Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

04 квітня 2018 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2 148, 38 грн. за кредитним договором та судових витрат в сумі 1762, 00 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 23.07.2014 між сторонами було укладено договір № 1978353 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого банк на підставі наданих [PERSON]М документів відкрив останньому рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний». Надалі 08.08.2014 р. сторонами було укладено додатковий договір №1 до вказаного договору № 1978353 про встановлення Відповідачеві кредиту у сумі 900, 00 грн. із строком дії кредитної лінії на період дії платіжної картки, у разі випуску платіжної картки на новий термін строк дії кредиту продовжувався на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за цим кредитом є фіксованою і встановлена в розмірі 24,00 процентів річних. Далі, додатковим договором № 2 від 03.11.2014 року сторони внесли до основного договору № 1978353 зміни про встановлення кредитного ліміту у сумі 1800, 00 грн, процентна ставка є фіксованою і складає 26 %. Позивач зазначає, що він виконав умови договору в повному обсязі, проте відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, у звязку з цим склалася заборгованість станом на 13.09.2017 р. у розмірі 2148, 38 грн., яка включала: основна заборгованість (прострочена) - 1754, 37 грн.; проценти за користування кредитом (строкові) - 47, 49 грн.; проценти за користування кредитом (прострочені) 114, 97 грн.; пеня за прострочену заборгованість 149, 72 грн.; комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) 6, 00 грн; сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за кредитом 55, 53 грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором 20, 30 грн. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду направив заяву в якій зазначив, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без участі його представника. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження, судову повістку про виклик до суду та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. В судові засідання не з'являється. У зв'язку з тим, що відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що 23.07.2014 р. між сторонами було укладено договір № 1978353 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого банк на підставі наданих клієнтом документів відкрив йому рахунок за тарифним пакетом «Пенсійний» (в т.ч. «Арсенал»). Надалі 08.08.2014 року між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1, яким внесено зміни до основного договору № 1978353, за умовами якого позивач встановив відповідачеві кредит у сумі 900 грн. із процентною ставкою 24%. 03.11.2014 року сторони домовилися внести до додаткового договору № 1978353 зміни, про що уклади додатковий договір № 2. Відповідно до цього договору позивач встановив відповідачеві кредит у сумі 1800 грн. із процентною ставкою 26%. 26.01.2017 року позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою № 134/8 з вимогою про повне погашення заборгованості за кредитним договором на пізніше 30 календарних днів з дати отримання цього листа. Як встановлено судом з наявних матеріалів справи ПАТ«Державний ощадний банк України» на виконання умов укладеного з відповідачем договору свої зобовязання виконав в повному обсязі і належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти на картку в розмірі 1800,00грн., проте останній не виконав взятих на себе зобовязань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки і порядку, визначені договором. Тому станом на 13.09.2017р. склалася заборгованість у загальному розмірі 2148, 38 грн., що включала в себе наведені в позовній заяві суми заборгованості за «тілом» кредиту, процентами за користування кредитними коштами, пеню і комісію за розрахунково-касове обслуговування, що підтверджено доданим до позовної заяви розрахунком. Відповідно до загальних положень частини першої статті 509, частини першої статті 525 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначенням частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття629 ЦК України). Так, відповідно до п. 1.10. договору від 23.07.2014 року, банк має право вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов договору та правил. Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання (частина друга статті 615 ЦК України). Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що відповідач порушив умови додаткового договору від 03.11.2014 до договору від 23.07.2014 року № 1978353 та не виконав взяті на себе зобовязання з повернення кредитних коштів, відтак позовна заява (з урахуванням зменшення розміру позовних вимог), є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Крім того, на підставі імперативних приписів частин першої, другої статті141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 1762,00 грн. судових витрат за сплачений судовий збір. Відповідно до статей 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 547, 549, 598, 610, 611, 612, 615, 624, 626, 629, 631, 634, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved