Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

03.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до Полтавської міської ради про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 22269 грн. (двадцять дві тисячі двісті шістдесят девять) грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн. (десять тисяч) грн. Позивач зазначає, що 25.05.2016 року близько 15.45 години, в м.Полтава по вул. Комсомольській, 27, біля банку «Восток» на припаркований ним автомобіль Шевролет Лаччеті 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] впало дерево, внаслідок чого автомобіль тримав механічні пошкодження. Після події позивач одразу повідомив Полтавський відділ Головного управління Національної поліції в Полтавській області, які при виїзді зафіксували факт падіння дерева і пошкодження автомобіля. Згідно запиту до Полтавського обласного центру з гідрометеорології встановлено, що 25.05.2016 року в другій половині дня коли відбулась ця подія вітер був східний 2-7 м/сек. Температура 22 градуса тепла. Згідно висновку №427 про вартість матеріальних збитків «Центру незалежної оцінки та експертизи» від 03.06.2016 року збитки становлять 22269 грн. [PERSON] вважає, що внаслідок вказаної події він переніс стрес, нервування, у нього погіршився стан здоров»я, підвищився артеріальний тиск, у зв»язку з чим він був змушений звертатись до лікарні. Упродовж тривалого часу у нього змінився звичайний ритм життя, оскільки не користувався автомобілем, був вимушений звертатись за проведенням експертного дослідження, до Полтавського обласного центру з гідрометеорології, до страхової компанії, постійно хвилювався з приводу відмови у добровільному відшкодуванні шкоди. Таким чином, позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 10000 грн. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнав, прохав відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи Управління Державної казначейської служби у м. Полтаві [PERSON] при вирішенні справи покладалася на розсуд суду, представник третьої особи комунального підприємства «Декоративні культури» - [PERSON] у задоволенні позову прохала відмовити. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.05.2016 року близько 15.45 години, в м.Полтава по вул. Комсомольській, 27, біля банку «Восток» на припаркований автомобіль Шевролет Лаччеті 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], належний [PERSON] впало дерево, внаслідок чого автомобіль тримав механічні пошкодження. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З аналізу наведеного вбачається, що при вирішенні спору згідно ст. ст. 1166, 1167 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними та вину заподіювача шкоди. Організація благоустрою населених пунктів, у тому числі, й утримання зелених зон населених пунктів за ст.ст.5,10,15,20,28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» покладена законодавцем на органи місцевого самоврядування та уповноважені ними органи. Згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради Про ремонт вулиць міста, які суміщаються з напрямками доріг загального користування державного значення № 99 від 30.03.2001 р. замовником по ремонту та утриманню доріг, згідно з додатком, визначено міське управління житлово-комунального господарства. Перелік вулиць, які належать до комунальної власності і суміщаються з напрямками доріг загального користування державного значення, включає вул. Комсомольську. Згідно розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дощок та зображень комуністичної символіки у місті Полтаві від 20.05.2016 р. № 207 вулицю Комсомольську у м. Полтаві перейменовано на вулицю Стрітенську. У відповідності до Положення про Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (в новій редакції) до компетенції управління належать забезпечення виконання завдань по утриманню, експлуатації, поточному ремонту, капітальному ремонту, будівництву і реконструкції об'єктів міського благоустрою. Також, згідно пунктів 2.4.2, 2.4.10, 2.4.22 Статуту КП Декоративні культури Полтавської міської ради до основних завдань діяльності підприємства належить утримання вуличних зелених насаджень, обрізання та видалення аварійних, фаутних та сухостійких дерев, обстеження зелених насаджень на об'єктах благоустрою комунальної власності, а також на інших територіях. Відтак, Полтавська міська рада не є стороною спірних правовідносин, оскільки повноваження щодо належного утримання доріг, зокрема, по вул. Стрітеській у м. Полтаві та утримання в належному стані зелених насаджень належить до компетенції інших осіб. Відповідно до змісту ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 1) У відповідності до приписів ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем у справі не надано і не доведено доказів вини відповідача, факту безпосереднього причинного зв'язку між шкодою, завдану майну позивача та бездіяльністю міської ради. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed