Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, посилаючись на те, що [INFO] в м. Свердловську Луганської області померла її бабуся [PERSON], [INFO]. Причина смерті - злоякісне новоутворення печінки. Заявник зазначає, що після смерті бабусі Відділом записів актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO]. Однак, Київським районним у м. Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області заявникові роз'яснено щодо переліку документів, необхідних для реєстрації смерті органами реєстрації актів цивільного стану громадян та надано відповідь, що на підставі поданих [PERSON] документів зареєструвати смерть [PERSON], [INFO], органи РАЦС не мають змоги. У зв'язку з вищевикладеним заявник вимушена звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті своєї бабусі [PERSON], що необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] надала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи - Київського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності заінтересованої особи та зазначив, що не має заперечень проти заявлених вимог. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Зі свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 22.09.1979 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що 22.09.1979 виконавчим комітетом Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 111, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25.02.2017 (а.с. 10). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [INFO] [PERSON], [INFO], померла у м. Свердловську Луганської області від злоякісного новоутворення печінки і факт її смерті відображено в наданому заявником медичному свідоцтві про смерть № 766 форми № 106/в, виданого [INFO] Державною установою «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи» Свердловського міського відділення Луганської Народної Республіки (а.с. 15). Ці обставини щодо смерті та поховання [PERSON] підтверджуються фототаблицею про місце поховання з зазначенням прізвища, ім'я та по-батькові [PERSON], з зазначенням на могилі дати її народження та дати смерті (а.с. 21-24), які повністю відповідають документам, що посвідчують її особу (а.с. 12-13). Тобто, відомості про смерть [PERSON] в м. Свердловськ Луганської області, викладені у лікарському свідоцтві про смерть № 766 форми № 106/в від [INFO], знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Статтею 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Свердловськ Луганської області визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 07.02.2017 [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 14). Тобто, орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво серії [NUMBER], видане 27.12.2016 відділом запису актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, про смерть [PERSON], яка померла [INFO] у м. Свердловську Луганської області - на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків. Але факт смерті [PERSON] саме [INFO] в м. Свердловську Луганської області, та її поховання там же, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Київського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її бабусі [PERSON], померлої [INFO] в м. Свердловськ Луганської області. Враховуючи вищевикладене , суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п. 8 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved