Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

03 серпня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи його тим, що [PERSON] уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» два кредитні договори: № SAMDN9000019898887 від 08.02.2008 року та № 228300-СRЕD від 20.05.2008 року. 20.05.2008 року [PERSON] поручилась за виконання [PERSON] своїх обов`язків перед ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно договору поруки № 228300-СRЕD. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами не виконував, у зв`язку з чим у нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість: за кредитним договором № SAMDN49000019898887 від 08.02.2008 року - 40 486 грн. 14 коп.; за кредитним договором № 228300-СRЕD від 20.05.2008 року - 30 927 грн. 95 коп. Вказану заборгованість повністю погасила позивач, оскільки відповідач попросив допомогти йому з погашенням боргу і пообіцяв, що поверне кошти, проте на даний час він відмовляється повертати кошти. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь сплачені нею кошти у сумі 78 074 грн. 09 коп. та судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов, заяв чи клопотань до суду не подав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наданні докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] підписав з ПАТ КБ «ПриватБанк» два кредитні договори: № SAMDN9000019898887 від 08.02.2008 року та № 228300-СRЕD від 20.05.2008 року. Згідно п. 1 Договору поруки № 228300-СRЕD від 20.05.2008 року, [PERSON] поручилась за виконання [PERSON] своїх обов`язків перед ПАТ КБ «ПриватБанк», що випливають з кредитної угоди № 228300-СRЕD від 20.05.2008 року. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами не виконував, у зв`язку з чим у нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість: за кредитним договором № SAMDN49000019898887 від 08.02.2008 року - 40 486 грн. 14 коп.; за кредитним договором № 228300-СRЕD від 20.05.2008 року - 30 927 грн. 95 коп. Відповідно до ст. 543 Цивільного Кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їх обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Водночас, закон передбачає можливість переходу прав кредитора до поручителя лише у випадку повного виконання зобов`язання, яке було предметом поруки. Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України, після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України , яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов`язанні внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). У даному випадку: 1) зобов`язання за боржника виконує інша особа (поручитель), до якої переходять права кредитора; 2) права кредитора переходять до поручителя в силу закону, а не на підставі регресу чи цесії; 3) до поручителя (нового кредитора) переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав; зобов`язання між первісним кредитором і боржником припиняється належним виконанням. Суд зазначає, що зважаючи на заявлений позивачем предмет позову та викладені у позовній заяві підстави позову, підлягають встановленню обставини щодо наявності заборгованості (її розміру) за кредитним договором, щодо повного виконання позивачем як поручителем зобов`язань за кредитним договором як підстави для заміни кредитора у зобов`язанні за кредитним договором № SAMDN9000019898887 від 08.02.2008 року та кредитним договором № 228300-СRЕD від 20.05.2008 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» на [PERSON] та відповідно підстави набуття позивачем прав вимоги до відповідача [PERSON] на суму сплачених грошових коштів. Таким чином, підлягають встановленню обставини як існування заборгованості за кредитним договором, так і обставини сплати вказаної заборгованості позивачем у повному обсязі. Так, [PERSON] надано суду копії квитанцій від 21.02.2019 року, згідно з яких вона сплатила на рахунок [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 40 486 грн. 14 коп. на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № SAMDN9000019898887 від 08.02.2008 року (згідно додаткової угоди № 1 від 20 лютого 2019 року) та грошові кошти в сумі 30 927 грн. 95 коп. на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 228300-СRЕD від 20.05.2008 року (згідно додаткової угоди № 1 від 20 лютого 2019 року). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач виконала грошове зобов`язання самостійно, а тому вона має право вимоги про стягнення з відповідача на її користь грошових коштів, яке виникло у неї з моменту сплати боргу в повному обсязі - 21 лютого 2019 року й відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 40 486 грн. 14 коп. + 30 927 грн. 95 коп. = 78 074 грн. 09 коп. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивачки підлягають стягненню кошти в сумі 78 074 грн. 09 коп. Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних, отже з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 2 102 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved