Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

04 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі було зареєстровано шлюб 18 лютого 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 117. Від спільного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивачка [PERSON] після розірвання шлюбу залишиться проживати із нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними втрачені будь-які почуття. Шлюбні відносини припинили з весни 2011 року. Спір про поділ майна відсутній. Між сторонами є домовленість, відповідно до якої відповідач добровільно буде надавати кошти на утримання дитини. На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 18.02.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 117. Позивачка в судове засідання не зявилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії I-КИ № 301541, 18.02.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кравчук) [PERSON], 01грудня [INFO], актовий запис № 117. Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-КИ № 180364 від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище, тож суд залишає позивачу шлюбне прізвище. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, які надані сторонами не інакше як за зверненням фізичних осіб. Так, судом встановлено, що сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом позивачкою [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved