Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

02 жовтня 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «ВТБ Банк» та відповідач [PERSON] 18.04.2013 року уклали кредитний договір № R53100417500В. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 48100,00 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит в строк по 18.04.2016 року, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором. Підписанням кредитного договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», з якими він ознайомився та погодився. Згідно п.1 кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобовязання сплачувати позивачу 24% річних щомісячно. Відповідно до п.4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Відповідач не виконував свої зобовязання за кредитним договором, в звязку з чим станом на 24.09.2015 року має заборгованість, яка складає: -заборгованість за кредитом 12052,75 грн.; -заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 8795,01 грн. Відповідно до п.5.1 кредитного договору, у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5 відсотка в день від суми невиконаних зобовязань. Крім того, на підставі п.7.3.2.2 Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» позивач набув право вимоги до відповідача, а у відповідача відповідно до п.7.3.3.5 вказаних Правил виникло зобовязання достроково повернути кредит, сплатити відсотки зо його використання, виконати інші зобовязання за кредитним договором у повному обсязі. З урахуванням зазначеного, загальна сума заборгованості відповідача станом на 24.09.2015 року становить 129\~810,36 грн., з яких: -41\~435,95 грн. сума заборгованості за кредитом; -15106,01 грн. сума заборгованості за відсотками; -31117,43 грн. сума заборгованості за комісією; -42150,97 грн. пеня по кредиту та процентам. Просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 129\~810,36грн. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що ПАТ «ВТБ Банк» та відповідач [PERSON] 18.04.2013 року уклали кредитний договір № R53100417500В. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 48100,00 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит в строк по 18.04.2016 року, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобовязання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором. Підписанням кредитного договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», з якими він ознайомився та погодився. Згідно п.1 кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобовязання сплачувати позивачу 24% річних щомісячно. Відповідно до п.4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту. Відповідно до п.5.1 кредитного договору, у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобовязаний сплатити пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Крім того, на підставі п.7.3.2.2 Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» позивач має право вимагати від клієнта здійснити дострокове повернення кредиту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, зміна умов зобовязання тощо. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не виконував свої зобовязання за кредитним договором, в звязку з чим загальна сума заборгованості відповідача станом на 24.09.2015 року становить 129\~810,36 грн., з яких: -41\~435,95 грн. сума заборгованості за кредитом; -15106,01 грн. сума заборгованості за відсотками; -31117,43 грн. сума заборгованості за комісією; -42150,97 грн. пеня по кредиту та процентам. Розмір заборгованості відповідача підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. Позивач 02.09.2015 року направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, відповідь на яку не отримано. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved