Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

03 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], а [INFO] помер її батько - [PERSON], після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається з жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та земельної частки (паю) в розмірі 4,40 умовних кадастрових гектарів. Спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] позивач прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з проханням видати свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок. У видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки не було пред'явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Просить суд визнати за позивачем право власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] та право власності на земельну частку (пай) в розмірі 4,40 умовних кадастрових гектари, в порядку спадкування за законом - після смерті [INFO] матері - [PERSON], яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0171177 виданому Іванківською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 21.01.1997 року №21; судові витрати покласти на позивача. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про те, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без їх участі. Відповідачі також звернулися до суду з заявою про те, що позов визнають та просять розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], а [INFO] помер [PERSON], даний факт підтверджується копіями свідоцтв про смерть [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] прізвище якої після реєстрації шлюбу було змінено на [PERSON]. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідач [PERSON] відмовилися від належної частки у спадковому майні, яке залишилося після смерті [PERSON], що підтверджується заявою від 26.03.2014 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 27.08.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. При вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. З матеріалів справи вбачається, що спірний жилий будинок з господарськими будівлями був побудований в період з 1954 по 1990 роки. Відповідно до положень чинного на той час ЦК України 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг. З наданої виписки із погосподарської книги, яка надана Розважівською сільською радою Іванківського району 08.04.2014 року №212 вбачається, що за померлим [PERSON], рахується житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] Відповідно до копії державного акту про право власності на земельну ділянку №699367 [PERSON] є власником земельної ділянка площею 0,2500 га. в в [ADDRESS], цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 4 статті 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України. У відповідності з п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени КСП, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно пункту 17 Розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Як вбачається з сертифікату на право на земельну ділянку (пай) №0171177, померлій [PERSON] належить право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «України с.Розважів Іванківського району Київської області розміром 4,40 умовних кадастрових гектарах. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі наведеного, ст.ст. 1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: approved