Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

02 лютого 2017 року Центральний районний центр зайнятості м. Дніпра звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру сплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у січні 2015 року відповідачка звернулася до позивача із заявою з питань працевлаштування. Заяву було задоволено: відповідачці надано статус безробітної з призначенням відповідної допомоги. У подальшому умови, що надавали відповідачці право на отримання допомоги, зникли, але виникла переплата в сумі 3 161,06 грн. Викладені обставини стали причиною звернення Центрального районного центру зайнятості м. Дніпра до суду з позовом про стягнення з відповідачки компенсації за надміру сплачену допомогу в сумі 3 161,06 грн. (а.с.а.с. 1 3). 13 березня 2017 року ухвалою суду Центральний районний центр зайнятості м. Дніпра у звязку з реорганізацією було замінено його правонаступником Дніпровським міським центром зайнятості (а.с.а.с. 31 36). У судовому засіданні представниця позивача підтримала заявлений позов. Відповідачка до суду не зявилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Заслухавши пояснення представниці позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом було встановлено, що 26.01.2015 року відповідачка звернулася до позивача із заявою про надання їй статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 9). Того ж дня наказом №НТ150126 відповідачці було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю (наказ №НТ150202). За період від січня 2015 року по вересень 2015 року включно відповідачка отримала допомогу по безробіттю загальною сумою 7\~990,39 грн. (а.с. 7). 17 вересня 2015 року за результатами проведеної перевірки позивачем було складено акт №13/09, згідно з яким відповідачка після набуття статусу безробітної (26.05.2015 року) працевлаштувалась у КЗО «ДНЗ №169» Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради на посаду вихователя (0,9 ставки), але не повідомила позивача про таке працевлаштування (а.с.а.с. 10 16). Сума надміру сплачених відповідачці коштів за період від 26.05.2015 року по 16.09.2015 року складає 3\~161,06 грн. (а.с. 8). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України від 05.07.2012 року №5067-VI «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Згідно абзацом 1 частини 2 статті 36 Закону України від 02.03.2000 року №1533-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі Закон №1533-ІІІ) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Судом встановлено, що після працевлаштування відповідачка не надала позивачеві відомості про це, чи порушила вимоги статті 36 Закону №1533-ІІІ. У відповідності з абзацом 1 пункту 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, уразі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. За правилами, встановленими абзацом 1 частини 3 статті 36 Закону №1533-ІІІ, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Ураховуючи факт порушення відповідачкою приписів Закону №1533-ІІІ, що обумовило надмірну сплату їй допомоги по безробіттю, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з відповідачки відповідну компенсацію в сумі 3161,06 грн. Крім того, у порядку статті 88 ЦПК з відповідачки на користь держави підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 1 600,00 грн.

Outcome: approved