Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

03.03.2015 року [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2002 року. Від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. У добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття сина [PERSON], але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 300,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву частково обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до довідки № 04/300 від 02.03.2015 року, виданої КП «Сервіскомуненерго», позивач [PERSON] мешкає окремо від відповідача з двома дітьми - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а. с. 4) Згідно з довідкою про доходи № 110 від 02.03.2015 року, [PERSON] працює у Слов'янській дистанції колії ДП «Донецька залізниця» монтером колії 5 р.; загальна сума доходу за період з вересня 2015 року по лютий 2015 року складає - 24042,37 грн. (а. с. 5) 14.06.2002 року у Миколаївській селищній раді м. Слов'янська Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 24) (а. с. 7) Згідно з наданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2003 року (а. с. 6), відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. У відповідності до квитанції № 2/3 від 02.03.2015 року, позивач [PERSON] сплатила гонорар в сумі 300 грн. адвокату [PERSON] за складання позову. (а. с. 3) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1У (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно зі свідоцтвом про народження малолітнього [PERSON], його батьком є відповідач [PERSON], який, в порушення ст. 180 СК України, не виконує свої обов'язки по утриманню дитини до повноліття. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобов'язання, даний спір сторонами не вирішений в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню, кошти на утримання малолітнього [PERSON] повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина [PERSON], [INFO], тобто до [INFO]. При цьому суд враховує сімейний стан, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів (працездатний, працює, отримує заробітну плату, в середньому, в розмірі 4000-5000 грн., аліменти нікому більше не сплачує), матері (працездатна, самостійно утримує малолітнього сина [PERSON], [INFO]). Що стосується заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд вважає дані вимоги необґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відшкодування таких витрат передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», згідно з яким розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки в даному випадку фахівець у галузі права не приймав участі в судових засіданнях, вимоги позивача про стягнення витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягають. Окрім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: partial