голопристанського районного суду від 31.03.2014р. [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно старшої доньки [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, [PERSON] навмисно, тривалий час, свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо забезпечення своїх дітей харчуванням, медичним доглядом, придбанням необхідного одягу. Не приймає участі у вихованні доньок, їх навчанні та формуванні в них загальноприйнятих норм моралі та поведінки, тим самим залишаючи [PERSON] та [PERSON] без материнської любові та уваги, що негативно впливає на фізичний та морально-психологічний стан малолітніх дітей. В зв`язку з цим, орган опіки та піклування Голопристанської РДА вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки. Таким чином, заслухавши думку учасників процесу та аналізуючи встановлені відомості в сукупності з матеріалами справи, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача на свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками та ухилення від їхнього виконання, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.5 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. На підставі вказаної норми, суд вважає за необхідне передати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] позивачу для подальшого їхнього влаштування. Крім цього, в силу ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, з урахуванням обставин справи та розміру заявлених вимог, суд вважає за необхідне та достатнє стягнути з [PERSON] на користь позивача на утримання доньок аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved