overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

02.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому, посилаючись на вимоги ст.ст.319,321 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, просила визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою №57 по вулиці Паризької Комуни №7 в м. Миколаєві. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, та підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Згідно Договору дарування квартири від 25.09.2015 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки ОСББ від 24.09.2015 року у вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] Також встановлено, що у квартирі [ADDRESS] більш 10 років проживає [PERSON] За період проживання постійно порушує правила сумісного проживання, квартира знаходиться у антисанітарному стані, має заборгованість по сплаті комунальних послуг, що підтверджується Протоколом №11, №12 загальних зборів мешканців багатоквартирного будинку, поясненням голови кооперативу [PERSON] б.7 від 01.10.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до Постанови Верховного суду України від 05.11.2014 року у справі №6-158цс14: право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Таким чином, суд приходить до висновку, що в звязку із припиненням права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], право користування зазначеною квартирою у відповідача - [PERSON], як члена сімї [PERSON] - втрачено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

02.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона, перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2006 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій змінила позовні вимоги, а саме частку доходу яку просить стягувати з відповідача з 1/6 на 1/3 частину, а також просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], - а.с.2, 3. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.5. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON]аліменти з [PERSON]на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

02.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки Діани, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що з 23.09.2000 р. по грудень 2014 року проживали однією сімєю з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання у них народилися діти, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації по вул. Острівна,2 м. Кривого Рогу, але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду двічі за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання доньки Діани, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвами про народження, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

02.10.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.07.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1025. У зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей: дочки - [PERSON], 12.01.2007року народження та [PERSON], [INFO], які проживають з ними в орендованій квартирі. За словами позивачки, їхнє спільне життя з відповідачем не склалося з самого початку через невідповідність характерів. Відповідач часто влаштовує сварки та скандали, наносить позивачці побої. Вказує також, що відповідач не допомагає їй у догляді за дітьми та матеріально не забезпечує сім»ю. Вважає, що подальше спільне проживання неможливе. Примирення між ними вже не можливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати разом з нею. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить її задоволити. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Однак, заперечив доводи позивачки про те, що він не надає коштів на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні. Суд, вислухавши доводи позивачки та відповідача і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], 12.01.2007року народження та [PERSON], [INFO] - залишити проживати з позивачкою. При розірванні шлюбу прізвище позивачці [PERSON] - залишити без змін. З відповідача слід також стягнути витрати на правову допомогу та судовий збір по справі згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

02.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати [PERSON], [INFO], недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника [PERSON] його опікуном. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що [PERSON] є її сином, який страждає на хронічне психічне захворювання, та є інвалідом першої групи з дитинства. За психічним станом здоров'я [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. Визнання [PERSON] недієздатним необхідно для встановлення над ним опіки. \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заяву задовольнити. \~ \~ \~ Представник зацікавленої особи Органа опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду відповідний висновок, в своїй заяві проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], син заявника, є інвалідом 1 групи з дитинства. \~ \~ \~ \~ Згідно висновку № 84 судово-психіатричної експертизи від 23.02.2016 року [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі пфропфшизофренії, в зв'язку із чим не має можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. \~ \~ \~ Поданням № 9927/02.02.-01-20/09/14/15 опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради від 23.09.2015 року запропоновано кандидатуру [PERSON] для призначення її опікуном [PERSON] у разі визнання його недієздатним. \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вважає доведеними твердження заявника про те, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є недієздатною особою та потребує постійного стороннього догляду. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. \~ Суд вважає, що подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном відповідає вимогам ст.ст. 55, 60 ЦК України та інтересам недієздатного [PERSON], а відтак підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 88, ч. 2 ст. 240 ЦПК України судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

02.10.2015 року до Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] із позовом про стягнення аліментів до [PERSON], який мотивує тим, що 26.08.2006 року уклала з відповідачем шлюб від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Вказує, що 10.11.2010 року шлюб із відповідачем було розірвано, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що має дитину від другого шлюбу, отримує зарплату в розмірі 6\~000,00 грн. та вважає достатнім стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. Судом встановлено наступні факти. Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON].\~\~ Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоровя, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього обовязку, аліменти стягуються судом в примусовому порядку. Аліменти згідно вимог закону стягуються з дня звернення. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

02.10.2015 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її батьком [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив, що її батько помер 22.09.2014 року, відкрилась спадщина після його смерті, однак прийняти її вона не може у звязку із розбіжністю у написанні в офіційних документах її дівочого прізвища: «Копітоненко» та «Капітоненко». У судове засідання заявник не зявилась, написала заяву про розгляд її заяви без її участі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, однак від сільського голови Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області надійшов лист, у якому зазначено, що заяву заінтересована особа визнає та розгляд справи проводити без участі сільської ради. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи суд приходить до наступного. За пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. [PERSON] помер 22.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4). Відповідно до записів свідоцтво про народження [PERSON] народилась 06.08.1979 року, батьком якої є [PERSON] (а.с. 5). [PERSON], що народилась 06.08.1979 року одружилась 29.09.2003 року із [PERSON] та після реєстрації шлюбу обрала прізвище «Журавель» (а.с. 6). За заповітом, складеним 24.04.2013 року [PERSON] [INFO], останній заповідав усе своє майно своїй дочці [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Заявником до заяви долучено рішення Буринського районного суду Сумської області від 10.09.2015 року, що набрало законної сили, за позовом [PERSON] до Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини справи, зі змісту якого вбачається, що судом встановлені певні обставини, зокрема, [PERSON] помер 22.09.2014 року та був батьком позивачки, тобто [PERSON] (а.с. 8). За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] [INFO], який помер 22.09.2014 року в селі Червона Слобода, Буринського району Сумської області є батьком [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

02.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 19 листопада 2001 року Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 23. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що з 19 листопада 2001 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, від якого мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою [PERSON] не склалося у звязку з тим, що між ними постійно виникають сварки, відповідачка не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження один до одного. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачкою є неможливим та недоцільним, примирення з відповідачкою [PERSON] він не бажає, оскільки вважає, що їх сімя фактично розпалася та шлюбні відносини поновлені бути не можуть, тому він звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якому просить шлюб, укладений 19 листопада 2001 року з відповідачкою [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та після розірвання шлюбу її прізвище просить змінити на дошлюбне «Біла». Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 листопада 2001 року Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

02.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. В своїй заяві він вказав, що виховує дочку [PERSON] [INFO]. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свою неповнолітню дочку. На його неодноразові прохання та вимогу до відповідача про сплату аліментів на утримання її неповнолітньої дитини, вона не звертає ніякої уваги. Тому він на законних підставах, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, вимагає щоб відповідач сплачував аліменти на утримання її неповнолітньої доньки на підставі відповідного рішення суду. При цьому, відповідач працездатна особа, може надавати матеріальну допомогу і є матірю дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, відповідач зобовязаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлено законом. Він складає 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити з мотивів, що викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідачка не зявилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог закону, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомила, клопотань та заяв на адресу суду від неї не надходило. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії повторного свідоцтва про народження дитини серії І-АМ № 302870, яке видане 25.02.2015 року матірю [PERSON] записана [PERSON] ( а. с. 8 ). Відповідно до довідки за № 1657 виданої 01.10.2015 року виконавчим комітетом Немирівської міської ради на утриманні [PERSON] знаходиться дочка [PERSON], [INFO] ( а. с. 9 ). Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

02.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 14 листопада 2009 року вони з відповідачкою перебувають в шлюбі, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 494. Від цього шлюбу дітей не мають. З січня 2012р. вони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, оскільки в них відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на життя, спільне господарство сторони не ведуть, мешкають окремо. Крім того, відповідачка має стосунки з іншим чоловіком, з яким вона мешкає разом. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до в судового засідання на зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій повністю підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити. (а.с.20). Відповідачка [PERSON] до в судового засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій визнала позовні вимоги, не заперечувала проти розірвання шлюбу.(а.с.21). Суд постановлює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 14 листопада 2009 року. Шлюб зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 494.(а.с.4). Судом встановлено, що дітей від шлюбу сторони не мають, з січня 2012р. вони припинили сімейно-шлюбні відносини оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, постійні сварки, спільне господарство не ведуть, дружина має іншого чоловіка, з яким мешкає окремо, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам позивача, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]. шлюб між ним та [PERSON] слід розірвати, прізвище відповідачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved