Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

04 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року народився [PERSON]. З 2008 року дитина проживає з позивачем та його дружиною [PERSON]. Відповідач [PERSON] є сином позивача. [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності та є наркозалежним понад 10 років. Після народження дитини, батьки проживали разом в квартирі, яка була придбана за кошти позивача. Але спільне життя не склалося, між батьками дитини були постійні сварки, бійки. Деякий час сім'я мешкала у м. Харків. Але одного разу в 2008 році [PERSON] приїхав з міста Харків до місця проживання позивача з дитиною [PERSON]. [PERSON] повідомив, що мати дитини [PERSON] віддала йому дитину. Після повернення відповідач часто зникав з дому, крав речі з дому та не повертався по декілька днів. З того часу позивач та його дружина взяли на себе обов'язки щодо виховання дитини. З 2009 року [PERSON] відвідував дитячий дошкільний заклад, куди влаштував його позивач, сплачував рахунки за дитячий садок, відводив та забирав. Згодом позивач з дружиною влаштували [PERSON] до навчання в школі № 6, де він навчається до теперішнього часу. В школі батьки не з'являються, не приділяють належної уваги навчанню. Протягом останніх семи років батьки не виконують своїх обов'язків по вихованню, утриманню, розвитку та навчання дитини [PERSON], [INFO]. На підставі чого, позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх дитини [PERSON], [INFO], стягнути аліменти з [PERSON] та [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини зі всіх видів заробітку(доходів), але не менше 30 %прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на його користь. Позивач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися? про явку в судове засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно зі ст.. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER].(а.с. 8) Згідно інформації Бабушкінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON], [INFO] значиться раніше засудженим за ч. 1 ст. 187 КК України, притягувався до адміністративної відповідальності. (а.с.13) Згідно листа служби у справах дітей Павлоградської міської ради встановлено, що за місцем реєстрації матері дитини [PERSON] було здійснено вихід та встановлено, що квартира закрита та опломбована. Житло за адресою: [ADDRESS], згідно рішення виконкому Павлоградської міської ради, закріплено за дитиною. Зі слів сусідів [PERSON] за даною адресою не проживає тривалий час. (а.с.14) Згідно довідки «Середньої загальноосвітньої школи № 6» Дніпропетровської міської ради [PERSON] [PERSON] навчається в 2 класі школи. (а.с.16) Згідно характеристики, виданої цією ж школою, батьки самоусунулись від виховання сина, не відвідують батьківські збори. Дідусь та бабуся створили для дитини комфортні умови. (а.с. 15) Відповідно до висновку №13\\15-344 від 17.10.2016 року, Шевченківська районна у місті Дніпропетровську рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно дитини [PERSON], [INFO]. У ст.ст. 3,6 Конвенції «Про права дитини» (20 листопада 1989 року), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повно загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний , духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний заклад або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини Згідно п.п. 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Викладені обставини дають суду підстави задовольнити позов щодо позбавлення відповідачів батьківських прав , оскільки відповідачі тривалий час ухиляються від вихованя та матеріального утримання дитини, з нею постійно не спілкуються, не проявляють відносно неї належної батьківської турботи, і позбавлення відповідачів батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Відповідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитини не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Кодексу. З урахуванням зазначеного, зважаючи на необхідність всебічного захисту інтересів дитини [PERSON], [INFO], суд прийшов до висновку про можливість задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved