Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

03.10.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що був укладений 01.10.2005 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 119. 06.10.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 20.10.2014 року. В судовому засіданні, яке відбулося 20.10.2014 року, позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви. На пропозицію суду щодо надання терміну на примирення категорично відмовився. Вважає, що неповнолітня спільна дитина повинна проживати з матір»ю, - відповідачкою по справі, - [PERSON]. На запитання суду зазначив, що не бажає стягувати з відповідачки кошти в сумі 243 грн. 60 коп., сплачені ним під час подання позовної заяви. В судовому засіданні, яке відбулося 20.10.2014 року, відповідачка [PERSON] позов визнала. Їй судом в судовому засіданні роз»яснено процесуальні наслідки визнання позову, які їй зрозумілі. На пропозицію суду щодо надання терміну на примирення категорично відмовилася. Вважає, що неповнолітня спільна дитина повинна проживати з нею. Після вступу рішення в законну силу має бажання повернути своє дошлюбне прізвище, - «[PERSON]». Суд, вислухавши позивача [PERSON], який позов підтримав, вислухавши відповідачку [PERSON], яка позов визнала, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Позивач [PERSON] зареєстрував шлюб 01 жовтня 2005 року з відповідачкою по справі, - [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видане ( повторно) 03 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець місто Кагарлик Київської області, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка місто Кагарлик Київської області, зареєстрували шлюб 01 жовтня 2005 року, про що 01 жовтня 2005 року складено відповідний актовий запис за № 119. Прізвище після одруження: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 31 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] року в місто Кагарлик Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 31 жовтня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 113. В графі «батько» зазначений позивач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена відповідачка, - [PERSON]. Станом на даний час неповнолітня дитина, - [PERSON] постійно проживає спільно з матір»ю, відповідачкою по справі, - [PERSON]. Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень сторін, спільне життя у сторін не склалося, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів. Часті сварки в сім'ї призвели до того, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін по справі, та інтересам неповнолітньої дитини. В процесі спільного проживання сторони стали байдужими один до одного, утратили почуття любові, що є обтяжливим для них обох. Сторони подружніх стосунків не підтримують більше 6 місяців, спільного господарства та сімейного бюджету не мають, проживають окремо. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді, примирення між сторонами, не зважаючи на зусилля суду, неможливе. Спору у сторін що до місця проживання дитини немає, за спільною згодою сторін вона залишиться проживати з відповідачкою, - [PERSON]. Норми матеріального права, застосовані судом при вирішенні спору. Згідно ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.. Суд у відповідності до ч. 2 статті 112 Сімейного Кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. На даний час дитина постійно проживає з позивачкою. У зв'язку з чим, суд вважає, визначення місця проживання дитини з матір'ю не буде суперечити інтересам дитини. Судові витрати. Що стосується судових витрат, то дане питання врегульовано ст. 88 ЦПК України, проте, в зв»язку з тим, що позивач [PERSON] ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не просив стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь судові витрати, то судові витрати суд залишає за позивачем. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved