Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

02 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не довше віку 23 років. На підтвердження вимог вказала, що донька [PERSON] навчається в Комунальному вищому навчальному закладі «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» на 3 курсі, денної форми навчання, бюджетне фінансування, строк закінчення навчання - 30.06.2019 року. Зазначила, що повнолітня донька не працює, перебуває на її утриманні, також донька перебуває на диспансерному обліку кардіолога з діагнозом інфекційний міокардіт, та потребує лікування, при цьому відповідач працює в КП «Міський тролейбус», водієм тролейбуса, отримує дохід, однак допомоги дитині добровільно не надає. Позивачка самостійно утримувати дитину не має змоги, оскільки тимчасово безробітна. Ухвалою від 29 листопада 2017 року відкрито провадження по справі. 06 грудня 2017 року судовий розгляд відкладено, у звязку з неявкою сторін по справі. 31 січня 2018 року по справі винесено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі. 16 травня 2018 року до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення. 17 травня 2018 року заява про перегляд заочного рішення залишена без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 30 травня 2018 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 20 червня 2018 року судовий розгляд відкладено, у звязку з неявкою сторін по справі. Ухвалою від 10 липня 2018 року заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на задоволенні саме в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача. Вказала, що самостійно утримувати дитину не має змоги, оскільки не працює з 2013 року, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, інвалідності не має, страждає хронічними захворюваннями, проживає з матірю пенсіонеркою за рахунок її пенсії. Відповідач добровільно допомоги не надає, при цьому має стабільний дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти на повнолітню дитину, інших дітей не має, його дружина також працює і отримує дохід, а мати отримує пенсію. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в розмірі 1/8 частини доходу відповідача та наполягали на тому, що утримувати повнолітню доньку повинні обоє батьків, однак позивачка не працює, хоча є працездатною особою, живе за рахунок матері пенсіонерки. Відповідач також вказав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка страждає на варикозну хворобу нижніх кінцівок 4 ступеня та потребує хірургічного втручання і лікування, сам він також часто хворіє, крім того допомагає своїй матері пенсіонерці, яка теж часто хворіє, та потребує лікування. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01 серпня 2007 року (а. с. 8). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ\~ №034840 від 25 лютого 1999 року, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, батьками записані - [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до\~довідки №\~513\~від 09\~липня 2018\~року виданої Комунальним вищим навчальним закладом «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», [PERSON], навчається в зазначеному закладі на спеціальності «223 Медсестринство», освітня програма «Сестринська справа» на базі повної загальної середньої освіти (11 класів), 4-й курс, на денній формі навчання, бюджетне фінансування, термін навчання з 01 вересня 2016 по 30 червня 2019 року (а. с. 121). Відповідно до\~статті 199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~статті 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо обєктивної можливості батька надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, суд враховує, що відповідач працює у КП\~«Міський тролейбус»,\~водієм тролейбуса, отримує\~дохід,\~який за\~період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить - 56766,97 гривень, з яких були сплачені аліменти за вказаний період у сумі 17544,40 грн. (а. с. 116). З червня 2017 року по листопад 2017 року отримав заробітну плату в сумі 35067,82 грн., з них аліментів було сплачено 7203,82 грн. (а.с.117). З виписок КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» КМР із медичної\~карти амбулаторного\~хворого [PERSON] вбачається, що останній неодноразово перебував на нетривалих лікарняних протягом 2016-2017 років з діагнозами: ГРВІ та люмбалгія вертебрагенного генезу (а.с.118). З виписки КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» КМР із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON], яка є дружиною відповідача, вбачається, що остання консультована хірургом, встановлено діагноз: варикозна хвороба нижніх кінцівок, потребує оперативного лікування (а.с.119). Довідку від 17.07.2018 року, яка надана відповідачем на підтвердження захворювань його матері [PERSON] (а.с.120), суд не приймає до уваги як доказ по справі, оскільки вказаний документ виданий іншій особі [PERSON], а інших доказів відповідачем не надано. Відповідно до ч.2\~ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. \~ \~ \~ \~На виконання вказаних вимог закону, суд враховує також можливість позивачки як матері дитини надавати їй матеріальну допомогу. Як встановлено судом та підтверджено наданими доказами, позивачка з 2013 року офіційно не працює, при цьому є дієздатною та працездатною особою, інвалідностей не має, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, допомогу по безробіттю не отримує. Відповідно до довідки від 17.07.2018 р. КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» КМР позивачка [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря терапевта у звязку з рядом хронічних захворювань, серед яких: ІБС, гіпертонічна хвороба та інше (а.с.133). Згідно довідки КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» КМР від 25.09.2018 р. [PERSON] звільнена від занять фізкультурою у звязку з встановленим діагнозом: інфекційний міокардит, хронічна рецидивуюча змішана форма (а.с.134). Зазначений діагноз підтверджено також випискою з амбулаторної карти, що досліджена в судовому засіданні (а.с.135). Обставини неотримання субсидії матірю позивачки, на підтвердження чого останньою надано до суду довідку, суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не враховуються судом при визначенні розміру аліментів, крім того, не знімають з позивачки обов'язку, відповідно до ч.1\~ст. 199 СК України, надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання на рівні з відповідачем. Таким чином, судом встановлено, що повнолітня [PERSON], яка навчається на денній\~\~формі навчання, самостійного заробітку не має, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, що має їй забезпечуватись з боку обох батьків. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною\~Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.\~\~ Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність у нього рухомого та нерухомого майна, та інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~Виходячи з викладеного, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з обєктивної можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, а також враховуючи законодавчо закріплений обовязок позивачки як матері дитини, також надавати їй матеріальну допомогу до 23-х років. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд також враховує стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який працює, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе визначити аліменти в розмірі 1/6 частини\~заробітку (доходу)\~відповідача щомісячно на користь [PERSON], на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання, але не довше ніж до досягнення віку 23-х років, що буде достатнім для її утримання, з урахуванням обовязку обох батьків приймати участь в утриманні дитини. Відповідно до\~ст. 430\~\~ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі, встановленому законом на момент звернення позивачки до суду.

Outcome: partial