Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

03 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агростеп» (далі ТОВ «Агростеп») про розірвання договору оренди земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 8,66 га (кадастровий номер 6522983800:08:002:0004), яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Іванівського району Херсонської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12.01.2015 році між нею та ТОВ «Агростеп» був укладений договір оренди землі без номеру, за умовами якого вона передала відповідачу в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 10 років. Договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.08.2017 року, номер запису про інше речове право 22050075. Відповідно до пункту 9 договору оренди землі передбачена сплата орендної плати в грошовій формі у розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки або в натуральній формі. Пунктом 11 зазначеного Договору передбачено, що орендна плата вноситься у період з 01 жовтня до 30 листопада щороку. Позивач зазначає, що з часу реєстрації вказаного договору оренди землі, а саме з 28.08.2017 року, вона, як власник зазначеної земельної ділянки, як орендодавець, у встановлений пунктом 11 договору оренди строк не отримувала орендної плати у розмірі встановленому умовами цим договором, тому вважає, що орендарем ТОВ «Агростеп» порушуються умови договору оренди землі від 12.01.2015 року з підстав систематичної несплати орендної плати, а саме за період користування починаючи з 28.08.2017 року по 31.12.2019 року, що є самостійною та достатньою підставою для розірвання договору оренди землі передбаченою пунктом 39 Договору. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки площею 8,66 га (кадастровий номер 6522983800:08:002:0004), укладений 12.01.2015 року між нею та ТОВ «Агростеп» та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 07.08.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання (а.с.26). Ухвалою суду від 06.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.37). Ухвалою суду від 19.01.2021 року призначено заочний розгляд справи, у зв`язку з повторною неявкою у судове засідання відповідача належним чином повідомленого про дату та час судового засідання, відзив на позов не подано (а.с.46). Представник позивача адвокат Пестрецова Р.Г. у судовому засіданні\~ 03.02.2021 року підтримала позовні вимоги свого довірителя та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача ТОВ «Агростеп» Казьмірова І.В. у судовому засіданні 03.02.2021 року позовні вимоги не визнала, зазначивши, що дійсно між товариством та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,66 га, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Іванівського району. Впродовж всього терміну дії договору підприємство сплачувало орендну плату в більшому розмірі аніж передбачено в договорі оренди від 12.01.2015 року. У 2017 році позивачу було сплачено орендну плату в розмірі 10 000 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 09.09.2017 року, а у 2018, 2019 та 2020 році орендна плата позивачу переказувалась через відділення Укрпошти, що підтверджується фіскальними чеками АТ «Укрпошти» за 2018, 2019, 2020 роки на загальну суму 48000,35 грн., при цьому додала, що поштовий переказ у 2020 році на суму 13793,00 грн. повернувся без вручення. Також зазначила, що ТОВ «Агростеп» знаходиться на загальній системі оподаткування, та сплачує за своїх орендодавців податок на додаток з фізичних осіб. Тому в продовж всього терміну їх підприємство також сплачувало податок за [PERSON] Домовленість про отримання орендної плати через відділення Укрпошти здійснювалась в телефонному режимі з одним із родичів позивача. Ухвалою суду від 03.02.2021 року, у зв`язку із явкою у судове засідання представника відповідача, суд перейшов із заочного розгляду справи до загального позовного провадження (протокол судового засідання від 03.02.2021 року).\~ Позивач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 03.03.2021 року позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила суду, що належна їй на праві власності земельна ділянка перебуває у користуванні відповідача фактично з 2015 року. Останній раз орендну плату в розмірі близько 6000 грн. відповідач сплатив їй у грудні 2016 року на території зернотоку в с.Новомиколаївка, де орендну плату, крім неї, отримували і інші орендодавці. Після цього жодного разу орендна плата їй відповідачем не сплачувалась ні в грошовій, ні в натуральній формі. На її телефонні дзвінки відповідач не відповідав. Проте, що відповідачем орендна плата за 2017, 2018, 2019 та 2020 роки переказувалась їй через відділення «Укрпошти» їй нічого відомо не було. Її не було повідомлено про можливість отримати належні їй виплати у відділенні поштового зв`язку, ані відповідачем, ані поштаркою, при цьому, ніяких поштових повідомлень не отримувала. Доручень на отримання цих виплат нікому не надавала. У 2017 році оренду плату у розмірі 10 тис. грн. не отримувала, підпис у видатковому касовому ордері від 09.09.2017 року проставлений іншою особою, а не нею. Представник відповідача у судове засідання 03.03.2021 року не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся завчасно в установленому законом порядку, що підтверджується телефонограмою суду (а.с.71). Від представника [PERSON] 03.03.2021 року перед судовим засіданням до суду надійшла телефонограма про неможливість з`явитися до зали судового засідання, просила подальший розгляд проводити у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог (а.с.72). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8,66 га (кадастровий номер 6522983800:08:002:0004), яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Іванівського району Херсонської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №645614 від 11 березня 2011 року (а.с.7). 12 січня 2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агростеп» було укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач передав відповідачу в строкове платне користування належну їй земельну ділянку, площею 8,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на десять років. Початок дії договору: з моменту реєстрації (а.с.8-12). Договір оренди зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора Херсонської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36792030 від 28 серпня 2017 року, номер запису про інше речове право 22050075, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 червня 2020 року №211697633 (а.с.18). У пункті 5 договору сторони погодили нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, яка на день його підписання становила 183888 грн. Відповідно до пункту 9 договору оренди орендар зобов`язався сплачувати орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 3 % від грошової оцінки землі, що становить 5516 грн 64 коп, або в натуральній формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки: з 01 жовтня до 30 листопада щороку. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Орендар несе відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. На підставі складеного акту прийому-передачі земельної ділянки у день підписання вказаного договору позивач передав земельну ділянку відповідачу (а.с.15). Відповідно до п.39 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та в наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.\~\~ Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилалася на те, що відповідачем допущено систематичне невиконання умов договору в частині своєчасної та повної виплати орендної плати за договором за 2017-2019 роки, а тому з урахуванням приписів пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України просила розірвати зазначений договір оренди землі. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~ договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» у вказаній редакції орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначила, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №183/1749/17 вказав на те, що для відмови у розірванні договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати орендар має довести виконання обов`язку із сплати орендної плати, у тому числі шляхом вчинення дій, спрямованих на виконання грошового зобов`язання за договором оренди землі шляхом внесення їх кредитору за місцем його проживання або шляхом внесення боргу у депозит нотаріуса. На виконання обов`язку щодо сплати орендної плати відповідач 29.11.2018 року шляхом поштового переказу через відділення АТ «Укрпошта» в м.Генічеськ Херсонської області перерахував позивачу орендну плату за 2018 рік у розмірі 11823,00 грн, що підтверджується копією фіскального чеку (а.с.66). Аналогічним чином, тобто, шляхом поштового переказу, відповідач здійснив перерахунок орендної плати на ім`я позивача за 2019 рік у розмірі 11823,65 грн. (а.с.67). Щодо сплати орендної плати позивачу за 2017 рік, то відповідачем на підтвердження цього було надано суду копію видаткового касового ордера від 09.09.2019 року щодо сплати орендної плати позивачу в розмірі 10 000 грн (а.с.66).\~ Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Позивач в судовому засіданні стверджувала, що відповідачем не сплачено їй орендну плату за 2017-2019 роки, жодних повідомлень від відділення поштового зв`язку та від відповідача про наявність на її ім`я грошових переказів не отримувала, ані у 2018 році, ані у 2019 році, також заперечила факт підписання нею видаткового касового ордеру щодо одержання орендної плати за 2017 рік. Отже, відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати. У даному випадку відповідач дійсно надав належні і допустимі докази того, що він вчинив дії, спрямовані на виплату позивачу орендної плати за місцем проживання останньої як за 2018 рік, так і за 2019 рік, позаяк, відправляв її поштовим переказом на ім`я позивача. При цьому, суд звертає увагу, що умовами договору між позивачем та відповідачем не визначено способу, за яким орендна плата має бути сплачена, а тому відповідач мав право самостійно обирати спосіб виплати грошового зобов`язання, у тому числі, і через здійснення поштового переказу. Між тим, будь-яких доказів того, що відповідач ужив усіх можливих дій, спрямованих на виконання свого грошового зобов`язання, суду надано не було. Саме по собі відправлення поштового переказу, без належного повідомлення позивача про обраний спосіб виплати грошового зобов`язання, ще не вказує на сплату орендної плати, а тому стверджувати про те, що позивач отримував орендну плату або ухилявся від її отримання, не можна. Крім того, надана відповідачем копія видаткового касового ордеру від 09.09.2017 року щодо сплати [PERSON] орендної плати за 2017 рік, суд визнає неналежним доказом, оскільки в ньому відсутні реквізити, обов`язкові для його заповнення передбачені пунктом 32 розділу III Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Нацбанку України від 29.12.2017 р. № 148, зокрема, відсутні: назва підприємства, підписи керівника, головного бухгалтера та печатка підприємства. Оригінал цього письмового доказу для огляду в судовому засіданні відповідач не надав. Так, 03.02.2021 року, за клопотанням представника відповідача, було відкладено судове засідання для надання останнім доказів отримання позивачем поштових переказів за 2018 та 2019 рр. та оригіналу видаткового касового ордеру. Проте, у наступне судове засідання представник відповідача не з`явився, відповідних доказів суду не надав, клопотань про витребування доказів у разі неможливості їх отримання, суду не заявив, а навпаки надав до суду телефонограму про визнання позовних вимог позивача. У частині першій статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки відповідачем не подано до суду належних і допустимих доказів виконання своїх обов`язків за спірним правочином за період 2017-2019 роки, то суд дійшов до висновку про наявність правової підстави для задоволення позову та розірвання договору оренди внаслідок невиконання відповідачем істотних умов договору щодо сплати орендної плати, що відповідає частині першій статті 32 Закону України «Про оренду землі», пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України та статтям 526, 651 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача просила суд не стягувати з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн у зв`язку із визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved