overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в позові посилалася на те, що проживала з відповідачем у шлюбі з 11 серпня 2012 року, який на день розгляду справи в суді не припинений. За час перебування у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], які знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дочок, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про визнання позову, просив суд розглянути справу у його відсутність (а. с. 23). За змістом ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 серпня 2012 року, який дійсний на час розгляду справи в суді (а.с. 5), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 8), які проживають з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с. 2, 23). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дітьми повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, 24 червня 2011 року Самарським відділом державно реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 131. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з червня 2015 року не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні права та обов'язки, внаслідок чого стали відбуватися сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 24 червня 2011 року Самарським відділом державно реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 131, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з червня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 08 липня 1989 року Гвардійською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 22. Від шлюбу не мають малолітніх, неповнолітніх дітей. Позивач зазначила, що вона та відповідач з 2000 року не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, сварками, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON]. не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, 08 липня 1989 року Гвардійською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 22, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони не мають малолітніх, неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 2000 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 листопада 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1459. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.11.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1459, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] /а.с. 4/. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Судові витрати по справі за заявою позивача не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні через ненадання матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Позивачка просила постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із заявою. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши докази у справі, прийшов наступного. Сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб за актовим записом № 01 від 25 квітня 2015 року, вчиненим виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 19 серпня 2015 року за актовим записом № 12 зробленого виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.3.4). Проживання дитини з матір'ю підтверджується довідкою виконавчого комітету Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області про склад сім'ї позивачки, виданої 24 грудня 2015 року за вихідним № 1355/03-12 (а.с.5). Після припинення сумісного проживання, відповідач матеріальної допомоги на утри-мання дитини не надає. Син повністю знаходиться на матеріальному забезпеченні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, за захистом яких вона звернулася до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем 23 березня 2007 року у Відділі ДРАЦС РС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис № 68. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], що проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні суперечки, які виникали в них з приводу вирішення поточних, побутових проблем. ЇЇ намагання зберегти сім'ю ніяких результатів не дали. Останнім часом взаємини подружжя значно погіршилися, тому позивач з вересня місяця 2015 року проживає окремо від чоловіка. Позивач настоює на розірванні шлюбу, і вважає що його збереження суперечить її інтересам та інтересам дитини сторін. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що за час наданий сторонам для примирення, вони не дійшли згоди. У судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, наданий стороонам строк для примирення, позитивних результатів не дав, тому суд приймає рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1-2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

02 лютого 2016 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 05 вересня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який реєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 94. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], 05. 01.2015 р. народження. Сумісне проживання вони припинили півроку тому, причиною стало те, що вони зареєстрували шлюб, не пізнавши належним чином один одного, мають різні погляди на життя, з часом кохання між ними зникло. Вважає, що подальше спільне проживання та збере- ження сімї неможливе, тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її ві- дсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 214763 (а.с.4) видно, що 05.09.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 94. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 471352 (а.с.5), сторони у справі мають до- ньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постанов- лено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне жит- тя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 551, 20 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

02 лютого 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява з ухвалою Апеляційного суду м. Києва про визначення підсудності. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Позивач подав нотаріально посвідчену заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. А тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 15 лютого 1995 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблено актовий запис №239. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником позивача, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з вересня 2014 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснив представник позивача. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

02 лютого 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи через друковані засоби масової інформації. А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність відповідача. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 13 липня 2003 року, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №658. Від шлюбу сторони мають синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з липня 2012 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснила позивачка. Від надання часу на примирення позивачка відмовилась, наполягаючи на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

02 лютого 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.07.2001 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син. Після розірвання шлюбу у 2015 р. відповідач припинив брати участь у вихованні та матеріальному утриманні сина. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що між нею з відповідачем склалися спірні правовідносини щодо утримання дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про зменшення позовних вимог та просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітння. Також просила суд справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 05.07.2011 р. сторони зереєстрували шлюб в Міському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], про що 12.12.2011 р. складено відповідний актовий запис №44 та видано свідоцтво про народження серії І-СГ № 306592 виконавчим комітетом Новояричівської селищної ради Камянка-Бузького району у Львівській області 12.12.2011 р. Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.04.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати їх малолітнього сина. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Покликаючись на положення ст. 184 СК України позивачка просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, а також те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є непрацездатні особи, а тому суд дійшов висновку, що розмір аліментів у розмірі 1000 грн. є обґрунтований, справедливий та такий, що підлягає до стягнення з відповідача. Суд також враховує й те, що відповідач уточнені позовні вимоги визнав повністю, про що свідчить подана ним письмова заява, а тому таке визнання позову не порушує закону, прав, свобод та інтересів інших осіб, то суд

Outcome: approved