Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

04.04.2014 року позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом в обґрунтування якого вказав наступне: [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], який помер [INFO], так як він за життя на випадок своєї смерті зробив розпорядження у заповіті і заповів позивачу всі права на майно, яке йому належало. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] до Другої Луганської державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], немає. В спадкову масу спадкодавця [PERSON] входило право на житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], на яку нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.11.2013 р. Його право власності на квартиру зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 218213144101. Крім квартири в спадкову масу після смерті [PERSON] входило і право на недобудований, житловий будинок з технічною готовністю 78%, розташований за адресою [ADDRESS], на земельній ділянці, площею 0,1155 га. Даний об'єкт нерухомого майна належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2011 р., посвідченому приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] Спадкодавець не встиг за життя здійснити державну реєстрацію в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. 13.06.2013 р. Другою Луганською державною нотаріальною конторою було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував свої права на вказаний об'єкт нерухомого майна. Також в спадкову масу після смерті [PERSON] входить і право на земельну ділянку, кадастровий №4424882500:01:001:0001, площею 0,1155 га, розташовану за адресою [ADDRESS]. Дана земельна ділянка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2011 р., посвідченому приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] Спадкодавець також не встиг за життя здійснити державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі вказаної земельної ділянки і тому, 14.03.2014 р., Другою Луганською державною нотаріальною конторою було також видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, нотаріально оформити права на вказану спадщину [PERSON] не може, тому необхідно в судовому порядку визначити склад спадкової маси і визнати за ним права на вказане спадкове майно. Вартість житлового будинку, станом на 31.01.2014 р., в цілому становить 87 600 грн. відповідно до висновку спеціаліста - фізичної особи підприємця [PERSON] Вартість земельної ділянки становить 8 200 грн., що відображено в договорі купівлі-продажу від 21.09.2011 р. Всього ціна позову становить 95 800 грн. Враховуючи, що спадкова маса після смерті [PERSON] знаходиться на території України, складається з нерухомого майна, і що тільки в судовому порядку можуть бути визнані права [PERSON] на спадкове майно, позивач змушений звернутися з цією заявою, в якій просить суд: 1. Визначити, що в спадкову масу після смерті [PERSON], що настала 19.08.2012р., входять права на: - недобудований, житловий будинок з технічною готовністю 78%, розташований за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці, площею 0,1155 га, що належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2011 р., посвідченому приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON]; - земельну ділянку, кадастровий №4424882500:01:001:0001, площею 0,1155 га, розташовану за адресою [ADDRESS], що належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2011 р., посвідченому приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області [PERSON] 2. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим Четвертою Луганською державною нотаріальною конторою 10.01.2012 р., зареєстрованим в реєстрі №1-5, після смерті [PERSON], що настала [INFO] на: - недобудований, житловий будинок з технічною готовністю 78%, розташований за адресою [ADDRESS], на земельній ділянці, площею 0,1155 га; земельну ділянку кадастровий №4424882500:01:001:0001, площею 0,1155 га, розташовану за адресою [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON], заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити і розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача, Комишненської сільської Ради, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, Другої Луганської державної нотаріальної контори, вимоги позивача визнала та просила суд розглядати справу за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та третьої особи за існуючими доказами. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до копії паспорту від 17.02.2011 року за №770-046 - [PERSON] дійсно є громадянином РФ (а.с.7). Копія свідоцтва про смерть від 20.08.2012 року свідчить про те, що [PERSON] помер [INFO] в с. Юганівка, Станично-Луганського району (а.с.10). Відповідно до договорів купівлі-продажу від 21.09.2011 року [PERSON] купив у [PERSON] об'єкт незавершеного будівництва, недобудований житловий будинок, технічною готовністю 78%, що розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер 4424882500:01:001:0001, що теж розташована за вказаною адресою, площею 0,1155 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.11-16, 19-20). Вартість об'єкта незавершеного будівництва, недобудованого житлового будинку, технічною готовністю 78%, що розташований в [ADDRESS], згідно звіту про оцінку майна, складає 87 600 грн. (а.с.17-18). -2- Відповідно до копій державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку - право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4424882500:01:001:0001, що розташована в [ADDRESS], площею 0,1155 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстроване за [PERSON] (а.с.21-23). Згідно заповіту від 10.01.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори - [PERSON], на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він буде мати право заповів позивачу (а.с.24). Копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.11.2013 року свідчить про те, що позивач отримав у спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], квартиру [ADDRESS] (а.с.25). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2013 року за №13156934, позивач, у встановленому законом порядку, зареєстрував за собою право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.27). Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.06.2013 року та від 14.03.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в [ADDRESS] із-за того, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував на вказані об'єкти право власності у встановленому законом порядку (а.с.28-29). Згідно відповідей начальника відділу Держземагенства у Станично-Луганському районі від 08.04.2014 року та від 24.04.2014 року, станом на 07.04.2014 року нормативно грошова оцінка земель населеного пункту с. Юганівка, Комишненської сільської Ради - не проведена. Крім того, станом на 01.01.2013 року, право власності на земельну ділянку, площею 0,1155 га, що розташована в [ADDRESS], зареєстроване за [PERSON] (а.с.35, 55). Згідно повідомлення начальника КП «Станично-Луганське РБТІ» від 23.04.2014 року та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.04.2014 року - станом на 01.01.2013 року, право власності на нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS], зареєстроване за [PERSON] (а.с.52,54). [PERSON] є громадянином РФ. Стаття 410 ЦПК України передбачає, що іноземці мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Конвенцією про правову допомогу і правові відносини з цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеною між країнами СНД 22.01.93 р. передбачено: - п.п.1,2 ст. 1- громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, які проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін таким же правовим захистом їх особистих, майнових і немайнових прав, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони; - 2. громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, які проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до судів інших Договірних Сторін, до компетенції яких належать цивільні справи, можуть виступати в них, подавати клопотання, пред'являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни даної Договірної Сторони; - ст. 47 - громадяни кожної з Договірних Сторін можуть успадковувати на територіях інших Договірних Сторін майно або права за законом або за заповітом на рівних умовах і в тому ж обсязі, як і громадяни даної Договірної Сторони; - ст. 48, п.2 - право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно; - ст. 51, п.2 - провадження по справах про спадкування нерухомого майна компетентні вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно. П.3. Положення п.2 цієї статті застосовуються також при розгляді спорів, що виникають у зв'язку з провадженням по справах про спадщину. Ст. 1224 ЦК РФ про право, яке підлягає застосуванню до відносин по спадкуванню передбачає: - відносини по спадкуванню визначаються за правом країни, де спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо інше не передбачено цією статтею. Спадкування нерухомого майна визначається за правом країни, де знаходиться це майно, а спадкування нерухомого майна, яке внесено до державного реєстру Російської Федерації, - за російським праву. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 вказаного кодексу наголошує, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1220 цього кодексу наголошує на тому, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини - зазначено в статті 1222 цього кодексу. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто, передбачено ст. 1234 цього кодексу. Під час розгляду справи в суді було встановлено, що [INFO] в с. Юганівка, Станично-Луганського району помер [PERSON] який, заповітом все своє майно залишив позивачу. Позивач [PERSON] у передбачені законом строки звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] і отримав свідоцтво про право на спадщину, але лише на квартиру [ADDRESS]. У видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на об'єкт незавершеного будівництва, недобудований житловий будинок, технічною готовністю 78%, що розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер 4424882500:01:001:0001, що теж розташована за вказаною адресою, площею 0,1155 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) позивачу нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на вказану нерухомість. Таким чином, позивач не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухомість, що залишилась після смерті [PERSON] з тих підстав, що недобудований житловий будинок і земельна ділянка, розташовані в [ADDRESS] належали останньому на підставі договорів купівлі-продажу, за життя [PERSON] не зареєстрував право власності на вказану нерухомість за собою, тобто не отримав правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 81 ЗК України передбачає, що іноземці можуть набувати права власності на земельні ділянки у разі прийняття спадщини. Стаття 1225 ЦК України наголошує, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Під час розгляду справи в суді відповідач визнав вимоги позивача, проти них не заперечував, про що надав суду відповідну заяву, суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності законних підстав для задоволення вимог позивача, -3- оскільки визнання відповідачем вимог [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] із-за того, що останній ще за життя не зареєстрував у встановленому порядку своє право власності на нерухомість, а тому суд вважає, що його вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. 81 ЗК України, ст.ст. 182, 1216, 1218, 1220, 1222, 1225, 1233, 1234, 1297 ЦК України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини з цивільних, сімейних і кримінальних справ, укладеною між країнами СНД 22.01.93 р.,

Outcome: approved