Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

04.04.2018 року [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те що, 27.10.2014 року помер його батько [PERSON] і 01.12.2017 року померла його бабуся [PERSON], після смерті яких відкрилась спадщина. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину повинна перевірити родинні відносини спадкодавців та спадкоємця, але не всі належні документи маються для підтвердження даного факту. Крім того, наявний факт різного написання на українській мові прізвища заявника, батька та бабусіного, що ставить під сумнів факт родинних відносин. Заявник має складнощі щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у звязку з чим звернувся до суду. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON], який помер 27.10.2014 року є батьком [PERSON], [INFO]; [PERSON], яка померла 01.12.2017 року є рідною бабусею [PERSON], [INFO]. Заявник в судове засідання не з» явився, до суду надав заяву про розгляд його заяви про встановлення факту родинних відносин без його участі, заяву підтримував і просив задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] до суду не зявилась, до суду надійшов лист про розгляд справи за її відсутності, залишила вирішення даного питання на розсуд суду. Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] (на російській мові зазначено як «Белов») [PERSON] народився 03 січня 1991 року в м. Запоріжжі, його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження, серії ІV-ЖС № 292190 (а.с. 7). Прізвища батьків у вказаному свідоцтві зазначені на російській мові. Батьками [PERSON] [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, серія ІІ-ФЕ № 527103, яке викладене на російській мові (а.с. 8). 31.01.2007 року Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області заявнику видано паспорт громадянина України, серія СМ № 913202, де українською мовою його прізвище зазначено «Бєлов» (а.с. 4-5). 27.10.2014 року [PERSON] помер у віці 46 років, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 28.10.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, серія І-ЖС № 310661 (а.с. 9). [PERSON] померла 01.12.2017 року у віці 73 роки, що підтверджене свідоцтвом про смерть, виданим 01.12.2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія І-ЖС № 404658 (а.с. 10). Наданими до суду документами підтверджено, що між заявником та померлими наявні родинні стосунки. Крім того, встановлено, що причиною розбіжності написання прізвищ став переклад прізвищ з російської на українську мову. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності родинних відносин між фізичними особами. Згідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи докази, досліджені у судовому засіданні, які на думку суду є допустимими, достатніми та належними, судом встановлено, що померлий 27.10.2014 року [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], а померла 01.12.2017 року [PERSON] Якіна є бабусею [PERSON], [INFO]. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємця другої черги споріднення.

Outcome: approved