Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

03 вересня 2021 року позивач [PERSON] (далі- Позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (далі - Відповідач, КЕВ м. Дніпро) про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є сином [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з КПТМ «Криворіжтепломережа». 18 жовтня 2016 року з його батьком, під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок, внаслідок якого батько був смертельно травмований. Згідно висновку Криворізького міжрайонного відділу комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» смерть батька настала від ураження технічним електричним струмом. Відповідно до Акту про нещасний випадок винним у настанні нещасного випадку окрім батька позивача зазначено [PERSON] - майстер району електромереж Криворізького підрозділу КЕВ м. Дніпро, тому винним у смерті батька вважає саме відповідача. Вказав, що внаслідок смерті батька йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях. Зазначив, що мати йому деякий час взагалі не говорила про те, що батько загинув. Вказав, що найбільших моральних страждань та переживань він зазнав в день похорону батька та в наступні дні. Вказав, що після смерті батька він став зовсім іншим, став дорослим, перестав ходити на прогулянки з друзями, як це робив раніш. Вказав, що порушений його звичний спосіб життя, втрата одного з членів сім`ї вимагає додаткових зусиль для організації його життя. У зв`язку зі смертю батька він прийняв на себе ті обов`язки, які виконував батько. Вказує, що душевні страждання його душевні страждання лише збільшуються. Просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 400 000 гривень без урахування податків, зборів та інших платежів. Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 29 вересня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем пропущений строк позовної давності. Зазначив, що [PERSON] , який 18 жовтня 2016 року допустив порушення покладених на нього посадових обов`язків та правила безпеки під час виконання робіт, що спричинило загибель батька позивача - [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України. Також вказав, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року було стягнуто з КЕВ м. Дніпро на користь [PERSON] моральну шкоду у зв`язку зі смертю сина [PERSON] у розмірі 170 000. Також рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з КЕВ м. Дніпра на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду завдану смертю чоловіка у розмірі 80000 гривень. Вважає, що оскільки позивач про порушення свого права дізнався саме у день смерті батька 18 жовтня 2016 року тому останнім пропущений строк звернення до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 березня 2001 року (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 жовтня 2016 року (а.с.14). Згідно лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] зазначено, що смерть настала внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом, причиною смерті вказано: вплив електричного струму, нещасний випадок спричинений дією неуточненого джерела електричного струму (а.с.15). Відповідно до Акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 27 грудня 2016 року, встановлено, що 18 жовтня 2016 року о 12.20 годині з [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок якого останній помер. Вказано, що смерть настала від ураження технічним електричним струмом, що підтверджується наявністю електропозначок по тильній поверхні 3-го пальця лівої кисті та в області лівої стопи. Вид події вказано: ураження електричним струмом. Причинами настання нещасного випадку вказано: організаційна -порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів, тощо, супутні- технічна- незадовільний технічний стан засобів виробництва (обладнання електротехнічної лабораторії), організаційна- невиконання посадових обов`язків' невиконання вимог інструкцій з охорони праці. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці зазначені, зокрема, [PERSON] - майстер району електричних мереж Криворізького підрозділу КЕВ м. Дніпропетровська, [PERSON] -водій автотранспортних засобів КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с.10-13). Статтею 3 Конституції України передбачається, що [PERSON] , її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. Покладення відповідальності зокрема на КЕВ м. Дніпро, винними діями працівника якого спричинено моральну шкоду [PERSON] внаслідок смерті його батька [PERSON] , має під собою правове підґрунтя для застосування саме положення ст. 1172 ЦК України, що узгоджується з роз`ясненнями Верховного Суду України. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки згідно п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи, випливають з порушення немайнових прав, а тому не мають строку позовної давності. На думку суду відповідач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди сину померлого, оскільки у зв`язку зі смертю [PERSON] внаслідок нещасного випадку при виконанні трудових обов`язків, син померлого переносить моральні страждання, змінився ритм його життя, зі смертю батька він переніс та переносить психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Позивач втратив близьку людину та залишився без його турботи, смерть батька спричиняє йому хвилювання і по теперішній час, оскільки син втратив батька, і батько був для позивача дуже близькою людиною. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Так, син втратив батька, який займав важливе місце в його житті. Його смерть спричинила психологічну травму позивачу. Його смерть однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань. Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено його нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту. Враховуючи наведене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 150 000 гривень, тим самим задовольняючи позов частково. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро на користь держави судовий збір у розмірі 1 500 грн.

Outcome: partial