Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

02 липня 2012 року в суд звернулось ВАТ [PERSON] Аваль в особі Волинської обласної дирекції з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 07 липня 2008 року установою банку та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1101/82/43082. Згідно вказаного договору відповідачеві було надано кредит для використання на споживчі цілі в сумі 19 400,00 гривень строком на 72 місяці по 07.07.2014 року. Згідно п. 1.2.1. Договору процентна ставка за користування кредитом складає 27,00 % річних. За вказаним кредитним договором [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 19 400,00 гривень, згідно заяви на видачу готівки № OW3V25431 від 07.07.2008 року. Таким чином взяті на себе зобов'язання за договором банк виконав належно та у повному обсязі. З моменту отримання кредитних коштів позивальником систематично порушуються умови договору (п.п. 1.3.3., 7.1.) щодо строків погашення кредиту. Оскільки, відповідач не повертав кредит, то згідно Договору установа банку має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Крім цього, згідно п. 16.3. договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1,0 % від суми прострочення платежу за кожен день прострочення виконання зобовязання. Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору однією стороною. Пунктом 3.3 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом включно. Оскільки [PERSON] було порушено умови договору, а саме не вчасно проводилось повернення кредиту, станом на 19.06.2012 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитом 19 400,00 грн., заборгованість за відсотками 20 694,38 грн., пеня 189 126,65 грн., а всього заборгованість відповідача складає 229 221,03 гривень. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною (що мав місце в даному випадку) та в інших випадках, встановлених договором або законом. За таких обставин банк змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та розірвання кредитного договору. Позивач просив Кредитний договір № 014/1101/82/43082 укладений між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 07.07.2008 року розірвати, стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору № 014/1101/82/43082 від 07.07.2008 року в розмірі 229 221,03 гривень та судові витрати по справі. 01.10.2012 року у справі винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ВАТ «[PERSON] Аваль» були задоволені. 13.06.2017 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області заочне рішення скасоване за заявою відповідача. В звязку зі скасуванням рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.10.2012 року, представник позивача уточнила позовні вимоги, предявлені до відповідача, шляхом відмови від вимоги про розірвання кредитного договору №014/1101/82/43082 від 07.07.2008 року та зменшення розміру позовних вимог. Просила стягнути з відповідача заборгованість в сумі 63\~737, 07 грн та стягнути судовий збір в сумі 2399,51 грн. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] надала в суд заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Розгляд справи просила проводити у її відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що рішенням суду від 01.10.2012 року позов ВАТ «[PERSON] Аваль» було задоволено, вирішено розірвати Кредитний договір № 014/1101/82/43082 укладений між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 07 липня 2008 року; стягнути з [PERSON] в користь Відкритого акціонерного товариством [PERSON] Аваль в особі Волинської обласної дирекції заборгованість за кредитом 229 221,03 гривню (двісті двадцять дев'ять тисяч двісті двадцять одну гривню три копійки) та стягнути з [PERSON] в користь ВАТ [PERSON] Аваль судовий збір в розмірі 2 399,51 (дві тисячі триста дев'яносто дев'ять гривень п'ятдесят одну копійку) гривень. (а. с. 33) Згідно ухвали суду від 13 червня 2017 року Луцьким міськайонним судом вказане рішення було скасоване та справу призначено до розгляду (а. с. 58). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища від 08.12.2014 року (а. с. 42). Національним банком України 21.05.2010 року було затверджено нову редакцію Статуту АТ «[PERSON] Аваль», відповідно до якого назву банку ВАТ «[PERSON] Аваль» змінено на Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «[PERSON] Аваль». Згідно п. 1.3. цього Статуту ПАТ «[PERSON] Аваль» є правонаступником за всіма правами та обовязками АППБ «Аваль» та ВАТ «[PERSON] Аваль». Заборгованість за кредитним договором № 014/1101/82/43082 від 07.07.2008 року станом на 16.08.2017 року становить 63\~737, 07 грн, з яких: 17\~210,43 заборгованість за кредитом; 46\~526, 64 грн заборгованість за відсотками (а.с. 62-63). Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, уточнену позовну заяву, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 63\~737, 07 гривень. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 399,51 гривень.

Outcome: partial