Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

04.06.2015 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 08.05.2015 року позивач на прохання сусідів розпочав упорядковувати двір. Відповідач почав нього кричати та ображати, а потім схопив камінь і з силою ударив їм та розтрощив заднє ліве лобове скло автомобіля [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності. Своїми діями відповідач спричинив позивачу моральну та матеріальну шкоду. Дана обставина й стала підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, аргументуючи мотивами викладеними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надіслав заперечення, просив розглядати справу за його відсутності. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.05.2015 року позивач на прохання сусідів розпочав упорядковувати двір. Відповідач почав на нього кричати та ображати, а потім схопив камінь і з силою ударив їм та розтрощив заднє ліве лобове скло автомобіля [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності. 08.05.2015 року після звернення позивача до міліції кримінальне провадження було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 120015270010003243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 ч.1 КК України. Своїми діями відповідач спричинив позивачу моральну та матеріальну шкоду. Висновком експерта № 167, складеного 19.05.2015 року визначена вартість завданої позивачу шкоди і складає вона 4467 грн. 53 коп. Суд оцінює докази наявні в справі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно з'ясовує обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК України. Згідно ч.1, ч.2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає справу на підставі доказів, поданими сторонами. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, кримінального провадження, заключення експертів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1187 ЦК України для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки (шкоди); 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. Тобто, відповідальність наступає лише в разі наявності всіх вище названих чотирьох складових. На підставі викладеного стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає вартість завданої матеріальної шкоди, пов'язаної з шкодою завданою автомобілю в розмірі 4467 грн.53 коп. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, на що звернув увагу Верховний Суд України в п. 5 постанови Пленуму від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідальність за завдану моральну шкоду відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала. Судом встановлено наявності спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу, в тому числі наявний причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача, позивачем зазначено в чому саме полягає ця шкода, але не зазначено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Зазначені вище обставини на переконання суду призвели до спричинення позивачу моральної шкоди, яка виразилася в душевних та фізичних стражданнях, яких він зазнав в зв'язку із заподіянням шкоди винними діями відповідача, необхідністю вимушених змін у виробничих та життєвих стосунках. Беручи до уваги ступінь вини відповідача, характер моральних страждань, які переніс позивач, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 500, 00 гривень. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі.

Outcome: partial