Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

02.12.2016 року ПАТ «ВБР» звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до Анкети-договору на оформлення платіжної картки від 01.07.2013 року ПАТ «ВБР» відкрило [PERSON] картковий рахунок № 2625.1.000143720. 06.09.2013 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGMCUI.166234.005, згідно якого він отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом впродовж пільгового періоду у розмірі 0,0001 % річних, після спливу пільгового періоду 36 % річних від суми залишку заборгованості за кредитним лімітом. Банк свої зобовязання виконав, однак відповідач у порушення умов договору у встановлений строк не проводила чергові платежі. Станом на 29.11.2016 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «ВБР» договору № ICKGMCUI.166234.005 від 06.09.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 14283,34 грн. Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь ПАТ «ВБР» заборгованість за договором № ICKGMCUI.166234.005 від 06.09.2013 року у розмірі 14283,34 грн., сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. Представник позивача, Публічного акціонерного товариства «ВБР» в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Анкети-договору на оформлення платіжної картки від 01.07.2013 року ПАТ «ВБР» відкрило [PERSON] картковий рахунок № 2625.1.000143720 (а.с. 4). 06.09.2013 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGMCUI.166234.005, згідно якого він отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом впродовж пільгового періоду у розмірі 0,0001 % річних, після спливу пільгового періоду 36 % річних від суми залишку заборгованості за кредитним лімітом (а.с. 5-7). Відповідач за кредитним договором свої зобовязання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 29.11.2016 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 14283,34 грн., яка складається з: - прострочена заборгованість за кредитом 1948,00 грн.; - прострочена заборгованість по сплаті процентів 3497,14 грн.; - пеня 8838,20 грн. (а.с. 10-25). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного слід стягнути з [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «[PERSON] РОЗВИТКУ» заборгованість в сумі 14283,34 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved