Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

03.04.2014р. до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся позивач із даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем встановились договірні відносини по наданню житлово-комунальних послуг, а саме послуг з водопостачання та водовідведення, свої обов'язки щодо надання послуг позивач виконує належним чином, а відповідач не оплачував отриманих послуг, в результаті чого станом на 01.04.2014р. склалась заборгованість в розмірі 2322,07грн., чим підприємству завдано шкоди на зазначену суму, яку відповідач відмовляється сплатити у добровільному порядку, зобов'язання позивача сплатити гроші за отримані послуги виникають на підставі ч. 2 ст. 509 ЦК України, що виникли безпосередньо з Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005р., позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 2322,07грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення на позов, у яких просив в позові відмовити, оскільки заборгованість, яка вказана в позові, нарахована за період з 01.06.2011р. по 01.12.2013р. за вини позивача, який не виконував рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2011р., яким визнано незаконними дії позивача щодо покладення на відповідача обов'язку за власний рахунок демонтувати, транспортувати, повірки, монтажу вимірювальних засобів - приладів обліку води КВ 1,5, встановлених у квартирі відповідача та рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.05.2013р., яке набрало законної сили 31.07.2013р. про зобов'язання позивача за свій рахунок здійснити повірку приладів обліку води КВ 1,5,які встановлені в квартирі відповідача. Тільки 01.12.2013р. позивач виконав вказані рішення судів, за період часу з 01.06.2011р. по 01.12.2013р. відповідач сплачував послуги з водопостачання та водовідведення за показниками приладів обліку води, ніякої заборгованості він не утворив, а вказана в позові сума сплати є різницею між фактично сплаченими ними послугами за показниками лічильників приладів обліку води та нарахованими позивачем на загальних підставах у разі відсутності лічильників приладів обліку води. Дана різниця утворилась за вини позивача,який на протязі тривалого часу не здійснював перевірку приладу обліку води, і факт незаконності дій позивача встановлений судами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення по цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені обставини. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2011р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства « Павлоградське виробниче управління водопровідно- каналізаційного господарства» про захист прав споживачів встановлено наступне (а.с.19-20): [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. У квартирі [PERSON] 05.12.2003р. було встановлено два засоби обліку води КВ 1 та КВ 5,які були взяті на облік КП ПВУВКГ 01.10.2004р. і між сторонами було укладено договір [NUMBER] від 23.04.2007р. про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення. Листом від 10.05.2011р. КП ПВУВКГ повідомило [PERSON], що періодична повірка, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку води,які знаходяться у приватній власності мешканців, здійснюється силами виконавців відповідних послуг за рахунок споживачів, КП ПВУВКГ здійснює тільки зняття пломби на водомір та встановлює її після повірки. Відносини, що виникли між сторонами по справі з приводу водопостачання регулюються Законом України « Про житлово - комунальні послуги», Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р. Положення вищевказаних законодавчих та нормативних актів свідчать про обов'язок КП ПВУВКГ за власний рахунок та власними силами здійснювати перевірку приладів обліку холодної та гарячої води, що останній необґрунтовано переклав на [PERSON] Апеляційний суд Дніпропетровської області прийшов до висновку про визнання незаконними дії КП ПВУВКГ щодо покладання на [PERSON] обов'язку за власний рахунок демонтувати, транспортувати, повірки, монтажу вимірювального засобу - приладів обліку води КВ 1,5,які встановлені у належній йому квартирі [ADDRESS]. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2012р. рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.11.2011р. залишено без змін.(а.с.21-22). В ухвалі зазначено, що витрати на повірку засобів обліку має нести виконавець послуг- КП ПВУВКГ, а не споживач. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.05.2013р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до КП ПВУВКГ про захист прав споживачів встановлено, що КП ПВУВКГ відмовилось виконати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.11.2011р., що вказано в листі КП ПВУВКГ від 03.10.2012р., мотивуючи свою відмову тим, що його не було зобов'язано здійснити вказані в рішенні дії.(а.с.23-24). Суд прийшов до висновку, що визнання дій КП ПВУВКГ незаконними,як наслідок, дає підстави для усунення порушень з боку КП ПВУВКГ. Суд встановив, що відповідно до особистого рахунку [NUMBER] нарахування сум за водопостачання проводиться з тарифів за нормою споживання у відповідності до кількості зареєстрованих осіб з 01.06.2013р. Тому суд задовольнив вимоги [PERSON], зобов'язав КП ПВУВКГ за свій рахунок здійснити перевірку приладів обліку води КВ 1 та КВ 5,які встановлені в квартирі [ADDRESS] та перерахувати заборгованість по водопостачанню з 01.05.2011р. до відновлення обліку водопостачання за приладами обліку води КВ 1 та КВ 5. Рішення Павлоградського міськрайонного суду від 22.05.2013р. щодо обов'язку КП ПВУВКГ за свій рахунок здійснити перевірку приладів обліку води КВ 1 та КВ 5,які встановлені в квартирі [ADDRESS] залишено без змін рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2013р.(а.с.25-26). Згідно акту розпломбіровки водомірі на держперевірку від 21.11.2013р., складеного контролером КП « Павлоградводоканал» у присутності споживача [PERSON], здійснено розпломбування водомірів КВ 1,5, вказані показники водомірів на момент розпломбування. Відповідно до акту переопломбування водомірів від 03.12.2013р.,складного контролером КП « Павлоградводоканал» у присутності споживача [PERSON], здійснено переопломбування водомірів КВ 1,5, зазначена дата держперевірки 29.11.2013р., абонент прийняв пломби на зберігання, про що свідчить його підпис. (а.с.30). Таким чином, КП ПВУВКГ виконало рішення судів щодо здійснення держперевірки приладів обліку води, які знаходяться в квартирі відповідача тільки 03.12.2013р. Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини ( умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою,якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів, щодо належного виконання зобов'язання. Суд приходить до висновку, що у відповідача відсутня відповідальність щодо сплати нарахованої суми за оплату послуг за водопостачання та водовідведення за час невиконання КП ПВУВКГ рішень судів. Рішеннями судів, які набрали законної сили, встановлено незаконність дій саме позивача і як наслідок даних незаконних дій утворилась заборгованість за водопостачання. Тому суд вважає, що в позові слід відмовити повністю. Питання про судові витрати суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed