Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

03.12.2013 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача кошти: основний борг в розмірі 7790,47 грн., судовий збір в розмірі 229,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. При цьому позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] 18.01.2010 року скоїв ДТП, його вина в цьому повністю доведена. Шкоду, заподіяну внаслідок вказаної ДТП, відповідач не відшкодував, та в зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була на той момент застрахована, МТСБУ здійснило виплати потерпілій особі в розмірі 7790,47 грн. В добровільному порядку відповідач не здійснив компенсацію витрат, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача до судового засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій вказала, що підтримує позов в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечую. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 18.01.2010 року о 18.50, керуючи автомобілем Mersedes, державний номер [NUMBER], порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР, здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Ford, державний номер [NUMBER], і автомобілем Toyota, державний номер [NUMBER]. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 19.03.2010 року постановою судді Київського районного суду м. Одеси Іванчука В.М. [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с.3/. Внаслідок ДТП власнику автомобіля Ford, державний номер [NUMBER], заподіяно матеріальний збиток в розмірі 9348,56 грн., що вбачається з Звіту №04/01, складеного 25.01.2010 року ФОП [PERSON] /а.с.4-5/. Судом досліджено платіжне доручення №4948 від 01.12.2010 року, з якого вбачається, що МТСБУ перерахувало на користь власника автомобіля Ford, державний номер [NUMBER], [PERSON] страхове відшкодування в сумі 7790,47 грн./а.с.8/. Згідно з п. а ч. 1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. Не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки суду не надано доказів на підтвердження понесення вказаних витрат позивачем, а саме: суду надано лише контракт про надання правової допомоги та додаткову угоду, з якою вбачається розмір базової винагороди виконавця, однак не надано акту виконаних робіт та квитанції про сплату зазначених коштів. На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial