Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. В позовній заяві зазначала, що 30 квітня 2014 року рішенням Шевченківського районного суду м.Львова шлюб між нею та відповідачем розірвано. За час подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає з нею. З часу розірвання шлюбу відповідач не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться ним, його здоров»ям, не допомагає сину матеріально. Їхньому малолітньому сину п»ять років, дитина вимагає матеріальних витрат на необхідний дитячий одяг, продукти харчування, вітаміни, на засоби гігієни, планові огляди у лікарів-спеціалістів при потребі застосування медикаментів, оплату дошкільного навчального закладу. Крім цього, з вересня 2015 року дитина піде до школи в перший клас. На даний час відвідує уроки дошкільної підготовки в середній школі, що також вимагає додаткових матеріальних витрат. Їй одній важко матеріально утримувати їхнього сина, оскільки, крім цього вона змушена оплачувати комунальні послуги, вести домашнє господарство, що також потребує значних матеріальних витрат. Відповідач є працездатною особою, він працює на 0,5% ставки лаборантом та на 0,25% ставки зубним техніком у Львівському національному університеті ім. Данила Галицького. Про розмір заробітної плати відповідача їй невідомо, як і про розмір додаткових доходів, які може мати відповідач, оскільки останній це приховує. Враховуючи те, що відповідач через небажання допомагати своєму сину може приховувати свій справжній дохід, вона вважає, що з нього слід стягувати аліменти в її користь на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі. З огляду на такі факти просила постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 250 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання їхньої спільної дитини [PERSON] у розмірі 1000 грн., оскільки він працює на 0,5% ставки лаборантом в ЛНМУ ім. Данила Галицького та отримує заробітну плату в розмірі приблизно 1100грн. в місяць. Не заперечує виплачувати аліменти на утримання дитини в меншому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували між собою в зареєстрованому шлюбі. 30 квітня 2014 року рішенням Шевченківського районного суду м.Львова шлюб між ними розірвано. Від подружнього життя мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1000,00грн. на місяць позивачка покликається на те, що відповідач є працездатним, працює та отримує додаткові доходи. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей та утриманців. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини починаючи з 03 листопада 2014 року щомісячно в сумі 500 грв., яка підлягає індексації відповідно до закону. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до частковому задоволення. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial