Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

02.06.2021 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 03.08.2021 року надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 15.09.2021 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно поданої позовної заяви позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 39 164.10 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2018 року шлюб між ними розірвано та вони спільно не проживають. Син після розірвання шлюбу залишився проживати з відповідачкою За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з 2017 року з нього стягуються аліменти на малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Він звернувся до виконавчої служби з приводу надання йому інформації щодо розрахунку заборгованості по аліментам. Відповідно до наданого розрахунку його заборгованість станом на 30.04.2021 року складає 39 164.10 грн. Але з даною заборгованістю він не згоден з наступних підстав. По перше він сплачував аліменти на утримання сина у вигляді переказу на банківську картку відповідача, але не завжди, коли перераховував гроші вказував в графі «призначення платежу» слово «аліменти» і дані суми не зараховуються виконавчою службою , як аліменти. Він просив відповідача списати йому ті суми, які він відрахував на її картку, для цього звернувся до виконавчої служби із відповідною заявою. Відповідач відмовила йому категорично та до виконавчої служби не звернулась. Згідно виписки із банківської карти сума сплачених ним аліментів становить: 2017 рік: 23.11 1000.00 грн., 17.12. - 1000.00 грн., 26.12. - 999.97 грн. всього 2999.97 грн. 2018\~рік: 22.01. -1986.02 грн., 24.03.-1986.02. грн., 28.04 - 2000.00 грн., 28.07. 1200.00 грн., 29.08 - 1192.01 грн., всього 10\~350.05 грн. 2019 рік: 23.03. - 2881.52 грн., 25.04 -1986.02 грн.. 29.05. - 993.01 грн., 12.06. - 1986.02 грн., 01.07 296.51 грн., 15.07. -1688.51 грн., 10.08 -1788.01 грн., 10.09 -1788.01 грн.,. 10.10 -1788.01 грн., 03.11 -197.01 грн., 14.11 1788.01 грн., 11.12. 1788.01. грн., 20.12. -200.00 грн., всього 19168.65 грн. 2020\~рік: 06.01 -1996.00 грн., 15.01. 1788.01 грн., 14.02 1788.01 грн., 14.03 1788.01 грн., 24.04. -1986.02. грн.., 14.05 -1400 грн., 14.06 -200 грн., 15.06 - 1500 грн., 17.06. -783 грн., 15.07 - 1489.51 грн., 01.08 -1500 грн., 12.09. 1500.00 грн.,. 14.09 -500.00 грн.. 07.10 - 1500.00 грн., 01.11. 300.00 грн.,. 03.11.-1500.00 грн.,. 01.12 - 300 грн.., 03.12. - 200.00 грн., 04.12. 500.00 грн., 04.12 - 200.00 грн., 15.12. - 2000.00 грн.. всього 24\~718.56 грн. 2021 рік: 13.01 - 1500.00 грн., 27.02. - 100.00 грн., 28.03 -150.00 грн., 14.04. -804 грн. всього 2\~554.02 грн. Загальна сума сплачених ним аліментів на утримання дитини з 2017 року по квітень 2021 року включно, які він перерахував на банківську картку відповідача, складає - 59791. 25 грн. Тобто він сплатив навіть більшу суму ніж йому присуджено за рішенням суду. І ці суми не були зараховані як аліменти. Також він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини таким же самим способом, але по даному виконавчому провадженні в нього немає жодної заборгованості та його колишня дружина, [PERSON] , не висуває йому жодної вимоги щодо сплати аліментів так як він належним чином виконує свої обов`язки щодо утримання старшої доньки, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, представник Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби Кам`янського району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2015 року . В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з 2017 року з позивача стягуються аліменти на малолітню дитину - [PERSON] , року народження, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Позивач зазначає, що починаючи з листопада 2017 року сплачував аліменти на утримання сина у вигляді переказу грошових коштів на банківську картку відповідача, але не завжди, коли перераховував гроші вказував в графі «призначення платежу» слово «аліменти» і дані суми не зараховуються виконавчою службою, як аліменти. Позивач просив відповідача списати йому ті суми, які він відрахував на картку, для цього звернувся до виконавчої служби із відповідною заявою. Відповідач відмовила йому категорично та до виконавчої служби не звернулась. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8 ЗУ « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення. Максимально можливого урахування інтересів дітей. Перевіряючи доводи позивача щодо не зарахування державним виконавцем сплачених ним сум в рахунок аліментів в загальній сумі 59 791.25 грн., за 2017-2020 роки суд виходить з наступного. Третьою особою наданий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів позивача з якого вбачається, що станом на 30.04.2021 року розмір заборгованості позивача зі сплати аліментів складає 37196.64 грн., сукупний розмір заборгованості на 30.04.2021 року складає 39\~164.64 грн. При цьому графа «сплачено боржником, стягнуто виконавцем аліментів» містить відомості про те, що позивачем аліменти не сплачувались. Згідно виписки із особового рахунку [PERSON] , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджується, що позивач перераховував на ім`я відповідачки грошові суми в зазначених ним в позовній заяві розмірах. Так за 2017 рік позивачем перераховані в відповідачці грошові кошти в сумі 2\~999.99 грн., за 2018 рік 8 364.05 грн.. за 2019 рік - 19 168.65,. за 2020 рік - 24\~718.56, за 2021 рік - 2 554.02 грн. Всього з листопада 2017 року по квітень 2021 року позивачем перераховані відповідачці грошові кошти в сумі 57 805. 25 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України - За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Враховуючи, що позивачем надані докази перерахування відповідачці грошових коштів за період з листопада 2017 року по квітень 2021 року в розмірі більшому ніж наявна заборгованість зі сплати аліментів. Відповідач доказів того, що надані грошові кошти перераховувались їй позивачем не як аліменти на утримання дитини, а на інші цілі, не надала. На підставі чого суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 39\~164. 10 грн., яка виникла станом на 30 квітня 2021 року, оскільки позивачем перераховані кошти на банківську карту відповідачки в сумі більшій ніж заборгованість зі сплати аліментів за даний період. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового забору в сумі 908.00 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved