Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

04.07.2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач просив змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки: [PERSON], [INFO], та на користь [PERSON] на утримання сина: [PERSON], [INFO], змінивши його на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходів) на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позові, просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду та заперечень на позовну заяву не надіслали. Ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.03.2011 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.10.2011 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення донькою повноліття. На виконання вказаних рішень суд видав виконавчі листи. Діти сторін проживають разом із матерями. В даний час розмір стягуваних аліментів з відповідача є завеликим, оскільки з 2014 року матеріальний стан [PERSON] змінився; у січні 2014 року було прооперовано його матір та призначено ІІІ групу інвалідності, доходів крім пенсії по інвалідності вона не має та потребує коштів на протезування. Позивач доглядає хвору матір та батька пенсіонера. За виконавчими листами з нього стягується 50 % заробітної плати, тому, з урахуванням комунальних платежів, на прожиток йому залишається зовсім мало коштів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким частину 2 ст. 182 Сімейного кодексу викладено у наступній редакції: «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відповідачі не надали суду жодних належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову в цілому або у певній його частині, встановлених судом обставин, на підтвердження у позивача можливості надавати їм матеріальну допомогу на утримання дітей у тому розмірі, що визначений судовими рішеннями. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які позивач сплачує на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], слід зменшити.

Outcome: approved