Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

04.01.2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання до досягнення двадцяти трьох років. В позові позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який навчається у Львівському національному університеті імені [PERSON] з 01.09.2017 року до теперішнього часу на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2021 року, син не працює, стипендії не отримує, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, всі витрати на сина несе вона, витрати на сина на місяць становлять 5215,80 грн., з яких щорічна плата за навчання 11248 грн., щорічна плата за гуртожиток 3150 грн., проїзд з м. Гуляйполе до м. Львова і в зворотному напрямку 550,80 грн., вартість харчування на місяць 2000 грн., вартість одягу, взуття 1000 грн., витрати на канцелярські вироби 200 грн., на зв`язок та інтернет 150 грн., придбано: портфель 600 грн., принтер 4650 грн., флеш-карти 2 штуки 400 грн, ноутбук 12250 грн., у неї кредит в ПАТ КБ Приватбанк 20000 грн., 5000 грн. боргу у знайомих, син хворіє, несе витрати на постійне лікування, його витрати складають 705 грн. - МРТ два рази на рік 580 грн., її заробіток складає 6000 грн. на місяць, вважає, що відповідач має прибуток 15000 грн. на місяць виходячи з середньої врожайності зернових, прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 3000 грн. щомісячно до 30.06.2021 року. 11.01.2018 року до суду звернулася [PERSON] з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання до досягнення двадцяти трьох років. В уточненому позові позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який навчається у Львівському національному університеті імені [PERSON] з 01.09.2017 року до теперішнього часу на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2021 року, син не працює, стипендії не отримує, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, всі витрати на сина несе вона, витрати на сина на місяць становлять 5215,80 грн., з яких щорічна плата за навчання 11248 грн., щорічна плата за гуртожиток 3150 грн., проїзд з м. Гуляйполе до м. Львова і в зворотному напрямку 550,80 грн., вартість харчування на місяць 2000 грн., вартість одягу, взуття 1000 грн., витрати на канцелярські вироби 200 грн., на зв`язок та інтернет 150 грн., придбано: портфель 600 грн., принтер 4650 грн., флеш-карти 2 штуки 400 грн, ноутбук 12250 грн., у неї кредит в ПАТ КБ Приватбанк 20000 грн., 5000 грн. боргу у знайомих, син хворіє, несе витрати на постійне лікування, його витрати складають 705 грн. - МРТ два рази на рік 580 грн., її заробіток складає 6000 грн. на місяць, вважає, що відповідач має прибуток 15000 грн. на місяць виходячи з середньої врожайності зернових, прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 3000 грн. щомісячно до 30.06.2021 року. 22.02.2018 року до суду звернувся відповідач з відзивом на позов, в якому не погодився з розрахунком витрат на сина, частку витрат кожного з батьків на утримання сина, що продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги визначив у сумі 2447,16 грн. і прохав стягнути з нього 2447,16 грн. 23.03.2018 року до суду звернувся відповідач з відзивом на уточнений позов, в якому посилався на те, що уточнені позови тотожні, прохав відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що він надавав сину матеріальну допомогу, що підтверджується фіскальними чеками на загальну суму 6693,97 грн., прохає суд не брати до уваги як належні докази квитки потяг, документи на придбання портфелю, флеш-карт, ноутбука, канцелярських приладь, придбання продуктів в магазині Аврора, медичні документи, так як останні не містять необхідних реквізитів, належним чином не посвідчені, квитанції про відправлення поштових відправлень Новою поштою оформлені на сторонню особу [PERSON], роздруківки із платіжної картки про відправлення містять прізвища сторонніх осіб, його задекларований дохід за 2017 рік становить 119000 грн., тоді як його витрати на виплату податків, орендну плату, придбання дизельного палива перевищують його дохід на 308,03 грн., через скрутне матеріальне становище він не має можливості надавати сину матеріальну допомогу, прохає позов залишити без задоволення. 28.03.2018 року до суду звернулася третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON] з заявою про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який навчається у Львівському національному університеті імені [PERSON] з 01.09.2017 року до теперішнього часу на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2021 року, син не працює, стипендії не отримує, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, всі витрати на сина несе вона, витрати на сина на місяць становлять 5215,80 грн., з яких щорічна плата за навчання 11248 грн., щорічна плата за гуртожиток 3150 грн., проїзд з м. Гуляйполе до м. Львова і в зворотному напрямку 550,80 грн., вартість харчування на місяць 2000 грн., вартість одягу, взуття 1000 грн., витрати на канцелярські вироби 200 грн., на зв`язок та інтернет 150 грн., придбано: портфель 600 грн., принтер 4650 грн., флеш-карти 2 штуки 400 грн, ноутбук 12250 грн., у неї кредит в ПАТ КБ Приватбанк 20000 грн., 5000 грн. боргу у знайомих, син хворіє, несе витрати на постійне лікування, його витрати складають 705 грн. - МРТ два рази на рік 580 грн., її заробіток складає 6000 грн. на місяць, вважає, що відповідач має прибуток 15000 грн. на місяць виходячи з середньої врожайності зернових, прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 3000 грн. щомісячно до 30.06.2021 року. Відповідач позов визнав частково, суду пояснивши, що він не одружений, мешкає у власному в будинку, він являється фізичною особою-підприємцем, його доходи нестабільні, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків не має, стан його здоров`я задовільний, стягнень з доходів не має, не заперечує сплачувати 1000 грн. щомісячно. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON], належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. 27.04.1999 року народився [PERSON], батьком якого є відповідач, а матір`ю є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про його народження. 13.09.2017 року між [PERSON] та Львівським національним університетом імені [PERSON] укладено договір про надання платних освітніх послуг за рівнем бакалавра за спеціальністю «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» строком навчання 4 роки, що підтверджується копією договору. З 01.09.2017 року [PERSON] навчається у Львівському національному університеті імені [PERSON], строк закінчення навчання 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає, що підтверджується поясненнями сторін. Позивач мешкає у будинку, за проживання в якому не сплачує, розлучена, працює вчителем у Гуляйпільському колегіумі Лідер, її середньомісячна заробітна плата становить 4747,55 грн., земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан здоров`я задовільний, має кредит на суму 20000 грн., борги перед фізичними особами на суму 5000 грн. Відповідач розлучений, мешкає в будинку, є фізичною особою-підприємцем, його дохід 125000 грн., земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків не має, стан його здоров`я задовільний, стягнень не має. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON], мешкає в гуртожитку, за проживання в якому сплачує орендну плату, не працює, навчається у Львівському національному університеті імені [PERSON], стипендії не отримує, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків не має, стан здоров`я незадовільний, стягнень з доходів не має. Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного. Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються Главою 16 Сімейного Кодексу України та ст.182 СК України. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу. Судом встановлено, що до суду звернулася мати повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідно до ч.1 ст.199 СК України, з позовом до батька про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який має змогу надавати матеріальну допомогу, не надає її. Так суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач і які передбачені ч.3 ст.188 СК України, а саме, що повнолітній син продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги підтверджується поясненнями сторін, копією договору та довідкою, наданим позивачем та дослідженими під час встановлення обставин та перевірки доказів, які суд вважає належними та допустимими. Суд також доходить висновку, що обставина, на яку посилається позивач та яка передбачена ч.1 ст.199 СК України, а саме, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу підтверджується поясненнями сторін, відзивом відповідача та довідкою про його доходи. Так вимога позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина заявлена у твердій грошовій сумі, що відповідає вимогам ч.1 ст.200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Однак суд, задовольняючи частково вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі 3000 грн., виходить з наступного. Позивач визначає витрати сина на місяць у розмірі 5215,80 грн. і вказує, що всі витрати на сина несе вона. Суд, перевіривши правильність розрахунку витрат позивачем, вважає вказати, що останній містить арифметичну помилку, так як правильна сума витрат становить 4900,63 грн., тоді як 1/2 частка цих витрат складе 2450,31 грн. Не відповідає цьому і розрахунок витрат, зроблений відповідачем в відзиві на позов від 22.02.2018 року. Позивач зазначає, що значна частина витрат покладається на придбання продуктів харчування, взуття, одягу, а саме на суму 3000 грн., однак позивач, надаючи фіскальні чеки на придбання, виписку з карткового рахунку, не надає суду обґрунтованого розрахунку цих витрат на місяць з посиланням на надані суду докази. Відповідно до ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд не бере до уваги твердження позивача, що дохід відповідача становить 15000 грн. на місяць, так як дана обставина не знайшла свого підтвердження під час встановлення обставин під час перевірки наданими суду доказами. Однак суд не бере до уваги і твердження відповідача, викладені ним в відзиві на позов від 23.03.2018 року, щодо надання ним матеріальної допомоги на сина, що продовжує навчання на суму 6693,97 грн. з огляду на те, що відповідач вводить суд в оману щодо фактичних обставин, так як судом встановлено, що ця сума була сплачена відповідачем в рахунок заборгованості по аліментах на утримання сина в період його неповноліття. Суд також не бере до уваги і твердження відповідача, викладені ним в відзиві на позов від 23.03.2018 року, щодо його неплатоспроможності сплати аліментів, так як його витрати перевищують його доходи з огляду на те, що відповідач вводить суд в оману щодо свого майнового становища з огляду на те, що відповідач як фізична-особа підприємець перебуває на спрощеній системі оподаткування, що свідчить про можливість відповідача не вказувати в декларації про реальні доходи та витрати, на що вказує і та обставина, що відповідач, сплачуючи заборгованість по аліментах на сина, мав можливість і сплачував по 1000 грн. щомісячно. Крім того, в своєму відзиві на позов від 22.02.2018 року відповідач прохав стягнути з нього аліменти на утримання сина в сумі 2447,16 грн. та вказав свій чистий дохід 3508,83 (а.с.71), що вказує на те, шо останній має можливість утримувати сина на суму, більшу ніж 1000 грн. Вказані обставини дають право суду встановити твердий грошовий розмір аліментів на утримання сина в сумі 1500 грн. При цьому суд керується ч.1 ст.182 СК України, відповідно до якої при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. При цьому суд враховує матеріальне становище повнолітнього: навчається на денній формі навчання на платній основі, доходів не має, стан здоров`я незадовільний, позивач працює, стан здоров`я задовільний, інших утриманців не має, відповідач працює, стан здоров`я задовільний, інших утриманців не має, має в користуванні транспортні засоби. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Так як дана справа є справою про стягнення аліментів, то суд відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. А тому позов підлягає задоволенню в тій частині, яка ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами. Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено частково на суму 9000 грн., то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України покладає на відповідача сплату судового збору в сумі 704,80 грн. та стягує їх з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial