Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

03.07.2019 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача, в якому просить визнати припиненими зобов`язання за іпотечним договором, укладеним між ТОВ Український промисловий банк», з однієї сторони та [PERSON] , з другої сторони, посвідченим 14.06.2004 року Нікітіним Р.В., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, реєстр. № 4644; виключити з Державного реєстру іпотек реєстраційний запис за реєстраційним номером 31337 (контрольна сума 61А2ЕБАЕ43), яка зроблена на підставі договору іпотеки від 14.06.2004 року посвідченого Нікітіним Р.В., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, реєстр. № 4644; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] , реєстраційні номера обтяження 31976 [ADDRESS] , [ADDRESS] [ADDRESS] . В обгрунтування позову посилається на те, що 11.06.2004 року між ТОВ «Український промисловий банк», з однієї сторони та [PERSON] , з другої сторони був укладений кредитний договір № 78П/04. 14.06.2004 року з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «Український промисловий банк», між [PERSON] , з однієї сторони та ТОВ «Український промисловий банк», з другої сторони був укладений іпотечний договір, предметом якого є цілий житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] . 14.06.2004 року на іпотечне майно Нікітіним Р.В., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу накладена заборона на відчуження. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняли: позивач, третя особа та [PERSON] (доньки померлого). Зобов`язання [PERSON] по кредитному договору № 78П/04 від 11.06.2004 року після смерті [PERSON] виконані в повному обсязі поручителем [PERSON] . Проте, при зверненні до нотаріальної контори позивачу стало відомо, що спадкове майно обтяжено іпотекою та існує заборона його відчуження Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 05.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також\~ у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11.06.2004 року між ТОВ «Український промисловий банк», з однієї сторони та [PERSON] , з другої сторони був укладений кредитний договір № 78П/04. 14.06.2004 року з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «Український промисловий банк», між [PERSON] , з однієї сторони та ТОВ «Український промисловий банк», з другої сторони був укладений іпотечний договір. Іпотечний договір посвідчений 14.06.2004 року Нікітіним Р.В., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, реєстр. № 4644. Предметом іпотеки є цілий житловий будинок із господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] . 14.06.2004 року на іпотечне майно Нікітіним Р.В., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу накладена заборона на відчуження, яка зареєстрована в реєстрі за № 96. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняли: [PERSON] (дружина, далі Позивач), [PERSON] (далі Третя особа) та [PERSON] (доньки померлого) шляхом подачі до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 258/5. Зобов`язання [PERSON] по кредитному договору № 78П/04 від 11.06.2004 року після смерті [PERSON] виконані в повному обсязі поручителем [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори позивачу стало відомо, що спадкове майно обтяжено іпотекою та існує заборона його відчуження. В травні 2019 року позивач звернулася до Національного банку України зі заявою про припинення обтяження нерухомого майна - цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] у зв`язку з виконанням основного зобов`язання. Від НБУ отриманий лист від 24.05.2019 року вих. № 20-0007/27598 наступного змісту: «Постановою правління Національного банку України від 21.01.2010р. № 19 з 21.10.2010 року відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації ТОВ «Укрпромбанк». Відповідно до вимог пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідаційна процедура ТОВ «Укрпромбанк» здійснювалась на підставі та відповідно до вимог законодавства України, яке діяло до набрання чинності цим законом, зокрема Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, що діяла до 22.09.2012р.) (далі - Закон про банки) та Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001р. № 369 (у редакції, що діяла до 22.09.2012р.). Комісією Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків прийнято рішення від 28.02.2014р. № 103 про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора та завершення процедури ліквідації ТОВ «Укрпромбанк». Відповідно до статті 96 Закону про банки, у разі, якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи банку і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній Національним банком України юридичній особі, яка зобов`язана вжити заходів продовження погашення заборгованості кредиторові банку за рахунок отриманих активів. У зв`язку із закінчення строку ліквідаційної процедури ТОВ «Укрпромбанк» його непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторові Банку відповідно до статті 96 Закону про банки та Договору про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013р. №31-Л (далі - Договір №31-Л) передані в управління визначеній Національним банком України юридичній особі ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (далі - Управитель), яка продовжує управляти непроданими активами та задовольняти вимоги кредиторів ТОВ «Укрпромбанк». За результатами розгляду заяви було встановлено, що у переліку непроданих активів ТОВ «Укрпромбанк», переданих в управління Управителеві, наведеному у Додатку №1 (який є невід`ємною частиною Договору № 31-Л) заборгованість [PERSON] за кредитними договором не значиться. При цьому, згідно з договором від 30.06.2010р. № 1620 про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», до АТ «Дельта Банк» не переходили права вимог за кредитним договором між [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк». Крім того, документи ТОВ «Укрпромбанк», зазначені у зверненні, на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором банку не передавалися. Перелік функцій Національного банку України визначено статтями 6 та 7 Закону про Національний банк. Національний банк України не наділений повноваженнями стосовно надання заяв про зняття обтяження з майна юридичних/фізичних осіб, яке перебуває в забезпеченні виконання зобов`язань перед Банками України, та надання довіреностей на здійснення цих дій. Разом з тим, відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, державна реєстрація прав, у тому числі зняття обтяження на майно, проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. При цьому, до категорії «заявник», яка міститься у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відноситься, зокрема, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку/обтяження, до якої Національний банк України не належить.». Також в травні 2019 року позивач звернулася до ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» зі заявою про припинення обтяження нерухомого майна цілого житлового будинку із господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] у зв`язку з виконанням основного зобов`язання. Відповіді не отримано. В червні 2019 року позивач звернулася до [PERSON] , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу із повідомленням, що основне зобов`язання за кредитним договором № 78П/04 від 11.06.2004 року виконано в повному обсязі та проханням зняти обтяження з цілого житлового будинку [ADDRESS] , які обтяжений іпотекою та забороною, у зв`язку з повним виконання основного зобов`язання. Відповіді не отримано. За положеннями ч. 1 ст. 559, ч. 1 ст. 593 ЦК України, припинення права іпотеки у разі належного виконання основного зобов`язання, презюмується. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст. 526 ЦК України визначено, що загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України, зобов`язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться (Вищевикладена правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 08.02.2017 року у цивільній справі № 6-2560цс16). Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України, грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. За положеннями ст. 1Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 572, ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини п`ятої ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначені ст. 17 Закону країни «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Положення приведеної норми цілком узгоджуються з приписами пункту 1 частини 1ст. 593 ЦК України. Таким чином, іпотека як забезпечувальне зобов`язання, що має похідний характер від основного зобов`язання, зокрема, припиняється у разі припинення виконанням зобов`язання, виконання якого забезпечене іпотекою. Крім того, законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання, що також викладено в Постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №203/6007/16-ц. Відповідно до п.п. 5.1. п. 5 Наказу Міністерства юстиції України» від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). У зв`язку з тим, що основне зобов`язання виконано, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 305 грн. 20 коп.

Outcome: approved