Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

02 липня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 612 від 30 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості за кредитним договором. Ухвалою від 08 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки відповідачем у справі зазначено юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», щодо якого жодних позовних вимог не заявлено. При цьому стягувач за оскаржуваним виконавчим написом - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не зазначений у позовній заяві як відповідач. 12 липня 2021 року надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач посилається на порушення нотаріусом та відповідачем вимог законодавства, а саме відсутність документів, за якими стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку. 15 липня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Крім того ухвалою від 23 червня 2021 року у справі № 185/4833/21 було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 612 від 30 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості за кредитним договором. 06 вересня 2021 року надійшов відзив, за змістом якої ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне: -20 липня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на дві адреси позивача було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від 16 жовтня 2007 року, обидва повідомлення були повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання», -23 вересня 2020 року та 14 грудня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направило на адресу позивача чотири повідомлення про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором від 16 жовтня 2007 року у тридцятиденний строк, таким чином відповідач повідомив позивача про заміну кредитора у зобов`язанні, а також про розмір заборгованості, -у кредитному договорі від 16 жовтня 2007 року зазначено кінцевий термін повернення кредитних коштів - 12 жовтня 2026 року, таким чином кредитний договір є діючим на теперішній час, -відповідачем було подано нотаріусу всі документи відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, -позивач жодним чином не спростовує зазначений відповідачем розмір заборгованості за кредитним договором, не надає доказів часткового чи повного погашення заборгованості, таким чином відсутні будь-які докази щодо спірності розміру заборгованості окрім бездоказових тверджень позивача. Учасниками справи не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. З матеріалів справи видно, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.В. знаходиться виконавче провадження ВП № 65252476 з виконання виконавчого напису № 612, вчиненого 30 березня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості за договором іпотеки № 8/2007/840-К/1431-Н від 16 жовтня 2007 року, укладеним між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», в забезпечення за кредитним договором № 8/2007/840-К/1431-Н від 16 жовтня 2007 року, яка згідно виписки з рахунку боржника від 03 березня 2021 року становить 805 809 грн 87 коп та складається з основного боргу - 472 936 грн 69 коп та відсотків 332 873 грн 18 коп. З тексту оскаржуваного виконавчого напису видно, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за зазначеними договорами на підставі договору від 17 липня 2020 року. За змістом позовної заяви [PERSON] не отримував письмового повідомлення від стягувача про наявність заборгованості. Як передбачено статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 750/3781/20 (постанова від 19 березня 2021 року), для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17. До відзиву на позов додані докази на підтвердження того, що позивачу було надіслано письмове повідомлення - вимога про дострокове погашення заборгованості із зазначенням її розміру та реквізитів для її сплати. Проте ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не надано доказів належного отримання позивачем цього повідомлення. Згідно з довідкою Укрпошти письмове повідомлення було повернуто відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.56-67). Таким чином матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем письмової вимоги про сплату заборгованості. Тобто відповідачем не спростоване твердження позивача про те, що він не отримував від кредитора письмової вимоги про усунення порушень. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17. Тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем були понесені судові витрати на сплату судового збору при подачі заяви про забезпечення позову та при подачі позовної заяви після подання заяви про забезпечення позову відповідно до частини 4 статті 136 ЦПК України у загальному розмірі 908 грн (а.с.1, 14-15). У зв`язку із задоволенням позову витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved