Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

02.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить зобов'язати відповідача змінити правовідношення і передати їй (позивачу) у власність частину земельного паю в розмірі 1,1325 га взамін на її (позивача) 1/8 частину приміщень будинку [ADDRESS], які належать їй (позивачу) на праві власності. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 19.09.2011 року їй, як дружині померлого [PERSON], була встановлена обов'язкова частка в спадковому майні, що становить ? частину земельної ділянки розміром 1,51 га та 1/8 частину приміщень будинку [ADDRESS]. Виділити в натурі належну їй частину в приміщеннях вищевказаного будинку та користуватися цією частиною неможливо, внаслідок чого вона запропонувала відповідачу передати їй належну останній частину зазначеної вище земельної ділянки взамін на належну їй (позивачу) частину в приміщеннях будинку, тобто отримати компенсацію в порядку ст.364 ЦК України. Проте, відповідач не відповідає на її пропозицію, в зв'язку з чим порушуються її права, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В свою чергу [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до [PERSON], який був уточнений під час розгляду, посилаючись на те, що ні рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2011 року, ні рішенням Апеляційного суду Київської області від 19.09.2011 року за [PERSON] не визнавалось право власності на майно, яке вона зазначає в первісному позові, а тому вимоги про отримання компенсації є безпідставними. Крім того, [PERSON] не приймала жодної участі в житті спадкодавця [PERSON] з 1971 року, коли останній захворів, не допомагала, не піклувалася та не здійснювала його поховання. В зв'язку з чим просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом майна [PERSON] на підставі ч.5 та ч.6 ст.1224 ЦК України, визнавши за нею ([PERSON]) право власності на 1/8 частину прибудованих приміщень будинку [ADDRESS] та ? частину земельної ділянки розміром 1,51 га, що розташована в селі Мирне Бориспільського району Київської області. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердивши викладені в первісному позові обставини, просили їх задовольнити в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечили, надавши письмові заперечення, в яких вказують, що [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON], так як шлюб у встановленому законом порядку не розірвано, а тому навіть при наявності заповіту, відповідно до ст.1241 ЦК України, має право на обов'язкову частку, в зв'язку з чим не має необхідності звертатися до суду з позовом для встановлення цієї частки, яка становить 1/8 приміщень будинку [ADDRESS]. Обов'язкова частка може бути лише зменшена за рішенням суду, але [PERSON] з такими вимогами не зверталася, враховуючи також те, що минув строк позовної давності. Відносно позбавлення [PERSON] права на спадщину через ухилення від надання допомоги спадкодавцеві зазначили, що ніяких доказів таких обставин [PERSON] та її представник не надали. Представник [PERSON] - [PERSON], в суді первісний позов не визнав з підстав зазначених в зустрічному позові, просив задовольнити зустрічні позовні вимоги, посилаючись на викладені в зустрічному позові обставини. Третя особа свого представника за викликом суду не направила, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяви про слухання справи без участі свого представника та письмових пояснень не надала. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що первісний та зустрічний позови задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.07.2004 року. Як вбачається з заповіту від 30.06.2004 року, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON]. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2007 року, яке набрало чинності, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], який помер [INFO], проживав з [PERSON], яка померла [INFO], однією сім єю без шлюбу з 1971 року по [INFO], а також визнано за [PERSON] право власності на половину майна набутого ним за час проживання однією сім єю з [PERSON], яке складається з прибудованих приміщень 1-2, 1-3, 1-8, 1-6, 1-1, 1-2, 1-3 по [ADDRESS]. Крім того, [PERSON] на день смерті належала на праві власності земельна ділянка розміром 1,51 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 059638 від 26.03.2001 року. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON] помер, так і не оформивши спадкове майно після смерті [PERSON]. На підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2011 року за [PERSON], як дружиною померлого [PERSON], визнано право власності в порядку спадкування на прибудовані до житлового будинку приміщення 1-2, 1-3, 1-8, 1-6, 1-1, 1-2, 1-3, розташовані по [ADDRESS], та належали [PERSON] на підставі заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2007 року, та на 5/6 частин вказаної вище земельної ділянки розміром 1,51 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, а також зменшено розмір обов'язкової частки у спадщині [PERSON] після смерті [PERSON] до 1/6 частини спірної земельної ділянки та визнано право власності в порядку спадкування на дану частину земельної ділянки за останньою. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 19.09.2011 року, яке вступило в законну силу, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2011 року в частині визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно змінено та визнано за останньою право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 3/8 частини прибудованих приміщень 1-2, 1-3, 1-8, 1-6, 1-1, 1-2, 1-3 житлового будинку [ADDRESS] та ? частини земельної ділянки розміром 1,51 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, а в частині зменшення обов'язкової частки у спадщині [PERSON] та визнання за нею права на спадкове майно скасовано, в решті залишено без змін. Як передбачено ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також вказаним рішенням Апеляційного суду Київської області від 19.09.2011 року встановлено, що [PERSON] успадкувала майно в порядку спадкування обов'язкової частки як непрацездатна дружина померлого [PERSON], яке становить, згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, 1/8 частину прибудованих приміщень 1-2, 1-3, 1-8, 1-6, 1-1, 1-2, 1-3 житлового будинку [ADDRESS] та ? частину земельної ділянки розміром 1,51 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області. Отже, вищенаведеним підтверджуються твердження позивача та її представника щодо відсутності необхідності звертатися до суду з позовом для встановлення розміру обов'язкової частки, що належить [PERSON] в спадковому майні, та щодо відсутності вимог [PERSON] про зменшення розміру цієї обов'язкової частки. До того ж, зазначеним рішенням Апеляційного суду Київської області від 19.09.2011 року не визнавалось право власності [PERSON] на обов'язкову частку в спадковому майні в порядку спадкування після смерті [PERSON], про що зазначав представник відповідача в зустрічному позові. Згідно ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. А ч.2 цієї ж статті передбачено, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем та її представником не було надано жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] набула право власності на 1/8 частину прибудованих приміщень 1-2, 1-3, 1-8, 1-6, 1-1, 1-2, 1-3 житлового будинку [ADDRESS] та ? частину земельної ділянки розміром 1,51 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, у встановленому чинним законодавством порядку. Крім того, позивачем та її представником не було надано жодних доказів того, що виділ 1/8 частини прибудованих приміщень 1-2, 1-3, 1-8, 1-6, 1-1, 1-2, 1-3 житлового будинку [ADDRESS] та ? частини земельної ділянки розміром 1,51 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, в натурі не допускається або є неможливим, що дає право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цих часток майна. Таким чином, враховуючи вищенаведене підстав для задоволення позову [PERSON] не має. В силу положень ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. А в ч.6 цієї ж статті зазначено, що положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Належних та допустимих доказів того, що [PERSON] ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві - [PERSON], який через похилий вік та хворобу потребував допомоги, представником відповідача надано не було, про що також зазначав представник позивача у своїх запереченнях на зустрічну позовну заяву. Тому підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] відсутні. Сплачені при подачі позовів судові витрати у вигляді судового збору, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, необхідно звернути в дохід держави, так як заявлені в них позовні вимоги задоволенню не підлягають. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.364 ч.1 та ч.2, 1224 ч.5 та ч.6 ЦК України,

Outcome: dismissed