Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

04.11.2020 позивач [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстрований 20.07.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №33. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 20.07.2006 позивач уклав шлюб з відповідачкою, в якому в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які є малолітніми і проживають разом з батьком. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Відповідачка поїхала за кордон і знаходиться там загалом близько трьох років. За цей час вони втратили почуття любові та поваги, стали чужими людьми. Спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими та суперечить його інтересам, що є підставою для розірвання їх шлюбу. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 04.11.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 19.11.2020 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 11.12.2020 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 02.12.2020 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнає. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 20.07.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №33, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.07.2006. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . У шлюбі сторони мають двоє малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області) та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції у Львівській області). Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження його шлюбу з відповідачкою є неможливим і суперечить його інтересам, на підставі ст. 110 СК України звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, наявність у сторін двоє малолітніх дітей, те, не виявили бажання зберегти сім`ю, позивач наполягав на розірванні шлюбу і відповідач визнала позов, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved