Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

03.04.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, у якому позивачка посилаючись на порушення своїх трудових прав при проведенні розрахунку при звільненні, просила стягнути з відповідача: 14090 грн. 99 коп. - заборгованості по заробітній платі; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та 20000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, яка полягає в переживанні з приводу вчасної оплати комунальних послуг і придбанні лікарських засобів, обмеженні себе і своєї сім'ї в придбанні харчування та ліків, позбавленні можливості нормального спілкування з близькими людьми, відсутності можливості погасити кредит. У судовому засіданні позивачка, посилаючись на те, що в процесі розгляду справи, відповідач добровільно виплатив їй: 4219 грн. 17 коп. - у погашення заборгованості по заробітній платі, позовні вимоги підтримала лише в частині стягнення з відповідача: 9871 грн. 82 коп. - заборгованості по заробітній платі, 11577 грн. 80 коп. - середнього заробітку за 26 днів (5 днів за березень 2015 року, 11,5 днів за квітень 2015 року, 9,5 днів за травень 2015 року) затримки розрахунку при звільненні по день вирішення спору судом, тобто по 27.05.2015 року та 20000 грн. - у відшкодування моральної шкоди. Відповідач свого представника в судове засідання не направив і доказів про поважність причин не направлення свого представника, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, відповідач двічі повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, двома зворотними поштовими повідомленнями. Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди за їх недоведеністю. Позивачка вважає, що представник відповідача не з'явився в судове засідання без поважних причин. Суд вважає, що представник відповідача не з'явився в судове засідання без поважних причин. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно у відсутність представника відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копії наказу відповідача від 21.02.2013 року № 15-к і копії наказу відповідача від 05.03.2015 року № 19-к та копії витягу з трудової книжки позивачки, остання перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 21.02.2013 року по 17.03.2015 року та була звільнена з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Як вказує позивачка, з нею не був своєчасно проведений остаточний розрахунок при звільненні. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії довідки відповідача № 89 від 26.03.2015 року, станом на 26.03.2015 року сума заборгованості відповідача перед позивачкою по заробітній платі, становить: 14090,99 грн.. Згідно зі ст. ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому при звільненні від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Доказів про своєчасне проведення ним розрахунку з позивачкою при звільненні, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача: 9871 грн. 82 коп. - заборгованості по заробітній платі, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до наданого позивачкою в судовому засіданні і перевіреного судом, розрахунку середнього заробітку за 26 днів робочих днів затримки розрахунку при звільненні, загальна сума середнього заробітку за 26 днів робочих днів затримки розрахунку з позивачкою при її звільненні по день вирішення спору судом, тобто по 27.05.2015 року, становить: 11577 грн. 80 коп.. Правових доказів у спростування визначеної позивачкою і перевіреної судом загальної суми середнього заробітку за 26 днів робочих днів затримки розрахунку при звільненні, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача: 11577 грн. 80 коп. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд також, вважає обґрунтованими. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Суд вважає, що несвоєчасним проведенням відповідачем розрахунку при звільненні, позивачці заподіяно моральну шкоду. Наявність вини відповідача в порушенні трудових прав позивачки, судом встановлена. Що ж до розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин заподіяння моральної шкоди, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивачки у зв'язку з порушенням її трудових прав, суд вважає, що 20000 грн., про стягнення яких просить позивачка, є достатнім розміром для відшкодування заподіяної позивачці моральної шкоди. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. За повні останні робочі місяці, позивачці відповідачем нарахована заробітна плата в сумах: 4219,17 грн. - за січень 2015 року та 4241,49 грн. - за лютий 2015 року. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі: 4219,17 грн. + 4241,49 грн. = 4230 грн. 33 коп.. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави, підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, розмір судового збору суд визначає із розміру задоволених позовним вимог майнового і немайнового характеру, тобто, із позовних вимог про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Судовий збір становить: 243,60 грн. + 121,80 грн. =365,40 грн..

Outcome: approved