Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

03.03.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Красноармійську Донецької області, третя особа ДП «Селидіввугілля» шахта «Росія» про зобов'язання прийняти акт №32 від 18.02.2014 року, зобов'язання видати направлення на МСЕК та зобов'язання провести страхові виплати посилаючись на те, що 04.02.1994 року він працюючи на шахті «Росія» ДП «Селидіввугілля» одержав виробничу травму у зв'язку з чим був складений акт №32 про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 від 07.02.1994 року, згідно якого він одержав страхові виплати у виді одноразової допомоги та щомісячних виплат. В 1998 році за сімейними обставинами він не пройшов перекомісію на МСЕК у зв'язку з чим страхові виплати були припинені. У січні 2014 році він звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Красноармійську Донецької області з заявою про поновлення страхових виплат по травмі згідно акту №32 по формі Н-1 від 07.02.1994 року, однак йому було відмовлено з причин, що при складанні акту за формою Н-1 не були дотримані вимоги порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві, а саме акт затверджено печаткою відділу кадрів шахти «Росія», не вказано діагноз по лікарняному листу і рекомендовано звернутися до керівництва шахти про перерозслідування відповідно до положення про розслідування та облік нещасних випадків затвердженого Кабінетом Міністрів України від 10.08.1993 року №623. Шахтою «Росія» ДП «Селидіввугілля» було проведено перерозслідування нещасного випадку, який стався 04.02.1994 року і видані акти форми Н-1 та Н-5 від 18.02.2014 року, які він надав відповідачу для видачі направлення на МСЕК, однак відповідач відмовився видати направлення на МСЕК посилаючись на те, що при складенні актів по формі Н-1 та Н-5 не дотримані вимоги Порядку затвердженого Кабінетом Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, тому він просить суд зобов'язати відповідача прийняти акт №32 від 18.02.2014 року, зобов'язати видати направлення на МСЕК по травмі 04.02.1994 року та зобов'язати провести всі виплати по актам №32 від 18.02.2014 року і б/н від 15.07.2006 року ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська Західна №1». В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позву. Представник третьої особи ДП «Селидіввугілля» шахта «Росія» в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду повідомлений належним чином, тому суд зі згоди позивача та представника відповідача розглядає справу у його відсутність. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до ЦПК в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 04.02.1994 року позивач, працюючи на шахті «Росія» ДП «Селидіввугілля», одержав виробничу травму у зв'язку з чим був складений акт №32 про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 від 07.02.1994 року, згідно якого він одержав страхові виплати у виді одноразової допомоги та щомісячних виплат (а.с.6-7). В 1998 році за сімейними обставинами позивач не пройшов перекомісію на МСЕК у зв'язку з чим страхові виплати були припинені. У січні 2014 році позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Красноармійську Донецької області з заявою про поновлення страхових виплат по травмі згідно акту №32 по формі Н-1 від 07.02.1994 року, однак йому було відмовлено з причин, що при складанні акту за формою Н-1 не були дотримані вимоги порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві, а саме акт затверджено печаткою відділу кадрів шахти «Росія», не вказано діагноз по лікарняному листу і рекомендовано звернутися до керівництва шахти про проведення перерозслідування відповідно до положення про розслідування та облік нещасних випадків, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 10.08.1993 року №623 (а.с.8). Шахтою «Росія» ДП «Селидіввугілля» було проведено перерозслідування нещасного випадку, який стався 04.02.1994 року і видані акти форми Н-1 та Н-5 від 18.02.2014 року (а.с.9-10;11-12), які позивач надав відповідачу для видачі направлення на МСЕК, однак відповідач відмовився видати направлення на МСЕК посилаючись на те, що при складенні актів по формі Н-1 та Н-5 не дотримані вимоги Порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 30.11.2011 року №1232 (а.с.13). В судовому засіданні та із наданих позивачем до позовної заяви документів вбачається, що перерозслідування нещасного випадку, який стався з позивачем [PERSON] був проведений ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» згідно наказу від 12.02.2014 року №67-ОТ. Перерозслідування проводилося згідно до «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232. Однак, при складанні актів за формою Н-1 та Н-5 від 18.02.2014 року не дотримані вимоги Порядку, а саме, в акті за формою Н-1: - відсутній номер акту за формою Н-1; -у п.6 акту не вірно вказаний вид події згідно до класифікатора Порядку, не встановлений шкідливий або небезпечний фактор; - у п.7 причина нещасного випадку вказана не по класифікатору Порядку; - п.8 не заповнений; - у п.10 не вказані особи, що допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. В акті за формою Н-5: -п.4 заповнений без урахування вимог Порядку; - у п.6 не вказані особи, що допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Таким чином, з огляду на викладене суд вважає, що вимоги позивача до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області про зобов'язання прийняти акт №32 від 18.02.2014 року, зобов'язання видати направлення на МСЕК та зобов'язання провести страхові виплати не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed