Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

03.03.2014 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання трудового договору, зобов'язання внесення запису(а.с.1-2), мотивуючи вимоги наступним. 13.02.2012 р. між нею та відповідачем було укладено безстроковий трудовий договір, що зареєстровано в Чернігівському міському центрі зайнятості. Згідно трудового договору її було прийнято на посаду продавця продовольчих товарів. З 20.11.2012 р. відповідач припинив свою трудову діяльність і виплату їй заробітної плати. Встановити його місцезнаходження вона не змогла. В наслідок цього не може розірвати трудовий договір, а тому і працевлаштуватися на законних підставах. Просила: розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 13.02.2012 р. між нею та відповідачем, який зареєстрований 13.02.2012 р. за № 25031200653 у Чернігівському міському центрі зайнятості; зобов'язати відповідача внести запис до її трудової книжки про її звільнення у відповідності до вимог ч. 3 ст. 38 КзПП України. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача було залучено - Чернігівський міський центр зайнятості. В ході розгляду справи було уточнено, що відповідачем є фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що доказів того, що відповідачем порушені її права згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України не має; трудові відносини припинені 21.11.2013 р.; відповідач її заяву(а.с.3) не отримував, заяву направила поштою 30.03.2013 р.; інших заяв не направляла; свою ініціативу про розірвання трудового договору вона виразила в цій заяві, конверт повернувся їй 03.05.2013 р.; договір потрібно розірвати з 30.03.2013 р. у зв'язку з відсутністю відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Чернігівського міського центру зайнятості - [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню частково: трудовий договір зареєстрований в Чернігівському міському центрі зайнятості і підлягає розірванню не за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, а за ч. 1 цієї статті; трудовий договір має бути розірваний через два тижні після 03.05.2013 р. - дати повернення позивачці конверта з її заявою. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся в установлену законом порядку. Судове повідомлення, направлене за місцем його реєстрації, повернулось не врученим, з позначкою «за закінченням терміну зберігання», тому відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день та час розгляду справи він вважається повідомленим належним чином. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності на підставі наявних даних і доказів, постановивши заочне рішення. Вислухавши позивачку і представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2012 р. між [PERSON] та фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, зареєстрований в Чернігівському міському центрі зайнятості за № 25031200653(а.с.4). Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Позивачка не зверталась з заявою до відповідача про розірвання трудового договору за власним бажанням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у визначений нею строк в зв'язку з тим, що відповідач не виконує законодавство про працю або умови трудового договору. Вона 30.03.2013 р. направила відповідачу листа лише з проханням звільнити її з посади подавця продовольчих товарів за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України; лист відповідач не отримав і він повернувся позивачці 03.05.2013 р.(а.с.3,5). На підставі викладеного, необхідно: безстроковий трудовий договір, укладений 13.02.2012 р. між відповідачем та позивачкою, зареєстрований 13.02.2013 р. за № 25031200653 у Чернігівському міському центрі зайнятості розірвати з 17.05.2013 р. (через два тижні після 03.05.2013 р.); зобов'язати відповідача внести запис до трудової книжки позивачки про її звільнення відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України; а в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Потрібно стягнути з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: partial