Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 липня 2005р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, по причині, що на протязі 9 років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення відносин, на підставі чого просить розірвати шлюб між ними та стягнути судовий збір з відповідача. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON]». Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 23 липня 2005 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 70 та було видане відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 23.07.2005 року (а.с. 4). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER], яке видане 25.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.7), та доньку [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження яке видане 12.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 8). З вересня 2014 року сторони не проживають разом, між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Спору щодо визначення місця проживання дітей не має. Позов був поданий до суду 04 грудня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243 грн. 60 коп. - судовий збір.

Outcome: approved