Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач по справі [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах с [PERSON] , від яких [INFO] в них народилась дитини - дочка [PERSON] . Відповідач у встановленому законодавством порядку визнав батьківство. [INFO] , [PERSON] , померла. Після смерті [PERSON] , малолітня дитина - дочка [PERSON] , 2006 року народження, залишилась сама, позивач [PERSON] , яка є хрещеною матір`ю дівчинки, забрала дитину жити до себе в свою сім`ю. Одразу після смерті матері дитини - [PERSON] , позивач звернулась до відповідача [PERSON] з пропозицією забрати доньку [PERSON] , [INFO] , жити до нього в свою нову сім`ю, але відповідач відмовився забирати дитину і вирішив залишити доньку з позивачем. 19 жовтня 2011, відповідач оформив в нотаріаті відповідну заяву про те, що він не має змоги постійно займатися вихованням своєї доньки [PERSON] і передає її до досягнення нею повноліття на постійне проживання і виховання позивачу - [PERSON] , яка є хрещеною матір`ю дівчинки. З травня 2011 року дитина [PERSON] , 2006 р.н., постійно мешкає разом з позивачем і її родиною за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира на підставі права власності належить позивача чоловікові [PERSON] , 1966 року народження, з яким вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач разом зі своїм чоловіком займаються вихованням і утриманням дитини [PERSON] , своїх дітей вони не мають. Після того, як відповідач [PERSON] передав позивачу свою дитину на виховання і проживання, протягом семи років спілкувався з дитиною лише двічі: в 2011 році та восени 2018 року. Відповідач [PERSON] жодного разу не поцікавився розвитком, успіхами, здоров`ям дитини, ніколи не надавав будь-якої матеріальної допомоги в утриманні та забезпеченні дитини. Позивач, разом зі своїм чоловіком [PERSON] , забезпечують неповнолітню дитину всім необхідним, купують одяг, їжу, займаються її доглядом та вихованням. Позивач неодноразово робила спроби залучити відповідача [PERSON] до участі у вихованні та утриманні неповнолітньої дитини, але все виявлялось марним, тому вона змушена звернутись до суду за захистом прав неповнолітньої дитини. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. У зв`язку із ухиленням відповідача від виховання, утримання та навчання дитини просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовчий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 червня 2019 року, витребувано докази, замінено неналежну 3 особу. Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач, представник позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. У зв`язку із неявкою відповідача проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Представник третьої особи Бондуровська М. В. до судового засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, надавши висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома позивача, їй відомо що неповнолітня дитини [PERSON] , 2006 року народження, мешкає та перебуває на повному вихованні та утриманні позивача. Відповідач з дитиною не спілкується, вихованням та утриманням не займається. Свідок [PERSON] , пояснила, що вона знайома позивача, їй відомо що останні 9 років неповнолітня дитина [PERSON] , живе в родині позивача, які повністю виховують та утримують її. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, [INFO] народилася [PERSON] . Батьками в свідоцтві про народження дитини зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 13) Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис про смерть від 18.05.2011 року № 837 (а. с. 14). [PERSON] за взаємною згодою та домовленістю з рідними, у зв`язку з тим, що його робота пов`язана з постійними відрядженнями, передав свою доньку, [PERSON] на виховання хрещеній матері, [PERSON] , нотаріально посвідчена заява від 19.10.2011 (а. с. 16). 02.03.2019 [PERSON] в нотаріально посвідченій заяві зазначив, що згоден з позбавленням його батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 20,22). У наданому до суду висновку виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за №7/01-29/3625 від 05.09.2019 року (а. с. 70-71) зазначено, що згідно з інформацією Покровського ВП встановлено, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає (інформація ДОП від 13.08.2019 №48.3/2-6536). [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради (інформація Управління праці та соціального захисту населення від 17.05.2019 № 2404). [PERSON] не перебуває на обліку в Управлінні обслуговування громадян Покровського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг (інформація Управління пенсійного фонду України від 29.05.2019 № 1596/ 02 -18/21). [PERSON] є ученицею Криворізької загальноосвітньої школи І - III ступенів № 97. Згідно з характеристикою, наданою КЗШ№ 97, батько дівчинки вихованням доньки не займається, не цікавиться її успіхами у навчанні, не відвідує батьківські збори (а. с. 19). В пояснювальній малолітня [PERSON] зазначила, що згодна з позбавленням її батька батьківських прав, оскільки не мешкають разом тривалий час, батько не піклується про [PERSON] , не допомагає матеріально, не вітає зі святами та не спілкується з донькою. Згідно інформації Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, неповнолітня [PERSON] проживає разом з дядьком, [PERSON] та тіткою, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , які виховують дівчинку, створили належні умови для її життя та розвитку (інформація КМЦСССДМ №01 - 08/699/3 від 27.05.2019). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), ( заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Так, судом встановлено факт невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , відносно до своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відсутності з його боку участі у вихованні дитини, не надання матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки цього вимагають насамперед інтереси дитини. Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] , підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи стягнення з 04 березня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття на користь майбутнього опікуна. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах плату же за один місяць. Питання по судових витратах вирішити, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 гривень та на користь держави в розмірі 768, 40 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265, 430 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved