overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

04.12.2018 року АТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом про стягнення із відповідача на користь позивача борг за спожиту електричну енергію в розмірі 2426 грн. 71 коп. Вказували, що відповідач є споживачем електроенергії, яку надає АТ «Миколаївобленерго» за адресою [ADDRESS]. Проте в порушення умов договору укладеного між сторонами про надання послуг з електропостачання до будинку відповідач ухиляється від сплати даних послуг. Станом на 08.11.2018 р. у відповідача як побутового споживача, що мешкає за вказаною адресою виникла заборгованість перед позивачем за надані до її квартири послуги з електропостачання Згідно Ухвали від 18.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] є\~споживачем електричної\~енергії в квартирі [ADDRESS], що постачає енергопостачальник АТ «Миколаївобленерго». За вказаною адресою ПАТ «Миколаївобленерго» було відкрито особовий рахунок на ім`я [PERSON], за №318078. \~ \~ \~ \~Позивач постійно надавав послуги з електропостачання до будинку відповідача. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами_ для населення на підставі показів засобів обліку. У відповідності до п. 21 ПКЕЕН споживач, як правило знімає покази засобів обліку, на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом( місяцем). Згідно із положенням п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Однак відповідач надані послуги з електропостачання до її квартири за вказаний\~ період не оплачувала, в звязку з чим станом на 08.11.2018 р. в неї виникла заборгованість перед енергопостачальним в розмірі 2426 грн. 71 коп. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань\~ і одностороння зміна умов договору не\~ допускається. Також у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити\~ суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції\~ за весь час прострочення,\~ а також три відсотки річних від простроченої суми. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в\~ 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

04.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON]. Спільне подружнє життя не склалось через різні характер та погляди на життя, у зв'язку з чим часто почали виникати непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - «[PERSON]». Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 23 січня 2015 року Виконавчим комітетом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 1. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просила її шлюбне прізвище «[PERSON]» залишити без змін. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

04.12.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що збереження родини не є можливим. Ухвалою судді від 10.01.2018 року відкрито провадження по цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 16.02.2018 року об 11-40 год. У підготовче судове засідання сторони не зявились, позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, відповідач причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи сповіщений своєчасно. Ухвалою суду від 16.02.2018 року справа призначена до розгляду по суті на 14.03.2018 року. У судове засідання 14.03.2018р. сторони не зявились, позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, відповідач причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи сповіщений у встановленому порядку шляхом надання офіційного оголошення, справу слуханням відкладено на 26.03.2018 року. У судове засідання 26.03.2018 року сторони не зявились, причину відсутності суду не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином. Від відповідача повідомлень щодо причин відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Позивач надала суду заяву щодо розгляду справи у її відсутність, зазначивши, що не заперечує проти розгляду заочного розгляду справи. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.06.1993 року відділом запису актів громадянського стану Дудубійського району м.Тбілісі, актовий запис №116. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2000 року з причини відсутності взаєморозуміння у вирішенні життєво важливих питань, різноманітних поглядів на сімейне життя, сторони втратили друг до друга почуття любові і поваги, примирення між ними неможливо. У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, так як жодною із сторін не доведено про можливість збереження родини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

04.12.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25 січня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, про що є актовий запис № 78, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають з 2010 року. Вважає, що сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишаються проживати з позивачем. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]», проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2003 року, актовий запис № 78 у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають з 2010 року. Вважає, що сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишаються проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

04.12.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 липня 1982 року Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 31, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем не склалося спільне сімейне життя, вони не проживають спільно з 1991 року, тобто 27 років, вона вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач прийшла до висновку, що сімя розпалася та її не можливо зберегти. Позивач\~ [PERSON] до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.07.1982 року, який зареєстровано Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 31 (а.с.6). Сторони разом не проживають з 1991 року, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб позивач не бажає. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сімєю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки\~ позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 141 ЦПК України всі витрати, повязані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

04.12.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що 07.11.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В період шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться з жовтня 2018 року. Підставою для розірвання шлюбу є постійні сварки в ході яких відповідач завдає психологічний та фізичний біль, втрата між позивачкою та відповідачем почуття взаємної поваги та любові, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 07.11.2008 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 07.11.2018 року (а.с.4). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.04.2009 року (а.с.5). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.12.2015 року (а.с.6). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

04.12.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 07.06.1996 року, вказавши у позові, що неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. В позові зазначила, що подальше збереження шлюбу є недоцільним і таким, що суперечить її інтересам, оскільки фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені ще в жовтні 2013 року. З того часу сторони проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Причиною розпаду сім'ї стали постійні сварки через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. В судове засідання позивач не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з'явився також, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 22, 27, 31). Окрім того викликався через сайт судової влади (а.с. 20, 25, 30). Заяв чи клопотань до суду не надав, відзив на позов до суду не надходив. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 07.06.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

04.12.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 27.04.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час вони проживають окремо, вони припинили шлюбні відносини. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати дитину, однак останній на її звернення не реагує та ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач ухиляється добровільно сплачувати аліменти, чим не виконує обовязок, щодо утримання батьками неповнолітніх дітей, на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 27.04.2015 року , про що 24.04.15 року зроблено відповідний актовий запис № 03, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). 08.10.2014 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 521666 від 08.10.2016 року (а.с. 4). Відповідач з позивачкою не проживає, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.5). Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], проживає окремо від дитини, відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір в сумі 768 гр. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст.\~180,\~181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

04.12.2018 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя винесено рішення суду по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.01.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якої зазначила, що при ухваленні рішення судом не вирішено питання судового збору. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що відсутня необхідність виклику сторін по справі, щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заяву, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.09.2018 року позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача понесені нею судові витрати (а.с. 3-4). 04.12.2018 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя винесено рішення суду, яким позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу задоволенні, але не вирішено питання, щодо стягнення судового збору. Позивач при зверненні до суду сплила, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 05.09.2018 року (а.с.2).. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved