Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

03.08.2017 року представник позивачки звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] року в [ADDRESS] померла її бабуся - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося з житлового будинку та земельних ділянок для його обслуговування і для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS], житлового будинку та земельних ділянок для його обслуговування і для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га та 0,17 га відповідно, що розташовані по [ADDRESS], земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області площею 4,95 га, 0,12 га, 0,10 га, 2,96 га, 1,89 га, 0,12 га та 0,10 га. 24.09.2013 року [PERSON] склала один заповіт, що був посвідчений секретарем Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за реєстровим номером 285, згідно якого спадкодавиця заповіла належний їй житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування і для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS], [PERSON], який не є родичем померлої. 29.04.2015 року [PERSON] склала другий заповіт що був посвідчений секретарем Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за реєстровим номером 262, згідно якого спадкодавиця заповіла: житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування, площею 0,25 га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,17 га, які розташовані по [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] порівну; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, площею 2,96 га, 1,89 га, 0, 12 га, 0,10 га, - [PERSON]; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, площею 4, 95 га, 0, 12 га, 0,10 га - [PERSON]. Для оформлення угоди про поділ спадкового майна спадкоємці звернулися до Другої Первомайської державної нотаріальної контори. Проте їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину та укладення угоди про поділ спадкового через відсутність у них оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчинені нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У зв'язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз'яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. 18 липня 2017 року на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/1770/17 за [PERSON] було визнано право власності на майно, яке він бажав отримати у спадок. Слід зазначити, що [PERSON], немає наміру оформлювати спадщину на своє ім'я , а тому бажає, щоб її частина спадщини перейшла до її доньки - [PERSON]. [PERSON] також не бажає оформлювати спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування, площею 0,25 га, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,17 га, які розташовані по [ADDRESS]. З вищезазначених підстав, позивачка не має можливості укласти угоду про поділ спадкового майна та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту її законних прав та інтересів є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування після смерті спадкодавиці. Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від відповідачів на адресу суду надійшли заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнавали повністю і не заперечували проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в [ADDRESS] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2016 р. (а.с.9). 29.04.2015 року [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений секретарем Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за реєстровим номером 262 (а.с. 12), згідно якого спадкодавиця заповіла: житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування, площею 0,25 га, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,17 га, які розташовані по [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] порівну; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, площею 2,96 га, 1,89 га, 0, 12 га, 0,10 га, - [PERSON]; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, площею 4, 95 га, 0, 12 га, 0,10 га - [PERSON]. Відповідно до ст. 60 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 липня 2017 року у справі № 484/1770/17 за [PERSON] було визнано право власності на частину спадкового майна після смерті [PERSON], яке їй належало на праві приватної власності, а саме: -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайський району Миколаївської область, площею 1,8900 га, кадастровий номер [NUMBER]; -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайський району Миколаївської область, площею 2,9608 га, кадастровий номер [NUMBER]; -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайський району Миколаївської область, площею 0,1042 га, кадастровий номер [NUMBER]; -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайський району Миколаївської область, площею 0,1190 га, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 14-16). Померлій [PERSON] також на праві приватної власності належали: -житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 12.03.1993 року Первомайським МБТІ за реєстровим № 1517, та копіє технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 19-22); -земельна ділянка площею 0,25 га для присадибного господарства в межах Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.02.1996 року за реєстровим № 301 (а.с. 24); -земельна ділянка площею 0,17 га для ведення особистого підсобного господарства в межах Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.02.1996 року за реєстровим № 301 (а.с. 25); -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайський району Миколаївської область, площею 4,9538 га, кадастровий номер [NUMBER],що підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.07.2009 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.05.2017 року № [NUMBER] (а.с. 27, 30-32); -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайський району Миколаївської область, площею 0,1023 га, кадастровий номер [NUMBER],що підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.07.2009 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.05.2017 року № [NUMBER] (а.с. 28, 33-35); -земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайський району Миколаївської область, площею 0,1190 га, кадастровий номер [NUMBER],що підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 862523 від 17.07.2009 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.05.2017 року № [NUMBER] (а.с. 29, 36-38). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі, на вказані земельні ділянки. Оскільки, донька спадкодавиці [PERSON] немає наміру оформлювати частину спадкового майна за заповітом на своє ім'я та син спадкодавиці [PERSON] також не буде оформлювати частину своє спадщини у вигляді 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки для підсобного господарства, площею 0,25 га, та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,17 га, які розташовані по [ADDRESS], тому вони бажають, щоб їх частка у спадщині перейшла до їх доньки та племінниці - [PERSON]. Таким чином, спадкоємці для оформлення угоди про поділ спадкового майна, відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України, звернулись до Другої Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом якої була заведена спадкова справа за № 14/2017, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.01.2017 року за № 46496078 (а.с.10). Укласти угоду про поділ спадкового майна і отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не змогли, оскільки нотаріус відмовив їй у його видачі в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що копіє постанови від 11.05.2017 року (а.с. 17). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-VІ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за заповітом чи законом прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначені спадкові житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки належали за життя [PERSON] і входять до складу спадщини після її смерті, тому відповідно до ст. 16 ЦК України з метою захисту прав позивачки на спадкування за законом вищевказаного будинку та земельних ділянок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved