Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

04 жовтня 2021 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивує тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 23.11.2002 року. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Запоріжжя, актовий запис № 694. У шлюбі позивач від відповідача народила дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На час подання позову сімейні відносини з відповідачем припинені (подано позовну заяву до Ленінського районного суду м. Запоріжжя про розірвання шлюбу). [PERSON] проживає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу не надає, або надає нерегулярно та в недостатньому об`ємі. Ухвалою суду від 07.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та витребувано від Головного управління ДПС у Запорізькій області інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача. 25.10.2021 від Головного управління ДПС у Запорізькій області до суду надійшла інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 04.11.2021 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки, яка повернулась до суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. 23.11.2002 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції у м. Запоріжжя зареєстровано шлюб, актовий запис № 694, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.03.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції у м. Запоріжжя, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.10.2019 року, виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. На час подання позову сімейні відносини з відповідачем припинені. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що не спростовано відповідачем. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою вимоги щодо стягненню аліментів на утримання сина є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved