Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

04.05.2016 позивач звернулася до суду з позовом і, уточнивши 09.06.2016 раніше заявлені вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додатково 700 грн на лікування дочки [PERSON], щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми відповідного віку. В обґрунтування позову послалася на розірвання шлюбу з відповідачем та на ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач визнав позов частково. Він не заперечував свого обовязку щодо сплати аліментів на користь позивача на утримання своїх дітей, проте не погодився із визначеним позивачем розміром аліментів. Відповідач пояснив, що працює водієм у товаристві з обмеженою відповідальністю «Чернігівській хлібокомбінат» і отримує заробітну плату орієнтовно в сумі 1500 грн, тому не має фінансової можливості щомісячно сплачувати аліменти в сумі 2500 грн, як вимагає позивач. Крім того, відповідач просив врахувати, що в даний час він створив іншу сімю і має дитину, яка народилася в грудні 2015 року, яку також повинен утримувати. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.04.2016, і мають трьох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 3-7). На теперішній час сторони проживають окремо; діти залишилися проживати разом із позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач, як батько, матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) батьки зобовязані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вищевикладене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання способу визначення розміру аліментів суд виходить з наступного. За приписом статті 184 Кодексу аліменти у твердій грошовій сумі стягуються в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає з довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівській хлібокомбінат» (а. с. 42), відповідач працює водієм і регулярно отримує заробітну плату. Позивач стверджувала в суді, що відповідач є субєктом підприємницької діяльності та отримує додатковий дохід, проте відповідних доказів на підтвердження цього суду не надала. В свою чергу, відповідач не надав доказів народження в нього дитини в другому шлюбі. За таких обставин, суд не знаходить правових підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, водночас вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти у частці від його доходу в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Частиною третьою статті 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач просить суд стягнути з відповідача додатково 700 грн на лікування дочки [PERSON]. На підтвердження здійснення цих витрат позивач надала чотири фіскальних чеки на придбання ліків (а. с. 36-39). Втім, надані документи не є достатньою підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дочки [PERSON], через ненадання позивачем лікарського призначення, яке б підтвердило обґрунтованість понесених позивачем грошових витрат. Таким чином, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial