overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

03.03.2014 року до Шахтарського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. З 10.11.2006 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про місце, час та день розгляду справи. Про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо проти цього не заперечує позивач. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивачка та відповідач мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Добровільно сторони не дійшли згоди про участь позивача в утриманні дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані займатися вихованням і матеріальним забезпеченням своїх неповнолітніх дітей. Суд, визначаючи розмір аліментів, приймає до уваги те, що відповідач працездатний, працює, не є інвалідом, фізично здоровий. Таким чином, суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, які повинні бути стягнуті з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

03.03.2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд видати дублікат виконавчого листа №2-1009 від 19.12.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь УПСЗН Карлівської РДА боргу у розмірі 107 грн. 04 коп. Заява обґрунтована тим, що виконавчий лист перебував на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ, звідки був направлений до УПСЗН Карлівської РДА, проте при пересилці - виконавчий лист втрачено. Для розгляду вказаного питання, в судове засідання було викликано сторони по справі №2-505/2008. Про час, дату та місце розгляду заяви сторони були повідомлені належним чином, проте в судове засідання не з'явились. Заявник надав суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист має право за заявою стягувача видати його дублікат. В судовому засіданні досліджено матеріали справи № 2-1009/08 по якій було винесено рішення, на підставі якого видано втрачений виконавчий лист. Згідно рішення від 08.12.2008 року, з [PERSON] на користь управління стягнуто 170,04 грн. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист, виданий на виконання вказаного рішення, перебував у відділі ДВС Карлівського РУЮ. 30.06.2009 року, державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа і станом на 15.01.2014 року виконавчий лист до ДВС повторно не надходив. (а.с. 4-5) Вищевказане підтверджує обставини зазначені в заяві УПСЗН, щодо втрати виконавчого листа при пересилці. З відповіді начальника ВДВС Карлівського РУЮ вбачається, що виконавчий лист не перебуває у них на виконанні з 2009 року (а.с. 4-5). На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе видати дублікат втраченого виконавчого листа №2-1009 від 19.12.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь УПСЗН Карлівської РДА боргу у розмірі 107 грн. 04 коп. Одночасно з цим, суд вважає за необхідне стягнути з заявника судовий збір за видачу дубліката виконавчого листа, що не був сплачений. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за видачу дубліката судового наказу та виконавчого листа, сплачується судовий збір у розмірі 3 гривні. Пунктом 20 ч. 1 ст. 5 даного Закону, звільнено від сплати судовго збору органи праці та соціального захисту населення - за подання позовів щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсації, виплат та доплат, установлених законодавством. В даному випадку УПСЗН звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, а не з позовом, тому ними має бути сплачений судовий збір, встановлений Законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

03.03.2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], [INFO], який є батьком заявника. Встановлення даного факту заявнику потрібно для оформлення спадщини. Заявник в судовому засіданні, вимоги викладені в заяві підтримав. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, та пояснив суду, що він являється рідним батьком заявниці. Представник заінтересованої особи - Чернігівської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справі - приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне. В свідоцтві про народження заявника [PERSON] записано батьком [PERSON] - запис виконано російською мовою (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 17.04.1999 року після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 8). В свідоцтві про народження батька заявника [NUMBER] зазначено, що [INFO] року в м. Чернігів народився [PERSON] - запис виконано російською мовою (а.с. 11). Відповідно до копії паспорту [PERSON] [NUMBER] виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 23.06.2002 року російською мовою зроблено запис російською мовою - [PERSON] (а.с. 12-14). На запит суду відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було надіслано копії актового запису про народження та повний витяг з ДРАЦС громадян щодо [PERSON], та копію актового запису про шлюб та повний витяг з ДРАЦС громадян щодо актового запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] Крім того відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було повідомлено, що питання про внесення зміни до актового запису про шлюб та виправлення прізвища розглядається у разі особистого звернення громадянина. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки чинним законодавством передбачено інший порядок встановлення такого факту у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

03.03.2014 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою посилаючись на те, що в теперішній час вона оформлює документи, необхідні для прийняття спадщини, що залишилась після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Однак, у документах, що підтверджують факт родинних відносин між нею та її чоловіком, є розбіжності. Так, у свідоцтві про смерть прізвище її чоловіка значиться як «[PERSON]», а в паспорті прізвище заявниці значиться як «[PERSON]». Таким чином, заявниця просить суд встановити факт, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явилися. 10.04.2014 року від заявниці [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої вона заяву підтримує повністю та просить заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судового виклику, причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи та дослідив надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти. 10.11.1966 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). Згідно з копією паспорту, заявниця значиться як «[PERSON]» [INFO] (а.с. 4). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] і його прізвище значиться як «[PERSON]» (а.с. 5). Як видно з письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] від 20.02.2014 року вони мешкають по-сусідству з заявницею [PERSON] та їм відомо, що [PERSON] була дружиною [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 7). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Зважаючи на вищевказані докази досліджені в судовому засіданні, зокрема, письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] [INFO] є дружиною [PERSON], який помер [INFO] і помилка, допущена у написанні прізвища заявниці пов'язана з опискою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

03.03.2014 року Миколаївський обласний будинок дитини звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за незаконне нарахування та виплату заробітної платина користь бюджету Заводського району м. Миколаєва в сумі 1451,67 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до наказу №118-к від 10.03.2010 року була влаштована до Миколаївського обласного будинку дитини на 0,5 ставки на посаду дитячого лікаря - психіатра. Згідно довідки від 29.03.2010р. за №13/04, яку надала [PERSON] основним місцем роботи на посаді психолога є Миколаївський обласний благодійний фонд боротьби з туберкульозам «Віта-Лайт». Також ця інформація підтверджується копією трудової книжки [PERSON] запис №27. Згідно з трудовим законодавством сумісництво передбачає виконання роботи тільки лише у вільний від основної роботи час у зв'язку з чим [PERSON] протягом 2010 року працювала відповідно до чинного законодавства. Відповідно до довідки від 31.01.2012р. за № 165 відповідач працює в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 на посаді лікаря-психіатра дитячого дільничного диспансерного- поліклінічного відділення на 0,25 ставки за сумісництвом з 01.04.2010 року (наказ від 01.04.2010р. №60/3-к). Згідно довідки від 07.02.2013р. №231 [PERSON] працює в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 на посаді лікаря-психіатра дитячого дільничного диспансерного-поліклінічного відділення на 0,25 ставки з 01.04.2010 року (наказ від 01.04.2010р. №60/3-к) та 0,25 ставки лікаря-психіатра дитячого лікувально-реабілітаційного центру за сумісництвом з 02.01.2013 року (наказ від 15.01.2013р. №63-к). Але відповідно до запису №29 від 01.02.2012р. в копії трудової книжки наданої [PERSON], вона переведена на посаду лікаря - психіатра дитячого дільничного диспансерно- поліклінічного відділення на 0,25 ставки (наказ №114-к від 30.01.2012року), хоча запис № 26 від 28.12.2009 року свідчить про те, що вона була звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по вислузі років. Що призводить до розбіжності з наданими довідками та копією трудовою книжкою [PERSON] Відповідно до наданої недостовірної інформації [PERSON] встановлено незаконне нарахування та виплата заробітної плати в один і той же час за основним місцем роботи та за сумісництвом протягом березня - грудня 2010 року та червня 2011 року, що призвело до подвійної оплати праці за основним місцем роботи та за сумісництвом в загальній сумі 1451,67 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

03.03. 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 004-16041-190911 від 19.09.2011 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 4368,54 грн. та судовий збір в сумі 243, 60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №004-16041-190911, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000, 00 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 17.01. 2014 року борг складає 4368,54 гривень, а саме: - тіло кредиту - 645, 84 грн. - прострочене тіло кредиту - 645,84 грн. - заборгованість за комісіями - 1368,54 грн Положенням договору п. 1.3. передбачено, що банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000, 00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодилися, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до п 2.1. моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. ст. 546 ч. І, 549 ч. І, З ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'-язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

03.03. 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 005-16527-291111 від 29.11.2011 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 26660,00 грн. та судовий збір в сумі 243, 60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 29.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №005-16527-291111, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 16800 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 17.01. 2014 року борг складає 26660,00 гривень, а саме: - тіло кредиту - 7062,00 грн. - прострочене тіло кредиту - 9576,00 грн. - заборгованість за комісіями - 10022,00 грн Положенням договору п. 1.3. передбачено, що банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000, 00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодилися, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до п 2.1. моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. ст. 546 ч. І, 549 ч. І, З ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

03.03.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 16222,93 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 05.10.2012 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит в сумі 11568,20 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Заборгованість відповідача станом на 11.02.2014 року становить 16222,93 грн. і складається з наступних сум: 8906,51 грн. - заборгованість за кредитом; 1431 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4636,71 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди; штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 748,71 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 243,60 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за допомогою оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №39 (1532) від 27.05.2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.10.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, - а.с.5-29. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору в розмірі 16222,93 грн., яка складається з наступних сум: 1600,86 грн. - заборгованість за кредитом; 8447,28 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 16770,97 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1340,96 грн. - штраф (процентна складова), - а.с.4. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16222,93 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved