Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

03 червня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Комунального підприємства Білогірської селищної ради «Білогір'я водоканал» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 8082,99 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4000 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 7000 грн. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що з 2004 року працював в Комунальному підприємстві Білогірської селищної ради «Білогір'я водоканал» на посаді машиніста насосної установки водопроводу і 08 травня 2014 року був звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП в зв'язку з ліквідацією підприємства. Зазначає, що при звільненні і по даний час відповідач не виплатив йому заробітну плату в сумі 8082,99 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4000 грн., оскільки вважає, що розрахунок з ним не був проведений з вини підприємства. Крім того, просить стягнути моральну шкоду в сумі 7000 грн., що заподіяна йому несвоєчасною виплатою заробітної плати. Ухвалою суду від 17 червня 2014 року як співвідповідача залучено Білогірську селищну раду Хмельницької області, а також в якості третьої особи на стороні відповідачів - голову ліквідаційної комісії Кузьмука Олексія Феофановича. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, пояснив, що 10 червня 2014 року заробітну плату відповідачем йому виплачено в повному обсязі, а тому від позовних вимог в частині стягнення заборгованості із заробітної плати в сумі 8082,99 грн. відмовляється. В іншій частині позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача Білогірської селищної ради Хмельницької області Гудзенко Ю.С. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що Білогірська селищна рада, як засновник, прийняла рішення про ліквідацію свого комунального підприємства, майнові претензії кредиторів, в тому числі звільнених працівників, задовольняються в повному обсязі. Зазначив, що заробітну плату позивачу фактично виплачено 10 червня 2014 року в повному обсязі, в стягненні середнього заробітку на користь позивача за весь час затримки по день фактичного розрахунку покладається на розсуд суду, а в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди просив відмовити. Відповідач Комунальне підприємство Білогірської селищної ради «Білогір'я водоканал» про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, представник в судове засідання не з'явився. Третя особа на стороні відповідачів - голова ліквідаційної комісії Кузьмук О.Ф. про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 07 листопада 2006 року по 08 травня 2014 року працював на посаді машиніста насосної установки водопроводу Комунального підприємства Білогірської селищної ради «Білогір'я водоканал». Рішенням тридцятої сесії шостого скликання Білогірської селищної ради Хмельницької області від 05 лютого 2014 року № 27 «Про ліквідацію комунального підприємства «Білогір'я водоканал» було прийнято рішення про ліквідацію підприємства та створено ліквідаційну комісію. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10 червня 2014 року № 18807716 Комунальне підприємство Білогірської селищної ради «Білогір'я водоканал» за рішенням засновника перебуває в стадії припинення. Наказом від 08 травня 2014 року № 16 позивача [PERSON] з 08 травня 2014 року було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з ліквідацією підприємства, що підтверджується записами в трудовій книжці, яка була оглянута та досліджена в судовому засіданні, а її копія є в матеріалах справи. Згідно розрахунково-платіжної відомості Комунального підприємства Білогірської селищної ради «Білогір'я водоканал» заборгованість по заробітній платі з урахуванням її заборгованості за попередні місяці на день звільнення становила 8082,99 грн. Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини уповноваженого власником підприємства органу належне звільненому працівникові сум у строки зазначені у ст. 116 КЗпП України за відсутності спору про його розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку. З показань позивача в судовому засіданні, його заяви від 17 червня 2014 року та платіжної відомості голови ліквідаційної комісії від 10 червня 2014 року встановлено, що позивачу [PERSON] станом на 10 червня 2014 року повністю виплачено заборгованість із заробітної плати в сумі 8082,99 грн., а тому вимога позивача про стягнення заборгованості із заробітної плати на даний час є безпідставною і задоволенню не підлягає. Визначаючи позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 08 травня 2014 року по 10 червня 2014 року включно, як по день фактичного розрахунку з позивачем, суд виходить із наступного. Із довідки Комунального підприємства Білогірської селищної ради «Білогір'я водоканал» та розрахунково-платіжної відомості слідує, що заробітна плата позивача за останні два календарні місяці роботи, що передували дню звільнення (березень-квітень 2014 року), складала 5443,20 грн. Таким чином, у відповідності до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньоденна заробітна плата позивача складає: 5443,20 грн. (березень-квітень 2014 року) : 41 робочий день (20 робочих днів березня без святкових та неробочих днів + 21 робочий день квітня без святкових та неробочих днів) = 132,76 грн. Відповідно до п. 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58 днем звільнення вважається останній день роботи, а тому час затримки розрахунку слід рахувати з наступного дня після звільнення, тобто з 09 травня 2014 року. Виходячи з вищенаведеного, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з наступного дня після звільнення, тобто з 09 травня 2014 року, по день фактичного розрахунку, тобто по 10 червня 2014 року включно, складає: 21 робочий день (травень 2014 року - 15 робочих днів та червень 2014 року - 6 робочих днів) 132,76 грн. = 2787,96 грн. Що ж стосується позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 7000 грн., то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 237-1 Кодексу Законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що затримка у виплаті заробітної плати за період з 09 травня 2014 року по 10 червня 2014 року спричинила йому моральні страждання, а тому підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди суд не вбачає. Крім того, суд вважає, що Білогірська селищна рада Хмельницької області, як засновник Комунального підприємства Білогірської селищної ради «Білогір'я водоканал», в силу ч. 3 ст. 96 ЦК України не відповідає за зобов'язаннями цієї юридичної особи, при цьому, підприємство, що ліквідується, на етапі ліквідаційного процесу статусу юридичної особи не втрачає і його дієздатність здійснюється через ліквідаційну комісію, а тому в даному випадку Білогірська селищна рада Хмельницької області не є належним відповідачем, а відтак позовні вимоги до вказаного співвідповідача задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial