Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

03 червня 2021 року керівник Жмеринської окружної прокуратури звернувся в суд з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Жмеринської міської ради, в особі КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради в рахунок відшкодування витрат на лікування, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] кошти в сумі 3125,07 грн. Стислий виклад позиції позивача. Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2020, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на три роки. Відповідно до ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання. Вироком суду було встановлено, що [PERSON] , який рухався на автомобілі «DaewooLanos» в зустрічному напрямку та з яким допустив зіткнення [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Крім того, вироком суду в діях водія автомобіля [PERSON] вбачалось невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди. Порушення вимог п. 10.1 ПДР України водієм [PERSON] перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з листа в.о. директора КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в період з 13.10.2018 по 22.10.2018. Середня вартість 1 л/д становить 347,23 грн., загальна вартість лікування становить 43125,07 грн. Загальна сума затрачених лікарнею коштів на лікування вказаної особи потерпілого станом 28.05.2021 не відшкодована. На час розгляду кримінального провадження цивільний позов прокурором не заявлено. Виходячи з вищевикладеного відповідач зобов`язаний у відповідності до вимог ст. 1206 ЦК України відшкодувати 3125,07 грн. витрат понесених закладом охорониздоров`я на стаціонарне лікування потерпілого - [PERSON] від злочинних дій. Стислий виклад заперечень відповідача. Відзив на позов не надходив. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 24.06.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Прокурор Жмеринської окружної прокуратури, який звернувся з позовом в інтересах держави в особі Жмеринської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради просив розгляд справи проводити порядку спрощеного позовного провадження. Як вбачається з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи відповідач [PERSON] 17.08.2021 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.43). У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку та відзив на позовну заяву до суду не надходило. З огляду на вищезазначене суд на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до вироку Жмеринського міськрайонного суду від 18.12.2020 [PERSON] визнано винуватим та призначено йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на три роки. Відповідно до ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинити нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Судове рішення набуло законної сили 17.03.2021 року (а.с.12-20). Як вбачається з копії ухвали Вінницького апеляційного суду від 17.03.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жмеринського міськрайонного суду від 18.12.2020 в кримінальному провадженні щодо [PERSON] за ч.2 ст. 286 КК України закрито (а.с.21). Відповідно до відповіді на запит керівника Жмеринської окружної прокуратури в.о. директораКНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради від 28.05.2021 загальна вартість лікування [PERSON] , [INFO] , становить 3125,07 грн. (9 ліжко - днів х 347,23). Добровільне відшкодування коштів, витрачених закладом на лікування не було (а.с.22-23). КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.32). Статут КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради затверджено рішенням 5 сесії 8 скликання міської ради №134 від 16 лютого 2021 року (а.с.25-31). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до статті 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 7 липня 1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 р. (далі-Порядок). Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить заклад. Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до частини сьомої статті 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до пункту третього статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з частиною першою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08 квітня 1999 року встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Згідно з частиною третьою статті 1206 Цивільного кодексу України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до Статуту комунального некомерційного підприємства «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради, затвердженого рішенням 5 сесії 8 скликання міської ради №134 від 16 лютого 2021 року, лікарня передана до міської комунальної власності, є бюджетним закладом охорони здоров`я і фінансується з бюджету Жмеринської міської ради. Витрати, понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення, призводять до ненадходження коштів до відповідного бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Водночас, додержання всіма учасниками суспільних відносин принципу законності, який закріплено у статті 68 Конституції України, є обов`язковою умовою досягнення загальнонаціональної мети українського народу-побудови демократичної, соціальної, правової держави. Таким чином, дії [PERSON] порушують не лише матеріальні інтереси держави, а і нематеріальні-порушення принципів законності та верховенства права, що закріплені Конституцією України. Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Стаття 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлює, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Вказані положення Закону надають Жмеринській раді право на захист інтересів громади щодо забезпечення належного матеріально-технічного та фінансового забезпечення галузі охорони здоров`я, у тому числі право на звернення до суду в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України. Згідно з відомостями КНП «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради, заходи щодо відшкодування збитків, завданих медичній установі, не вживалися. Таким чином, Жмеринська окружна прокуратура може вживати заходів представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Станом на дату звернення із позовом до суду збитки в сумі 3125,07 грн. відповідачем не відшкодовані. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. Розподіл судових витрат між сторонами. Нам підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved