Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

02.09.2020 до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 11 жовтня 2008 року. Від даного шлюб мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що сторони хоча і спільно проживають, однак шлюбних відносин не підтримують, шлюб існує лише формально. Сім`я розпалась та її неможливо врятувати. В зв`язку з наведеним позивач звернулась до суду та просить розірвати шлюб. Позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду справи до суду не прибув, причин неявки не повідомив. Згідно ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 257 (а.с. 3) Відповідно до копій свідоцтва про провадження серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області,батьками [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст.109\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п.10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Як видно з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, взаємна повага та любов відсутні. У поданій до суду заяві позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнає. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved