Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

03.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 70\~000 грн., які останній зобовязався повернути 20.01.2015 року. В подальшому відповідач не виконав своїх зобовязань, в звязку з чим між [PERSON] та позивачем [PERSON] було 28.10.2015 року укладено договір новації боргу в позикове зобовязання. За вказаним договором новації відповідач зобовязувався сплатити суму боргу части-нами. В забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON], між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким остання зобовязалася нести солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] зобовязань, щодо повернення суми боргу. Оскільки відповідачі не виконують своїх зобовязань і борг не виплачено, позивач [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] та [PERSON], солідарно, заборгованість в сумі 157\~690 грн. 62 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі дору-чення, уточнив позовні вимоги, і в звязку з частковим виконання відповідачами своїх зо-бовязань, просив стягнути з [PERSON] та [PERSON], солідарно, 144\~797 грн. 16 коп. Відповідачі до суду не з'явилися, сповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Письмових заперечень проти позо-ву, будь-яких заяв та клопотань від них не находило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач 16.01.2015 року уклав з відповідачем договір позики, за яким передав [PERSON] грошову суму 70\~000 грн., про що свідчить письмова розпис-ка (а.с.8). 28.10.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір новації боргу в позикове зобовязання, за яким [PERSON] зобо-вязався повернути кошти частками у строк не пізніше 31.12.2015 року, зі сплатою відсотків в сумі 14\~496 грн. 71 коп.; суми інфляційних нарахувань в сумі 25\~979 грн. 42 коп. та 3% річ-них в сумі 1\~622 грн. 45 коп. (а.с.4-5) Новація боргу у позикове зобов'язання передбачена статтею 1053 ЦК України, за зміс-том якої за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, вста-новленій для договору позики (статті 1047 цього Кодексу). Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація) (ч.2 ст.604 ЦК України). Таким чином, за домовленістю сторін, припинилися зобов'язання за договором позики від 16 січня 2015 року в порядку новації шляхом заміни 28 жовтня 2015 року первісного зобов'язання новим зобов'язанням між [PERSON] та [PERSON], а саме зобов'язан-ням [PERSON] повернути [PERSON] суму боргу зі сплатою відсотків за користуван-ня позикою, суми інфляційних нарахувань та 3 % річних. 28.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, за яким остання виступила поручителем за виконання її чоловіком [PERSON] зобо-вязань за договором новації (а.с.6-7). На виниклі в порядку новації позикові зобов'язання між [PERSON] та [PERSON] поширюються положення статей 1046-1053 ЦК України, що регулюють позику. Так, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сто-роні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) (ст.1046 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника (ч.2 ст.1047 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір ви-значається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК Украї-ни).\~\~ Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій са-мій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити гро-шову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір про-центів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). За змістом розписки від 16.01.2015 року, що у сенсі положень частини 2 статті 1047 ЦК України підтверджує позикові зобов'язання та умови таких, [PERSON] 16.01.2015 року взяв в борг у [PERSON] грошову суму 70 000,00 грн., які зобов'язався повернути в повністю до 21 січня 2015 року ( а.с.8), але повернув лише 28.10.2015 року 11\~750 грн. вже відповідно до п.3.1 Договору новації, а решту зобовязань про сплату частинами в сумі 14\~335,51 грн. у строки, встановлені Договором, а саме 30.10.2015 р, 06.11.2015 р, 13.11.2015 р та 20.11.2015 року не виконав. В подальшому, же після звернення позивача до суду, відповідач [PERSON] спла-тила позивачу частину заборгованості, а саме 22.01.2016 року в сумі 40\~500 грн. та 27.01.2016 року в сумі 15\~400 грн., в звязку з чим заявою від 15.02.2016 року (а.с.36) позивач зменшив свої позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість в сумі 144\~797 грн. 16 коп. Згідно п.п. 1.1, 5.1. договору поруки від 28.10.2015 року, відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за договором новації боргу в позикове зобовязання від 28.10.2015 року, укладе-ного між [PERSON] та [PERSON]. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржни-ком зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед креди-тором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіар-ну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відпо-відають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з роз-гляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосу-вання судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідно-син», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним прави-лом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.\~\~ Таким чином, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спря-мованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є дого-вір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зо-бов'язання боржника, та кредитором боржника. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 553 ЦК України обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визна-чено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved