overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

04.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; від надання судом строку на примирення з відповідачем категорично відмовилася. Відповідач у судове засідання не зявився, в телефонному режимі повідомив про визнання позову та згоду на розірвання шлюбу з позивачем. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 05.04.2012 року, при цьому мають двох спільних малолітніх синів: Дмитра, [INFO] та Дениса, [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З серпня 2015 року сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

04.07.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що в період з 29.11.1997 р. по 10.08.2001 р. перебувала у шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду ідо закінчення навчання [PERSON], але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивачка і відповідач перебували у шлюбі в період з 29.11.1997 р. по 10.08.2001 р., від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, що підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 20 ). Відповідач добровільної допомоги на її утримання не надає, коли відповідно до ст. 199 СК України, у батьків є обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

04.07.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 07.08.2010 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, працює в ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», має регулярну заробітну плату більше 12000 грн., інших аліментних зобовязань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.07.2017 року по 07.07.2017 року, а з 08.07.2017 року 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

04.07.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням по вул. Довбуша, 13 в м.Болехів. При цьому, вказує, йому належить житловий будинок на праві приватної власності. [PERSON] (колишня дружина) після розірвання шлюбу разом з сином [PERSON] проживали у вказаному будинку до березня 2015 року, тобто до того часу поки він знаходився на лікуванні. А потім відповідачі забравши свої речі, покинули будинок і на даний час їх речей в будинку не має. Йому відомо, що його колишня дружина проживає з третім чоловіком та веде з ним спільне господарство, а син не спілкується з ним. Постійна відсутність відповідачів понад три роки без поважних причин створює для нього, як власника будинку, труднощі та додаткові матеріальні затрати. Відповідачі не несуть ніяких обов'язків по оплаті комунальних послуг, а в звязку з їх реєстрацією він не може оформити субсидію. 09.07.2018 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. 04.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. 05.11.2018 ухвалою суду закрито підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачі в судові засідання не зявилися повторно, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином і від них не надійшли заяви, про причини неявки в суд чи про слухання справи в їх відсутності( а.с.68-69, 77-78, 91-92) та\~\~ не надали відзив на позов. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

04.07.2018 ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулася до [PERSON] з позовною заявою про стягнення відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації в розмірі 112654.23 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між АТ «СК «АХА Страхування» та СТ Славсант (далі Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту 2052а5гв (далі Договір), згідно якого АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Scania» д/н [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП та причепа «SCHWARZMUELLER SPA ЗЕ» д/н [NUMBER] згідно договору №2049а5гв. 29.07. 2015 сталося ДТП за участю транспортних засобів «Scania» д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та «Merсedes» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП пошкоджено застрахований транспортний засіб «Scania» д/н [NUMBER] та причеп «SCHWARZMUELLER SPA ЗЕ» д/н [NUMBER], який належить Страхувальнику на праві приватної власності. Згідно звіту про оцінку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Scania» д/н [NUMBER] в результаті ДТП склала 161634.23 грн. Згідно з умовами договору на підставі страхового акту №1.004.15.00506/VESKO 18325+ 1/004/15/00507/ VESKO 18437, рахунку зі станції технічного обслуговування та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб становить 161634.23 грн. В зв'язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» Страхувальнику витрати на ремонт автомобіля в сумі 161634.23 грн., що перераховано на рахунок станції технічного обслуговування. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія «Mersedes» д/н [NUMBER] застрахована в ПрАТ «УАСК «АСКА» згідно полісу №АІ/8151146; ліміт відповідальності становить 49490 .00 грн. Згідно рішення Господарського суду Запорізької області №908/1193/16 з ПрАТ «УАСК «АСКА» на користь позивача стягнено 49490.00 грн., залишок невідшкодованої шкоди становить 112 654.23 грн., яка підлягає стягненню згідно п.22.1 ст.21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . 09.07.2018 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. 18.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження на один місяць. 18.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить засідання проводити у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити, не заперечує проти винесенн заочного рішення ( том 2 а.с.4). Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судові засідання не з'явився повторно, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява, про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності. А тому, враховуючи згоду представника позивача, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

04.07.2018 позивач звернувсь в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 25.08.2006 він та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 25.12.2016 вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини між ними припинено., а шлюб носить формальний характер. Примирення та подальше збереження сім'ї неможливе, т.я. буде суперечити його інтересам, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Спору щодо поділу спільного сумісного майна та визначення місця проживання дитини між ними немає. В підготовчому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] у шлюбі, який зареєстровано 25.08.2006 Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Як зазначив позивач [PERSON], та в підготовчому засіданні визнала відповідач, шлюбні відносини між ними не склалися через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, на даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачам. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

04.07.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 02.12.2014 року, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як убачається з пояснень позивача, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З 2015 року сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

04.07.2018 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому посилаючись на невиконання відповідачем зобовязань за договором позики, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь борг в сумі 379\~500 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та відповідачкою 27.03.2016 року було укладено договір позики, у відповідності до умов якого [PERSON] було передано 405\~000 (чотириста пять тисяч) гривень на строк до 10 років, а саме до 01 квітня 2026 року. [PERSON] зобовязалась вказану суму повертати кожного місяця в розмірі 3000 гривень до 27 числа до повного погашення суми боргу. Договір позики був оформлений розпискою від 27 березня 2016 року. Всього за період з 31.03.2016 року по теперішній час відповідачка повернула 25\~500 гривень. 29 грудня 2017 року представником позивача на адресу відповідачки була направлена претензія про добровільну сплату боргу у звязку з грубим порушенням умов грошового займу. Претензію [PERSON] отримала 26.01.2018 року, але свої зобовязання за договором позики не виконує по теперішній час. Дослідивши матеріали справи та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~04.07.2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~заявою, заінтересовані особи\~[PERSON] про\~встановлення факту\~родинних відносин.\~Заявлені вимоги\~мотивовані тим,\~що 16.04.2018\~року померла\~його матір\~-\~[PERSON].\~Заявник є\~рідним сином\~[PERSON].\~Даний факт\~підтверджується свідоцтвом\~про народження,\~де в\~графі мати\~вказано «Курибчак\~Галина Михайловна»\~та в\~графі батько\~«Курибчак Петр\~Васильевич» російською\~мовою.\~Після смерті\~матері заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено, оскільки в свідоцтві про народження заявника прізвище матері записане «Курібчак», що не співпадає з її прізвищем по свідоцтву про смерть «Куріпчак», через що неможливо встановити родинний звязок між заявником та його матірю та рекомендовано звернутися до суду. Заявник просить суд встановити факт що він є рідним сином [PERSON], яка померла 16.04.2018 року. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність. Не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні знайшов своє ствердження факт родинних відносин поміж [PERSON], [INFO] та [PERSON], яка померла 16.04.2018 року, який крім вищевказаного підтверджується наданими заявником наступними документами: копією паспорту та копією свідоцтва про народження серія ЯЛ №394238 виданого 09.12.1954 року заявника (а.с. 8); копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія І-ОЛ №258794 від 17.04.2018 року (а.с. 5); інформаційними довідками зі спадкового реєстру (спадкові справи) №52721580 від 24.07.2018 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №52721596 від 24.07.2018 року; копією спадкової справи №80/2018 року. З даних письмових доказів вбачається, що [PERSON] дійсно є рідним сином [PERSON], яка померла 16.04.2018 року. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо показали, що [PERSON] дійсно є рідним сином [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Встановити іншим шляхом, крім судового, цей факт неможливо. Встановлення факту існування родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки, оскільки дає право отримати спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

04.07.2018 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.1994 року у м.Балаклія райвідділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №264. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки. Сторони живуть кожен окремо, спільне господарство не ведуть, спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна не має. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ №280050, виданого у м.Балаклія райвідділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 04.10.1994 року (а.с.8). Від шлюбу сторони дітей не мають. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями\~ст. 200 ЦПК України\~визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно\~ст.51 Конституції України,\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

04.07.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, має з відповідачем спільну неповнолітню дитину-дочку [PERSON] 2012 року народження. Відповідач не надає їй щомісячної матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що дійсно має з позивачкою спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] 2012 року народження. Згоден сплачувати на утримання дитини аліменти в тому розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю (а.с. 5). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved