Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

04.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом з вимогою стягнути на його користь з відповідача інфляційне збільшення боргу та 3% річних за час прострочення виконання грошових зобов»язань. В позовній заяві вказав, що між ним та Кредитною спілкою «Глобинська» (далі КС «Глобинська») 01 вересня 2015 року було підписано депозитний договір про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки № 64 на суму 113334 грн. Кредитна спілка взяті на себе зобовязання порушила, по закінченню терміну дії договору зазначену суму вкладу не повернула. Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 27.12.2016 року з КС «Глобинська» на його користь\~ стягнуто: 113334 грн заборгованість за депозитним договором № 64 від 01.09.2015 року; - 14613,90 у відшкодування інфляційних втрат; - 3400,02 грн 3 % річних від заборгованості за депозитним договором № 64 від 01.09.2015 року; 1676,72 грн проценти за ставкою 18% річних, всього 133024,64 грн. В добровільному порядку умови депозитного договору КС «Глобинська» не виконано, суму депозиту та відсотки не повернуто. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь інфляційне збільшення боргу в розмірі 11954,85 грн.\~ та 3% річних від заборгованості в сумі 1989,91 грн. за час прострочення виконання грошового зобов»язання станом на 01 липня 2017 року, а також витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, направили заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Представники відповідача КС «Глобинська» в судове засідання не з»явилися, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили, направили письмові заперечення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено судом та не заперечується сторонами 01 вересня 2015 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Глобинська» ( далі КС «Глобинська») був укладений договір № 64 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору передбачено, що спілка приймає строковий внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, далі внесок (вклад), на умовах строковості, зворотності та платності на строк 1 (один) місяць, початком якого є дата внесення Внеску (вкладу) у касу чи зарахування на поточний рахунок Спілки, а закінчення 01 жовтня 2015 року в сумі 113334 грн. Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 27.12.2016 року по справі № 527\\2214\\16-ц з КС «Глобинська» на користь\~ [PERSON] стягнуто: 113334 грн заборгованість за депозитним договором № 64 від 01.09.2015 року; 14613,90 у відшкодування інфляційних втрат; 3400,02 грн 3 % річних від заборгованості за депозитним договором № 64 від 01.09.2015 року; 1676,72 грн проценти за ставкою 18% річних, всього 133024,64 грн. В добровільному порядку заборгованість КС «Глобинська» не погашена. Згідно\~ ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.\~ Згідно\~ст.599 Цивільного кодексу України,\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.\~ Частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України встановлено, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~ Згідно ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України,\~ боржник не звільняється\~\~ від\~ відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у спорі про застосування наслідків порушення грошового зобовязання (справа № 6-113 цс 14 , постанова від 01.10.2014 року), будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2\~ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 6-2311цс-16. Відповідно до змісту\~ ч.1 ст. 360-7 ЦПК України\~ висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного суду України, прийнятій за результатами\~ розгляду справи з підстав, передбачених\~ пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.\~ Приймаючи до уваги викладене, а також правову позицію ВСУ, суд дійшов висновку, що зобовязальні відносини, що склалися між сторонами на підставі договору № 64 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 01.09.2015 року, мають майново-грошовий характер, тому у цьому випадку,\~ відповідно до ст. 625 ЦК України позивач має право на відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми у зв'язку з невиконанням відповідачем грошових зобов'язань, а саме\~за період з 01.01.2017 року по 01.07.2017 року (в межах заявлених вимог позивачем). Враховуючи викладене, суд вважає, що посилання відповідача на відсутність правових підстав для нарахувань по ст. 625 ЦК України, є безпідставним. Разом з тим, як вбачається з наданого суду позивачем розрахунку вбачається, що при розрахунку інфляційного збільшення боргу за наступний місяць, позивач додає інфляційне збільшення боргу за попередній місяць, що тягне за собою частково повторне нарахування збитків, а також розраховує періоди прострочення додаючи між собою дні різних місяців, разом з тим індекси інфляції в кожному окремому місяці є різними, а тому періоди необхідно розраховувати за кожен місяць окремо та з урахуванням проведених виплат. За таких обставин суд вважає за необхідне навести власний розрахунок. Суд, розраховуючи інфляційне збільшення боргу та 3% річних, враховує, що заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області 27.12.2016 року визначено розмір заборгованості за депозитним договором, який становить 113334 грн., та проценти в сумі 1676,72 грн., всього 115010,72 грн., тому саме на цю суму необхідно нараховувати інфляційне збільшення боргу та 3 % річних. Згідно проведенного розрахунку, за період з 01.01.2017 року по 01.07.2017 року інфляційне збільшення суми боргу становить\~ 9389,30 грн., 3% річних склали 1711 грн., тому позов підлягає до часткового задоволення на вказану суму. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В звязку з викладеним, судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial