Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

02 листопада 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, просила стягнути з відповідача розмір матеріальних збитків за пошкодження автомобіля SUBARU FORESTER, реєстраційний номер [NUMBER] , який становить 65 988,21 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., а також судовий збір. Провадження у справі відкрито 20 листопада 2017 року. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року вирішено розглядати справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди за правилами ЦПК України, який набрав чинності з 15.12.2017 року, у порядку загального позовного провадження та повернуто справу у підготовче провадження. 28 листопада 2018 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивачки [PERSON] адвокат Макаров І.М., надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд у зв`язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішив слухати справу за відсутності відповідача, у порядку заочного розгляду справи згідно ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 16 листопада 2016 року о 12 годині 15 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем Шевроле, номерний знак [NUMBER] , по вул. Манежній в м. Одесі при повороті ліворуч опинився на смузі зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Субару Форестер, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , чим порушив вимоги п. 10.5 Правил дорожнього руху. Вказані обставини підтверджуються копією постанови Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2016 року. Відповідно до вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [PERSON] відмовився у добровільному порядку усунути численні механічні пошкодження на автомобілі позивача шляхом відшкодування вартості збитків, врегулювання даного питання мирним шляхом не є можливим, що стало причиною для звернення позивачки до суду. 16 листопада 2016 року був складений Звіт СПД Бурмістр [PERSON] В. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (КТЗ), де загальна сума ремонту транспортного засобу марки Субару Форестер, реєстраційний номер [NUMBER] складала 116 550,46 грн. (сто шістнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 46 копійок). 02 березня 2017 року позивач звернулась до станції технічного обслуговування ТОВ «НЕКСО-Україна» з метою ремонту транспортного засобу Згідно рахунку-фактури № 132 від 02 березня 2017 року та акту виконаних робіт № 81 від 02 березня 2017 року станції технічного обслуговування, вартість відновлювального ремонту автомобіля SUBARU FORESTER, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням ПДВ становить 109 978,80 грн. (сто дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 80 копійок). 16 червня 2017 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі - 43990,59 грн. (сорок три тисячі дев`ятсот дев`яносто гривень 59 коп.) частина відшкодування загального матеріального збитку та виплатило 04 липня 2017 року вищезазначену суму. Відповідно до Звіту СПД Бурмістр [PERSON] . про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (КТЗ), залишились невідшкодовані збитки відновлювального ремонту автомобіля SUBARU FORESTER, реєстраційний номер [NUMBER] , заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), а саме 65 988,21 грн. (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 21 коп.). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на те, що позивач доводить розмір завданої шкоди, суд приходить до висновку, що саме відповідачем не подано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди. Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.), суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або витрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості. Оскільки протиправність дій відповідача, які позивач зазначає як підставу для стягнення моральної шкоди, судом встановлена, суд, враховуючи доведену глибину моральних страждань позивача, які викликані фактом ДТП та її наслідками, доходить висновку про часткове задоволення вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. Суд приймає до уваги, що з вини відповідача позивач тривалий час не може вирішити питання щодо відшкодування завданих збитків, та, насамперед, той факт, що в машині була хвора дитина, яку позивачка не змогла доставити до лікарні через ДТП . Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі - 2 459, 88 грн. (дві тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять гривень вісімдесят вісім копійок).

Outcome: partial