overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

02 грудня 2015 року, позивач [PERSON], звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом про стягнення боргу за договором позики. Посилався на те, що 15 березня 2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якої він надав відповідачу кошти в розмірі 1\~300 Євро. За інформацією офіційного інтернет представництва Національного банку України станом на 01.12.2015 року офіційний курс гривні щодо Євро складає: 100 євро - 2533,4680 грн., таким чином сума боргу становить 32\~890 грн. Просив, стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 15.03.2015 року в сумі 32 890 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 15 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якої позивач надав відповідачу кошти в розмірі 1\~300 Євро ( а.с.10). Відповідно до розписки позивач надав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 1300 євро, яку [PERSON] зобовязувалась повернути до 01 вересня 2015 року, що підтверджується розпискою. Передача коштів підтверджується оригіналом розписки ( а.с.42). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До часу розгляду справи у суді відповідач кошти не повернула та зобовязання не виконала, отже кошти у розмірі 1300 євро підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже вимоги позивача про стягнення боргу за офіційним курсом НБУ євро до української гривні є правомірними, оскільки із розписки вбачається, що відповідач отримав кошти в розмірі 1300 Євро. Станом на час розгляду справи, 12 лютого 2016 року, курс євро до української гривні Національного Банку України становить 29,597138 гривні за 1 Євро, отже в еквіваленті станом на 12 лютого 2016 року 1300 Євро становить 38 476 грн. 28 коп. Також враховуючи вимоги ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18 лютого 2015 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 34. Спільних дітей не мають. Сумісне мешкання не склалося, мешкають окремо. Відповідач уникає явки до відділу РАЦС для оформлення розірвання шлюбу в позасудовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про слухання справу в її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в установленому законом порядку повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи, а саме публікацією оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» - №33 (5653) від 19 лютого 2016 року. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріли справи, та у зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі, і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання сторін копію рішення суду для відома. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 34. Від даного шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст.51 Конституції України, охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, майнового спору не мають, спільних дітей не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача так і відповідача. Спорів щодо розподілу майна не має. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 02 вересня 2006 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Майна, яке підлягає розподілу, не мають. З відповідачем спільне життя не склалось, з причини непорозуміння в сімї, не зійшлися характерами, примирення не можливе. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] Сторони в судове засідання не зявилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачем надано до суду письмову заяву, в якій просить розірвати шлюб, справу розглянути в її відсутність. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить розглянути в його відсутність. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 02 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №207. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спір між подружжям про розподіл майна, відсутній, також відсутній спір про місце мешкання та виховання дитини. Відповідно до ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд зясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом зясовано, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, спір про місце мешкання та виховання дитини не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 07 травня 1991 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з липня 2010 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Майнового спору на даний час вони не мають. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До судового засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але від неї на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати дану справу без її участі, де вона також вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово повідомленим, до судового засідання не з,явився, причини неявки суду не повідомив, згідно акту наданому ЖКП «Азовжитлокомплекс» вручити повістку [PERSON] не представилось можливим, оскільки за адресою: [ADDRESS] останній не проживає, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача. Свій позов позивач мотивувала тим, що вона із відповідачем зареєстрували шлюб 11 вересня 2010 року, актовий запис № 03 у Виконавчому комітеті Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного, відповідач не бажає мати дітей, на підставі цього наладити нормальні стосунки неможливо. Зазначені обставини негативно відобразилися на їх взаємостосунках, що тривалий час проживають окремо. Шлюб існує лише формально, тому, за таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе, в звязку з чим вона звернулася із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Поліщук». Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, просить суд розглянути справу у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-АМ №091035 (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб\~припиняється\~ внаслідок\~ його\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «Поліщук», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання дружини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2013 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені остаточно у зв'язку з тим, що у сторін несумісний характер та різні погляди на життя. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем на даний момент припинено. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» від 30 березня 2016 року. Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. [PERSON] є батьком дітей, записаний таким в свідоцтвах про їх народження, але матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим, працездатним, інших утриманців не має. У звязку з тим, що офіційно не працює та має нерегулярний мінливий дохід, просить стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня предявлення позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. В обгрунтування вимог зазначила, що працює не офіційно, має заробітну плату близько 2000 грн., однак їх не вистачає на утримання дітей. Чоловік офіційно не працює, має доходи, які витрачає на власні потреби та вкладає кошти на ремонт мотоблока. Діти хворіють, на їх лікування потрібні гроші,а тому вона змушена позичати їх в знайомих. Вказуючи на обовязок відповідача утримувати дітей, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Вказав, що дійсно багато коштів витрачає на ремонт мотоблока, бо він потрібен в господарстві. Розмір аліментів на дітей визнав. Зазначив, що здоровий, інших утриманців не має. Розглянувши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до \~ст.ст. 180, 181, 182, 184 \~\~Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей та платника аліментів. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що з 05 жовтня 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб, вони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, не має інших утриманців, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. З огляду на вказане, суд знаходить розмір аліментів встановити \~у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що [INFO] померла [PERSON], яка 20 квітня 2011 року на випадок своєї смерті вчинила заповіт, в якому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до нотаріуса для отриманням свідоцтва про спадщину, але їй було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. [PERSON] зазначає, що вона не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк з об'єктивних причин. Місцем відкриття спадщини є м. Ясинувата Донецької області, яке з липня 2014 року перебувало під щоденними обстрілами у зв'язку з проведенням антитерористичної операції. З метою збереження здоров'я та життя [PERSON] 27 липня 2015 року була змушена виїхати з міста з дітьми та шістьма онуками до Російської Федерації, де їм був наданий тимчасовий притулок строком до 29 жовтня 2015 року, що підтверджено міграційною картою від 27 липня 2015 року і довідкою №4173, виданою УФМС Росії по Тульській області. Після повернення додому [PERSON] одразу звернулася до нотаріуса, але строк для прийняття спадщини вже був пропущений. [PERSON] просить визначити їй додатковий строк у 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON], є поважними, у зв'язку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у шість місяців з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 09 жовтня 2010 року. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved