Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

03.03.2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати на її користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом ІІ групи з дитинства, на весь строк інвалідності у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 15.03.2007 року. Від спільного проживання з відповідачем у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Син має інвалідність ІІ групи з дитинства. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 3.05.2018 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено її опікуном. Вона знаходиться на пенсії і ніде не працює, здійснює догляд за дитиною-інвалідом, отримує державну допомогу на дитину-інваліда. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач здоровий, працездатний, офіційно не працює, але отримує кошти, розмір яких є достатнім для надання належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, без фіксації судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] , сторони у справі є батьками повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 3.05.2018 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуна його матір - [PERSON] . Відповідно до довідки № 866185 від 18.02.2020 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства, інвалідність встановлена на строк до 1.03.2022 року Згідно довідки КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 27.02.2020 № 538 [PERSON] перебуває на утриманні позивача та проживає разом з нею. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що повнолітній син сторін є інвалідом дитинства, визнаний недієздатною особою, потребує матеріальної допомоги. З матеріалів справи вбачається, що позивач є опікуном недієздатного [PERSON] , син потребує постійного догляду, вона не в змозі працювати та самостійно утримувати повнолітнього непрацездатного сина. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, а тому має можливість надавати повнолітньому непрацездатному сину матеріальну допомогу. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). За таких підстав, суд, беручи до уваги матеріальне становище позивача, розмір отримуваних доходів, стан здоров`я, розмір вимушених витрат на лікування, вважає, що відповідач має можливість надавати непрацездатному сину матеріальну допомогу, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved