Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

03 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 28 березня 2005 року [PERSON] був визнаний винним за ч.2 ст.215 КК України (в редакції 1960 року). По вказаній кримінальній справі він був визнаний потерпілим. Автомобіль ГАЗ - 3110, на якому було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, як джерело підвищеної небезпеки, орендувався Виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради, а [PERSON] знаходився у трудових правовідносинах із Виконкомом Костянтинівської міської ради, тому виконком зобов'язаний відшкодувати йому шкоду. Внаслідок отриманого у дорожньо-транспортній пригоді каліцтва він визнаний інвалідом ІІ групи безстроково та йому встановлено 65% втрати професійної працездатності. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2008 року з відповідача на його користь починаючи з 01 жовтня 2008 року щомісячно стягується матеріальна шкода за втрату працездатності у розмірі 65% мінімальної заробітної плати до перегляду відсотка втрати його працездатності. Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2018 року із Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради на його користь було стягнуто матеріальну шкоду за період часу з 01 квітня 2018 року по 31 серпня 2018 року в розмірі 12099 гривень 75 копійок. Відповідач не сплатив на його користь відшкодування матеріальної шкоди за період часу з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року в розмірі 9679 гривень 80 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлений [PERSON] позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. З*ясувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2008 року, яке набрало законної сили 13 січня 2009 року, з Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради на користь [PERSON] стягнуто щомісячно матеріальну шкоду у вигляді 65% мінімальної заробітної плати до чергового збільшення розміру мінімальної заробітної плати України, чи перегляду його працездатності, починаючи з 01 жовтня 2008 року (а.с.3-4). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 15 вересня 2000 року [PERSON] встановлено другу групу інвалідності безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серія ДОН № 100756 (а.с.2). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 06 листопада 2018 року, позовні вимоги [PERSON] до Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради задоволені, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню матеріальної шкоди за період часу з 01 квітня 2018 року по 31 серпня 2018 року в сумі 12099 гривень 75 копійок (а.с.5). Частиною 1 ст.1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ч.2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Приймаючи до уваги вищевикладене та зважаючи на те, що відповідач по справі не сплатив на користь позивача відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом за період часу з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року, позов [PERSON] підлягає задоволенню і з Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради на його користь слід стягнути заборгованість по відшкодуванню матеріальної шкоди за вказаний період у розмірі 9679 гривень 80 копійок з наступного розрахунку. Згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII у 2018 році з 01 січня встановлено мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 3723 гривні. Заборгованість із відшкодування шкоди за період часу з 01 вересня 2018 року по 31 грудня 2018 року становить 9679 гривень 80 копійок (3723гривні х65%)х 4 місяці) і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] На підставі ч.1ст.1195, ч.2ст.1208 ЦК України, ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII,

Outcome: approved