Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

03 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів, в якому зазначає, що 07 лютого 2009 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки та відновлювати їх не бажають, а тому позивач прохає суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Крім цього, [PERSON] зазначає, що має малолітню дитину, батьком якої є [PERSON] , однак останній матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому позивач прохає суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також прохала суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 березня 2021 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала та прохала задовольнити та розглянути справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду телефонограму, в якій прохав розглянути справу без його участі. Позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Як вбачається із матеріалів справи, 07 лютого 2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 02 (а.с.4). Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки з 2016 року і відновлювати їх не мають наміру. В зв`язку з вище викладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, в зв`язку з чим, шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище - [PERSON] . Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Малолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.12). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані позивачем докази, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, сумніву щодо добровільності визнання позову в суду не виникає, тому із відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду - 03 лютого 2021 року. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу і дана позовна вимога судом задоволена, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн. Крім того, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, дана позовна вимога судом задоволена, тому із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved