overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

04.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 23.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, також просить залишити за ним судові витрати по справі.. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

04.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Інших платежів аліментного характеру відповідач не має. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не за. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], а.с.3, 4. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] щомісячноаліменти з [PERSON]на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 224-228, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

04.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться у неї на утриманні. Відповідач грошову допомогу на утримання доньки не надає і добровільно відмовляється її надати. Він працездатний. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти, на утримування дитини у розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в які просить справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно вимог статі 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не сповістив про причини своєї відсутності. Позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків відповідача, щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини, є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі статей 3, 8, 10, 14, 15, 215, 217 ЦПК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

04.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтувала тим, що 02.06.2016 року померла її матір [PERSON], [INFO], яка мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після її смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть №153 від 04.06.2016 року видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Макіївки ДНР за формою №106/у. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті її матері, прийняти спадщину у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про її смерть №153 від 04.06.2016 року видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Макіївки ДНР не є дійсним і не створює правових наслідків, у звязку з чим воно не можє бути підставою для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 02.06.2016 року у м. Макіївка Донецької області. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON]О вимоги [PERSON] підтримала та просила заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявниці, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарськеого свідоцтва про смерть №153 від 04.06.2016 року виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Макіївки ДНР [PERSON] померла 02.06.2016 року у віці 65 років. Згідно копії паспорту громадянки України [PERSON] проживала та зареєстрована у [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження матірю померлого є заявниця [PERSON] Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті матері заявниці - [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, яка померла 02.06.2016 року в м. Макіївка Донецької області, Україна, у віці 65 років, причина смерті «ракова інтоксикація, рак шлунку». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

04.07.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 11.02.2005 року, зареєстрованому в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 23. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними з квітня 2006 року припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання. Зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій підтримувала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до ст. ст. 169, 224-225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.02.2005р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 23 (а.с.8). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі з квітня 2006 року були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі з квітня 2006 року припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач, належно повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з'явився, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

04.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові позивач зазначила, що з 05.06.1999 року по 05.04.2010 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування в шлюбі, у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо, має іншу сімю, надає добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 300 гривень щомісячно без участі в інших витратах. На даний час донька навчається на другому курсі медичного начального закладу в м. Харків, що потребує істотних витрат. [PERSON] прохає стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте надала до суду заяву, відповідно до змісту якої позов підтримала, та прохає проводити судове засідання без її участі. Відповідач подав до суду заяву, згідно змісту якої просить слухання справи проводити за його відсутності, позов визнає, згоден виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши докази, що є у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05.06.1999 року сторони зареєстрували шлюб. 05.04.2010 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області 27.11.2012 року. Від спільного життя в сім'ї народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 104130 виданого 03.12.1999 року Валківським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис №77. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вище наведене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати у справі відповідно до положень ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

04.07.2016 року відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.04.2016 року він купив житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після оформлення договору купівлі-продажу будинку залишився зареєстрованим колишній власник домоволодіння - [PERSON] На неодноразові вимоги знятися з реєстрації відповідач погоджується, але через те, що зловживає спиртними напоями та постійно перебуває в стані сп'яніння до цього часу з реєстрації не знявся. Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування домоволодінням, просить усунути перешкоди в користуванні та володінні зазначеним житловим будинком, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності. Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 11.04.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за № 542, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 57128017 від 11.04.2016 року. З довідки виконавчого комітету Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області № 306 від 24.05.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

04.07.2016 року до суду звернулася [PERSON], [INFO] з заявою, в якій просить суд надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON], [INFO], жителем с. Жубровичі, Олевського району Житомирської області. Заявниця підтримала подану до суду заяву та просить суд задовольнити заявлені вимоги із підстав викладених у ній та розглянути справу у її відсутності. Особа, з якою неповнолітня [PERSON], має намір зареєструвати шлюб - [PERSON], заяву заявниці підтримав повністю та надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Мати заявниці [PERSON] заяву заявниці підтримала повністю та надала до суду заяву щодо розгляду справи у її відсутність Представник Олевського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Проти надання права на шлюб не заперечують. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу окремого провадження та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що між заявницею [PERSON], [INFO] та громадянином [PERSON], [INFO] склалися тривалі, дуже теплі і щирі стосунки, мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного, маєть спільні погляди на життя. Зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану заявниця не має можливості, оскільки має на день розгляду справи 17 років, в зв'язку з чим не досягнула шлюбного віку, визначеного ст.22 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.22 СК України, з якої слідує, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Разом з тим статтею 23 СК України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Так судом встановлено, що дійсно на день розгляду справи у суді заявниця [PERSON], [INFO], має 17 років, що стверджується копією паспорта виданого на ім'я [PERSON] (а.с.4), що надає їй право на звернення до суду у відповідності до ч.2 ст.23 СК України із заявою про надання права на шлюб. Враховуючи вищенаведене суд, приходить до висновку, що надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам. В частині негайного виконання рішення суду вважаю за необхідне відмовити. Відповідно до ст.234 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

04.07.2016 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 04.06.2009 року відповідач отримала кредит у сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості, а позичальник зобов'язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту, однак порушила зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 31.05.2016 року склала в сумі 24501,24 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 1995,22 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 17663,10 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3200 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1142,92 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 24501,24 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн. 04.07.2016 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

04.07.2016 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 22.04.2011 року відповідач отримав кредит у сумі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості, а позичальник зобов'язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 30.04.2016 року склала в сумі 14625,73 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 1440,29 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 9712,79 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 2300 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 672,65 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 14625,73 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн. 04.07.2016 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved