Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

03.04.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на самочинне будівництво, у якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В уточнених позовних вимогах [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 21 лютого 2012 року вона отримала державний акт на земельну ділянку 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № [NUMBER], за адресою: [ADDRESS]. На зазначеній ділянці в 2013 році позивач самочинно збудувала будинок площею 56,7 м2 та господарські будівлі площею 1058 м2. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Після завершення будівництва Старобільським районним бюро технічної інвентаризації 29.10.2013 року був виготовлений технічний паспорт. З отриманим техпаспортом [PERSON] звернулась з заявою до Чмирівської сільської ради про введення будинку в експлуатацію та оформлення права власності, але відповідач повідомив, що немає правових підстав для опрацювання питання введення в експлуатацію самочинно збудованого позивачем будинку та запропоновано звернутись для вирішення цього питання до суду. Тому звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу без її участі. У судове засідання представник Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області не з,явився, надавши суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути без участі представника, заперечень проти задоволення вимог позивача не має. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно частин 1-5 статті 376 Цивільного Кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Предметом позову про визнання права власності є вимога підтвердити, що право власності у позивача вже існує або має з'явитися на підставі рішення суду. Відповідно, підставою позову буде або вже існуюче право власності, або сукупність юридичних фактів, необхідних для наділення позивача правом власності. При розгляді зазначених справ суд відповідно до вимог статей 214, 215 ЦПК України повинен вирішити наступні питання: з'ясувати правовий статус земельної ділянки та осіб, прав та інтересів яких торкається цей спір, хто є власником самочинно забудованої земельної ділянки, на якій правовій підставі позивач нею користується, перевірити наявність документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, чи заявлено позивачем позов саме на підставах, передбачених ст. 376 ЦК України, якщо земельна ділянка, на якій здійснено будівництво, знаходиться у власності (користуванні) кількох осіб, чи врахована їхня думка при здійсненні самочинного будівництва, чи не порушуються їхні права цим будівництвом, з'ясувати відповідність чи невідповідність самочинно побудованих будівель державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам. Судом встановлено, що 21 лютого 2012 року [PERSON] отримала державний акт серії [NUMBER] на земельну ділянку 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № [NUMBER], за адресою: [ADDRESS]. На зазначеній ділянці в 2013 році позивач самочинно збудувала будинок площею 56,7 м2 та господарські будівлі площею 1058 м2. Після завершення будівництва Старобільським районним бюро технічної інвентаризації 29.10.2013 року був виготовлений технічний паспорт. Тому, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі. Судові витрати сплачені позивачем в повному обсязі і вона не просить суд їх компенсувати. На підставі ст. 376 ЦК України,

Outcome: approved