Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

03.04.2018р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту. В заяві вона зазначила, що 31.01.2015 року вона разом зі своїм громадянським чоловіком [PERSON], знаходилися на території Автономної Республіки Крим в м.Севастополь та у них народився син [PERSON]. Про факт народження відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району м.Севастополя Управління ЗАГС м.Севастополя було видано 17.03.2015 року свідоцтво про народження. [PERSON] звернулась до Миколаївського міського відділу реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Миколаївській області щодо реєстрації народження дитини. Але у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, їй було відмовлено щодо реєстрації народження дитини. Тому заявник просила задовольнити її вимоги. В судове засідання заявник не зявилася. В заяві просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи також в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про встановлення батьківства, виданого відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району м.Севастополя Управління ЗАГС м.Севастополя серії І-КМ №500705 від 17.03.2015 року, актовий запис №24, [PERSON], [INFO] визнаний батьком дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району м.Севастополя Управління ЗАГС м.Севастополя серії І-КМ №518598 від 17.03.2015 року, актовий запис №280, народився [PERSON], [INFO], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] народила дитину, сина [PERSON] в м. Севастополі на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану та п. 2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (із змінами), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року №9. Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно частини 1 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За таких підстав , суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved