Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

03 січня 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 25836,01 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 25.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007469787, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» надав позичальнику кредит на суму 23600 грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно процентної ставки у розмірі 0,01% річних та комісії згідно умов договору. 15.09.2014 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, не виконав взятих на себе своїх зобов'язань за кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 25836,01 грн., із яких: заборгованість по сплаті кредиту 23600,00 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користуванні кредитом 0,00 грн., сума комісії 2236,01 грн. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та суму судового збору у розмірі 1378,00 грн., який сплачено позивачем при поданні позову. В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що він не заперечує факт підписання ним кредитного договору з ПАТ «ОТП Банк», але вважає, що позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не довів перехід права вимоги від Банку до ТОВ. Відповідач вважає, що позивач на даний час не має повноважень звертатись з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виключено з реєстру фінансових установ, і на час подання позову та вирішення справи позивач не має повноважень фактора. Відповідач також вважає, що допущені в позові описки перешкоджають розгляду справи. Відповідач не заперечує наявності у нього заборгованості перед Банком, але заперечує, що право вимоги має ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Також відповідач не згоден з сумою заборгованості та складовими суми заборгованості. Крім того, відповідача не влаштовує якість наданих позивачем документів, їх малий шрифт, зокрема, реєстр боржників, і відповідач вважає, що реєстр не підтверджує, що відповідач є боржником. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 25.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та позичальником [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2007469787, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» надав позичальнику кредит на споживчі цілі на загальну суму 23600 грн. строком на 36 місяців з 25.12.2013 року по 25.12.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно процентної ставки у розмірі 0,01% річних та комісії згідно умов договору (а.с.4-6). Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту, 21.12.2013 року позичальник [PERSON] заповнив дві анкети-заяви на отримання кредиту, опитувальний лист фізичної особи (а.с. 10,11, 12). Згідно графіку платежів, який є Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту, позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати Банку платіж в сумі 1482,00 грн., з яких: проценти в сумі 0,21 грн. (і кожного місяця % менше), погашення основної суми кредиту ( щомісячний платіж) 655,90 грн. та комісія 826,00 грн. (а.с.7). З умовами кредитування позивальник [PERSON] був ознайомлений, про що свідчить його підпис на інформаційному листі про умови кредитування (а.с.7 зворот). [PERSON] отримав картку клієнта, про що надав розписку (а.с.13). Крім того, 25.12.2013 року між [PERSON], ПАТ «Страховою компанією «Уніка Життя» та вигодо набувачем ПАТ «ОТП Банк» було укладено тристоронній договір добровільного страхування життя № 04/03/04/2007469787 (а.с.13-14). 15.09.2014 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали Договір факторингу № 15/09/14, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає право вимоги, що належить Банку і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком і Боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.15-18). Позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надано суду завірену копію Договору факторингу № 15/09/14 (а.с.60-63). Згідно Акту приймання-передачі № 2 Реєстру Боржників від 15.09.2014 року до Договору Факторингу, клієнт (Банк) передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників Клієнта у кількості боржників 7714, на загальну суму заборгованості 66 259 386 грн. 55 коп. (а.с.64). Позивач надано завірений витяг з Реєстру боржників (а.с.65-67). Відповідно до витягу з вказаного Реєстру боржників, відповідач [PERSON] числиться в реєстрі боржників під № 7313, номер кредитного договору 2007469787 укладеного 25.12.2013 року, строк дії до 25.12.2016 року, сума виданого кредиту 23600 грн. (а.с.66). При цьому суд не бере до уваги пояснення відповідач з того приводу, що Реєстром не підтверджується особа відповідача як боржника, оскільки у Реєстрі, який завірений печаткою позивача, чітко зазначені прізвище, ім'я та по батькові відповідача - [PERSON], дата його народження - 12.10.1959 року, серія та номер паспорту відповідача - [NUMBER], дата його видачі - 31.01.2006 року, ким видано - Зарічним ВМ СМВ, ідентифікаційний номер відповідача - [NUMBER], номер кредитного договору - 2007469787, дата укладення договору - 25.12.2013 року, строк дії договору - 25.12.2016 року, сума виданого кредиту - 23600 грн., сума заборгованості станом на час передачі вимоги - 28196,01 грн. Вся вищевказана в Реєстрі боржників інформація повністю співпадає з анкетними даними відповідача [PERSON], що містяться в його паспорті, картці платника податків та даними, що містяться у кредитному договорі (а.с.8, 9, 4). Як вбачається з пункту 1.4.2 кредитного договору, сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в графіку платежів (а.с.4). Крім того, п. 1.4.4 кредитного Договору визначено, що за управління кредитом позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору (а.с.4). Відповідно до п. 1.4.3 кредитного Договору, проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1. Договору. Розмір щомісячних процентів належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Для розрахунку використовується база виходячи з 365 днів у році (а.с.4). Крім того, п. 1.5.4 Договорів передбачено, що в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав регулюються законодавством України. Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2014 року на адресу відповідача [PERSON] рекомендованим листом було направлене повідомлення про те, що на підставі договору Факторингу від 15.09.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги заборгованості [PERSON] відступлене ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та про необхідність сплатити суму заборгованості за кредитним договором (а.с. 20), що повністю відповідає вимогам п.6.8 Договору факторингу (а.с.16). Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з положень ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права щодо вимоги заборгованості за кредитним договором № 2007469787 від 25.12.2013 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Твердження відповідача щодо відсутності у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права звернення з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору, оскільки Товариство виключено з державного реєстру фінансових установ та анульоване свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, - суд вважає хибним, та таким, що не ґрунтується на нормах закону. Так, матеріалами справи підтверджено, що на момент укладення договору Факторингу 15.09.2014 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» мало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи та мало право здійснювати фінансові послуги як фінансова компанія, зокрема - надання факторингу (а.с.69,70). З матеріалів справи вбачається, що виключення інформації про ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як про фінансову установу з державного реєстру фінансових установ було здійснено розпорядженням Національної комісії державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.08.2015 року № 2023 (а.с.71). Тобто, на момент укладення договору факторингу позивач мав відповідне свідоцтво і відповідні повноваження фінансової установи, і згідно положень закону (ст. 1077 ЦК України) та умов договору Факторингу (а.с.60-64) позивач отримав право грошової вимоги до боржників Банку, ставши новим кредитором за кредитними договорами (а.с.60). Позивач має право звернення до суду як новий кредитор, відповідно до вимог ст.ст. 512, 514 ЦК України. Дане право грошової вимоги до боржників не припинилось і не зникло у позивача навіть після виключення позивача з державного реєстру фінансових установ. Відповідно до детального розрахунку заборгованості відповідача, наданого позивачем, сума заборгованості відповідача станом на 04.05.2017 року становить: 25 836,01 грн., з яких заборгованість по сумі кредиту 23600 грн., заборгованість по комісії 2236,01 грн. (а.с. 68, 19). Представник позивача пояснив, що відповідач малими сумами погашав кредит протягом з травня 2014 року по січень 2015 року (а.с.68), однак відповідно до умов кредитного договору щодо черговості погашення зобов'язань (п. 1.4.14 кредитного Договору, а.с. 4 зворот), вказані суми в першу чергу направлялись на погашення простроченої комісії, і даних сум не вистачало для погашення суми основного боргу за кредитом, оскільки відповідач не виконував свої зобов'язання згідно Графіку платежів і не сплачував необхідний щомісячний платіж 1482 грн., який включає і комісію, і проценти, і погашення основної суми кредиту (а.с. 7). Заперечення відповідача проти вказаного розрахунку - суд не приймає до уваги, оскільки відповідач не надав будь-якого іншого розрахунку заборгованості за кредитним договором, і не обґрунтував свої заперечення жодними належними доказами. Як передбачено ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, суд приходить до висновку, що порушене право позивача як нового кредитора, до якого законно перейшло право грошової вимоги, це право підлягає захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за двома кредитним договором в загальній сумі 25836,01 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved