Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

03.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що їй на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Як вказує позивач, відповідач є її сином, який зареєстрований в даному будинку, але протягом трьох років за місцем своєї реєстрації не проживає, у житловому приміщенні також відсутні його особисті речі. Також позивач у позові зазначає, що через реєстрацію відповідача у спірному будинку, вона несе додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS]. Позивачка та її представник у судовому засіданні на вимогах позову наполягали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, посвідчену 30.10.2017 року нотаріусом нотаріального округу Кулебакського району Нижегородської області Російської Федерації, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши доводи та пояснення позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 28 жовтня 2005 року, посвідченого держаним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори та зареєстрованого у КП БТІ м. Артемівська 28.10.2005 р. належить будинок [ADDRESS]. (а. с. 7-12). З наданих позивачем на а. с. 3, 5, 6 копії паспорту, свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], є її сином. З копії домової книги та довідки від 02.06.2017 року, виданої головою квартального комітету № 22 м. Бахмут, вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 13-16). Вказаний факт також підтверджується інформацією Бахмутської міської ради. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з серпня 2014 року за адресою: [ADDRESS] не проживає. (а. с. 16). Окрім цього, з заяви [PERSON], посвідченої 30.10.2017 року нотаріусом нотаріального округу Кулебакського району Нижегородської області Російської Федерації, вбачається, що відповідач вже отримав громадянство Російської Федерації та зареєстрований в м. Волзький Волгоградської області. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved