Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

02 жовтня 2014 року заявник звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про надання права на реєстрацію шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що між нею та [PERSON] з січня 2014 року склались близькі відносини є почуття любові та поваги. В червні - липні 2014 року вона завагітніла, батьком майбутньої дитини є [PERSON] Станом на 01 жовтня 2014 року термін вагітності заявника складає 14 тижнів. На даний час їй повних 17 років та лише [INFO] їй виповнюється 18 років, але вона та [PERSON] бажають створити сім'ю, що стало підставою для звернення до суду. Вони кохають один одного та бажають створити сім'ю, це волевиявлення повною мірою відповідає інтересам обох. Заявник просить надати їй право на шлюб до досягнення нею 18 років. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила надати їй дозвіл на шлюб посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересовані особи не заперечували проти задоволення заяви та надання права на шлюб. Вислухавши доводи та пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту та свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON], народилась [INFO], батьками якої є [PERSON], [PERSON] (а.с. 5, 16). Відповідно до паспорту серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] (а.с. 6). 08 липня 2003 року шлюб між батьками заявника [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], актовий запис № 165 (а.с. 7). Згідно протоколу ультразвукового обстеження вагітних від 24 вересня 2014 року [PERSON], [INFO] встановлено, що вагітність складає 13-14 тижнів (а.с. 8). Вказані вище правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для жінок та чоловіків встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до роз'яснень п. 2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК України). При цьому, до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, задовольняючи заяву про надання права на шлюб, суд враховує спільне бажання заявника та особи, з якою має бути укладений шлюб, укласти шлюб, їх спільний намір створити сім'ю, а також вагітність заявника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надання права заявнику на шлюб буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. Крім того, мати заявниці підтримує намір своєї доньки укласти шлюб і також просить надати їй таке право, що сприяє відповідності надання такого права інтересам її неповнолітньої доньки. На підставі викладеного та

Outcome: approved