Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

04.05.2016 р. ПрАТ «УАСК АСКА» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.07.2012 року о 04 год. 30 хв. у с. Пантелеймонівка м. Горлівка [PERSON] керуючи транспортним засобом ІМЗ 810310, держ. номер [NUMBER], знаходячись у стані алкогольного спяніння скоїв ДТП, в результаті якої пошкодження отримав транспортний засіб «Hyundai Accent», держ. номер [NUMBER]. Вина [PERSON] у скоєні ДТП та заподіяння шкоди транспортному засобу «Hyundai Accent», держ. номер [NUMBER], підтверджується постановою Совєтського районного суду м. Макіївка Донецької області від 03.09.2012 року по справі №3/0546/776/12 від 02.07.202 року. Пошкоджений автомобіль з вини [PERSON] було застраховано ПрАТ «УАСК АСКА» у відповідності з договором страхування транспортного засобу №7467811 від 24.01.2012 року. Випадок було визнано страховим та на виконання умов договору страхування на розрахунковий рахунок страхувальника було перераховано страхове відшкодування в розмірі 60702,24 грн. Просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «УАСК АСКА» страхове відшкодування у розмірі 60702,24 грн., судові витрати в сумі 1318,00 грн., а також суму сплаченого судового збору до Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області у розмірі 607,02 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час слухання справи був належним чином повідомлен, судовими повістками. За таких обставин судом на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.. 1166 ЦК України шкода заподіяна майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно ст.1191 ч.1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовується витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч.38.1. п.«г» ст.38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія застрахованого транспорту, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.4 пункту 33.1 ст.33 цього Закону. Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданеї нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується іншою особою. Як вбачається з копії договору страхування транспортного засобу №7467811 від 24.01.2012 року, транспортний засіб «Hyundai Accent», держ. номер [NUMBER], який потратив в ДТП був застрахован в ПрАТ «АСКА». (а.с.6-10). 02.07.2012 року в с. Пантеліймонівка в м. Горлівка сталось ДТП, в результаті якої був пошкоджен автомобіль «Hyundai Accent», держ. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Винновником ДТП є [PERSON], який керував транспортним засобом ІМЗ 810310, держ. номер [NUMBER], знаходячись у стані алкогольного спяніння, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Совєтського районного суду м. Макіївка від 03.09.2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 130 ч.1 КУпАП. Факт того, що в результаті вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Hyundai Accent», держ. номер [NUMBER] підтверджується довідкою органів внутрішніх справ. (а.с.54). Згідно звіту №1110/07 від 11.07.2012 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 60702 грн. 24 коп. (а.с.15-19). Як видно зі страхового Акту № 3851 від 19.07.2012 року ПрАТ «УАСК АСКА» було здійснено страхове відшкодування [PERSON] (застрахованій особі) в сумі 60702,24 грн., та відповідно до копії платіжних доручень № 4021 від 03.08 2012 року було виплачено 5759,26 грн., №4035 від 06.08.2012 року було виплачено 5050,00 грн., №4019 від 07.08.2012 року було виплачено 10100,00 грн., №4015 від 08.08.2012 року було виплачено 10100,00 грн., №4036 від 09.08.2012 року було виплачено 10100,00 грн., №4038 від 10.08.2012 року було виплачено 10100,00 грн., №4025 від 13.08.2012 року було виплачено 10100,00 грн. (а.с.20-26). Згідно листа-вимоги погашення суми страхового відшкодування Відповідач попереджався про наявну заборгованість та необхідність її термінового погашення. (а. с. 28). Відповідно до розяснень, викладених у пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її ввини. Таким чином, відсутність своєї вини відповідно до вимог ч.2 ст.1166 ЦК України має доводити заподіював шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч..1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, позивачем на підтвердження суми спричиненої майнової шкоди надано копію звіту №1110/07 від 11.07.2012 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення та довідки МВС, відповідачем на спростування цих доказів будь-яких достніх та достовірних доказів не надав. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь ПрАТ «УАСК АСКА» страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 60702,24 грн. підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь ПрАТ «УАСК АСКА» суми сплаченого судового збору до Совєтського районного суду м. Макіївка Донецької області в розмірі 607,02 грн. не підлягають задоволенню, як не доведені, оскільки оригіналів документів, які б підтверджували сплату судового збору до Совєтського районного суду м. Макіївка позивачем не надано, а надано лише копію платіжного доручення до якої суд ставиться критично, крім того, судовий збір, який нібито було сплачено до Совєтського районного суду м. Макіївка не стосується сплати судового збору до Краматорського міського суду Донецької області. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь ПрАТ «УАСК АСКА» суми сплаченого судового збору в розмірі 1318,00 грн. до Краматорського міського суду, згідно ст. 88 ЦПК України вони підлягають задоволенню як доведені.

Outcome: partial