overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

02 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину квартири за набувальною давністю. В обгронтування позову зазначено, що 18 липня 2003 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? частини квартири [ADDRESS]. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, та 20.09.2011 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області справа №2-1474/20011 р. було визнано за позивачем право власності на 1\\2 частину даної квартири. Власником іншої ? частини вище зазначеної квартири була дружина батька, яка 16 травня 2004 року померла. Спадкоємців після її смерті немає, а тому після її смерті він фактично вступив у володіння квартири, зробив там ремонт, та продовжує користуватись. Посилаючись на викладене просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання надав заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши позивача дослідивши матеріали справи дійшов слідуючого. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області справа №2-1474/2011 встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті його батька [PERSON], який помер 18.07.2003 року та визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 07.07.2015 року проведено державну реєстрацію ? частини вищезазначеної квартири за позивачем [PERSON] Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 травня 1993 року квартира [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 16 травня 2004 року [PERSON] померла, актовий запис №457 від 18 травня 2004 року. За наведених обставин суд приходить до висновку, що даний спір про право власності на вказану ? частку квартири виник із спадкових правовідносин. Однак, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, що володілець за давністю є незаконним володільцем (особа заволоділа чужим майном, при цьому не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно), право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника, то набуття спадкових прав та їх оформлення шляхом визнання права власності за давністю володіння відповідно до правил встановлених цією статтею не передбачено. Суд приходить до висновку, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

02 вересня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 22.10.2010 року в Горностайпільській сільській раді Іванківського району Київської області за актовим записом № 5. Спільних від шлюбу з відповідачем дітей у них немає. Спільне подружнє життя позивача та відповідача не склалося, вона не бачить ніякої можливості зберегти колись спільну сімю, сторони виявились занадто різними людьми по характеру, поведінці у сімї, поглядам на життя. Вони з відповідачем неодноразово обговорювали сімейні проблеми, але це не дало ніякого позитивного результату. Крім того у позивача є інша сімя. Позивач прийшов до твердого рішення, що спільна сімя розпалась і її неможливо зберегти. Добровільно відповідач розлучатися не бажає. Спорів по спільно нажитому майну на даний час не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати по справі покласти на нього. В судове засідання позивач не зявився; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Просить змінити їй прізвище на дошлюбне «Ковальчук». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.10.2010 року, від даного шлюбу спільних дітей не мають. Сторони виявили взаємне бажання розірвати шлюб, і причини які спонукають їх до прийняття такого рішення суд вважає обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам. Питання судових витрат вирішується на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

02 вересня 2015 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований 13.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області, спільну неповнолітню дитину залишити на вихованні позивача, прізвище, після розірвання шлюбу, залишити - «[PERSON]». Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 13.08.2014 року вона перебуває з відповідачем у офіційному шлюбі, проте за час їх сімейного життя з'ясувалося, що вони з відповідачем мають несумісні характери та різні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду направила заяву в якій зазначила, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 13.08.2014, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 60). З відповідачем мають спільних дитей, повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (актовий запис № 27) та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (актовий запис № 94). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони втратили довіру та повагу один до одного, мають різні погляди на життя, сім`ю, ведення господарства та виховання сина, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сім'ю не надається можливим. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Позивачка звернулася до суду з заявою, в якій просить судові витрати покласти на неї. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

02 вересня 2015 року представник позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що 20 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №11143350000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти загальною сумою 90 000,00 доларів CШA з розрахунку 13% річних за користування кредитом на строк з 20 квітня 2007 року по 19 квітня 2018 рік. В частині надання кредитних коштів, ПАТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання виконав. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

02 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі-позивач) звернулося до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0709/21/06-А від 24 травня 2006 року в розмірі 494\~332,61 грн, посилаючись на те, що відповідно до цього договору Банк відкрив відповідачу мультивалютну не відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті в межах загальної суми 10\~801,00 доларів США терміном до 20 травня 2011 року включно. В обґрунтування позовних вимог позивач у позові зазначає, що Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконував, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитиромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1134 від 20 травня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON]Г.). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

02 вересня 20165 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % неоподатковуваного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до набуття дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги позивача визнав, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 19 листопада 2002 року між позивачем та відповідачем [PERSON] комітетом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, було зареєстровано шлюб за актовим записом №17 (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №259703). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ЖД №047620, актовий запис №17, зареєстровано Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області. На момент звернення з дійсною заявою до суду, дитина проживає разом з позивачем, на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, у свою чергу [PERSON], не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON], щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитини, оскільки для повноцінного розвитку та життя дитині необхідне належне харчування, одяг та багато інших матеріальних благ, яких відповідач добровільно не надає, а позивач при цьому не має змоги самостійно забезпечити сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

02 вересня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 14 квітня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька (далі ВРАЦС Калінінського РУЮ), актовий запис № 131. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини, постійні скандали. З травня 2016 року шлюбні відносини між сторонами не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, яке вона набула при його державній реєстрації, а саме «Бегляк». Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями ч.2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 14 квітня 2008 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у ВРАЦС Калінінського РУЮ, актовий запис № 131, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО № 127298, виданим 14.04.2008 року ВРАЦС Калінінського РУЮ (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО № 246388, виданим 14 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області (а.с. 8). Шлюбні відносини сторін припинені, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю, між сторонами не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання щодо розподілу судових витрат у сторін не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

02 вересня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином адміністрацією місця утримання відповідно до частини шостої статті 76 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК). В поданій до суду заяві позивач не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2014 року (а.с.7), встановлено між сторонами режим окремого проживання. Під час перебування сторін у шлюбі у них народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та їх дитини. Враховуючи, що позивач просить залишити їй дошлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її дошлюбне прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

02 вересня 2016 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій зазначив, що має на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вулиці Гагаріна, 21 в селі Микулин Полонського району. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці розміром 2500 кв. м., про що була здійснена державна реєстрація та видано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну. В серпні 2016 року заявник звернувся до нотаріальної контори для відчуження житлового будинку, де нотаріусом було виявлено розбіжність у площі земельної ділянки, виправити допущену помилку неможливо тим органом, що ці помилки допустив, вказана обставина не дає йому можливості провести відчуження будинку. Просить встановити факт, що земельна ділянка, виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою Хмельницька область, Полонський район, село Микулин на вулиці Гагаріна, 21 з кадастровим номером 6823684500:01:001:0052 та площею 0,25482 га, яка зазначена в Свідоцтві про право власності на земельну ділянку з індексним номером 15766026 є земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою Хмельницька область, Полонський район, село Микулин по вулиці Гагаріна, 21 з кадастровим номером 6823684500:01:001:0052 та площею 0,2482 га і належить [PERSON] В суд заявник не прибув, подав заяву в якій доводи заяви підтримує та просить таку задоволити. Представник Реєстратора в суд не прибув, причини неявки суд не повідомив, заперечень проти доводів заяви не направив. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має право власності на житловий будинок та земельну ділянку, що підтверджено свідоцтвом про право власності. Площа земельної ділянки у вказаному свідоцтві зазначена з помилкою в ньому зазначена зайва одна цифра. Дані обставини встановлені з письмових доказів паспортом заявника, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровим планом земельної ділянки. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що в свідоцтві про право власності на нерухоме майно заявника було допущено помилку - вказано невірно площу земельної ділянки, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

02 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що на підставі розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 28 серпня 2016 року йому було передано у приватну власність земельні ділянки площею 3,711 га, що розташована на території Бобинської сільської ради Путивльського району Сумської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], та загальною площею 2,142 га, що розташовані на території Бобинської сільської ради Путивльського району Сумської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] При спробі розпорядитись цими земельними ділянками він виявив, що у Державному акті на право приватної власності на землю помилково записано прізвище власника [PERSON], замість - [PERSON], у зв'язку з чим він просить встановити факт належності йому зазначених Державних актів на право приватної власності на землю. Заявник у судове засідання не з'явився, подав заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи у її відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], який мешкає у [ADDRESS] останньому належить земельна ділянка загальною площею 3,711 га, що розташована на території Бобинської сільської ради Путивльського району (а.с.9). Крім того, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], який мешкає у [ADDRESS] останньому належать земельні ділянки загальною площею 2,142 га, що розташована на території Бобинської сільської ради Путивльського району (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження від 18 серпня 2015 року прізвище заявника значиться [PERSON] (а.с.7). Згідно з паспортом громадянина України прізвище заявника - [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №468/02-18 від 26 серпня 2016 року [PERSON] перебуває на обліку в Буринському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримує пенсію за віком (а.с.11). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved