Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

02 червня 2017 року ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» звернулось в суд з зазначеним позовом до [PERSON], ТОВ «Машинобудівельний Завод «Санфлоромаш», Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що 13 червня 2016 року Державною службою інтелектуальної власності України на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]»). Позивач вважає, що зазначене свідоцтво видано з порушенням Закону України «Про авторське право і суміжні права», оскільки не містить в собі ознак оригінальності, а тому не може бути об'єктом авторського права. ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» є провідним заводом з виробництва сучасного прибирального і транспортного устаткування, що вже досить давно здійснює поставки своєї продукції на ринки України, країн СНД і ближнього зарубіжжя. Асортимент продукції є досить різноманітним, до нього входять у тому числі й швидкісні жниварки модернізовані ЖСМ «Мрія». Позивачу стало відомо, що 05 травня 2017 року ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш» звернулось до Господарського суду Запорізької області з вимогами до ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» про припинення порушення майнових авторських прав на збірки креслень «[INFO] («[INFO]; [INFO]; [INFO]»). Вимоги ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш» у тій справі обґрунтовуються тим, що відповідно до договору № 1 від 20 червня 2016 року йому були передані у користування майнові авторські права на збірку креслень «[INFO]) («[INFO]; [INFO]; [INFO]»), що були зареєстровані Державною службою інтелектуальної власності України на підставі свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 13 червня 2016 року на ім'я [PERSON] У зв'язку з цим, ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш» вимагає заборонити ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» використовувати в будь-яких спосіб збірку креслень «[INFO] («[INFO]; [INFO]; [INFO]») та вилучити з цивільного обороту «[INFO]». Позивач вважає, що свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 13 червня 2016 року не відповідає умовам державної реєстрації. ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш» і [PERSON] порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, зокрема, право на здійснення без обмежень будь-якої не забороненої законом підприємницької діяльності, та інтерес, що полягає в отриманні від такої діяльності прибутку. Сторона позивача посилається на звіт про відмінність конструкцій соняшникових жниварок, згідно якого збірка креслень «[INFO]) («[INFO]; [INFO]; [INFO]») містить стандартні технічні характеристики для виробництва таких товарів як «Жниварки»; та на довідку про суттєві відмінності жаток для збирання соняшника ЖСМ «Мрія», що належить позивачу, та ЖСМ «Санфлоромаш», що виробляє ТОВ «Машинобудівельний Завод «Санфлоромаш». Зазначене підтверджує наявність суттєвих відмінностей серед досліджуваних жниварок. Просило суд ухвалити рішення, яким: -визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 13 червня 2016 року «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]»); -зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір відомості щодо визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 13 червня 2016 року «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») та опублікувати їх у офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права». Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року було відкрито провадження в справі. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року за заявою сторони позивача в справі було призначено судову експертизу. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року проведено заміну відповідача Державної служби інтелектуальної власності України на її правонаступника Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. У зв'язку х цим, сторона позивача подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що просить суд ухвалити рішення, яким: -визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 13 червня 2016 року «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]»); -зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести до Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір відомості щодо визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 13 червня 2016 року «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») та опублікувати їх у офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права». У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Підтримала письмові пояснення, доповнення до них, та у відповіді на відзиви відповідачів, що містяться в матеріалах справи, та просила при ухваленні рішення врахувати висновок проведеної судової експертизи (т. 1, а.с. 65-72, т. 2, а.с. 124-126, 131-134). Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Вважала, що заявлені вимоги є безпідставними та незаконними. Підтримала викладене у відзиві на позовну заяву та пояснила суду, що [PERSON] є автором права на твір [NUMBER] «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») на підставі свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір виданого 13 червня 2016 року Державною службою інтелектуальної власності України. На підставі договору від 20 червня 2016 року № 1 зазначене свідоцтво добросовісно використовує ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш» у своїй господарській діяльності. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення, а його реєстрація може здійснюватися на вимогу суб'єкта авторського права, але вона не має правовстановлюючого характеру (т. 2, а.с. 111-113). Стороною позивача подано до суду відповідь на відзив [PERSON] Зазначено, що державна реєстрація авторського права на спірний твір була здійснена відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки цей твір не має ознак оригінальності. Стороною відповідача не надано жодного доказу, який міг би підтвердити його заперечення та спростувати позовні вимоги (т. 2, а.с. 124-126). Представник відповідача ТОВ «Машинобудівельний Завод «Санфлоромаш» приймала участь у судовому засіданні 08 червня 2018 року. У зв'язку з особистими обставинами за згодою учасників судового розгляду та суду залишило зал судових засідань до завершення розгляду справи. У матеріалах справи міститься відзив ТОВ «Машинобудівельний Завод «Санфлоромаш» на позовну заяву. Зазначено, що в задоволенні позову слід відмовити. Позовні вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, оскільки заявлений позов по суті є позовом про захист авторських прав, які позивачу не належать та на які позивач не претендує. У справі відсутній предмет спору, оскільки жоден з відповідачів не порушував права ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА». Реєстрація авторського права [PERSON] на оспорюваний твір за свідоцтвом України [NUMBER] від 13 червня 2016 року жодним чином не перешкоджає позивачу здійснювати власну господарську діяльність (т. 2, а.с. 114-119). Стороною позивача подано до суду відповідь на відзив ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш». Зазначено, що наведені доводи є необґрунтованими та такими що не відповідають дійсності. Дії ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш», які полягають у поданні позовної заяви до Господарського суду Запорізької області з вимогами заборонити ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» використовувати у будь-яких спосіб збірку креслень «[INFO] («[INFO]; [INFO]; [INFO]») та вилучити з цивільного обороту «[INFO]» є прямим умислом на створення перешкод ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» здійснювати без обмежень господарську діяльність з виробництва та розповсюдження жниварок для збирання соняшника «Мрія». У зв'язку з цим порушуються права та законні інтереси позивача (т. 2, а.с. 131-134). Представник відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України пояснив суду, що при здійснені державної реєстрації авторського права Державною службою інтелектуальної власності України здійснюється лише формальна перевірка відповідності та достовірності документів, які подаються на реєстрацію та не перевіряється відповідність заявки умовам правової охорони. При цьому вся відповідальність покладається на особу, що подає заявку на реєстрацію авторського права на твір. Вважає, що Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (правонаступник Державної служби інтелектуальної власності України) права позивача не порушувало. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Державною службою інтелектуальної власності України на підставі заявки № 66473 від 11 квітня 2016 року на ім'я [PERSON] були зареєстровані авторські права на твір «[INFO] («[INFO]; [INFO]; [INFO]»)» за свідоцтвом України [NUMBER] від 13 червня 2016 року (т. 1, а.с. 23-24). За договором № 1 від 20 червня 2016 року [PERSON] передав, а ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш» отримав у користування майнові авторські права на збірку креслень «[INFO] («[INFO]; [INFO]; [INFO]»). Сторона позивача зазначає, що ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» є заводом з виробництва сучасного прибирального і транспортного устаткування, що вже досить давно здійснює поставки своєї продукції на ринки України, країн СНД і ближнього зарубіжжя. Серед продукції, яку виробляє позивач є й швидкісні жниварки модернізовані ЖСМ «Мрія». ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» про припинення порушення майнових авторських прав на збірки креслень «[INFO] («[INFO]; [INFO]; [INFO]»). Вимоги позовної заяви обґрунтовуються тим, що за договором № 1 від 20 червня 2016 року ТОВ «Машинобудівний Завод «Санфлоромаш» має право користування майновими авторським правами на збірку креслень «[INFO] («[INFO]; [INFO]; [INFO]») (т. 1, а.с. 21-22). Разом з тим, свідоцтво [NUMBER] від 13 червня 2016 року про реєстрацію авторського права на твір не відповідає умовам державної реєстрації, оскільки не містить в собі ознак оригінальності, а тому не може бути об'єктом авторського права. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Згідно з ч. 1 ст. 11 цього Закону первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). У ч. 2 цієї статті визначено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Частинами 1, 3 ст. 433 ЦК України передбачено, що об'єктами авторського права є твори. Авторське право не поширюється на ідеї, процеси, методи діяльності або математичні концепції як такі. Твором є результат творчої діяльності людини у будь-якій сфері, він втілює авторський задум та виражає ідеї, уявлення, бачення, думки, образи людини, яка його створила. Ознаками твору як об'єкта авторського права є те, що: 1) твір має володіти культурно-історичною унікальністю, тобто, твір має бути оригінальним, він не має бути відтворенням або повторенням уже існуючого (раніше створеного) твору. 2) твору має бути надана об'єктивована форма, яка дозволяє його сприйняття іншими людьми. Вбачається, що одним з основних критеріїв для визначення об'єкта авторського права є його оригінальність. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності у творі [INFO] («[INFO]; [INFO]; [INFO]») ознак оригінальності та відсутності творчої задумки автора [PERSON] стороно позивача посилається на письмові докази. Так, до матеріалів справи подано: патенти України та авторські свідоцтва СРСР на винаходи під назвою «Жниварки» з описами та кресленнями до них на підтвердження того, що технологія виробництва жниварок для збирання соняшника, а також креслення для їх виробництва були відомі та загальнодоступні за ще часів СРСР; звіт про відмінність конструкцій соняшникових жниварок, згідно якого збірка креслень «[INFO]) («[INFO]; [INFO]; [INFO]») містить стандартні технічні характеристики для виробництва таких товарів як «Жниварки» та довідку про суттєві відмінності жаток для збирання соняшника ЖСМ «Мрія» та ЖСМ «Санфлоро» (т. 1, а.с. 26-30, 31-32, 33-34, 181-185, 188-190, 191-197). Також стороною позивача надано витяг з мережі Інтернет, згідно якого ще до дати подання [PERSON] заявки № 66473 від 11 квітня 2016 року про реєстрацію авторського права на оспорюваний твір в мережі Інтернет вже була опублікована велика кількість креслень «Жниварок», в тому числі для збирання соняшника. Надано роздруківку, зокрема, з сайту «Autoline», з якої вбачається, що жниварки для соняшника вироблялися та пропонувалися до продажу на території України різними виробниками з 1990 року до 2013 року (т. 1, а.с. 73-180, 186-187). З наданих суду рахунка-договору на оплату № ПО-00343 від 23 вересня 2015 року; листа узгодження друкованої продукції від 25 вересня 2015 року; видаткової накладної № 285 від 25 вересня 2015 року; договору № 2015121 від 22 липня 2015 року про участь ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» в Національній агропромисловій виставці «АгроЕкспо»; акт № 2015121 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 03 жовтня 2015 року до договору № 2015121 від 22 липня 2015 року вбачається, що позивач ще до подання [PERSON] на реєстрацію заявки № 66473 від 11 квітня 2016 року, виготовляв та реалізовував жниварки для безрядкового збирання соняшника ЖСМ «Мрія», а також здійснював популяризацію даного продукту (т. 1, а.с. 188-190, 191-197). Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Крім наданих письмових доказів, сторона позивача також посилається на висновок судової експертизи. Так, за клопотанням сторони позивача ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року в справі було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності. На вирішення експертам поставлено наступні питання; -чи є оспорюваний твір за свідоцтвом України [NUMBER] від 13 червня 2016 року таким об'єктом авторського права як технічна документація; -чи є виробництво ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» промислових виробів «Безрядкові жниварки для збирання соняшнику «Мрія» відтворенням авторського права, а саме: збірки креслень «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») за свідоцтвом України [NUMBER] від 13 червня 2016 року; -чи є [INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») за свідоцтвом України про реєстрацію авторського права [NUMBER] від 13 червня 2016 року оригінальним твором відповідно до матеріалів справи. За результатами проведення судової експертизи експертом складено Висновок експерта № 152/17 від 14 листопада 2017 року (т. 2, а.с. 45-65). Висновком судової експертизи надано відповіді на кожне з поставлених питань та встановлено, що: -твір «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») за свідоцтвом України [NUMBER] від 13 червня 2016 року не є об'єктом авторського права у зв'язку із відсутністю у ньому ознак оригінальності; -ні, виробництво ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» промислових виробів «Безрядкові жниварки для збирання соняшнику «Мрія» не є відтворенням авторського права, а саме: збірки креслень «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») за свідоцтвом України [NUMBER] від 13 червня 2016 року; -ні, твір «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») за свідоцтвом України [NUMBER] від 13 червня 2016 року не є оригінальним твором відповідно до матеріалів справи. При проведенні дослідження експертом для надання обґрунтованої відповіді на перше питання було досліджено елементи креслення, а саме, його внутрішні та зовнішні форми та встановлено: -елементи зовнішньої форми креслення не охороняються оскільки, не становлять результатів творчої діяльності конструктора, а лише відображають виконання останнім загальноприйнятих вимог до конструкторської документації такого типу; -розміри елементів та деталей жниварки не охороняються так, як обумовлені технічними вимогами до деталей такого типу та регламентуються ГОСТом; -геометрична форма (форма елементів) охороняється, тобто є результатом творчої діяльності конструктора. За наданими на дослідження матеріалами та відомостями, зазначеними безпосередньо на аркушах креслень, експерт дійшов до висновку, що автором твору «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») є [PERSON] Разом з тим, за результатами досліджень виявлено, що на кресленнях має місце відтворення креслень, що були відомі до 2011 року. Під час відповіді експерта на друге питання, експертом були дослідженні креслення відомі до 2011 року. Експертом встановлено, що конструкція такого механізму/машини як жниварка відома з 1831 року та була запатентована у 1834 році. Експертом вказано, що матеріали справи містять відомості про більше ніж 50-ти патентів на винаходи та авторських свідоцтв СРСР на винаходи під назвою «Жниварки», що підтверджує факт випуску таких механізмів/машин протягом тривалого часу. Враховуючи зазначене, судовий експерт дійшов до висновку, що твір «[INFO]» («[INFO]; [INFO]; [INFO]») за свідоцтвом України [NUMBER] від 13 червня 2016 року не є оригінальним твором відповідно до матеріалів справи. Під час відповіді на третє питання, експертом було зазначено, що креслення - це зображення об'єкту відповідно до певних державних стандартів (ДСТУ), а зображення об'єкту на кресленні не може вважатись результатом творчої діяльності людини. Крім того, експерт зазначив, що в більшості випадків, певні механізми, прилади, деталі, схеми та інші технічні рішення є загальновідомими, широко і вільно використовуються в промисловості для виготовлення різноманітного обладнання. Також експерт посилався на Закон України «Про авторське право і суміжні права», відповідно до якого правову охорону має лише зовнішня форма вираження та з огляду на зазначене, вважав, що у випадку відтворення об'єкта зображеного на кресленнях відбувається порушення не авторського права на креслення, а на зовсім інший об'єкт. Так, у випадку відтворення жниварки або її деталей, які зображено на кресленні, буде порушуватись майнове право на винахід, але лише у випадку наявності охоронних документів (патентів), щодо даного об'єкту. За таких обставин експерт дійшов висновку, що виробництво будь-яких об'єктів, як то деталей, вузлів або пристроїв за кресленнями, що захищені авторським правом, не може вважатись порушенням авторського права на твір у зв'язку з тим, що не відбувається будь-якого використання твору в тій формі, як це регламентується Законом України «Про авторське право і суміжні права». У судовому засіданні сторона відповідачів висновки зазначеної експертизи оспорювали. Посилались на те, що вважають висновки судової експертизи невірними, а тому в зв'язку з цим представник відповідача [PERSON] подала до суду клопотання про проведення комісійної експертизи в справі. Разом з тим, у судовому засіданні представники відповідачів на питання суду не змогли зазначити в чому саме висновок судової експертизи не відповідає вимогам закону, чому він не є правильним, та з якими положеннями висновку вони не погоджуються. Проаналізувавши доводи відповідачів щодо необхідності проведення комісійної експертизу, суд прийшов до наступного. Судова експертиза проводилась на підставі ухвали суду, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Перед експертом були поставлені питання, які узгоджені в судовому засіданні, експерт мав у своєму розпорядженні всі матеріали справи. Висновок судової експертизи містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставленого питання. За таких обставин, судом було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення комісійної експертизи, оскільки наведені в заяві обставини носили оціночний характер та не спростовували висновку судового експерта. Проаналізувавши надані докази, суд вважає за можливе в основу рішення покласти Висновок експерта № 152/17 від 14 листопада 2017 року, який проведений за ухвалою суду відповідно до Закону України «Про судову експертизу» кваліфікованим судовим експертом Голіковою О.В. - старшим судовим експертом лабораторії авторського права і суміжних прав Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, яка має вищу технічну освіту (освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст) та вищу спеціальну освіту у сфері інтелектуальної власності (освітньо-кваліфікаційний рівень - магістр), є атестованим судовим експертом IV кваліфікаційного класу. Заперечуючи проти задоволення позову відповідач ТОВ «Машинобудівельний Завод «Санфлоромаш» також посилається на те, що права позивача відповідачами не порушуються, а реєстрація авторського права [PERSON] на оспорюваний твір за свідоцтвом України [NUMBER] від 13 червня 2016 року жодним чином не перешкоджає позивачу здійснювати власну господарську діяльність. Разом з тим, з матеріалів справи вбачаться, що відповідач ТОВ «Машинобудівельний Завод «Санфлоромаш» звернулось з позовом до до Господарського суду Запорізької області з вимогами заборонити ТОВ «Конструкторське Бюро Бердянський Завод Сільгосптехніки «АЛЬФА» використовувати у будь-яких спосіб збірку креслень «[INFO] («[INFO]; [INFO]; [INFO]») та вилучити з цивільного обороту «[INFO]». За таких обставин, суд вважає, що вимоги сторони позивача про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 13 червня 2016 року, виданого на ім'я [PERSON], знайшли свої підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами. У п. 1 постанови Кабінету міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1756 «Про державну реєстрацію авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір» визначено, що установою, яка згідно із Законом України «Про авторське право і суміжні права» виконує дії, пов'язані з державною реєстрацією прав автора на твори науки, літератури і мистецтва, а також з реєстрацією договорів, які стосуються права автора на твір, є Міністерство економічного розвитку і торгівлі. З урахуванням задоволення вимоги про визнання свідоцтва недійсним, підлягають задоволенню і вимоги про зобов'язання внести зміни до Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір стосовно визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 13 червня 2016 року та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Авторське право і суміжні права», які є похідними від первинної вимоги. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та вини осіб, що порушили права позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] та відповідача ТОВ «Машинобудівельний Завод «Санфлоромаш» на користь позивача підлягає по 1600 гривень судового збору з кожного.

Outcome: approved