Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

02.09.2019 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] 07 березня 2018 року укладено договір позики за яким відповідач отримав в борг 27000 гривень, про що він 10.08.2016 року власноручно написав розписку та зобов`язувався повернути борг до 07.05.2018. Крім того, між сторонами 22.12.2018 укладено договір позики, згідно з яким позичальник отримав у позивача в борг 2000 доларів США, про що написав розписку та зобов`язався повернути їх до 31 грудня 2018 року. Однак у вказаний у борговіх розписках строк відповідач гроші не повернув і по даний час ухиляється від виконання грошового зобов`язання, що виникло із договорів позики, укладеного між сторонами у формі розписки написаної власноруч [PERSON] . Також вказує , що договори позики були укладені як у іноземній валюті, так і у національній, тому відповідач зобов`язаний сплатити за договором позики від 07.03.2018, укладеним у національній валюті, відповідач повинен сплатити 3% річних, проценти від суми позики та втрати від інфляції, за договором позики в іноземній валюті, відповідач зобов`язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми. Зазначає, що на день проведення розрахунку станом на 19.08.2019 грошовий борг відповідача [PERSON] за борговою розпискою від 07.03.2018 становить 27000 грн., 3% річних від простроченої суми, що становить 1041 грн., проценти за користування позикою в сумі 12241,01 грн., втрати від інфляції в сумі 2258,06 грн. Всього сума боргу за договором позики від 07.03.2018 становить 42540, 07 грн. За договором позики, укладеним 22.12.2018 у іноземній валюті відповідач повинен сплатити на день проведення розрахунку кошти в сумі 51240,34 грн., із розрахунку: 2000 доларів США х 27,206934 (офіційний курс гривні щодо долара США за даними НБУ станом на 19.08.2019) = 50285,7 грн., 954,74 грн. - 3% річних від простроченої суми. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 93780,41 грн. заборгованості за договорами позики від 07.03.2018 та 22.12.2018, у тому числі 77285,70 грн. - основної суми боргу, а також 1995,74 грн. - 3% річних, процентів за користування позикою в сумі 12241,01 грн., 2258,06 грн. втрат від інфляції та судові витрати по справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача адвокат Герасимчук Л.Р., подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позові, просить їх задовольнити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через судовий виклик на веб-сайті суду, відзив на позов не подано. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 27 березня 2018 року власноручно написав розписку (а.с.6), з якої слідує, що він цього ж числа позичив у [PERSON] 27000 грн., які зобов`язався повернути позивачу до 07 травня 2018 року. Також з розписки від 22.12.2018 (а.с.7) вбачається, що [PERSON] позичив у [PERSON] 2000 доларів США, які зобов`язувався повернути до 31 грудня 2018 року Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч.2 ст.1047 ЦК України чітко вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Стаття 524 ЦК України гласить, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. При цьому також зазначено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Зобов`язання відповідача за договором позики від 22.12.2018 року обумовлено його сторонами у доларах США, про що особисто вказано відповідачем у його власноруч написаній розписці. Офіційний курс гривні до іноземних валют встановлений НБУ України становить: за 100 доларів США - 2720,6934 грн., що підтверджується довідкою від 19.08.2019 року (а.с.8). З врахуванням такого курсу валют, позивач самостійно визначив суму позики - 50285,70 грн., яку суд бере до уваги при постановленні рішення. У судовому засіданні встановлено, що з боку позичальника [PERSON] зобов`язання взяті ним 07.03.2018 року та 22.12.2018 не виконані, позика в сумі 27000 грн. та 2 000 доларів США, що еквівалентно 50285,70 грн., [PERSON] не повернута, а тому позов є підставним, а його вимоги доведеними і такими, що підлягають до задоволення. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до ст.1050 ЦК України, на вимогу позикодавця повинен сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, що становить - 1041 грн. за договором позики від 07.03.2018 та 954,74 грн. за договором позики від 22.12.2018. Крім того до стягнення підлягають відсотки за договором позики від 07.03.2018 в розмірі 12241,01 грн., та втрати від інфляції в сумі 2258,06 грн., що підтверджено поданими позивачем розрахунками (а.с.9-12), які суд бере до уваги та покладає в основу рішення. З огляду на встановлені судом фактичні обставини та надані докази на їх підтвердження, суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача 93780,41 грн. заборгованості за договорами позики від 07.03.2018 та 22.12.2018, у тому числі 77285,70 грн. - основна сума боргу, 1995,74 грн. - 3% річних, процентів за користування позикою в сумі 12241,01 грн., 2258,06 грн. втрат від інфляції. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме сума сплаченого судового збору - 937,80 грн. (а.с.1).

Outcome: approved