Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

04.12.2018 року позивачка звернулася до суду, надалі із позовом у новій редакції, до відповідача про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його доньки [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Відповідач не виконує батьківського обов`язку щодо виховання доньки, не піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, не надає матеріальної допомоги, жодного разу не навідувався до доньки. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Представник Служби у справах дітей адміністрації Центрального району надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] від шлюбу з [PERSON] мають иалолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 22.10.2014 р. рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 01.10.2014 р. заочним рішенням Центральним районним судом з [PERSON] було стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але він ухиляється від їх сплати та станом на 30.09.2018 р. має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 37 733,33 грн. згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.10.2018 р. ГТУЮ у Миколаївській області Заводський відділ ДВС м. Миколаєва. 26.05.2016 р. Центральним районним судом м. Миколаєва було винесено рішення про відмову у позові [PERSON] до [PERSON] , треті особи - служба у справах дітей Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської обл., служба у справах дітей адміністрації Центрального району ММР про позбавлення батьківських прав, у зв`язку з тим, що батько висловив бажання та зобов`язався врегулювати зустрічі з дитиною, ліквідувати заборгованість по сплаті аліментів. Протягом двох років [PERSON] не вжив заходів щодо налагодження відносин з донькою, не цікавиться її життям та розвитком, не надавав їй матеріальної допомоги. Відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2018 р. було задоволено подання Головного державного виконавця Заводського ВДВС України м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області про розшук боржника [PERSON] Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за доцільне позбавити відповідача його батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.164 СК України. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та на користь держави 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved