Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

03 березня 2014 року позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача. З уточненням позовних вимог, з підстав, передбачених ст.ст.116,237-1 КЗпП України просить стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати в розмірі 5316,68 грн. та 2 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав повністю пояснив, що відповідно до наказу № 320 від 14 серпня 2007 року прийнятий на роботу до відповідача. Звільнений з роботи 26 березня 2013 року. При звільненні в порушення вимог статті 116 КЗпП України позивачу не виплачена заборгованість з заробітної плати. Внаслідок тривалої невиплати заробітної плати порушенні його права, йому завдані моральні страждання , позивач змушений був здійснювати додаткові зусилля для організації свого життя . Представник відповідача позов визнав частково, не заперечує щодо вимог позивача в частині стягнення заборгованості з заробітної плати в розмірі 5316,68 грн. Не погоджується з позовом в частині відшкодування моральної шкоди , вважає , що відсутні підстави для її відшкодування. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом , [PERSON] з 14 серпня 2007 року працював в товаристві. 26 березня 2013 року був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Проте заробітну плату в розмірі 5316,68 грн. він у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України не отримав. Дана обставина підтверджується довідкою ПАТ про наявну заборгованість з виплати заробітної плати позивачу на загальну суму 5316,68 грн., а також дане не заперечується сторонами по справі. Стаття 237- 1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено в Постанові Верховного суду України від 25 квітня 2012 року ( яка винесена за наслідками перегляду рішень суддів касаційної інстанції у зв'язку з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права ), за змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 2371 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що внаслідок затримки виплати заробітної плати позивач відчував моральні страждання, порушився сталий плив його життя , йому приходилось прикладати додаткових зусиль для організації свого життя, для вирішення питання щодо виплати заборгованості із заробітної плати позивач неодноразово звертався до відповідача та правоохоронних органів. Однак суд вважає, що розмір, визначеної позивачем моральної шкоди є завищеним і що його слід обмежити до 1000 грн. В решті позову слід відмовити. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного

Outcome: partial