Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

02.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням: [ADDRESS] у зв'язку з тим, що з квітня 2013 року відповідач не проживає за цією адресою без поважних причин. Ухвалою суду від 16.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує на підставах, вказаних в позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (шляхом направлення судової повістки та шляхом публікації оголошення про виклик до суду на сайті Судової влади). Відзив на позов не надано. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх часті, проти позову заперечень не мають. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до Витягу №141677361 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2018 року, позивачу належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] Згідно довідки, виданої Виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області від 01.10.2018 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач, [PERSON] (дружина позивача), [PERSON] (син позивача), [PERSON] (невіства), [PERSON] (онука) та відповідач (син позивача). Відповідач зареєстрований, але не проживає у будинку з квітня 2013 року, що підтверджено довідкою голови квартального комітету від 01.10.2018 року. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки будинок перебуває у приватній власності, тому у власника є право, на підставі статті 405 ЦК України, визнати члена сім'ї таким, що втратив право на житло. Оскільки позивачу належить на праві приватної власності спірний будинок, у якому відповідач зареєстрований, але фактично без поважних причин не проживає протягом останніх п'яти років, спільного майна вони не мають і спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] втратив право користування належним позивачу будинком, так як відсутній у ньому понад рік без поважних причин.

Outcome: approved