Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

03 квітня 2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, посилаючись на те, що її батько [PERSON] помер 22 листопада 2017 року на тимчасово окупованій території України у м. Антрацит Луганської області, причина смерті: хронічна серцева недостатність IIБ-III, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. 22 листопада 2017 року було видано лікарське свідоцтво про смерть № 452 Державною установою Антрацитівська центральна міська багатопрофільна лікарня в м. Антрацит Луганської області. 18 січня 2018 року було видано свідоцтво про смерть [PERSON] I-ВВ № 046308 Відділом запису актів цивільного стану м. Антрацит Луганської області. Оскільки [PERSON] помер в окремому районі Донецької області, що визнані тимчасово окупованими територіями, заявник не має можливості зареєструвати її смерть на території України. Встановлення факту смерті є необхідним для державної реєстрації смерті. [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області надали до суду заяву, у якому прохали суд розглядати справу без їхньої участі, заяву визнали, з заявленими вимогами згодні. Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник є донькою померлого [PERSON]. (а.с.8,9). Як вбачається з відомостей, що містяться в свідоцтві про смерть № 452, виданому Державною установою Антрацитівська центральна міська багатопрофільна лікарня в м. Антрацит Луганської області, та в свідоцтві про смерть [PERSON] I-ВВ № 046308, виданому Відділом запису актів цивільного стану м. Антрацит Луганської області, що визначені тимчасово окупованими територіями і на яких запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування, [PERSON] помер 22 листопада 2017 року на тимчасово окупованій території України в м. Антрацит Луганської області. (а.с.10,11). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, який набрав чинності 27.04.2014 р., державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, м. Макіївка Донецької області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказане розпорядження набрало чинності 07.11.2014 року. Відповідно до стаття 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України передбачено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, згідно з вказаною нормою Закону заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Заявник звернувся до Ізюмського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON], який помер 22 листопада 2017 року на тимчасово окупованій території України у м. Антрацит Луганської області, Україна, але вих. № 730/15.7-04-04 від 03.04.2018 року заявника було проінформовано про неможливість видачі свідоцтва про смерть. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті, що передбачено ст. 315, 317 ЦПК України. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved