Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

04.01.2017 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] в якому позивач зазначала наступне. Вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги не надає, відповідач є фізичною-особою підприємцем, має задовільний стан здоровя, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину та зобов'язаний це робити в силу вимог ст. 180 СК України. Крім того зазначала, що на теперішній час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і теж має право на утримання від чоловіка. У зв'язку із чим, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього чина [PERSON], 29.08.2015 року, аліменти у твердій грошовій сумі розміром 4000,00 грн. щомісячно з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] на її користь кошти на її утримання у твердій грошовій сумі розміром 1000,00 грн. щомісячно з дня подачі позову до суду до досягнення [PERSON] трьох років. Ухвалою суду від 20 січня 2017 року провадження по справі відкрито. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити. Зазначала, що має на утриманні двох дітей, не працює, отримує допомогу при народженні дитини 800 грн., відповідач є підприємцем, має дохід, ухиляється від утримання дитини. У судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи повідомлявся завчасно, у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе розглянути справу по наявних матеріалах у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до загальних норм права ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України та розяснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справщодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначено у ч.2 ст. 182 СК України, отже меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом встановлено і ніким не заперечується, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2014 року.(а.с.5) Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження від 19.09.2015 р., копія а.с.6). Малолітня дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом із позивачкою, перебуває на утриманні останньої. [PERSON] на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на дитину та на утримання дружини не надає у добровільному порядку, хоча має можливість її надавати, оскільки є чоловіком працездатного віку, більш того, в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують, що [PERSON] фізичною особою-підприємцем. Позивач потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Однак, встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дітей. Відповідач має можливість надавити матеріальну допомогу на дитину, оскільки він інших дітей не має, має можливість отримувати дохід. [PERSON] зі слів позивача має дохід 800 грн. на місяць державної допомоги на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Позивач [PERSON] наполягала на визначенні розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі 4000,00 грн. щомісяця на утримання дитини і 1000,00 грн. на свої утримання . Суд знаходить розмір аліментів 4000 грн. на дитину та 1000 грн. на утримання дружини необґрунтованими і недоведеним позивачем, у підтвердження саме такого розміру аліментного платежу не надано жодного доказу. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачкою. Згідно із ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років\~\~\~складає 1355,00 грн. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу ст. 141 СК України кожен із батьків зобов'язаний забезпечити половину від цього прожиткового мінімуму. З урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоров'я, стану здоров'я дитини, відсутності перешкод у відповідача надавати допомогу на утримання дитини, яка потребує такої допомоги, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, якій має мінливий та нерегулярний дохід, приймаючи до уваги матеріальне положення [PERSON] отримує допомогу на дитину 800 грн. та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатною особою, відсутність у останнього постійного заробітку, а також положення ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік, суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення аліментів в розмірі 1000,00 гривень на утримання сина щомісячно, саме такий розмір буде достатнім для утримання дитини, і відповідач в змозі його виплачувати. Визначаючи цей розмір аліментів, суд виходить з того, що кожен із батьків - сторін у цій справі, зобов'язаний забезпечити дитині якій на час розгляду судом цієї справи дитині [PERSON] який має вік 1рік 5 місяців, мінімально половину від прожиткового мінімуму для дитини у віці до 6 років, якій складає 1355,00 грн., половина від якого становить 677,50 грн, а з урахуванням віку та стану здоровя дитини вважає за доцільне визначити розмір аліментного платежу 1000,00 грн. Визначена судом сума є незначною, вона може забезпечити лише незначну частину першочергових потреб дитини і ця сума не перевищує можливостей відповідача. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітини, забезпечення одержання сина сторін коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 04.01.2017 року. Окрім того, відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років на своє утримання аліментів. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, враховуючи матеріальне становище дитини, яка є малолітньою проживає разом з матір'ю, що здійснює догляд за останньою, матеріальний стан відповідача, який зобов'язаний утримувати дружину, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в цій частині частково і на утримання дружини підлягають стягненню аліменти в розмірі 500 грн щомісяця до досягнення сином трирічного віку. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору 640,00 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Outcome: partial