Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

04 липня 2016 року [PERSON] звернувсь до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Лугань» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.05.2014 року о 12:00 годині відбулася дорожньо-транспортна пригода у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] на перехресті вулиці Б. Хмельницького з вулицею Студентською м. Рубіжне, проігнорував вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, виїхав на перехрестя, де скоїв зіткнення з автомобілем DAEWOO NEXIA, під керуванням позивача, внаслідок чого позивачу завдана матеріальна шкода. Постановою Кремінського районного суду Луганської області від 09.07.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Як вказує позивач, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Лугань». У зв'язку з чим позивач звертався до страхової компанії відповідача про виплату йому суми страхового відшкодування, але відповіді не отримав. Позивач просить суд стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Лугань» майнову шкоду у розмірі вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу у розмірі 109279,60 гривень, а з відповідача [PERSON] майнову шкоду у розмірі величини втрати товарної вартості транспортного засобу в розмірі 6165,19 гривень. Окрім цього, посилаючись на положення ст. 23 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду 5000,00 грн., яка виражається в душевних стражданнях, відчуття тривоги та депресивного стану, хвилювань, пов'язаних з необхідністю ремонту автомобілю. Приймаючи до уваги, що відповідачі добровільно відмовляється здійснити вказані виплати позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклики відповідачу було надіслано на адресу, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, які повернуті до суду з позначкою «за закінченням терміну збереження». Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Лугань» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклик в судове засідання відповідач отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 9301003263994. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, відсутності заяви відповідачів про розгляд справи за їх відсутності та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності автомобіль марки DAEWOO NEXIA, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 7). Згідно постанови Кремінського районного суду Луганської області від 09.07.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в тому, що він 17.05.2014 року о 12:00 годині відбулася дорожньо-транспортна пригода у зв'язку з тим, що автомобіль під керуванням [PERSON] на перехресті вулиці Б. Хмельницького з вулицею Студентською м. Рубіжне, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та вчинив зіткнення з автомобілем DAEWOO NEXIA, внаслідок чого завдана матеріальна шкода (а.с. 9). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу № 61 року від 06.05.2016 року вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля DAEWOO NEXIA, реєстраційний номер [NUMBER] становить 115444,79 гривень, в тому числі вартість відновлюваного ремонту 109279,60 гривень та величина втрати товарної вартості 6165,19 гривень (а.с. 11-21). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно заяви про виплату страхового відшкодування позивач [PERSON] 19.05.2014 року звертався до ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Лугань» (а.с. 10). Проте завдана матеріальна шкода позивачу на теперішній час не відшкодована. Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п.22.1 ст.22 вищезазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом статті 29 вищезазначеного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до положень пункту 32.7 статті 32 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов'язана із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховиком не відшкодовується. Відповідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню інших прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів, які спростовують обставини на які посилається позивач у позовній заяві відповідачі не надали, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди та стягнення на користь позивача з відповідача [PERSON] величини втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 6165,19 гривень та з співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Лугань» суми відновлювального ремонту в розмірі 109279,60 гривень, оскільки дорожньо-транспортна подія, що відбулася 17.05.2014 року та є страховим випадком Вирішуючи питання про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди суд дійшов такого. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається з пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки вина відповідача [PERSON] в пошкоджені належного позивачу майна внаслідок спричиненої ним ДТП встановлена постановою суду, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, пов'язаних з фактом заподіяння пошкодженням автомобіля та неможливістю протягом тривалого часу проведення його ремонту, усунення наслідків ДТП, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 5000 гривень підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved