Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

03 серпня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15475,55 грн. та судові витрати по справі. В позовній заяві зазначав, що 10 грудня 2010 року між сторонами був укладений договір кредиту), за яким відповідач одержала від позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на суму 400 грн. на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік. Відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором, складовими якого є анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Пам'ятка клієнта, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи Банку (довідка про умови кредитування). Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконувала його умови та не сплачувала кредитні платежі належним чином, через що станом на 30 червня 2016 року має заборгованість в розмірі 15475,55 грн., просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 53), у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 10 грудня 2012 року між позивачем та відповідачкою був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі - Договір), в якому сторони узгодили всі його умови (а.с. 15). Позичальниця погодилася з тим, що складовими Договору є анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Пам'ятка клієнта, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи Банку (довідка про умови кредитування). Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк), надало позичальнику, тобто відповідачці, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється рішенням Банку, та може бути змінений (зменшений, збільшений, анульований) в будь-який момент. Сторони визначили умови кредитування, відсоткову ставку, розмір та строки внесення мінімального платежу, відповідальність позичальника у разі порушення умов кредитування (а.с. 16-41). Так, згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків погашення по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором, більш як на 30 днів, клієнт зобов'язався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (а.с. 37). Окрім того, згідно Тарифів, передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (а.с. 16). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення суми кредиту та процентів за користування ним, в зв'язку з чим станом на 30 червня 2016 року за нею рахується заборгованість за кредитним договором в загальній сумі, як вказує позивач, 15475,55 грн., з яких: заборгованість за кредитом 391,35 грн., заборгованість з відсотків - 10361,08 грн., пеня 3510 грн., штраф - 500 грн. (фіксована частина), штраф - 713,12 грн. (процентна складова) (а.с. 8). З урахуванням вищевказаних норм цивільного закону та умов договору, сума заборгованості за кредитом (391,35 грн.) підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо нарахованих відсотків, то зі змісту Тарифів слідує встановлення процентної ставки в розмірі 2.5 % на місяць, тобто 30 % на рік (а.с. 16). В той же час з розрахунку заборгованості слідує, що Банком нараховано процентну ставку з вересня 2014 року за іншим розміром, при цьому суду не надано доказів щодо дотримання Банком вимог п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. Більш того, Банком не надано доказів щодо зміни Тарифів кредитування, не зважаючи на вимоги суду щодо цього (а.с. 9). Наданий позивачем Розрахунок заборгованості не є доказом зміни умов кредитування, а лише підтверджує проведені Банком нарахування та їх розміри і тарифи. За вищевказаного, у зв'язку з ненаданням суду доказів щодо зміни умов кредитування (зміни Тарифів), доказів з дотримання Банком вимог 1.1.3.2.3 Умов та Правил (ст. 60 ЦПК), суд вважає необхідним стягнути суму заборгованих відсотків з розрахунку 2,5 % на місяць, як то передбачено умовами Договору (а.с. 16), що становить 811,63 грн. (596,39 грн. - станом на 31.08.2014 рік, + 215,24 грн. - за 22 місяці з 01.09.2014 року по 30.06.2016 р.) Щодо розміру пені, то зі змісту Тарифів пеня становить пеня1+пеня2, де пеня 1 = базова процентна ставка по договору / 30-нараховується на кожен день прострочення кредиту; пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць, при виникненні прострочки по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. (а.с. 16). В той же час, зі змісту розрахунку Банку слідує про нарахування пені в інших розмірах, ніж то визначено Тарифами. При цьому, суду також не надано будь-яких доказів щодо досягнення сторонами згоди стосовно змін до Договору щодо відповідальності позичальника з порушення умов договору (п. 1.1.3.2.3 Умов) та взагалі не надано доказів щодо зміни Банком умов Договору, в тому числі, відповідальності, не зважаючи на пропозиції суду щодо цього (а.с. 9). За вищевказаного, суд не вбачає підстав для стягнення пені у нарахованому Банком розмірі. Більш того, грошовими зобов'язаннями за умовами вищевказаного Договору є повернення наданого кредиту частинами щомісячними платежами та сплата відсотків за користування кредитними коштами. В той же час зі змісту витягу з Тарифів по карткам «Універсальна», за несвоєчасне погашення заборгованості також передбачена відповідальність у виді пені, а Умовами та Правилами, за такі ж порушення - відповідальність у виді штрафу. Тобто, умовами вище вказаного Договору (його складові: анкета-заява, Тарифи Банку, Умови і Правила надання банківських послуг) передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення - порушення строків сплати суми кредиту та процентів, у виді штрафу та пені, які є різновидами неустойки, тоді як особа не може нести двічі відповідальність за одне й те саме порушення, що гарантовано Конституцією України (стаття 61). Вказана правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013, від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13). Щодо неустойки у виді штрафу, то п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил передбачено, що позичальник зобов'язався сплатити Банку за порушення строків зі сплати по будь-якому з платежів більш як на 30 днів, штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 37). За вищенаведеного, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за наданим кредитом в розмірі 391,35 грн., проценти за користування кредитними коштами в сумі 811,63 грн., штраф - 500 грн. (фіксована складова) та штраф 63,65 грн. (5% х (391,35 грн. боргу по кредиту + 811,63 грн. боргу з процентів)), а всього 1766,63 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 165,36 грн. (1766,63грн. х100/15475,55 грн=12%; 1378 грн. х 12% =165,36 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial