Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

03 липня 2017 року до суду звернувся представник Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку. Зазначив, що 30 червня 2017 року [PERSON] було госпіталізовано в Житомирську обласну психіатричну лікарню № 1. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром Коростишівської центральної районної лікарні [PERSON], який після особистого огляду зробив висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу (а.с. 4). У приймальному відділенні лікарні особа, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, була оглянута лікарем-психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка теж підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу» та дійшла висновку, що лікування останнього можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала. Прокурор також вважає, що заява лікаря-психіатра має бути задоволена. Опікуном особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування - [PERSON] подано до суду заяву, у якій просить проводити засідання без її участі (а.с. 7). Згідно з висновком № 1041 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 03 липня 2017 року перебування пацієнта в суді є недоцільним (а.с. 3). Учасники процесу не заперечували щодо проведення судового засідання без участі особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, з огляду на його стан здоровя, та без участі його опікуна. Судом встановлено, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області [PERSON] визнано недієздатним та призначено [PERSON] його опікуном (а.с. 5). Згідно з Висновком комісії лікарів-психіатрів від 26 червня 2017 року № 3622 діагноз особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування: помірна деменція внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу з вираженою емоційно-вольовою нестійкістю по збудливому типу, галюцинаційно-маячний синдром. (а.с. 2). З даного висновку також вбачається, що особа, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад (мають місце галюцинаційно-маячні хвилювання, агресивна настроєність на адресу сестри, неспроможність самостійно задовольняти основні життєві потреби). Ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду його здоровю, а також може бути небезпечним для оточуючих, а тому госпіталізація є доцільною. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження й лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, унаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] має бути задоволена. На підставі викладеного,

Outcome: approved