Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

03 березня 2015 року позивачка звернулася до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-замовлення №184 на виготовлення та встановлення металопластикових вікон. У відповідності до п.1.1 договору виконавець зобов'язаний протягом 40 днів з моменту здійснення оплати замовлення провести заміри, замовити у виробника, доставити до замовника, демонтувати старі конструкції та встановити металопластикові вікна в будинку позивачки за адресою [ADDRESS] В той же день 26 серпня 2014 року між позивачкою та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №401647341, відповідно до якого банк перерахував на рахунок відповідача 4700,00 грн. в рахунок виконання договору поставки та установки вікон. Проте, на час подання позовної заяви відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. У зв'язку з цим 12 січня 2015 року позивачка звернулась з письмовою претензією до відповідача з вимогою повернення коштів отриманих на невиконані роботи, а також пені за неналежне виконання договірних зобов'язань в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення виконання зобов'язання, що передбачено п.7.2 договору. Незважаючи на те, що строк виконання зобов'язання за договором минув 05 листопада 2014 року відповідач в добровільному порядку отримані кошти та пеню не сплатив Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача на свою користь здійснені виплати по зазначеному договору в розмірі 4700,00 грн. та неустойку за невиконання договору в розмірі 355,67 грн та 5000,00 грн. на відкодування моральної шкоди яка полягає в емоційних та фізичних стражданнях перенесених позивачкою та членами її сім'ї внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, ненаданням будь-якої інформації про причини невиконання цих зобов'язань, неможливістю забезпечити комфортні умови проживання сім'ї в холодну пору року з урахуванням того, що у будинку проживають троє малолітніх дітей, один з яких є інвалідом і потребує постійного стороннього догляду. Крім того позивачка обґрунтовує позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди там, що для оплати замовлення вона оформила кредит в ПАТ «Альфа Банк» який до цього часу нею не погашений і нарахування процентів за кредитним договором продовжується. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, погодились на винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не заявив, тому суд на підставі ст.224 ЦПК України проводить заочний розгляд справи та постановляє заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не заявив. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані позивачем документи та оцінивши докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-замовлення №184 на виготовлення та встановлення металопластикових вікон. У відповідності до п.1.1 договору виконавець зобов'язався протягом 40 днів з моменту здійснення оплати замовлення провести заміри, замовити у виробника, доставити до замовника, демонтувати старі конструкції та встановити металопластикові вікна в будинку позивачки за адресою [ADDRESS] (а.с.11, 12) В той же день 26 серпня 2014 року між позивачкою та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №401647341, відповідно до якого банк перерахував на рахунок відповідача 4700,00 грн. в рахунок виконання договору поставки та установки вікон. (а.с.15-19) Таким чином позивачкою виконано зобов'язання за договором №184 від 26 серпня 2014 року. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, чим порушив права позивачки. Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.2 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до п.7.2 договору в разі порушення постачальником з його вини строків поставки товару, постачальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості договору за кожний день прострочення. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором на поставку та установку металопластикових вікон за станом на 03 березня 2015 року відповідачем завдано позивачеві збитки в розмірі 4700,00 грн. та 355,67 грн. пені за невиконання зобов'язання. Суд визнає доведеним, що внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за договором позивачці завдано моральну шкоду, яка виразилась в емоційних стражданнях викликаних неможливістю забезпечити нормальні умови проживання для себе та своїх малолітніх дітей, а також необхідністю сплачувати проценти за кредитним договором, не отримавши послуги для оплати яких позичалися кошти. Разом з тим, суд вважає суму відшкодування моральної шкоди, вказану позивачкою в позовній заяві, безпідставно завищеною, а тому визначає суму відшкодування в 2500, гривень, що відповідає моральним та психологічним страждання, які отримала позивачка. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно п.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, то відповідно судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial