Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

04.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 08.09.2006 року до 09.09.2010 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. У червні 2010 року їхня сім'я розпалась, вони стали проживати окремо. Із зазначеного часу батько дитини не виконує свої батьківські обов'язки, не займається утриманням та вихованням дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний розвиток. Позивачка працевлаштована, нею були створені для сина всі належні умови проживання. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків відносно дитини, не піклується про неї, не утримує матеріально, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Чередниченко Ю.В. до судового засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги, викладені у позові, підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.01.2008 року, виданого Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 09.09.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.20). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 14.11.2018 року, складеного головним спеціалістом ССД, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON], для якого влаштована окрема кімната з задовільними умовами проживання та яка відповідає санітарно-гігієнічним нормам (а.с.14). З характеристики № 267 від 24.09.2018 року, наданої НВК «Гімназія-школа № 27» вбачається, що [PERSON], [INFO], навчається у 5 класі. Вихованням та контролем за поведінкою й успішністю дитини займається матір. Батько дитини [PERSON] батьківські збори не відвідує та успішністю сина не цікавиться (а.с.16, 23). Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Дослідивши письмові докази, суд набуває висновку, що у судовому засіданні у повній мірі підтверджено факт того, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина, не піклується про нього, не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи, зацікавленості у його долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку з чим, суд, враховуючи визнання позивачем позовних вимог, вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно сина. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved