Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

03 квітня 2014 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ними був укладений шлюб 01 липня 2005 року, актовий запис 433. Фактичні шлюбні стосунки припинені 01 квітня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Подальше сімейне життя неможливе через відсутність порозуміння, різні погляди на життя, ведення господарства. Спор щодо поділу майна та мешкання дитини наразі відсутній. Просив суд розірвати шлюб. У відкрите судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 21 березня 2014 року Жотвневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають у шлюбі з 01 липня 2005 року, актовий запис №433. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 26 березня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис №770. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) в про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя, внаслідок чого задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved