Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

03 березня 2018 року представник виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] [INFO] з вимогою щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів на утримання дитини на користь опікуна [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] [INFO]. Мати дитини - [PERSON] засуджена до 3 років і 6 місяців позбавлення волі , відповідач також відбував покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради від 15.02.2017 № 46 опікуном дитини призначено гр. [PERSON], з якою і на даний час проживає малолітня дитина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві зазначено, що після повернення з місць позбавлення волі, Відповідач не приймає участі у вихованні своєї дитини сина [PERSON], не робить спроб побачення з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина. Також, [PERSON] не забезпечує синові необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання. Окрім того, [PERSON] не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для отримання культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу [PERSON], не створює належних умов для його розвитку. У теперішній час малолітній [PERSON] мешкає з опікуном [PERSON], яка є його бабцею. [PERSON] забезпечує дитині необхідні умови життя, займається вихованням та розвитком [PERSON] На підставі зазначеного представник виконкому Тернівської районної у місті ради просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно його малолітнього сина - [PERSON], який народився [INFO] та стягнути аліменти на користь опікуна [PERSON] - на утримання дитини до повноліття. Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 23 травня 2018 року підготовче засідання було відкладено в зв'язку з неявкою учасників справи. Ухвалою суду від 01 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 21 червня 2018 року судовий розгляд цивільної справи відкладено через неявку відповідача в судове засідання. Представник позивача - [PERSON]. в судовому засіданні повідомила суд про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] , однак, відмовилась від частини позовних вимог стосовно стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини , що було заявлено раніше. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] , тобто позовні вимоги визнав. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради Бондуровська М.В. в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась надавши заяву у якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі. Під час розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] і у свідоцтві про народження батьками дитини записані : батько [PERSON], мати [PERSON] (свідоцтво [NUMBER] , актовий запис № 214 ). Мати дитини -[PERSON] вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2016 року засуджена до 3 років і 6 місяців позбавлення волі. Довідкою, виданою ДУ «Софіївська виправна колонія» № 45/5-5778 від 15.12.2017 підтверджено що батько дитини відповідач [PERSON], був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.10.2014 року за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185, ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та відбував покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». 11.08.2017 року був звільнений за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2017 умовно достроково. Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради від 16.11.2016 року № 420 малолітній дитині - [PERSON] , [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування . Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради від 15.02.2017 року № 46 над малолітнім [PERSON] , [INFO], встановлено опіку. Опікуном призначено [PERSON], з якою на теперішній час проживає дитина. Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради 27.12.2017 року направлено запит за місцем проживання відповідача - до служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради, щодо надання акту обстеження умов проживання гр. [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. На виконання даного запиту, 16.01.2018 року був здійснений виїзд спеціалістів служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради за місцем мешкання Відповідача, за адресою: [ADDRESS]. Комісією встановлено, що за вказаною адресою проживають відповідач [PERSON] батько дитини, [PERSON] та [PERSON] які по відношенню до малолітнього [PERSON] є його бабусею та прабабусею. В результаті обстеження умов проживання гр. [PERSON] спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради встановлено, що умови проживання задовільні, в квартирі чисто, прибрано, є необхідні меблі, у наявності побутова техніка, є газо-, водо- та електропостачання. З відповідачем проведена профілактично - роз'яснувальна бесіда з питання повернення йому на виховання сина, [PERSON]. Також, Відповідача попереджено, що у разі невиконання ним батьківських обов'язків до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу буде направлено відповідний позов, щодо позбавлення його батьківських прав. Від Відповідача [PERSON] на ім'я начальника служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради було відібрано пояснення, про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, відносно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні було встановлено, що фактично, після повернення з місць позбавлення волі [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї дитини, не прагне побачень з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для отримання культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до внутрішнього світу [PERSON], не створює належних умов для розвитку малолітньої дитини. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження у письмових заявах [PERSON] від 26.02.2018 року та [PERSON] від 26.02.2018 року, які містяться в матеріалах справи. На теперішній час, малолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом з опікуном [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. [ADDRESS] остання забезпечує дитину всім необхідним, дбає про моральний та духовний розвиток, виховує в любові та турботі. Зазначені обставини підтверджені актом обстеження умов життя та виховання від 23.02.2018 року складеним комісією представників сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради . Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Також, пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» розяснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок, щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Отже, досліджений судом висновок органу опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті ради від 14.05.2018 року, свідчить про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON], щодо його малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO], і тому, суд вважає його належним доказом, що обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав Відповідача. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на те, що у матеріалах справи міститься достатня кількість доказів, які свідчать про ухилення Відповідача від виконання своїх обовязків, щодо виховання малолітньої дитини, небажання брати участь у фізичному і духовному розвитку дитини, свідоме нехтування своїми правами, як батька та враховуючи факт визнання позову [PERSON], про що свідчить особиста заява Відповідача про позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку, що Позивачем у повному обсязі підтверджена заявлена позовна вимога про позбавлення батьківських прав. Оскільки Позивач не підтримала позовну вимогу про стягнення аліментів, позовна заява виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 164, 166, 167, 171, 180-182 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.60 ЦК України, ст.ст. 4, 12,13, 23, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273ЦПК України, суд,-

Outcome: partial