Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

03 березня 2015 року [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який на даний час є студентом 1-го курсу денної форми навчання медичного факультету №1 за спеціальністю лікувальна справа в Вінницькому Національному медичному університеті імені [PERSON], посилаючись на те, що їй одній важко утримувати дитину, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює у відділі митного оформлення Залізничний, отримує стабільно заробітну плату. Позивач просить стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до 01 липня 2020 року, а також 59451 грн. додаткових витрат на дитину [PERSON] для санаторного лікування, щорічно в липні місяці, оскільки [PERSON] являється інвалідом дитинства 2-ї групи. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Пояснила, що відповідач в добровільному порядку допомогу не надає. Син є інвалідом ІІ групи з дитинства, працездатний, однак потребує відновної терапії, санаторно-курортного лікування щороку. В минулому році на лікування не їздив у звязку з браком коштів. Позивач працює, син отримує стипендію, однак їх доходів не вистачає на оплату гуртожитку, підручників, одягу, оплати путівок до санаторію. Відповідач позов визнав частково. Не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі ? від всіх видів заробітку. Пояснив, що отримує заробітну плату орієнтовно 2500 2600 грн.. Створив сімю, проживає в громадському шлюбі з іншою жінкою, її дитиною. На частковому утриманні хвора мати похилого віку. Сам хворіє, лікується стаціонарно щороку. Сплачує кредит. Періодично підтримує сина матеріально, однак оплачувати щороку витрати на санаторно-курортне лікування не в змозі. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, зміст письмового заперечення, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано.\~ \~ Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічне роз'яснюється Постановою Пленуму Верховного суду України\~ \~ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки Вінницького медичного університету ім. М.І. Пирогова № 39 від 15.01.2015, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання медичного факультету № 1 за спеціальністю лікувальна справа. Навчається за державним замовленням. Термн навчання з 01.09.2014 до 01.07.2010 р.р. Згідно довідки про доходи від 23.04.2015, відповідач [PERSON] працює старшим державним інспектором Вінницької митниці ДФС з 01.01.2006, форма працевлаштування основна. Відповідач надає допомогу на утримання сина в добровільному порядку не регулярно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання у вищому навчальному закладі слід задовольнити частково. Визначаючи розмір аліментів суд враховує: стан здоровя сина позивача - інвалід з дитинства ІІ групи, потребує відновної терапії; матеріальний стан позивача офіційно працює; матеріальне становище платника аліментів - працездатний, працює старшим державним інспектором Вінницької митниці ДФС, має постійний дохід, проживає в громадському шлюбі з іншою сімєю, сплачує кредит, стан здоровя відповідача хворіє, перебуває на обліку у звязку з вродженою вадою серця, а тому вважає за доцільне стягувати з відповідача [PERSON], аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], до закінчення ним навчання у вищому навчальному закладі, але не більше ніж до 23 річного віку, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходів), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Разом з цим, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В даному випадку позивачка пред'явила позов про стягнення аліментів з підстав передбачених ст. 199 СК України. В той же час, із ст. 201 СК України слідує, що до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина не застосовуються положення ст. 185 СК України. Тобто чинне сімейне законодавство не передбачає можливості стягнення додаткових витрат на утримання дитини, аліменти на яку стягуються в порядку передбаченому ст. 199 СК України. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186 цс 14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Враховуючи зазначене вище суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину слід відмовити. Аліменти на\~ \~ утримання\~ \~ дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 03 березня 2015 року. Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.\~ \~

Outcome: partial