Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

03.07.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла заява лікаря психіатра Кагарлицької ЦРЛ, заінтересована особа, - прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, ( а.с., 1 3), в якій заявник просив суд: - винести рішення про проведення психіатричного огляду [PERSON], [INFO], жителя [INFO] у примусовому порядку в комінальному закладі Київської обласної ради «Обласне психіатрично наркологічне медичне об»єднання» смт. Глеваха Васильківського району Київської області. Свої вимоги лікар психіатр в мотивувальній частині заяви, ( а.с., 1 3), обґрунтовував наступним: [PERSON], 1955року народження, житель [INFO] 09.09.2009 року консультований лікарською комісією лікарів психіатрів комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» смт. Глеваха Васильківського району Київської області в звязку з неадекватною поведінкою (неодноразово створював конфліктні ситуації з адміністрацією Міської ради). Був виставлений діагноз: «Паранояльний розвиток особистості» - від запропонованого стаціонарного обстеження та лікування відмовився, пояснюючи це тим, що все зрозумів та подібного в подальшому зобовязувався не здійснювати. Рекомендовано консультативний обліку лікаря психіатра. Лікаря психіатра не відвідував. До листопада місяця 2015 року поведінка гр. [PERSON] була задовільна - конфліктних ситуацій не створював. Після призначення нового голови Райдержадміністрації поведінка гр. [PERSON] різко змінилася, став з ним конфліктувати та неодноразово дзвонити на «Гарячу лінію». Неодноразово створював конфліктні ситуації в присутності та стосовно голови РДА гр. [PERSON], роздруковував та надсилав друковану продукцію власного написання до райдержадміністрації, розміщував відповідні відеоролики в мережі Інтернет. 14.12.2015року в кабінеті завідуючої полікліклініки Кагарлицької ЦРЛ [PERSON] та в її присутності відбулася бесіда лікаря психіатра [PERSON]Г1. із гр. [PERSON] Останній вів себе неадекватно, виказував претензії про обмеження його прав. Після чого подзвонив на «Гарячу лінію» із скаргою на лікаря психіатра Кагарлицької ІІРЛ [PERSON] На основі звернень Кагарлицької районної державної адміністрації та Кагарлицької Міської ради стало відомо, що протягом тривалого часу гр. [PERSON] звертається в різні державні установи з дріб'язковими питаннями, що ускладнює злагоджену роботу працівників державних установ. Зявляється у громадських місцях та адмінприміщеннях в неохайному вигляді - забрудненому та порваному одязі. Протягом останній двох тижнів він супроводжує окремих держслужбовців від місця їх проживання до роботи та у зворотньому напрямку. Вважає себе громадським активістом, захисником прав інвалідів на безперешкодне пересування містом (виношує ідею облаштування пандусами альтанок в парку - памятці «Кагарлицький». Пояснення що пандус повинен мати допустимий кут підйому, а в парку це виконати неможливо, гр. [PERSON] відкидає.). Останній місяць його поведінка стала агресивною та провокативною - за період з 18.05 по 20.05.2017р. викрав сім тротуарних бордюрних поребриків в м. Кагарлик по вул. Володимира Великого з мстою «перевірки» роботи поліції. 19 червня 201 7р ввірвався до кабінету першого заступника міського голови під час роботи комісії та вимагав терміново випустити директора МЦСССДМ для розмови. 23 червня 2017 року в приймальні міського голови почав переконувати відвідувачів у тому, що вони даремно витрачають час «бо тут ніхто і нічого не вирішує». На зауваження секретаря Березової А.О. відреагував агресивною риторикою в образливій формі. Гр. [PERSON] звернувся до адміністрації КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» з проханням надати йому в оренду кімнату для проведення медичних маніпуляцій (інєкції лікарських засобів жителям віддалених вулиць міста з його слів). Гр. [PERSON] з пульверизатора розбризкував невідому речовину на дитячому майданчику «Рошен» в той час, коли на ньому знаходилися діти та дорослі. Ніяких пояснень з даного питання не надавав. 03.07.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений склад суду у складі, суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., ( а.с., 31), присяжні, - [PERSON], [PERSON] 03.07.2017 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про залишення заяви без руху та надано заявник термін на усунення недоліків, які були допущені під час подання заяви, ( а.с., 33 - 40). 04.07.2017 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 04 липня 2017 року, ( а.с., 40). 04.07.2017 року слухання справи було відкладено на 07.07.2017 року в зв»язку з неявкою особи,стосовно якої вирішувалося питання щодо надання психіатричної допомоги, - [PERSON], ( а.с., 42). 04.07.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішла письмова заява про самовідвід присяжного [PERSON], ( а.с., 43). 07.07.2017 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про задоволення самовідводу присяжного [PERSON], ( а.с., 45 47). 07.07.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України було обрано присяжного [PERSON], ( а.с., 48). В судовому засіданні лікар психіатр Кагарлицької ЦРЛ [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримав, посилаючись на обставини справи, які містяться в мотивувальній частині заяви. На запитання складу суду лікар психіатр відповів, що не може надати суду документальні підтвердження фактів того, що [PERSON] вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, що він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, чи завдасть шкоди своєму здоров»ю у зв»язку з погіршенням психічного стану у разі не надання йому психіатричної допомоги. Зазначив, що [PERSON] на обліку в лікаря психіатра не перебуває, ніхто з членів сім»ї чи близьких родичів зі скаргами на дії [PERSON] не зверталися. В судовому засіданні заінтересована особа, - прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області [PERSON] заперечував проти задоволення вимог, викладених в заяві, так як вважає, що дана заява не обґрунтована, не відповідає вимогам, які зазначені в Законі України «Про надання психіатричної допомоги», а тому немає підстав для задоволення заяви. В судовому засіданні особа, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги, - [PERSON] заперечував проти направлення його на примусове обстеження, так як вважає себе не хворим, а подання даної заяви вважає, як помста йому за його громадську діяльність, зокрема, як помста голови Кагарлицької районної державної адміністрації [PERSON] Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні вимог, викладених в заяві, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України: За умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Як вбачається з матеріалів справи, особа, щодо якої вирішується питання про надання йому психіатричної допомоги, - [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [INFO]. Відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду загальної юрисдикції першої інстанції. Застосування до справи норм матеріального та процесуального права. Перш за все слід зазначити, що питання про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку врегульовано Главою 10 ЦПК України, - Про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України заява лікаря психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку здійснюється лише за дотримання умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу». Згідно преамбули Закону України «Про психіатричну допомогу» цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою, виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов'язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов'язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги. Згідно ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога психіатрична допомога, що включає в себе обстеження психічного стану психічного здоров»я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах. Згідно ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров»я, цього Закону та інших нормативно правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про психіатричну допомогу, то застосовуються правила міжнародного договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Згідно ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» діагноз психічного розладу встановлюється відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів діагностики та Міжнародної статистичної класифікації хвороб, травм і причин смерті, прийнятих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров»я для застосування в Україні. Діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних із станом її психічного здоров'я. Методи діагностики та лікування і лікарські засоби, дозволені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, застосовуються лише з діагностичною та лікувальною метою відповідно до характеру психічних розладів і не можуть призначатися для покарання особи, яка страждає на психічний розлад, або в інтересах інших осіб. Забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Згідно ст. 8 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається в найменьш обмежених умовах, що забезпечують безпеку особи та інших осіб, при додержанні прав і законних інтересів особи, якій надається психіатрична допомога. Згідно ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу»: Психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: - вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або - неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або - завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обгрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. Отже, враховуючи вищевикладені норми права, суд зазначає наступне. Перш за все суд звертає увагу на ту обставину, що діючим Законом України «Про психіатричну допомогу», зокрема, положеннями ст. 3 встановлена презумпція психічного здоров»я людини, а тому особа вважається такою, яка не має психологічних, психічних відхилень, доти, доти такий факт не буде доведено у встановленому Законом порядку. Так, в матеріалах справи відсутня довідка про перебування гр.. [PERSON] на психіатричному обліку в лікаря психіатра, більше того, лікар психіатр в судовому засіданні повідомив суд про ту обставину, що [PERSON] на обліку в лікаря психіатра не перебуває. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з письмових доказів, поданих лікарем психіатром, діагноз психічного розладу, на якому наполягає ініціатор заяви, - лікар психіатр, базується на незгоді громадянина [PERSON] з політикою, яка проводиться головою Кагарлицької державної адміністрації, не задоволення [PERSON] незадовільною роботою органів поліції, бюрократизмом, який проявляють органи місцевого самоврядування, що розцінюється судом як грубе порушення лікарем психіатром положень ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу». Окрім того, порушення вищевказаної норми матеріального права діями лікаря психіатра, що виразилися в подачі такої заяви, суд вбачає в тому, що дана заява подана в інтересах Кагарлицької державної адміністрації, якій заважають дії [PERSON], які мають вираз у написанні чисельних скарг у вищі державні інстанції, здійснення телефонних дзвінків на урядову лінію. На думку суду, а також прокурора, ні в мотивувальній частині заяви, ні в судовому засіданні лікар психіатр не зміг навести належні та допустимі докази того, що громадянин [PERSON]: - вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, або - неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або - завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги. Також в порушення вимог ч. 10 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» лікарем психіатром не додано до заяви письмовий висновок, який би містив би обґрунтування про необхідність проведення такого огляду. Вищевикладені обставини справи дають підстави суду для прийняття рішення щодо відмови в задоволенні заяви, так як суд вважає її не обґрунтованою, поданою поспіхом, на задоволення інтересів третіх осіб, що, на думку суду, межує з кримінальною відповідальністю осіб, - ініціаторів подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed