Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

03.06.2014 року позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою та просила суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною: сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з грудня 2014 року. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], який народився в період фактичних шлюбних відносин сторін і на утримання якого за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2013 року на користь позивача з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Фактично вони не проживають з січня 2015 року, відповідач проживає окремо від позивача та дитини та матеріальної допомоги окрім аліментів на дитину не надає. Позивач вказує, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та у відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Позивачка також зазначала, що відповідач працює, має стабільний заробіток, зобовязаний утримувати її до досягнення їхньою дитиною 3-х років, однак свої обовязки не виконує, її прохання щодо надання матеріальної допомоги залишаються без задоволення, що принижує її жіночу гідність, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки перебуває в тяжкому матеріальному становищі, матеріальну допомогу на дитину отримувала до липня 2015 року в розмірі 810 грн., а з 25.07.2015 року їй виплачують лише 130 грн. Вона проживає з бабусею, матірю та трьома братами, однак має окремий бюджет. Відповідач та його представник за довіреністю в судовому засіданні кожен окремо позов не визнали. В своїх запереченнях зазначили, що відповідач сплачує аліменти на утримання їх з позивачем сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу). Також рішенням суду з нього стягнуті аліменти на доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від його доходу. Отже всього з нього відраховується 42% від його доходу, а стягнення більше ніж 50% заробітної плати в разі задоволення позовних вимог суперечить вимогам ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, у відповідача є непрацездатна матір, яка є пенсіонеркою та має важкий стан здоровя - знаходиться на диспансерному обліку (гіпертонічна хвороба ІІ ступеню). На підтримання здоровя матері відповідач витрачає значні кошти. Тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа [PERSON] просила в задоволенні позовних вимог позивачки відмовити, оскільки за рішенням Центрально-Міського рай онного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2012 року на її користь стягуються аліменти в розмірі 1/4частини його доходу на їх доньку [PERSON], [INFO] та 1/6 частину доходу він сплачує на їх з позивачкою сина [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 2012 року по жовтень 2013 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. 20 грудня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Центрально-Міським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-КИ № 307357 від 09.06.2015 року, актовий запис № 1191 (а.с. 38). В період перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народилася дитина син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ №440276, виданим виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 06.08.2013 року, актовий запис №42 (а.с.4) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 02.10.2015 року (а.с. 51). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1451 від 02.06.2015 року (а.с.9). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2013 року, з відповідача [PERSON] стягнуті щомісячно аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] на користь матері [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 12.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 22-23). Крім того, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття на користь матері [PERSON], починаючи стягнення з 03.12.2012 року, про що видано відповідний виконавчий лист (а.с. 33). Також судом встановлено, що позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною: сином [PERSON] [INFO] до досягнення ним 3-х років та отримувала допомогу при народження дитини в розмірі 810 грн., що підтверджується довідками Управління соціального захисту населення Криворізької районної адміністрації № 561 від 29.05.2015 року (а.с.8) та № 800 від 14.07.2015 року (а.с. 37). Відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 р. N 1751, розмір такої допомоги після досягнення дитиною 2-х років складає 130 грн., яку вона отримує з 01.08.2015 року, що також підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Криворізької районної адміністрації № 991 від 05.10.2015 року (а.с.50). Згідно довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №2600 від 02.09.2015 року відповідач працює в цеху пасажирського автотранспорту та отримує стабільну заробітну плату, розмір якої за період з березня 2015 року по серпень 2015 року склав 56364,53 грн., тобто середньомісячний заробіток складає 9 394,09 грн. (а.с.47). Із заробітної плати відповідача утримуються кошти за рішеннями судів про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], 25.07.2013 року та на утримання дочки [PERSON], [INFO] у загальному розмірі 41,7 % (16,7% + 25% = 41,7 %) (а.с. 34,35). Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст.84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач заперечуючи проти позову вказав про неможливість надавати матеріальну допомогу дружині в звязку з тим, що має непрацездатну матір, яка хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ступеня на підтвердження чого надав копію свідоцтва про народження серії ІІІ-КИ №305905 (а.с. 46), копію пенсійного посвідчення [PERSON] та копію довідки про стан здоровя [PERSON] (а.с. 32). Однак суд не бере до уваги вказані обставини, оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що матір проживає з ним, перебуває на його утриманні, не має можливості самостійно себе утримувати. Виходячи з наведеного, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2013 року та рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2012 року має аліментні зобовязання по утриманню малолітніх дітей, працює, має стабільний заробіток, враховуючи матеріальний стан позивачки, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріального забезпечення від відповідача, а він може його надавати. Дані обставини справи прийняті судом до уваги і при визначені розміру аліментів на утримання позивачки відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України та суд вважає за можливе стягувати аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів до досягнення дитиною трьохрічного віку. При цьому суд також не бере до уваги посилання відповідача на неможливість стягнення з нього, в разі задоволення позову, більше ніж 50% від його заробітної плати, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Частинами 1, 2 статті 128 Кодексу законів про працю України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Разом з цим, частина третя цієї ж статті визначає, що обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Аналогічні положення викладені і у ч. 4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм дає підстави вважати, що здійснення відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 58,4%, з яких 41,7% - це стягнення аліментів на утримання його малолітніх дітей, не суперечить діючому законодавству України та спростовує доводи представника відповідача стосовно того, що загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача не може перевищувати 50%. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тому суд вважає необхідним стягнути аліменти з дня звернення позивачки до суду, тобто з 03.06.2015 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved