Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

02.06.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаним позовом звернувся [PERSON] , який ним умотивовано тим, що він являється власником 3/4 частини будинковолодіння, розташованого у [ADDRESS] на підставі договору дарування від 18.09.1997. Вказує, що власником іншої частки ј являлась його мати [PERSON] на підставі договору дарування від 27.01.1992. Зазначає, що під час життя його матері на підставі рішення 41 сесії 6 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 30.04.2015 була затверджена технічна документація та передано йому та матері у спільну сумісну власність земельну ділянку кадастровий номер №0520681000:02:005:0779 площею 0, 1688га, розташовану по [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та проведено державну реєстрацію речового права. Зазначає, що за життя 04.05.2018 його мати склала заповіт, яким заповідала йому, як частку житлового будинку, так і земельну ділянку по [ADDRESS] . Вказує, що [INFO] його мати померла і [INFO] йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ј частку житлового будинку по [ADDRESS] . Зазначає, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки йому було відмовлено постановою нотаріуса від 15.05.2020, у зв`язку з відсутністю в спадкодавця визначеної частки у спільній власності, що спонукає його звернутись до суду. Просить суд: визначити частку [PERSON] у земельній ділянці площею 0,1688 га, кадастровий номер №0520681000:02:005:0779, розташовану по [ADDRESS] на рівні 3/4 частки ; визначити частку спадкодавця померлої [INFO] [PERSON] у земельній ділянці площею 0,1688 га, кадастровий номер №0520681000:02:005:0779, розташовану по [ADDRESS] , на рівні ј частки ; судові витрати залишити за позивачем. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Путілін Є.В., не з`явилися, попередньо, через канцелярію суду, позивач подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідачі також в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; при цьому, відповідач [PERSON] , попередньо, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що згідно договору дарування частини жилого будинку від 18.09.1997 [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар ѕ частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в в [ADDRESS] , що розташований на відповідній присадибній земельній ділянці ( а.с.7). Даний договір посвідчено мною, Ісаевою О.Ю. , завідуючою Вінницькою районною державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №3-3732. Рішенням 41 сесії 06 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 30.04.2015: затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,1688 га (кадастровий номер 0520681000:02:005:0779), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Передано у спільну сумісну власність гр. [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,1688 га (кадастровий номер 0520681000:02:005:0779) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Землевпоряднику сільської ради внести зміни в земельно-кадастрову документацію. Гр. [PERSON] та [PERSON] провести реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1688 га (кадастровий номер 0520681000:02:005:0779) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в Реєстраційній службі Вінницького районного управління юстиції Вінницької області. Гр. [PERSON] та [PERSON] використовувати земельну ділянку відповідно до цільового призначення, дотримуватись вимог Земельного кодексу України (а.с.8). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта убачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: 0520681000:02:005:0779, площею 0, 1688 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [INFO] померла [PERSON] , актовий запис №14, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] ( а.с.10). На випадок своєї смерті 04.05.2018 [PERSON] склала заповіт, згідно якого, на випадок своєї смерті заповіла ј частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами і всю належну їй частину земельної ділянки площею 0,1688 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0520681000 02:005:0779, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] (а.с.11). З заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися : [PERSON] (син спадкодавця), [PERSON] (донька спадкодавиці), [PERSON] (донька спадкодавиці) ( а.с.44-45). На вищезазначену ј частку житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , позивач в нотаріуса отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом(а.с.12, 13). Інші заповіти в спадковій справі, яка заведена після смерті [PERSON] - відсутні ( а.с.42-63). Тобто, [PERSON] (син спадкодавця), [PERSON] ( донька спадкодавиці), [PERSON] (донька спадкодавиці) є спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , при цьому позивач [PERSON] також є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Постановою Вінницької районної державної нотаріальної контори від 15.05.2020 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером: 0520681000:02:005:0779, площею 0, 1688 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не можливо встановити розмір частки спадкодавця у праві власності, оскільки вказана земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частинами 1, 2 ст. 357 ЦК визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. ст. 370, 372 ЦК частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю або законом. Відповідно до листа від 16.05.2013 року №24-754/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, беручи до уваги те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні процесуальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, іншого способу захисту цивільних прав у позивача немає, враховуючи положення закону про рівність часток у спільній сумісній власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення розміру часток у праві спільній сумісній власності на земельну ділянку, підлягають задоволенню. За клопотанням позивача судові витрати, суд вважає за доцільне, залишити за позивачем. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved