Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

02 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Також просив стягнути з відповідача на свою користь 50% ставки судового збору, що становить 121,80 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що спільних дітей подружжя не має, їх син [PERSON] помер в 2011 році. Подружні відносини з відповідачем не склались через нездатність подружжя підтримувати нормальну сімейну атмосферу, піклуватись про сімейні відносини. Подружжя довгостроково спільно не проживає, позивач проживає разом з іншою жінкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надіслав письмову заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, не примирення не згодний. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, особисто надала до суду письмову заяву про розгляду справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила залишити за собою прізвище «[PERSON]», заперечувала проти стягнення з неї судових витрат. Додатково повідомила, що має до позивача матеріальні претензії з приводу поділу спільного майна подружжя, які вона має намір реалізувати шляхом подання іншого позову до суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні юридичні факти та супроводжуючі їх правовідносини. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 27 листопада 2007 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 30 січня 2015 року відділом ДРАЦС Шишацького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 45 (а.с.14). Подружжя спільних дітей не має. Єдиний спільний син подружжя [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Сагайдацькою сільською радою Шишацького району Полтавської області 26 жовтня 2011 року, актовий запис № 21 (а.с.7). Проти розірвання шлюбу в судовому порядку сторони не заперечують. Подружжя проживає окремо один від одного, позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, а отже шлюб має формальний характер. Відповідач має до позивача матеріальні претензії щодо поділу спільного майна подружжя, які вона, як встановлено зі змісту її заяви, має намір реалізувати шляхом звернення до суду в іншому цивільному процесі в разі недосягнення сторонами взаємної згоди з цього питання. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст. ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На прохання відповідача, відповідно до вимог ст. 113 СК України, суд вважає необхідним залишити за нею після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Зважаючи на позицію позивача та

Outcome: approved