Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

02 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті [INFO] року батька [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок та надвірні споруди на [ADDRESS]. Згідно заповіту, який залишив батько, спадкоємцем належного йому майна є він, спадкоємцем першої черги за законом є його сестра - відповідач по справі, яка не претендує на спадщину. Маючи намір прийняти спадщину звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на вищезгадане спадкове нерухоме майно. Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Відповідач позов визнала, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове нерухоме майно, про що подала відповідну заяву. У зв'язку з визнанням відповідачем позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, відповідно до ст. ст. 200, 206 ЦПК України, враховуючи наявність для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що батьку позивача [PERSON] належали житловий будинок та надвірні споруди на [ADDRESS]. Належність вказаного майна [PERSON] стверджено свідоцтвом на забудову садиби в сільському населеному пункті Української РСР (а.с. 6), довідкою Видертської сільської ради Камінь-Каширського району №2352 від 30 жовтня 2017 року (а.с. 7) та витягом з погосподарської книги №7 за 2001-2005 роки цієї сільської ради (а.с. 8). Як убачається із технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. а.с. 9-11), вказане нерухоме майно складається із житлового будинку А-1, прибудови а, сараю Б-1, літньої кухні б, убиральні У, криниці К, огорожі 1, воріт з хвірткою 2. [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 4), своїм заповітом від 01 листопада 2005 року належне йому вищевказане будинковолодіння заповів позивачу. Згідно ст. 1223 ч. ч. 1, 3 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яка, у відповідності до ст. 1220 цього Кодексу, відкрилась після смерті [PERSON] Позивач, у відповідності до вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом. Відповідач, як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України, наміру приймати спадщину не має, оскільки позов визнала. Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мав, що стверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 03.01.2018 року (а.с. 14), тому позивач оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості, що убачається із листа завідуючої Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою № 376/02-14 від 13 жовтня 2017 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивача слід визнати власником спадкового нерухомого майна. З відповідача суд судових витрат не стягує, оскільки позивач таких вимог не заявляв.

Outcome: approved