Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

03.02.2021 року до суду надійшов позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 19.04.2012 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ПАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] , яка станом на 27.12.2020 року становить 23179,14 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 19.04.2012 року договору (заяви) б/н відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в порядку та на умовах, встановлених заявою, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку (договір), із встановленими ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушив умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 4, 72). Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності (а.с. 83). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 19.04.2012 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно з рішенням від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип та найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] , шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України) укладений договір б/н, предметом якого стало надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в порядку та на умовах, визначених Договором - заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. Розмір кредитного ліміту встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити його (п. 2.1.1.2.3. Умов і Правил). Своїм підписом [PERSON] підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і банком кредитний договір (а.с. 18-44). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № [NUMBER] , оформленої на [PERSON] , 28.05.2012р. кредитний ліміт було встановлено 300 гривень, 29.05.2012р. - збільшено до 700 гривень, 08.07.2012р. - збільшено до 2000 гривень, 12.07.2012р. - збільшено до 2300 гривень, 28.08.2013р. - збільшено до 3600 гривень, 25.10.2013р. - збільшено до 4600 гривень, 09.12.2013р. - збільшено до 5100 гривень, 06.05.2014р. - збільшено до 6100 гривень, 24.06.2014р. - збільшено до 8000 гривень, 03.07.2016р. - збільшено до 10800 гривень, 11.07.2016р. - збільшено до12000 гривень, 31.03.2017р. - збільшено до 15000 гривень, 13.08.2017р. - зменшено до 5000 гривень, 13.08.2017р. - зменшено до 0 гривень, 13.08.2017р. - збільшено до 10000 гривень, 14.08.2017р. - зменшено до 10000 гривень, 14.08.2017р. - зменшено до 5000 гривень, 14.08.2017р. - зменшено до 0 гривень, 21.08.2017р. - збільшено до 20000 гривень, 08.04.2019р. - збільшено до 21000 гривень, 05.09.2019р. - зменшено до 0 гривень, (а.с. 16). Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.12.2020 року становить 23179,14 гривень, що складається з: заборгованості за тілом кредиту - 19212,25 гривень, в т.ч.: заборгованості за поточним тілом кредиту - 0,00 гривень; заборгованості за простроченим тілом кредиту - 19212,25 гривень; заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 гривень; заборгованості за простроченими відсотками - 3966,89 гривень; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 0,00 гривень; заборгованості по пені - 0,00 гривень; заборгованості по комісії - 0,00 гривень. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-15). Відповідно до довідки, за кредитним договором, укладеним між позивачем і [PERSON] , було надано такі кредитні картки: 28.05.2012р. відкрито кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня березня 2016 року, 21.10.2013р. - кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня березня 2016 року, 13.01.2015р. - кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня серпня 2018 року, 15.07.2015р. - кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня січня 2019 року, 12.02.2016р. - кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня січня 2020 року, 22.02.2016р. - кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня лютого 2020 року, 21.08.2017р. - кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня липня 2021 року, 13.04.2019р. - кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня березня 2023 року (а.с. 17). З виписки за договором вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості (а.с. 53-69). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов Договору він діє протягом 12 місяців з моменту його підписання та автоматично пролонгується на такий самий строк, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення його дії (п. 1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг). Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved