overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

03.10.2019 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває шлюбі з відповідачем з 03.04.2017 року, від якого сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини. Представник позивачки в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права й взаємини сторін достатніми, суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача, заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження останньої, та яка мешкає разом з позивачкою, знаходячись на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідачем доказів наявності в нього інших утриманців, стану здоров`я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, а останній добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 03.10.2019 року та до повноліття дитини, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

03.11.14 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини його місячного заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що на даний час судом розглядається справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Під час спільного подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її матеріальному утриманні, самостійно утримувати дитину їй важко, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 заробітної плати відповідача щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше тридцяти відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, покликаючись на мотиви, викладені в заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечив проти сплати аліментів на утримання малолітнього сина в заявленому позивачем розмірі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що на даний час в суді перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження від 27.01.11р. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем , про що свідчить довідка, видана ЛКП «Варшавське 407» від 23.10.14 р. № 2591. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в добровільному порядку не надавав кошти на утримання сина. Проте, в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що згідний на сплату аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно, до досягнення сином повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дитини від шлюбу та платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утримання непрацездатних осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

03.11.1996 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Красносільської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На даний час старша дочка вже досягла повноліття. В останній період подружнього життя, виявились розбіжності у характерах подружжя, все частіше почали виникати суперечки, які переросли в стабільну напруженість. Чоловік почав виражати грубі образи та застосовувати фізичне насильство до дружини,свідком чого ставали їх діти. Вищевказані обставини призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 3 листопада 1996 року між нею та [PERSON], зареєстрований Красносільською сільською радою Бершадського району Вінницької області за актовим записом №12 та залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак, надала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Крім того, сторони не заявили претензій з приводу розподілу спільнонажитого майна та місця проживання дітей. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

03.11.2001 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 1338. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2011 року з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON], проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явилася, причину неявки суду не сповістила, про день і час слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксування судового процесу. У відповідності зі ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2011 року, сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

03.11.2010 року в Немирівський районний суд з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В своїй позовній заяві він вказв, що 29.12.2008 року померла його мати [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку розміром 2,9294 га., призначену для ведення сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями за законом на майно спадкодавця є [PERSON], інших спадкоємців не має. [PERSON] після смерті спадкодавця фактично прийняв спадщину, має на зберіганні правовстановлюючий документ на спадкове майно. В даний час в [PERSON] виникла необхідність оформити свідоцтва про право на спадщину за законом, але через не подачу заяви у шестимісячний термні до нотаріальної контори про прийняття спадщини не може цього зробити. Цивільне законодавство передбачає можливість продовження даного строку, якщо він був пропущений з поважної причини. Він має намір одночасно із визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визнати право власності на майно в порядку спадкування за законом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти задоволення, просить суд розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як позов відповідає вимогам закону, визнаний відповідачем та підтверджується копією довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 566 від 11.10.2010 року ( а. с. 5 ), копією свідоцтва про народження ( а. с. 6 ), витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки ( а. с. 7 ), копією державного акту на право приватної власності на землю ( а. с. 8 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а. с. 9 ) та копією паспортних даних ( а. с. 10 ). [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знав про існування шестимісячного терміну вступу у спадщину так як не обізнаний з цивільним законодавством України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

03.11. 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району про визнання права власності на спадщину в якому просив визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 2, 83 га та 1, 54 га як за спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що втрачені оригінали державних актів на вказані земельні ділянки. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи він повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, позов визнає повністю і просить розглянути справу у його відсутність про, що свідчить заява № 655 від 26.11.2010 року голови Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Суд, давши оцінку матеріалам справи, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.1233 ЦК України спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є [PERSON] Встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] померла [INFO]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.2002 року є власником земельної ділянки, площею 2,83 га , що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.2002 року є власником земельної ділянки, площею 1,54 га, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з довідки Новосанжарської державної нотаріальної контори № 827 від 26.11.2010 року після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. « Аналізуючи наведене суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

03.11.2011 позивач ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, та після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №4995633 від 15 вересня 2006 року в розмірі 15926,56 доларів США, а також понесені позивачем судові витрати (т. 1 а.с.17-23,46-52, 100-101). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Закритим акціонерним товариством «Перший Український [PERSON] банк», правонаступником якого є позивач, та фізичною особою [PERSON] був укладений Кредитний договір №4995633 від 15 вересня 2006 року, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 28458,00 доларів США, а відповідач зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням (придбання транспортного засобу), сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку частинами, в розмірі та у строки, які встановлені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом за встановленої договором процентною ставкою 11,50% річних. Позивач стверджує, виконав свої зобовязання щодо надання кредиту, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши йому обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №237466120 від 15 вересня 2006 року, а відповідач, починаючи з 17.03.2008 року припинив належним чином виконувати свої обовязки, обумовлені кредитним договором. В звязку з цим позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03.11.2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, через несумісність характерів. [PERSON] вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та моральним принципам. В своїй заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 14.02.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського райуправління юстиції м. Запоріжжя, України, за актовим записом № 23. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

03.11.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що 21.11.2009 р. уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спочатку спільне життя складалося добре, вони кохали та поважали один одного. Згодом взаємовідносини погіршилися, подружжя зрозуміло, що мають різні погляди на сімейне життя. З 2012 р. [PERSON] почали проживати окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], на примирення не згоден. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 21.11.2009 р. уклали шлюб, який відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізкої області 21.11.2009 року був зроблений відповідний актовий запис №90, про що свідчить свідоцтво про одруження від 28.10.2014 року (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.10.2014 року (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, відповідач проживає з іншим чоловіком з метою створення нової сім'ї, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

03.11.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2011 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує та просить кошти перераховувати на депозитний рахунок дитини. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.5. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача стосовно перераховування коштів, які будуть стягуватися з нього на депозитний рахунок дитини, оскільки діючим законодавством не передбачено розгляд даного питання при розгляді позову щодо стягнення аліментів, порядок сплати аліментів встановлюється на стадії виконання судового рішення. Відповідач може звернутися за власною ініціативою з заявою до органу опіки та піклування для перевірки цільового витрачання аліментів, що передбачено ст. 186 СК України. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved