Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

04.02.2009р. між [PERSON] районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським підприємством з обмеженою відповідальністю «Пальміра» с. Вознесенське, Золотоніського р-ну, Черкаської області був укладений договір оренди землі, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Синьооківської сільської ради за межами населеного пункту, загальною площею 265,4398 га ріллі із земель державної власності терміном на 5 років, тобто до 31.12.2013р. 01.02.2010р. між [PERSON] РДА та ТОВ «Кропивна» с. Кропивна Золотоніського р-ну, Черкаської обл. був укладений договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Кропивнянської сільської ради за межами населеного пункту, загальною площею 623,4158 га рілля із земель державної власності, терміном на 5 років, тобто до 31.12.2014р. Правонаступником ТОВ «Кропивна» є СТОВ «Пальміра» відповідно до п. 1.5.14 Статуту СТОВ «Пальміра», затвердженого протоколом загальних зборів учасників 28.01.2013р. Договір оренди землі від 04.02.2009р. зареєстровано у [PERSON] райвідділі Черкаської районної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 30.03.2009р. за № 04978400001, а договір оренди землі від 01.02.2010р. зареєстрований 23.12.2010р. за № 041078400756. 06.12.2013р. [PERSON] Управлінням Держземагенства в Черкаській області видано 60 наказів «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» площами 265,4398 га та 623,4158 га, а саме ті земельні ділянки, які перебували в оренді СТОВ «Пальміра» відповідно до раніше укладених договорів оренди від 04.02.2009р. та від 01.02.2010р. Наказами [PERSON] Управління Держземагенства в Черкаській області від 25.07.2014р. позивачу [PERSON] було надано дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 265,4398 га в адміністративних межах Синьооківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та загальною площею 623,4158 га в адміністративних межах Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області для ведення фермерського господарства відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 03.03.2014р., яке було скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014р. Вищезазначені земельні ділянки в адмінмежах Синьооківської сільської ради та Кропивнянської сільської ради Золотоніського р-ну, Черкаської обл. на даний час перебувають у користуванні СТОВ «Пальміра». Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 01.09.2015р. [PERSON] управління Держземагенства в Черкаській області за клопотанням прокурора замінено на належного відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Черкаській області, до якого згідно постанов КМУ перейшли функції і повноваження [PERSON] управління Держземагенства в Черкаській області. Позивач [PERSON] у грудні 2013р. звернувся до суду із позовом до [PERSON] РДА та [PERSON] управління Держземагенства в Черкаській області про надання в оренду земельних ділянок з метою ведення фермерського господарства. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 09.02.2014р. за заявою СТОВ «Пальміра», дане товариство було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позов підтримав та з урахуванням наданих доповнених підстав позову, наполягав на його задоволенні. Позовні вимоги представник позивача [PERSON] обґрунтовував тим, що [PERSON] РДА безпідставно відмовила [PERSON] у наданні в оренду земельних ділянок з метою ведення фермерського господарства, посилаючись на те, що земельні ділянки загальною площею 265,4398 га в адміністративних межах Синьооківської сільської ради та загальною площею 623,4158 га в адміністративних межах Кропивнянської сільської ради знаходяться в оренді СТОВ «Пальміра», з якими вона уклала договори оренди земельних ділянок. Він вважає, що [PERSON] РДА на письмові заяви із доданим пакетом документів 31.10.2013р. та 20.12.2014р. безпідставно відмовила [PERSON] у наданні земельних ділянок для ведення фермерського господарства, оскільки договір оренди землі підлягає державній реєстрації, яка проводиться в порядку встановленому законом (ст. 20 ЗУ «Про оренду землі») та набирає чинності після його державної реєстрації (ст. 18 ЗУ «Про оренду землі»). Він також посилається на аналогічні норми (ст. 125, 126 ЗК України) та на підзаконні акти, із аналізу яких приходить до висновку, що державна реєстрація договорів оренди землі від 04.01.2009р. та від 01.02.2010р. площею 888,8556 га у 2009р. та 2010р. була проведена з порушенням порядку реєстрації, встановленого законом, а тому ці договори оренди є такими, що не пройшли державну реєстрацію, тобто фактично державна реєстрація не відбулася, а тому ці договори оренди землі є неукладеними. За цих обставин він вважає, що земельні ділянки загальною площею 888,8556 га в адмінмежах Синьооківської та Крописнянської сільських рад Золотоніського району не знаходяться під будь-якими обтяженнями на законних підставах, в тім числі і в оренді, а тому можуть бути надані в оренду позивачу [PERSON] Представник позивача [PERSON] [PERSON] просить суд зобовязати [PERSON] РДА Черкаської області та [PERSON] управління Держземагенства в Черкаській області надати [PERSON] згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельних ділянок в оренду з метою ведення фермерського господарства загальною площею 888,8556 га з яких 265,4398 га ріллі в адміністративних межах Синьооківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту та загальною площею 623,4158 га рілля в адміністративних межах Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту та надати ці земельні ділянки позивачу у довгострокову оренду строком на 49 років для створення фермерського господарства та ведення товарного сільськогосподарського виробництва (виробництва сільськогосподарської продукції). Представник відповідача [PERSON] РДА Черкаської області за довіреністю [PERSON] прибув у перше судове засідання 04.02.2015р., яке було відкладено у звязку із першою неявкою позивача [PERSON] та його представника [PERSON] В послідуючі судові засідання представник [PERSON] РДА не прибув жодного разу та не надав суду будь-яких заяв, будучи належно повідомленим. Із матеріалів справи вбачається, що представник відповідача [PERSON] РДА заперечував щодо задоволення позову та із рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 03.03.2014р., яким позов [PERSON] був задоволений повністю та ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09.07.2014р., якою рішення суду першої інстанції залишено без змін, не погодився та подав касаційну скаргу на вищевказані судові рішення. Представник відповідача [PERSON] управління Держземагенства у Черкаській області ([PERSON] управління Держгеокадастру в Черкаській області) за довіреністю [PERSON] прибула в судове засідання 04.02.2015р., яке було відкладено внаслідок неявки позивача та його представника. В послідуючі судові засідання представник відповідача не прибувала та не подала суду будь-яких заяв, будучи належно повідомленою. Із матеріалів справи т.1 а.с. 43, а саме заперечень проти позову, наданих [PERSON] управлінням Держземагенства у Черкаській області вбачається, що відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що до повноважень [PERSON] управління Держземагенства в Черкаській області віднесено відповідно до закону передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області. Позивач [PERSON] до [PERSON] управління Держземагенства у Черкаській області, як розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності не звертався, тобто не дотримався процедури визначеної ст. 123 ЗК України. А тому [PERSON] управлінням Держземагенства у Черкаській області ніяким чином не порушено чи не визнано, а також не оспорювало ся право позивача, а тому є відсутнім предмет спору в частині твердження позивача про порушення його права [PERSON] управлінням Держземагенства у Черкаській області. У задоволенні позову просить відмовити. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014р. рішення Золотоніського мськрайонного суду від 03.03.2014р. та ухвала апеляційного суду Черкаської області від 09.07.2014р. були скасовані та справа направлена на новий розгляд суду першої інстанції. Виходячи із вищенаведеного та приймаючи до уваги, що відповідачами [PERSON] РДА та [PERSON] управлінням Держземагенства в Черкаській області була висловлена позиція щодо заявленого [PERSON] позову, новий розгляд справи проводився на загальних підставах передбачених главою 4 розділу ІІІ ЦПК України. Представник третьої особи на стороні відповідача СТОВ «Пальміра» за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнала та пояснила, що земельні ділянки, які є предметом спору перебували в оренді СТОВ «Пальміра» відповідно до договорів оренди землі від 04.01.2009р. та 01.02.2010р., укладених строком на 5 років, які були зареєстровані в установленому законом порядку, який діяв на час їх укладення, у [PERSON] райвідділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» відповідно 30.03.2009р. за № 040978400001 та 23.12.2010р. за № 041078400756, а тому СТОВ «Пальміра» на законних підставах мала право на оренду спірних земельних ділянок з моменту державної реєстрації договорів оренди. 06.12.2013р. за укладеними додатковими угодами договорів оренди землі [PERSON] управлінням Держземагенства у Черкаській області було видано 60 наказів «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок» загальною площею 888,8556 га, які перебували в оренді СТОВ «Пальміра», згідно укладених договорів оренди землі від 04.01.2009р. та 01.02.2010 років. Додаткові угоди на оренду землі СТОВ «Пальміра» не встигли укласти, оскільки ухвалами суду від 18.12.2013р., 23.12.2013р., 31.01.2014р. та 06.02.2014р. за заявою [PERSON] про забезпечення позову було заборонено вчиняти будь-які дії щодо цих земельних ділянок. На протязі всього цього часу і на даний час цими земельними ділянками користується СТОВ «Пальміра» та сплачує орендну плату. Вона вважає, що договори оренди землі, укладені між [PERSON] РДА та СТОВ «Пальміра» пройшли належну процедуру державної реєстрації, а тому є вчиненими і підстави для визнання їх неукладеними відсутні. У задоволенні позову просить відмовити. Прокурор Золотоніської міжрайпрокуратури [PERSON], яка приймала участь у справі відповідно до доручення прокуратури Черкаської області та здійснювала представництво інтересів держави, в судовому засіданні зробила висновок що позов [PERSON] до задоволення не підлягає, оскільки рішенням про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок з метою ведення фермерського господарства, внаслідок того, що ці земельні ділянки на час звернення перебували в оренді СТОВ «Пальміра» відповідно до укладених договорів оренди, [PERSON] РДА інтереси позивача не порушені, а тому звернення до суду із позовом про зобовязання відповідачів дати [PERSON] згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельних ділянок в оренду з метою ведення фермерського господарства та надати їх в довгострокову оренду на 49 років не відповідає вимогам ст.ст. 15, 16 ЦК України щодо захисту порушеного права. На підставі наказів [PERSON] Управління Держкомзему від 25.07.2014р. за заявами [PERSON] йому надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок в оренду в адміністративних межах Синьооківської та Кропивнянської сільськиї рад, а тому є відсутнім предмет спору в цій частині. У задоволенні позову прокурор просить [PERSON] відмовити та скасувати ухвали про забезпечення позову з моменту набрання рішенням суду законної сили. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, заперечення щодо позову представника третьої особи на стороні відповідача СТОВ «Пальміра», думку прокурора та проаналізувавши надані сторонами докази та наведені в судовому засіданні доводи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачені можливі способи захисту цивільного права та інтересів особи, перелік яких, що зазначений в частині другій, є вичерпним, а також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставнини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» укладений договір оренди підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ст. 182 ЦК України в редакції 01.01.2004р., право власності иа інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість, підстави відмови в ній встановлюються законом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент звернення позивача [PERSON] до [PERSON] РДА із заявою про надання йому в оренду вищевказаних земельних ділянок, з метою ведення фермерського господарства в жовтні 2013р., договори оренди на ці ж земельні ділянки були укладені між [PERSON] РДА та СТОВ «Пальміра» в письмовій формі та пройшли державну реєстрацію відповідно до процедури, чинної на момент їх укладення, а саме були зареєстровані у [PERSON] райвідділі Черкаської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України», та перебували в оренді (користуванні) СТОВ «Пальміра». А тому доводи представника позивача в тій частині, що ці договори оренди є не чинними (неукладеними) є непереконливими та необгрунтованими. Відповідно до ч.3 ст. 122 ЗК України (в редакції станом на 01.01.2013р.) районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Виходячи із зазначеної норми закону слідує, що районні державні адміністрації не мають повноважень передавати у власність або користування землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на час звернення [PERSON] із заявою до [PERSON] РДА. Листами за № 01-01-15/51 від 31.10.2013р. та за № 01-01-15/58 від 20.12.2013р. (т.1 а.с. 8, 25) [PERSON] РДА було надано позивачу розяснення про те, що до її повноважень не належить вирішення питання про надання в оренду земель сільськогосподарського призначення у користування та що належним розпорядником земель сільськогосподарського призначення є [PERSON] управління Держземагенства у Черкаській області. Таким чином, суд проаналізувавши вищенаведені норми закону та надані сторонами докази, приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] РДА не були порушені права позивача, оскільки нею були надані у листах розяснення позивачу [PERSON], що земельні ділянки перебувають в оренді СТОВ «Пальміра» відповідно до укладених договорів оренди землі, що зареєстровані в установленому порядку, та що повноваження щодо надання земель сільськогосподарського призначення у користування відповідно до ч.4 ст. 122 ЗК України відноситься до компетенції територіальних органів Держземагенства України, яким у даному випадку є [PERSON] управління Держземагенства у Черкаській області. Крім того, позивач не оспорював відмову [PERSON] РДА щодо надання земельних ділянок в оренду, відповідно до вимог ч.3 ст. 152 ЗК України. За цих обставин, суд відмовляє [PERSON] у задоволенні позову до [PERSON] РДА. Згідно ч.4 ст. 122 ЗК України (в редакції станом на 01.01.2013р.) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Із матеріалів справи вбачається, що до звернення позивача [PERSON] до суду із вищевказаним позовом, а саме до грудня 2013р., він не звертався до [PERSON] управління Держземагенства у Черкаській області в порядку передбаченому ст. 123 ЗК України із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 888,8556 га в адмінмежах Синьооківської та Кропивнянської сільських рад. А тому відповідачем [PERSON] управлінням Держземагенства у Черкаській області будь-яким чином не могло бути порушено право позивача [PERSON] щодо вирішення питання про надання в оренду земельних ділянок з метою ведення фермерського господарства та цим органом не приймалося рішення, в тім числі і про відмову, яке в разі незгоди позивач міг оскаржити до суду відповідно до ч.3 ст. 152 ЗК України. Із наказів [PERSON] управління Держземагенства у Черкаській області, виданих 25.07.2014р. вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду в адміністративних межах Синьооківської сільської ради та Кропивнянської сільської ради, які були видані на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду від 03.03.2014р. та є на даний час не скасованими, що слідує із пояснень представника третьої особи СТОВ «Пальміра». Як вбачається із наданих в судовому засіданні представником позивача [PERSON] заяв [PERSON], поданих до [PERSON] управління Держземагенства у Черкаській області 30.01.2015р. (т.4 а.с. 23-40), що він звернувся до компетентного органу по питанню надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду в адміністративних межах Синьооківської та Кропивнянської сільських рад Золотоніського району лише в січні 2015р. Представником позивача [PERSON] в судовому засіданні не надано доказів щодо задоволення чи відмови у задоволенні вищезазначених заяв [PERSON] Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земель державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України та розяснень наданих в п. 7 постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004р. «Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», де зазначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч.3 ст. 152 ЗК України, шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, виходячи із вищезазначених норм закону, до компетенції суду не належить вирішення спору в частині зобовязання [PERSON] РДА та [PERSON] управління Держземагенства у Черкаській області надати [PERSON] згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельних ділянок в оренду з метою ведення фермерського господарства, загальною площею 888,8556 га, як і зобовязання надати [PERSON] ці земельні ділянки в довгострокову оренду, оскільки це є повноваженнями органів державної виконавчої влади. Крім того, суд приходить до висновку, що позивачем за цих обставин неправильно обраний спосіб захисту. За вищенаведених обставин, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: dismissed