Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

02.08.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2018 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки відділу реєстрації Синельниківської міської ради позивач разом з донькою зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , дитина знаходиться на її повному утриманні, відповідач на утримання дитини коштів не надає. Тому позивач вважає, так як у відповідача на утриманні не перебувають інші особи, він не має стягнень по виконавчим листам, та має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. Позивач до початку проведення відкритого судового засідання надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав суду письмову заяву та відзив на позовну заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає частково, а саме: тільки в розмірі 1/12 частини доходу на утримання позивача по справі до досягнення дитиною трьох років. Аліменти на дитину вже сплачуються ним добровільно, також він вважає, що не підлягає задоволенню вимога про стягнення на користь позивача 1000 грн. за надання юридичної допомоги, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу про сплату: ані квитанції/чеку, ані будь якого іншого документі. Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.11.2018 року, який був зареєстрований виконкомом Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що складено актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.11.2018 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.05.2019 року, виданого Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області народилася [PERSON] , [INFO] , батьками якої є сторони по справі. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85СКУкраїни регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд приймає до уваги заперечення відповідача проти позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у зв`язку з тим, що відповідно заяви з місця роботи відповідача, то з нього вже проводиться відрахування з заробітної плати аліментів на утримання дитини в розмірі 25% з серпня 2019 року, а на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку він не має можливості сплачувати ј частину всіх видів доходу, тому що сам перебуває у скрутному становищі, оскільки потребує додаткових витрат на своє лікування та на лікування своєї матері, що підтверджується виписками епікризу з історії хвороби. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/12 частини від доходу відповідача в іншій частину позову відмовити. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторону пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)У разі задоволення позову - на відповідача; 2)У разі відмови в позові - на позивача; 3)У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом враховано, що позовні вимоги задоволені на користь позивача частково на 16,7 % (розмір позовних вимог 1/4+1/4=2/4=1/2 це 100%, а 1/12 - це х%) тобто 1/12( розмір задоволених вимог)х100%:1/2(ціна позову)=16,7%, а саме відмовлено в задоволені позовних вимог у розмірі, що становить 83,3 %. Позивачем понесено витрат на професійну правничу допомогу 1000 грн. З урахуванням задоволених позовних вимог, розмір витрат, який підлягає відшкодування становить167 грн. (1000 х16,7:100). Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial