Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

04.09.2019 року [PERSON] в особі представника позивача: адвокатське бюро «Калінін і Партнери» в особі адвоката Калініна С.К.звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №10855 про стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 19852,09 грн. та 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №20010111350801 від 02.04.2018 року, укладеним із ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ«Перший український міжнародний банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.05.2018 року по 13.05.2019 року. Сума заборгованості складає 19852,09 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3882,49 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 400,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 5702,70 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 9243,02 грн., строкова заборгованість за процентами - 623,88 грн., за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн.. АТ «Перший український міжнародний банк» пред`явив виконавий напис №10855 від 20.05.2019 року до виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., на підставі якого приватний виконавець 20.06.2019 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №59378956. Позивач вважає, що виконавчий напис №10855 від 20.05.2019 року здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки, 02.04.2018 року позивачем було підписано заяву №2001011350801 до АТ«Перший український міжнародний банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; проте, в подальшому кредитний договір банк з позивачем не укладав та позивач не отримував кредит від АТ «Перший український міжнародний банк». Позивач звертає увагу, що він не отримував письмової вимоги (повідомлення) від банку, з вказаних підстав позивач не визнає заборгованості, нарахованої АТ«Перший український міжнародний банк», у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань, переказ та отримання суми кредиту АТ «Перший український міжнарожний банк» нічим не підтверджено. У поданих нотаріусу додатках відсутній документ, який би підтверждував факт перерахування (отримання) будь-яких коштів, в матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Викладені обставнини свідчать про наявний спір між сторонами. Позивач вказує, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків,комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції є незаконними, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Кредитний договір має містити обґрунтований розрахунок розміру комісії, але в заяві, яка підписана позивачем відсутні як поняття комісії, так і обґрунтований розрахунок розміру комісії. На підставі вищевикладеного просить суд визнати вчинений 20.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та зареєстрований в реєстрі за №10855 виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 19852,09 грн., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 12.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , представник позивача: адвокатське бюро «Калінін і Партнери» в особі адвоката Калініна С.К. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2212 від 26.06.2018 року, видане Радою адвокатів Полтавської області) до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. (номер свідоцтва 6685) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 23.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті справу за позовом [PERSON] , представник позивача: адвокатське бюро «Калінін і Партнери» в особі адвоката Калініна С.К. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2212 від 26.06.2018 року, видане Радою адвокатів Полтавської області) до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. (номер свідоцтва 6685) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань до суду не надходило. Представник позивача [PERSON] , адвокат Калінін С.К. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2212 від 26.06.2018 року, видане Радою адвокатів Полтавської області), діючий на підставі ордеру серії ПТ №112598 від 08.08.2019 року, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Крім того, надав до суду клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого просив стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті за договором №б/н 19 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 08.08.2019 року в сумі 5000,00 грн. на підставі п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України. Відповідач, представник Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», в судове засідання не з`явився. Судом неодноразово здійснювались виклики відповідача шляхом направлення на юридичну адресу відповідача судових повісток. Поштові відправлення були отримані власноруч представником відповідача, будь-яких клопотань та заперечень до суду не надано. Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.41) (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. (номер свідоцтва 6685), в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність з урахуванням фактичних відносин та просила постановити рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ст.ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів. Ухвалою суду від 31.03.2020 року відповідно до ст.ст.223, 280-281 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] , представник позивача: адвокатське бюро «Калінін і Партнери» в особі адвоката Калініна С.К. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2212 від 26.06.2018 року, видане Радою адвокатів Полтавської області) до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. (номер свідоцтва 6685) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. 02.04.2018 року [PERSON] підписав заяву №2001011350801 про прийняття публічної пропозиції ПАТ «Перший український міжнародний банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.25), чим беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «Перший український міжнародний банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «Перший український міжнародний банк»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах, а саме з наданням кредиту (з послугою страхування) на наступних умовах: на оплату товару (-ів) та/або робіт та/або послуг у суб`єкта господарювання; сплати разової комісії банку за переказ коштів. Таким чином, пропозиція: являє собою акцепт позичальника банку про укладення між позичальником та банком - договору про надання споживчого кредиту на умовах вказаних в розділі «Кредитна картка» - [PERSON] було надано кредит в сумі 12700 грн., плаітжна дата до 10 числа місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитом, розмір мінімального платежу та інші умови наданння та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Підписанням заяви [PERSON] підтвердив, що ним отримана у непошкодженому стані кредитна картка і ПІН, а також з правилами користування платіжною карткою ознайомлений. Щорічна процентна ставка складає - 59,33%, загальна вартість кредиту для споживача на весь строк користування кредитом (у тому числі: тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 1593,19 грн.. Публічна пропозиція або заява на приєднання до договору разом складають єдиний документ - договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно преамбули публічної пропозиції. 21.03.2017 року за вихідним №17 (а.с.26,27) [PERSON] за місцем реєстрації: [ADDRESS] , ПАТ «Перший український міжнародний банк» направлена вимога про повернення заборгованості за кредитним договором №2001011350801, яка станом на 21.03.2019 року складає 18583,53 грн.; боржика попереджено, що у разі невиконання зазначеної вимоги - банк застосує заходи примусового позасудового стягнення заборгованості, зокрема шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Реєстраційний номер поштового відправлення 0534001433967. 13.05.2019 року представник АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №2001011350801 від 02.04.2018 року, за яким [PERSON] є боржником, а АТ «Перший український міжнародний банк» - стягувачем, оскільки строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 13.05.2018 року по 13.05.2019 року. Сума заборгованості складає 19852,09 грн.. До заяви додано: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документи стягувача та представника стягувача за довіреністю (а.с.23). 20.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис (а.с.10), зареєстрований у реєстрі за №10855, про стягнення з позивача на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №2001011350801 від 02.04.2018 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український міжнародний банк». Стягнення заборгованості проводилось за період з 13.05.2018 року по 13.05.2019 року. Сума заборгованості складає 19852,09 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3882, 49 грн., - прострочена заборгованість за комісією - 400,00 грн., - прострочена заборгованість за процентами - 5702,70 грн., - строкова заборгованість за сумою кредиту - 9243,02 грн., - строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., - строкова заборгованість за процентами - 623,88 грн.. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 500,00 грн.. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» складає 20352,09 грн.. Виконавчий напис вчинено 20.05.2019 року, він набирає чинності з дати вчинення та має бути пред`явлений до виконання до ВДВС протягом року з дня його вчинення. 20.06.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., відкрито виконавче провадження №59378956 (а.с.28). Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст.89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, №296/5. Зокрема, згідно Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року, №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року по справі №754/9711/14-ц та підтвердив Верховний Суд в своїй постанові від 07.11.2018 року по справі 199/3452/16-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як вбачається з матеріалів справи, представником АТ «Перший Український Міжнародний Банк» для вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса останньому було надано: - оригінал пропозиції позичальника на отримання кредиту від 02.04.2018 року (з якого була виготовлена нотаріально засвідчена копія), яка містить інформацію щодо особи позичальника, розміру та валюти кредиту, розміру плати за користування кредитом (процентів), а також факт ознайомлення позичальника з Умовами та Правилами користування платіжною карткою, банківськими тарифами, що становлять собою кредитний договір, але в наданих копіях не міститься інформації щодо відповідальності сторін, зокрема - розрахунку комісії, неустойки, інших платежів; - засвідчену стягувачем виписку з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором 2001011350801 станом на 13.05.2019 року однією сумою без щомісячної розбивки на періоди; - інші супутні документи. Проте, матеріали справи не містять доказів, що представником кредитора нотаріусу було надано Умови та Правила користування платіжною карткою, банківські тарифи за весь період кредитування, які в сукупності складають зміст кредитного договору та в яких викладена необхідна для вчинення виконавчого напису інформація. Водночас, в своїй постанові від 26.11.2018 року по справі №207/3365/16 Верховний Суд звертає увагу судів на те, що для вчинення виконавчого напису нотаріус повинен отримати від кредитора оригінал кредитного договору. Також, судом встановлено, що нотаріусу не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (замість цього надано розрахунок заборгованості, а.с.24), який тільки іменується «випискою з рахунку», що не є тотожним поняттю «виписка банку», тобто первинний документ, який фіксує факт виконання господарської операції та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах («Перелік типових документів», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5)). Таким чином, в розпорядженні нотаріуса не було усіх необхідних для вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості документів, передбачених постановою від 29.06.1999 року, №1172, а тому останнім порушено встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість не є безспірною, оскільки її безспірність не підтверджена необхідними доказами (документами) та оспорюється позивачем. Разом з тим, нарахування банком комісії за обслуговування кредитної заборгованості, тобто комісії, яка не передбачає надання позичальнику будь-яких послуг та встановлена виключно в інтересах кредитора, є неправомірним та суперечить вимогам закону (правова позиція Верховного Суду в постанові від 20.02.2019 року у справі №666/4957/15-ц), а тому не могла бути включена до стягнення у виконавчому написі. Решта доводів позивача не знайшли свого належного підтвердження, зокрема щодо відсутності між сторонами договірних відносин - оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи. За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не спростовані відповідачем, отже, існують підстави для визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 20.05.2019 року, та зареєстрованого в реєстрі за №10855, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість у розмірі 19852,09 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 500,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при пред`явлені цього позову на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Що стосується клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого останній просив стягнути з АТ «Перший український міжнародний банк» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті за договором №б/н 19 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 08.08.2019 року в сумі 5000,00 грн. на підставі п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України. Заявлені вимоги мотивовані тим, що адвокат Калінін С.К. на підставі №б/н 19 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 08.08.2019 року надавав [PERSON] правничу допомогу по вищеназваному цивільному спору, за що отримав суму гонорару 5000 грн., відповідно до довідки про оплату витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 31.03.2020 року, що підлягає стягненню з відповідача, адвокатом Калініним С.К. надано наступні послуги: усна з вивчення документів консультація клієнта щодо захисту його прав, а саме щодо можливості визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» таким, що не підлягає виконанню - 1 год. 30 хв. - 500,00 грн.; складання, оформлення (друк, посвідчення копій для суду та учасників справи), подання до Ямпільського районного суду Сумської області в інтересах клієнта позовної заяви від 02.09.2019 року до АТ «Перший український міжнародний банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підляє виконанню - 6 год. - 3000,00 грн.; складання, оформлення (друк, посвідчення копій для суду) клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 31.03.2020 року - 3 год.- 500,00 грн.; представництво інтересів клієнта в режимі відеоконференції в Ковпаківському суді м. Суми по справі №590/1030/19 - 1000,00 грн.. Таким чином, фактична сума витрат на правничу допомогу адвоката складає 5000,00 грн.. Суд, перевіривши надані докази, дійшов до наступного висновку. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на відповідача у разі задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2019 року укладено договір №б/н 19 про надання професійної правничої (правової) допомоги, розмір гонорару визначено за домовленістю сторін, на визначення розміру гонорару бюро впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результатута належного виконання окремих доручень клієнта; за надання професійної правничої (правової) допомоги клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) в розмірі 5000,00 грн.. Позивачем сплачено бюро гонорар (винагороду) в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується довідки про оплату витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Згідно з наданим актом виконаних робіт (наданих послуг) від 31.03.2020 року, підлягають стягненню з відповідача витрати на послуги, надані адвокатом Калініним С.К., в тому числі за: усну з вивчення документів консультацію клієнта щодо захисту його прав, а саме щодо можливості визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення суми заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» таким, що не підлягає виконанню; складання, оформлення (друк, посвідчення копій для суду та учасників справи), подання до Ямпільського районного суду Сумської області в інтересах клієнта позовної заяви від 02.09.2019 року до АТ «Перший український міжнародний банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підляє виконанню; складання, оформлення (друк, посвідчення копій для суду) клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 31.03.2020 року; представництво інтересів клієнта в режимі відеоконференції в Ковпаківському суді м. Суми по справі №590/1030/19. Розмір витрат на правничу допомогу адвокатом зроблений з розрахунку 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. Згідно ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3, ч.4, ч.5 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «East/WestAllianceLimited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazziv. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). У пункті 269 Рішення у цій справі суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridisv. Greece), п.55 з подальшими посиланнями). Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 15.05.2018 року у справі №К/9901/39873/18. Аналізуючи вимоги вищенаведеного законодавства, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, обсяг конкретних документів, які були складені та зібрані представником позивача, час, витрачений на участь в судових засіданнях, складність справи, значимість справи для сторін, суд, вважає, що сума судових витрат, які просить стягнути представник позивача є обґрунтованою та відповідає обсягу виконаних робіт. За таких обставин, суд, на підставі документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких обґрунтовано в акті виконаних робіт (наданих послуг) від 31.03.2020 року, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн..

Outcome: approved