Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

03 вересня 2020 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 28 вересня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.02.2020 року вказаний шлюб було розірвано. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, позивачка з відповідачем не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання неповнолітньої доньки, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що з 2019 року за ініціативою позивачки фактично припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство та проживати разом. Позивачка разом з донькою виїхала з будинку та їх місце проживання відповідачу невідоме. Позивач чинить відповідачу перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з донькою. Однак, незважаючи на те, що з вини позивача відповідач позбавлений можливості спілкуватися з донькою та брати участь в її вихованні, ним щомісячно, починаючи з травня місяця 2020 року, а саме з дати надання позивачем реквізитів для перерахування аліментів на утримання доньки, та по теперішній час на картковий рахунок [PERSON] перераховувалися в якості аліментів на утримання доньки грошові кошти в розмірі 1 500, 00 грн. щомісячно, що підтверджується відповідними квитанціями. Крім того, відповідачем також було придбано та передано особисто позивачеві для доньки особисті речі і подарунки загальною вартістю 6 854, 00 грн., що також підтверджується квитанціями. Тому доводи позивача за відсутності належних доказів, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини - [PERSON] , [INFO] , не відповідають дійсності. Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, не вказала та не надала жодних доказів, якими підтверджуються викладені в позовній заяві обставини. В направленій до суду письмовій заяві представник позивача адвокат Мокрецова М.В. уточнила позовні вимоги, в яких просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи від дня ухвалення судового рішення. Зазначила, що відповідач дійсно надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, але періодичність сплати та сума коштів є нерегулярною, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Суд, взявши до уваги позицію сторін, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 28 вересня 2008 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.02.2020 року (арк.с. 11) вказаний шлюб було розірвано. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач згідно свідоцтва про народження (арк.с. 9), виданого виконавчим комітетом Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за актовим записом № 3. Як зазначила позивачка шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися, донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні,відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але періодичність сплати та сума коштів є нерегулярною, позивачка з відповідачем не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання неповнолітньої доньки, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається з письмової заяви представника позивача про уточнення позовних вимог, позивачка просить стягувати аліменти з дня ухвалення судового рішення, тому суд вважає необхідним, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, згідно з яким сторони мають право розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved