Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

02 травня 2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод із побаченнями з онуками та визначення порядку участі у вихованні дітей. В остаточній редакції позовної заяви, поданої до суду 27 серпня 2018 року, позивачі свої вимоги мотивували тим, що з 2012 року їх син [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Одночасно, в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від вказаного шлюбу син має двох дітей [PERSON] 2013 року народження та [PERSON] 2015 року народження. В жовтні 2017 року відповідач забрала дітей з квартири по [ADDRESS], де проживало подружжя [PERSON], та переїхала до свої батьків по вул. Тимошенка, 129. Із вказаного часу відповідач не надає дозволу позивачам на побачення з онуками та намагається припинити такі спілкування, хоча з народження дітей позивачі брали активну участь у вихованні онуків. Позивачі мають у власності житловий будинок, достатній заробіток, та вільний час для спілкування з онуками. Влітку 2018 року відповідач відмовила позивачам у наданні дозволу для спільного відпочинку з онуками на морі. За наведених обставин просять встановити дні побачень з онуками з 17.00 год. п'ятниці до 17.00 год. суботи, щотижня і щомісячно, за місцем проживання позивачів без присутності батьків та у місцях масового відпочинку, щорічний відпочинок з онуками з 01 липня по 20 липня та зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні із онуками (а. с. 109-112). Відповідач скористалась своїм правом передбаченим положеннями ст. 178, 191 ЦПК та 18 червня 2018 року подала до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов вважає необґрунтованим, а обставини викладені в ньому не відповідають дійсності, адже в березня 2018 року позивачі вигнали відповідача разом із малолітніми дітьми з належного їм будинку та подали до суду позов про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням разом із дітьми. Такі дії негативно позначились на психологічному стані дітей, які не бажають бачитись із дідом та бабою. Крім того, малолітня донька в 2016 році перенесла оперативне втручання по видаленню пухлини та потребує постійного медичного догляду. Просить відмовити у задоволенні позову (а. с. 53-55). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2018 року до участі в справі в якості органу, якому законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб залучено Службу у справах дітей Вінницької міської ради (а. с. 67). 04 липня 2018 року представником позивачів до суду подано відповідь на відзив в якому остання зазначила, що викладені відповідачем обставини не відповідають дійсності та не підтверджені доказами. Зазначає, що стресом для дітей є саме усунення баби та діда від спілкування з дітьми (а. с. 77-78). Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав того, що це буде суперечити інтересам малолітніх дітей. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився, натомість до суду надано висновок від 27 серпня 2018 року № 01-00-011-39179 про доцільність визначення порядку участі позивачів у вихованні внуків. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, діти [PERSON] та [PERSON] розповідали свідку, що мати забороняє їм спілкуватись з бабою та дідом. Коли діти перебували з позивачами, то гарно себе почували, грались та залишались з позивачами на кілька днів. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є сусідом позивачів близько 15 років. Свідок зазначає про наявність гарних стосунків між позивачами та дітьми. [PERSON] та [PERSON] перебували у позивачів, як з батьками, так і залишались самі. Останні 6 місяців дітей у позивачів не бачив. [PERSON] дуже гарно відноситься до внуків. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є рідним братом відповідача. З березня 2018 року відповідач разом із дітьми проживає в батьківському будинку по [ADDRESS]. З жовтня 2017 року по січень 2018 року свідок разом із відповідачем їздили за кордон на заробітки, в цей час діти проживали з батьками відповідача. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою відповідача. З березня 2018 року відповідач з дітьми проживає по сусідству із свідком. Свідку відомо, що позивачі з онуком [PERSON] в 2017 році їздили на море. При святкуванні сімейних свят позивачів не бачила. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що врегульовані нормами Сімейного кодексу України в частині прав, обов'язків баби, діда, їх прав щодо виховання дитини, спілкування з нею та вирішення таких спорів. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження сер. [NUMBER] від 27 серпня 2013 року та сер. [NUMBER] від 10 квітня 2015 року відповідно (а. с. 8-9). Позивачі є батьками [PERSON], а відповідно бабою і дідом малолітніх [PERSON] та [PERSON], що не заперечується сторонами та відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України не підлягає доказуванню. Позивачами заявлено вимогу про їх участь у вихованні малолітніх внуків. Відповідно до ч. 1 ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Сторонами не заперечується обставина проживання відповідач разом із малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] до певного часу у будинку, що належить позивачам. При цьому позивачі мали можливість вільно спілкуватись зі своїми внуками та брати участь у їх вихованні. Сторони не погоджується лише із датою, до якої відповідач проживала в будинку, адже позивачі наполягають, що це було до жовтня 2017 року, відповідач в свою чергу вказує, що цією датою є березень 2018 року. Крім того, відповідно до акту ПП «[PERSON]» від 26 квітня 2018 року, по [ADDRESS], 67/53 відповідач та малолітні [PERSON] та [PERSON] не проживають з 11 жовтня 2017 року (а. с. 17). Встановлення зазначеної дати не має значення для вирішення наявного спору в контексті заявлених позовних вимог. За наведеного, суд погоджується з наявністю тієї обставини, що обсяг спілкування позивач із внуками став значно меншим, адже і відповідач в судовому засіданні та у відповіді на відзив зазначала, що вважає, що спілкування позивачів із дітьми негативно впливає на психологічний стан останніх, та не бажає такого спілкування. Отже, наявні перешкоди зі сторони відповідача щодо спілкування позивачів із своїми малолітніми внуками. Відповідно до ч. 1 ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до копії витягу про державну реєстрацію прав від 12 березня 2012 року, позивачеві [PERSON] на праві власності належить два житлових будинки по [ADDRESS] (а. с. 11). Відповідно до копії пенсійного посвідчення сер [NUMBER], [PERSON] з березня 2017 року є пенсіонером (а. с. 18), а також має статус фізичної особи підприємця, що підтверджується копією свідоцтва сер. [NUMBER] (а. с. 85). Відповідно до довідки ПАТ «Українська залізниця» від 26 квітня 2018 року № 87 позивач [PERSON] обіймає посаду провідника пасажирського вагону (а. с. 79), її доходи за 2017 рік склали 125228,17 грн. (а. с. 80), а відповідно до характеристики є дисциплінованим працівником, сумлінно ставиться до виконання своїх обов'язків, ввічлива, доброзичлива (а. с. 81). Відповідно до характеристика квартального комітету «Надія» від 15 травня 2018 року, [PERSON] проявляє себе з позитивного боку, добра, чуйна, гарно спілкується, доброзичлива. Є доброю бабусею для своїх онуків [PERSON] та [PERSON] (а. с. 83). Відповідно до характеристика квартального комітету «Надія» від 15 травня 2018 року, [PERSON] є працьовитим, поганих звичок не має, добрий батько та дідусь (а. с. 84). Відповідно до копії карти стаціонарного хворого Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні № 3456, [PERSON] 22 березня 2016 року здійснено оперативне втручання - видалення пухлини. Рекомендовано нагляд лікаря за місцем проживання (а. с. 62). Відповідно до висновку психолога від 10 серпня 2018 року, при обстеженні [PERSON] розладів не виявлено, інтелектуальний розвиток відповідає віковій нормі. Відмічається тривога під час опрацювання методик, які стосуються внутрішньо сімейних відносин. Фіксований на складних стосунках між батьками. Питання щодо прихильності до кожного з батьків є психотравмуючим. Потребує емоційної підтримки з боку дорослих (а. с. 97). Відповідно до висновку психолога від 10 серпня 2018 року, при обстеженні [PERSON] розладів не виявлено, інтелектуальний розвиток відповідає віковій нормі. Відмічається тривога під час опрацювання методик, які стосуються внутрішньо сімейних відносин. Потребує емоційної підтримки з боку дорослих, не рекомендовано емоційні навантаження (а. с. 98). Відповідно до висновку виконавчого комітету ВМР про доцільність визначення порядку участі [PERSON], [PERSON] у вихованні внуків від 27 серпня 2018 року № 01-00-011-39179, останній вважає за доцільне визначити [PERSON], [PERSON] такий спосіб участі у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON], як щосуботи з 10.00 год. до 16.00 год. (а. с.123-124). Суд враховує, що позивачі не є особами, які зловживають алкогольними напоями або наркотичними засобами, мають нормальний стан психічного та фізичного здоров'я, є сталими особистостями, мають постійний заробіток, позитивно характеризуються за місцем роботи та проживання, прихильно ставляться до внуків, а тому відповідно до положень сімейного законодавства відсутні перешкоди для реалізації їх права на участь у вихованні малолітніх внуків [PERSON] та [PERSON]. Визначаючись із періодичністю та систематичністю побачень позивачів із внуками, суд бере до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а тому вимога про щотижневе побачення з внуками підлягає частковому задоволенню, адже діти є малолітніми та за висновком психолога потребують уникнення психологічного навантаження. Суд вважає за доцільне встановити порядок участі позивачів у вихованні малолітніх онуків кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 16.00 год., тобто зменшивши систематичність та збільшивши тривалість побачень від рекомендованих службо у справах дітей Вінницької міської ради у своєму висновку. Саме в такий спосіб будуть враховані інтереси дітей, який не порушує режиму їх дня та навчання, не відриває їх від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає нормальному існуванню. Щодо вимоги позивачів про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні із онуками, суд відмовляє у її задоволенні, адже така вимога є передчасною у зв'язку з тим, що права позивачів не є порушеними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки це відповідає інтересам дітей. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідач слід стягнути розмір сплаченого позивачами судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial