Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

03.05.2019 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про стягнення суми недотриманої пенсії. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії. 10.10.2018 позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з грошової суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі листа Бахмутсько-Лиманського управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.09.2018 за № 12067/02. Вартість спадкового майна 222\~369,25 грн. Однак, відповідач виплатив їй лише частину суми в розмірі 159\~223,48 грн., посилаючись на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отримання пенсії. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та просить стягнути з відповідача на його користь недоотриману пенсію її чоловіка в розмірі 63 145,77 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.06.2019 по вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.07.2019 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, разом з цим, надала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Бахмутського ОУ ПФУ Донецької області, який був повідомлений належним чином по дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, 09.07.2019 надіслав на адресу суду відзив на позов (вх. № 21481), в якому зазначив, що управління ПФУ позові вимоги не визнає з огляду на те, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. У жовтні 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Пенсійні виплати в період з 01.09.2014 по 31.01.2018, тобто з дня звернення у лютому 2019 року та по день смерті [INFO] , нараховані у сумі 222\~369,25 грн. Вказує, що позивачу не була виплачена пенсія чоловіка за період з 01.09.2014 по 09.10.2015 в сумі 63\~145,77 грн. у зв`язку з відсутністю вини Бахмутського ОУ ПФУ Донецької області в неотриманні пенсійних виплат позивачем у даному періоді. Їй була виплачена частина недоотриманої пенсії лише в межах трьох років до дня звернення, тому у задоволенні позову відповідач просить відмовити. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З паспорту серії [NUMBER] , виданого 05.01.2001 Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області (арк.с.5) вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи також міститься довідка ВПО від 31.05.2018 № 1419119385, згідно якої [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (арк.с.7). Позивач [PERSON] [PERSON] , 1945 року народження, є дружиною [PERSON] , 1939 року народження, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 1098 (арк.с.17). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.06.2018 Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] у віці 78 років в м. Донецьку помер чоловік позивача [PERSON] , [INFO] , про що 08.06.2018 складено відповідний актовий запис № 947 (арк.с.16). 10 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошових сум недоотриманої пенсії за період з 01.09.2014 по 31.01.2018, яка належала спадкодавцю [PERSON] , в загальній сумі 222\~369,25 грн. згідно листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 27.09.2018 за № 12067/02 (арк.с.8). Листом Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 05.02.2019 року № 89/М-01-01-09 було повідомлено, що відповідно до ст. 46 Закону № 1058 нараховані суми виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Оскільки, з заявою про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] , який помер [INFO] , позивач звернулася до управління 17.10.2018, тому недоотримана пенсія відповідно до частини 1 статті 46 Закону №1058 нарахована разовим дорученням за період з 01.10.2015 по 31.01.2018 в сумі 159\~223,48 грн. (арк.с.10). Таким чином, сума недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , складає 63 145,77 грн. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії). Крім того, зміст ч.3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46. Як встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 63 145,77 грн., нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплаченій йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2018, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved