Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

03 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Ради об'єднання садівників-любителів та городників Львівщини, третьої особи спілки садівників «Приборист», в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0478га, яка розташована в спілці садівників [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 31 жовтня 2002 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, належної [PERSON] на праві власності, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №40506151 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 16 травня 1997 року № 274, площею 0.0478га розташованої в спілці садівників [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу земельної ділянки був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Львівського міського нотаріального округу. У відповідності до вимог Земельного кодексу України вищезгаданий договір був зареєстрований у Львівському міському управлінні земельних ресурсів та видано [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЛВ №056575. Маючи намір відчужити вищевказану земельну ділянку, позивачка звернулась з заявою до державного кадастрового реєстратора за місцезнаходженням земельної ділянки для отримання витягу Державного земельного кадастру, однак їй було відмовлено у зв'язку з розбіжностями, які містяться у державному акті, де у графі «розташування земельної ділянки», допущено технічну описку, а саме: замість спілки садівників «Приборист», вказано садівниче товариство «Приборист». Позивач [PERSON] зазначає, що являється власником земельної ділянки площею 0.0478га. розташованої в спілці садівників [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу ВАВ № 882762 від 31.10.2002 року, цільовим призначенням (використанням) якої є ведення садівництва. Як власник, має право розпоряджатися своїм майном, а саме земельною ділянкою на власний розсуд та вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Відповідач, представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 31 жовтня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, належної [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №40506151, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 16 травня 1997 року № 274, площею 0.0478га., розташованої в спілці садівників «Приборист» за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки ВАВ №882762 від 31.10.2002 року позивачу [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №056575 площею 0.0478га., розташованої в [ADDRESS]. Позивачка, маючи намір відчужити вказану земельну ділянку, звернулась з заявою для отримання витягу Державного земельного кадастру, однак їй було відмовлено у зв'язку з розбіжностями, які містяться у державному акті, де у графі «земельна ділянка розташована», допущено технічну описку, а саме: замість спілки садівників «Приборист», вказано садівниче товариство «Приборист». Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права власності. У відповідності до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved