Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

04.12.2013 року [PERSON] звернувся з позовом , який уточнив в ході судового розгляду, та просив поділити між ним та [PERSON] автомобіль SKODA RAPID 2013 року випуску державний номер [NUMBER] шляхом стягнення з [PERSON] на його користь грошової компенсації вартості належної йому 12 частини автомобіля SKODA RAPID 2013 року випуску державний номер [NUMBER] в розмірі 77012 грн. та припинити його право власності на 12 частку автомобіля SKODA RAPID 2013 року випуску державний номер [NUMBER]. Поділити спільне майно, виділивши йому у власність: телевізор DLED Supra STV-LG 32530WL, вартістю 2875 грн., кронштейн для ТВ, вартістю 324 грн., монітор вартістю 1500 грн., принтер Canon, вартістю 1000 грн., системний блок, вартістю 4500 грн., на суму 10199 грн. Виділити у власність [PERSON] гідромасажер, вартістю 4986 грн., котел Sime 25 BF, вартістю 3864 грн., радіатори опалення на 950 грн., умивальник Мойдодир «Наполеон-265Н», вартостю 1950 грн., дзеркало «Наполеон-165Н», вартістю 850 грн., унітаз-компакт, вартістю 1405 грн. на загальну суму 14005 грн., стягнувши з неї на його користь 1903 грн. різниці вартості у спільному майні. Стягнути з [PERSON] на його користь 43895 грн. грошової компенсації вартості здійсненого ним ремонту належної [PERSON] квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.11.2007 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають двоє дітей, які проживають разом із відповідачкою. Шлюбні відносини припинені в жовтні 2013 року. За час спільного життя вони придбали: автомобіль SKODA RAPID 2013 року випуску державний номер [NUMBER], який зареєстрований на ім'я [PERSON], вартістю 154024 грн. Крім того, ними було придбано: 21.12.2007 року гідромасажер, вартістю 4986 грн., 30.01.2008 року котел Sime 25 BF, вартістю 3864 грн., радіатори опалення на 950 грн., умивальник Мойдодир «Наполеон-265Н», вартостю 1950 грн., дзеркало «Наполеон-165Н», вартістю 850 грн., унітаз-компакт, вартістю 1405 грн., телевізор DLED Supra STV-LG 32530WL, вартістю 2875 грн., кронштейн для ТВ, вартістю 324 грн., монітор вартістю 1500 грн., принтер Canon, вартістю 1000 грн., системний блок, вартістю 4500 грн. Все вказане майно залишилось у [PERSON], а тому він просить стягнути з неї на його користь 12 частину вартості автомобіля, припинивши його право власності на 12 частку вказаного автомобіля та виділити йому в натурі: телевізор DLED Supra STV-LG 32530WL, вартістю 2875 грн., кронштейн для ТВ, вартістю 324 грн., монітор вартістю 1500 грн., принтер Canon, вартістю 1000 грн., системний блок, вартістю 4500 грн., залишивши [PERSON] гідромасажер, вартістю 4986 грн., котел Sime 25 BF, вартістю 3864 грн., радіатори опалення на 950 грн., умивальник Мойдодир «Наполеон-265Н», вартості 1950 грн., дзеркало «Наполеон-165Н», вартістю 850 грн., унітаз-компакт, вартістю 1405 грн., стягнувши із неї на його користь різницю в 14005 грн. Крім того, за згодою [PERSON] ним було здійснено капітальний ремонт належної їй квартири [ADDRESS], для проведення якого ним було придбано: гіпсокартон дст. в кількості 3 шт. на загальну суму 192 грн., клей для плитки «Церезіт» в кількості 3 мішки на загальну суму 102 грн., цемент в кількості 34 мішки на загальну суму 1428 грн., шпаклівка ІЗО в кількості 4 мішки на загальну суму 144 грн., шпаклівка сатан в кількості 3 мішки на загальну суму 114 грн., гіпсокартон в кількості 8 листів на загальну суму 368 грн., провід ПВС перерізом 2х2,5 в кількості 6 м. на загальну суму 54 грн., провід перерізом 2х1,5 в кількості 6 м. на загальну суму 34,50 грн., профіль для гіпсокартону 16 шт. на загальну 192 грн., а всього придбано матеріалів на загальну суму 27895 грн. На оплату робіт по ремонту ним було витрачено 16000 грн., які було взято в кредит в Первомайському відділенні АТ «Райффайзен Банк Аваль», а тому він просить стягнути з [PERSON] на його користь 43895 грн. компенсації вартості ремонту. 21.02.2014 року [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] в якому просила поділити їх спільні борги та визнати за відповідачем борг в сумі 60000 грн. та стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що для придбання автомобіля SKODA RAPID 2013 року випуску державний номер [NUMBER], за який [PERSON] просить стягнути грошову компенсацію, нею було позичено 120000 грн., а так як частки чоловіка і дружини в спільному майні, яке набуте за час спільного проживання є рівними, то і частки в боргах є також рівними. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] уточнений позов [PERSON] підтримали повністю та просили його задовольнити, а в задоволенні позову [PERSON] просили відмовити. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] уточнений позов [PERSON] не визнали і в його задоволенні просили відмовити, а зустрічний позов [PERSON] просили задовольнити. При цьому [PERSON] пояснила, що дійсно від шлюбу з [PERSON] у них є двоє малолітніх доньок, які після припинення шлюбних відносин в листопаді 2013 року мешкають з нею. На кошти, які їм було подаровано на весілля, ними було придбано джакузі (гідромасажер), котел опалювальня, батареї, труби та сантехніку. Ремонт робився в прихожій, ванній, туалетові та кухні з лютого по травень 2008 року. На матеріали для ремонту було витрачено 10000 грн., які дали її батьки і матеріали купувались не в м. Первомайськ, а в м. Одеса, нею особисто. За роботу в бригадою, яка здійснювала ремонт, розрахувались її батьки. В грудні 2011 року [PERSON] придбав системний блок та монітор, як подарунок їй і дітям, але принтера не було. Весною 2013 року [PERSON] придбав телевізор «Самсунг», як він їй сказав за 2000 грн., але потім забрав і привіз другий телевізор - «Супра». Крім того, [PERSON] просив врахувати те, що з [PERSON] мешкають дві малолітні доньки. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із довідки відділу ДРАЦС по м. Первомайськ реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції від 03.12.2013 року ( а.с.5) видно, що сторони зареєстрували шлюб 24.11.2007 року. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які за поясненнями і [PERSON] і [PERSON] мешкають з останньою після припинення шлюбних відносин восени 2013 року. Ст. 60 ч.1 СК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ст. 69 ч.1 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ст. 70 ч.ч. 1, 3 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Ст. 71 ч.ч. 1, 2, 4, 5 СК України передбачає, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя якщо інше не передбачене домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. В п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказано, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участі у справі, не підлягають доказуванню, а так як обидві сторони підтвердили, в судовому засіданні, що діти [PERSON] та [PERSON] після припинення шлюбних відносин восени 2013 року залишились мешкати з останньою, то суд знаходить цю обставину доведеною і не підлягаючою доказуванню. В зв'язку з викладеним суд знаходить, що автомобіль SKODA RAPID 2013 року випуску державний номер [NUMBER], який придбано 22.05.2013 року за 154024 грн. ( а.с.7) та зареєстрований на ім'я [PERSON] ( а.с.6) являється спільним майном подружжя, а тому підлягає розподілу, але суд знаходить що відповідно до вимог ст. 70 ч.3 СК України враховуючи, що з [PERSON] проживають дві малолітні доньки, то це дає підстави суду відійти від рівностей часток, а так як згоди [PERSON] на стягнення з неї на користь [PERSON] компенсації за належну йому частину автомобіля не було, то суд знаходить, що позовні вимоги в частині поділу автомобіля необхідно задовольнити частково, відповідно до вимог п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», а саме визнати за [PERSON] право власності на 13 частку вказаного автомобіля, а за [PERSON] право власності на 23 часток автомобіля, залишивши його у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] Із накладних ( а.с.41, 40) видно, що [PERSON] 27.12.2011 року придбав системний блок вартістю 4500 грн., монітор вартістю 1500 грн. та принтер Canon вартістю 1000 грн., а 27.05.2013 року телевізор DLED Supra STV-LG 32530WL вартістю 2875 грн., кронштейн для ТВ вартістю 324 грн., а так як [PERSON] підтвердила придбання вказаного майна, крім принтера, то суд знаходить підтвердженим, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя, як придбане в період шлюбу, і підлягає поділу між сторонами, але суд знаходить що відповідно до вимог ст. 70 ч.3 СК України враховуючи, що з [PERSON] проживають дві малолітні доньки, то це дає підстави суду відійти від рівностей часток, а саме виділити у власність [PERSON] телевізор DLED Supra STV-LG 32530WL вартістю 2875 грн., кронштейн для ТВ вартістю 324 грн., на загальну суму 3199 грн., а [PERSON] виділити у власність системний блок вартістю 4500 грн., монітор вартістю 1500 грн. та принтер Canon вартістю 1000 грн., на загальну суму 7000 грн. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] вказує, що ним з [PERSON] було спільно придбано гідромасажер, вартістю 4986 грн., котел Sime 25 BF, вартістю 3864 грн., радіатори опалення на 950 грн., умивальник Мойдодир «Наполеон-265Н», вартості 1950 грн., дзеркало «Наполеон-165Н», вартістю 850 грн., унітаз-компакт, вартістю 1405 грн., а всього на 14005 грн. Однак, із його пояснень та пояснень [PERSON] та свідка [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що ремонт в квартирі [PERSON] був проведений весною 2008 року, при цьому встановлювався гідромасажер та інша сантехніка, а також було зроблено індивідуальне опалення. Із довідок, які надані [PERSON] ( а.с.38) видно, що в 2007-2008 роках було придбано котел Sime 25 BF, радіатори опалення та ванна-гідромасажер, а Мойдодир «Наполеон-265Н», дзеркало «Наполеон-165Н» та унітаз-компакт були придбані 15.08.2011 року ( а.с.39), а тому відповідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України суд знаходить позовні вимоги доведеними лише в частині сумісного придбання для ремонту квартири весною 2008 року лише гідромасажеру, вартістю 4986 грн., котла Sime 25 BF, вартістю 3864 грн. та радіаторів опалення на 950 грн., а всього на 9800 грн. і саме ця сума підлягає розподілу, а так як з [PERSON] проживають двоє дітей, то відповідно до вимог ст. 70 ч.3 СК України, суд знаходить що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 3266 грн., які необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Відповідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України, суд знаходить доведеними позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартості придбаних ними для ремонту квартири матеріалів на суму 2789,50 грн., так як саме на цю суму надані накладні на придбання матеріалів в березні 2008 року ( а.с.37). А так як ремонт робився для проживання сім'ї то відповідно до вимог ст. 70 ч.3 СК України, суд знаходить що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 929,85 грн., які необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Крім того, [PERSON] вказує, що на ремонт ним було виплачено 16000 грн., які він взяв в кредит. Однак, відповідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України, суд не знаходить доведеними ці позовні вимоги, так як не тільки [PERSON] заперечувала проти того, що саме за взяті в кредит кошти був проведений ремонт, а і мати позивача свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона також проводила оплату ремонту квартири відповідачки в 2008 році, а тому в задоволенні вказаних вимог необхідно відмовити. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 4195,85 грн. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільних боргів та визнання за останнім боргу в сумі 60000 грн. необхідно відмовити, так як ст. 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст. 16 ч.1 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Із змісту зустрічного позову зрозуміло, що на придбання автомобіля 21.05.2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] в борг 120000 грн., які зобов'язалась повернути до 01.05.2016 року ( а.с.53). Але враховуючи, що [PERSON] не пред'являє ніяких вимог як до [PERSON] так і до [PERSON], то суду не зрозумілі які ж свої права та інтереси просить захистити [PERSON] в своєму зустрічному позові, який суд знаходить недоведеним та необґрунтованим. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] 757 грн. витрат по оплаті судового збору, відповідно до задоволених судом позовних вимог.

Outcome: partial