Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

03 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. Його, позивача, мати [PERSON] померла 12 квітня 2016 року. За декілька років до смерті матір захворіла на психічне захворювання, у зв'язку з чим з 23 жовтня 2015 року по день смерті вона перебувала па лікуванні в КУ «Михайлівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради. За місцем знаходження цього закладу вона була зареєстрована, постійно знаходилась там, а 12 квітня 2016 року померла в цьому медичному закладі. Після смерті матері залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 7,1700 гектари, кадастровий номер 2324210100:13:007:0057, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пологівської міської ради Запорізької області. В строк до шести місяців після відкриття спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Пологівського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус прийняла заяву, завела спадкову справу, яку в подальшому направила до Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області за місцем смерті матері, а, отже, і місцем відкриття спадщини. Під час оформлення спадщини нотаріус витребував у нього, позивача, як спадкоємця, оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, тобто державний акт па право власності на земельну ділянку. Серед документів та особистих речей матері він, позивач, не знайшов вказаного документа, вочевидь, за життя матір його втратила. У зв'язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа державний нотаріус Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області, виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв'язку із втратою оригінала правовстановлюючого документа ним, [PERSON], у газеті «Пологівські вісті» було розміщено оголошення про втрату Державного акту на імя матері. Крім нього спадкоємцями за законом першої черги до спадкового майна, яке відкрилося після смерті матері, є його рідний брат [PERSON] та батько [PERSON], які відмовилися від спадщини, про що надали нотаріусу відповідні заяви. Без оригінала правовстановлюючого документа (державного акта) він, позивач, як спадкоємець не має можливості оформити спадщину після смерті [PERSON] у нотаріуса, а отримати дублікат державного акта на ім'я померлої особи не можливо, тим більше, що державні акти вже не видаються. У звязку з зазначеним просить постановити судове рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, яка належала за життя його матері [PERSON], площею 7,1700 га, яка розташована на території Пологівської міської ради Запорізької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.21-23). Позивач, його представник за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON], представник відповідача в судове засідання надали письмові заяви, в яких справу просять розглянути без їх участі. Позивач і його представник підтримують позовні вимоги, просять задовольнити їх з зазначених у позові підстав (а.с.34,35). Голова Пологівської міської ради своєю заявою до суду повідомив, що міська рада проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с.24). У звязку з надходженням від всіх осіб, які беруть участь у справі, заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і його представником, а також міркування відповідача щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, з копії свідоцтва про смерть серії I-ЖС №357089, виданого виконавчим комітетом Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області 13 квітня 2016 року (а.с.4), судом встановлено, що 12 квітня 2016 року у с.Показне Михайлівського району Запорізької області померла [PERSON], яка є матірю позивача у справі, що встановлено судом на підставі свідоцтва про народження [PERSON] серії III-ЖС №411919, виданого повторно Н-Полтавською сільською радою Чернігівського району Запорізької області 14 липня 1987 року (а.с.8). З довідки №112 від 15 лютого 2017 року на а.с.9 судом встановлено, що підопічна [PERSON] [INFO] дійсно перебувала в КУ «Михайлівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради з 23 жовтня 2015 року по день смерті 12 квітня 2016 року. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії III-ЗП №025010, виданого головою Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області 04 лютого 2002 року, а також витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, сформованого 22 червня 2017 року, судом встановлено, що [PERSON] за життя належала земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 7,1700 га, яка розташована на території Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10-12,13). Позивач оголошенням у друкованому засобі масової інформації випуску газети №19 (12143) «Пологівські вісті» від 11 травня 2017 року повідомив про втрату оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП №025010 на імя [PERSON] (а.с.15). Судом також встановлено, що державний нотаріус Третьої Запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області своєю постановою від 12 квітня 2017 року №382/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 12 квітня 2016 року [PERSON] у звязку з тим, що спадкоємцем правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку не був наданий, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.5). З копії спадкової справи №97/2016;87/2016 судом встановлено, що [PERSON] своєчасно звернувся до державної нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері [PERSON], спадкоємці за законом першої черги чоловік померлої [PERSON] і син померлої [PERSON] своїми заявами до нотаріальної контори повідомили про відмову від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.38-65). Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 13 липня 2017 року, ринкова (оціночна) вартість земельної ділянки площею 7,1700 гектари, кадастровий номер 2324210100:13:007:0057, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пологівської міської ради Запорізької області, становить 71700 грн., від вартості якої позивачем сплачений судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» (а.с.1). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст.1225 ЦК України і абз.1 п.10 Постанови Пленуму Верховною суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом па право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно змін до ст.126 ЗК України правовстановлюючим документом на земельну ділянку є договір купівлі-продажу, міни, дарування та свідоцтво про право на спадщину. Суд, проаналізувавши добуті докази і дав їм оцінку в сукупності, приходить до висновку, що в судовому засіданні підтвердився факт наявності спадкового майна у вигляді земельної ділянки, яка залишилася після смерті [PERSON]; відсутність правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, а також факт прийняття спадщини позивачем шляхом своєчасного звернення до держнотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері і факт відмови державним нотаріусом в видачі цього свідоцтва з-за ненадання спадкоємцем правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Також суд приходить до висновку, що в судовому засіданні згідно даних спадкової справи до майна померлої [PERSON] знайшов своє підтвердження факт відмови від спадщини спадкоємцями за законом, у звязку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved