Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

03.06.2020 з позвом про визнання права власності до суду звернулась [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0283 га, з цільовим призначенням для дачного будівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповіднодо автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 09.06.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 02.07.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Київського районного суду м.Одесивід02.07.2020 витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі належним чином, завірену копію спадкової справи №143/2014 заведену 24.03.2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 04.09.2020 з боку третьої особи Головного управління Держеокадастру в Одеській області до суду надійшли письмові пояснення щодо позову. З боку відповідачавідзиву на позов не надходило. Ухвалою суду від 07.09.2020, постановленій на місці без виходу до нарадчоїкімнати, закритопідготовчезасідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Предстанвик позивача [PERSON] адвокат Гришин М.В. наддав заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи ГУ Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно[INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 18.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управлінняю стиції. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом, яка відповідно до вимог чинного законодавства звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадшини після смерті батька. 24 березня 2014 року, Шостою Одеською державною нотаріальною конторою відповідно до заяви [PERSON] заведена спадкова справа №143/2014, щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадкового майна входить земельна ділянка з цільовим призначенням для дачного і гаражного будівництва, площею 0,0283 га, що розташована на території [ADDRESS] (п`ять), про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю виданий [PERSON] на підставі рішення Одеської міської ради від 29.02.2000 №803-ХХІІІ, кадастровий номер не присвоєно. Після заведення спадкової справи у Шостій Одеській нотаріальній конторі, нотаріусом Говоруновій Н.В. було роз`яснено, що для того щоб отримати свідоцтво на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, необхідно відповідно до діючого законодавства присвоїти кадастровий номер земельній ділянці та зареєструвати її у державному земельному кадастрі, для чого необхідно розробити технічну документацію. Після чого [PERSON] звернулась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із проханням розглянути та погодити їй технічну документацію щодо встановлення та відновлення меж земельної ділянки. 17.07.2018 року ГУ Держгеокадастру в Одеській області наддало відповідь, з якої вбачається, що оскільки у держаному акті зазначено цільове призначення земельної ділянки: для дачного і гаражного будівництва, а це на даний час суперечить ст. 121 земельного кодексу України та не дозволяє оформити земельну ділянку за двома цільовими призначеннями, тому ГУ Держгеокадастр в Одеській області погодити цю технічну документацію не може. Постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012р. «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» передбачено державну реєстрацію земельної ділянки. В статті 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зазначено, що в Поземельній книзі, як документі Державного земельного кадастру, містяться відомості в тому числі щодо цільового призначення (категорії земель, виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель) земельної ділянки. Таким чином, законом передбачено можливість внесення відомостей тільки щодо одного цільового призначення (категорії земель, виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель) певної земельної ділянки при здійсненніїї державної реєстрації. Суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] зверталась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що земельна ділянка площею 0,0283 га державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №069976, який було зареєстровано за №7-718 у реєстрі виданого померлому [INFO] [PERSON] має цільове призначення: для дачного будівництва. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16.01.2020 №520/2898/20 дану заяву залишено без розгляду з мотивуванням положення ст. 315 ч.4 ЦПК України у зв`язку з наявністю спору про право. Таким чином Приморський районний суд м. Одеси прийняв рішення, що дана справа не відноситься до окремого провадження, а повинна вирішуватись в порядку позовного провадження, що зумовило звернення [PERSON] з відповідним позовом до Київського районного суду м.Одеси. При цьому, оскільки власник майна [PERSON] помер [INFO] і згідно зі ст.25 ЦК України він втратив правоздатність - суд не може визнати право власності за померлим. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 143/2014 заведеної 24.03.2014 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , що державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної конториШевцовою О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що складається в цілому з двохжитлових кімнат та приміщень, житловою площею 32,4 кв.м, загальною площею 55,7 кв.м; видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 22/1000 часток будівлі дачно- будівельного кооперативу «Отлічник», який розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається в цілому з садового будинкуліт «Д» загальною площею 34,7 кв .м, вбиральні літ «Б» літньої кухні літ «В» сараю літ «Г» огорожі №1-3, які розташовані на земельній ділянці, площею 0,0283 га, що знаходяться у приватній власності. Також листом державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори Шевцовою О.В. повідомлено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом померлого [INFO] [PERSON] та до складу спадкового майна входить земельна ділянка для дачного і гаражного будівництва площею 0,0283 га, що розташована на території [ADDRESS] кадастровий номер не присвоєний. Оскільки [PERSON] є спадкоємицею за законом і до неї перейшли права та обов`язки , котрі належали її батькові. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) відфізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інши хосіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкуванняздійснюється за заповітомабо за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем І черги за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка юридично прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки своєчасно звернулася до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилася від її прийняття, за його заявою було заведено спадкову справу, прийнявши до уваги також те, що інших спадкоємців судом не виявлено, прийнявши до уваги також те, що, іншого способу, окрім як в судовому порядку, захистити права позивача не надається можливим, з урахуванням підтвердженого факту належності спадкового майна спадкодавцю, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved