Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

04.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина студента - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення сином навчання. Але не більше як до досягнення ним 23 років. Позов мотивує тим, що з червня 1991 року вона проживала з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], його батьком є відповідач. З травня 2001 року їх стосунки розладились і вони проживають окремо. Син залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду, з 2005 року виплачував аліменти на утримання сина. 30 липня 2013 року сину виповнилось 18 років. З 01.09.2013 року їх син є студентом першого курсу денного відділення Олександрійського професійного ліцею. Термін закінчення навчання до 31.01.2015 року. Розмір її місячної заробітної плати є недостатнім для належного утримання її та їх сина, у зв'язку з чим син опинився у скрутному матеріальному стані. Відповідач є працездатною особою, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Посилаючись на ст., ст. 191, 198, 199 СК України просить вимоги задовольнити. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує та в разу повторної неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши заочне рішення, відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 182, 199 Сімейного Кодексу України За положенням ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка або син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, якщо повнолітня дочка або син продовжують навчання. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форм навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але менше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З позовної заяви вбачається, що сторони проживали спільно однією сім'єю з 1991 по 2001 рік. З травня 2001 року проживають окремо. [PERSON] народився [INFO], його батьками записані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). [PERSON] є студентом першого курсу, професії «Кухар, кондитер» Олександрійського професійного ліцею, навчається з 01.09.2013 року по 31.01.2015 року, денної форми навчання, що підтверджується довідкою від 10.10.2013 року (а.с.6). Згідно заяви позивачки, після того як вони з відповідачем з 2001 року почали проживати окремо, їх син проживає з нею. Відповідач будучи працездатним, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст., ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Суд погоджується з розміром аліментів, визначених позивачкою, що відповідають 1/4 частці від заробітку ( доходу) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби сина в матеріальному забезпеченні, враховуючи при цьому, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається та перебуває на утриманні матері, яка не спроможна самостійно утримувати його, батько є працездатним, а також суд враховує при цьому, що відповідач не заперечує проти позовних вимог та щодо розміру аліментів, оскільки не надав до суду письмового заперечення, а тому стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх сина на час навчання, що не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 04.11.2013 року, тобто з дати надходження позову до суду. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 229,40 грн..

Outcome: approved