Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

03 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до ПАТ «Укргазбанк» про відшкодування моральної шкоди в сумі 20 586 085 грн, посилаючись на те, що 04 лютого 2014 року ПАТ «Укргазбанк» звернулося до Теофіпольського районного суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки до ТОВ «Незалежність» та [PERSON] в сумі 163 312 грн 95 коп. Подачею зазначеного позову, позивачці було завдано моральних страждань, оскільки заявлені вимоги були необґрунтовані, враховуючи, що борг у позичальника перед кредитором був відсутній, останнім було надано довідку про повне виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року, у зв`язку із чим виконавче провадження було закрито Теофіпольським районним відділом ДВС. 25 квітня 2014 року Теофіпольським районним судом було ухвалене рішення, яким позов ПАТ «Укргазбанк» було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] та ТОВ «Незалежність» в солідарному порядку заборгованість в сумі 42 280 грн 97 коп. 24 вересня 2014 року Апеляційний суд Хмельницької області ухвалив рішення, яким стягнув з [PERSON] як поручителя 89 015 грн заборгованості по кредиту та солідарно з [PERSON] та ТОВ «Незалежність» 17 113 грн 33 коп. процентів, 6 480 грн 56 коп. пені, та судові витрати. 06 жовтня 2014 року Теофіпольським районним судом було видано виконавчі листи на загальну суму 113 745 грн 16 коп., за якими було відкрито виконавче провадження. У зв`язку із чим позивачка зазнала нервове потрясіння, спричинила постійні душевні страждання. Позивачка була вимушена звернутися до Теофіпольського районного суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду, яка була задоволена 05 січня 2015 року. 4 лютого 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ задовольнив касаційну скаргу [PERSON] , скасував рішення Теофіпольського районного суду від 25 квітня 2014 року, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року та передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 31 серпня 2015 року рішенням Теофіпольського районного суду позов ПАТ «Укргазбанк» було задоволено повністю, чим позивачці було спричинено нервове потрясіння. 22 жовтня 2015 року Апеляційний суд Хмельницької області скасував рішення Теофіпольського районного суду від 31 серпня 2015 року та стягнув з ТОВ «Незалежність» на користь банку 17 113 грн 33 коп. та 5 981 грн 23 коп. пені. В задоволенні позову до [PERSON] було відмовлено, з підстав припинення поруки. 30 грудня 2015 року ТОВ «Незалежність» виконало рішення суду і сплатила ПАТ «Укргазбанк» 23 094 грн 56 коп. [PERSON] неодноразово зверталася із заявами до банку, щодо надання довідки про повну сплату заборгованості і відсутність претензій, однак у цьому їй було відмовлено. 07 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Теофіпольського районного суду із позовом до ПАТ «Укргазбанк» про визнання зобов`язань припиненими та зобов`язання вчинення дій, однак 07 грудня 2017 року провадження у справі було закрито. 13 грудня 2017 року ТОВ «Незалежність» звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовом до ПАТ «Укргазбанк» про визнання зобов`язань припиненими. І в цей період у [PERSON] загострилась хвороба. 26 березня 2018 року ПАТ «Укргазбанк» звернулося до Господарського суду Хмельницької області із заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання судового наказу від 05 липня 2011 року по справі №14/5025/637/11. 10 квітня 2018 року ухвалою Господарського суду Хмельницької області було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк». 2 липня 2018 року Рівненським апеляційним господарським судом вищезазначену ухвалу було залишено без змін. 05 червня 2018 року ПАТ «Укргазбанк» звернувся до Господарського суду Хмельницької області із скаргою на дії державного виконавця, за результатами розгляду якої 06 серпня 2018 року у задоволенні скарги ухвалою суду було відмовлено. Зазначена ухвала була залишено без змін ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08 листопада 2018 року. 10 грудня 2018 року Верховний Суд України повернув касаційну скаргу ПАТ «Укргазбанк». 22 січня 2019 Господарський суд м. Києва відмовив у задоволенні позову ТОВ «Незалежність» про визнання зобов`язань припиненими за кредитним договором та договором застави, однак у своєму рішенні констатував той факт, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року та Апеляційного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2015 року виконані, а тому права та обов`язки сторін припинені. [PERSON] звернулася із заявою до ПАТ «Укргазбанк» про припинення застави рухомого майна, однак у цьому їй було відмовлено у зв`язку із існуванням заборгованості ТОВ «Незалежність» в сумі 53 919 грн 74 коп. 22 січня 2020 року ТОВ «Незалежність» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до ПАТ «Укргазбанк» про зобов`язання вчинення дій, а 06 жовтня 2020 року було винесено рішення про задоволення позову. 20 січня 2021 року Північний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року залишив без змін. 25 травня 2021 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ПАТ «Укргазбанк» було залишено без задоволення. Позивач зазначила, що на протязі 7 років і 4 місяців вона була вимушена в судовому порядку доводити перед банком неправомірність дій останнього, перебувала під впливом постійних переживань, страху, принижень, відчаю, що потягнуло за собою і фізичні страждання, а тому з огляду на положення ст.ст.23, 1167 ЦК України просить стягнути на її користь завдану моральну шкоду в сумі 20 586 058 грн. 05 жовтня 2021 року до суду представником відповідача було подано відзив на позов, в якому він просив у його задоволенні відмовити з тих підстав, що заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, протиправність дій банку судами встановлена не була, умовами кредитного договору та договору поруки не було передбачено відшкодування моральної шкоди, позивачкою не доведено причинно-наслідкового зв`язку із неправомірними діями відповідача на наслідками, які настали. Позивачка в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову [PERSON] просив відмовити з підстав недоведеності заявлених вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази вважає, що підстави для задоволення позову відсутні з огляду на наступне. 10 серпня 2008 року між ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» та ТОВ «Незалежність» було укладено кредитний договір 432008/85/22кв від 10 вересня 2008 року, за яким позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 332 392 грн на 60 місяців під 21 відсоток річних. В цей же день з метою належного виконання на взятих на себе зобов`язань за кредитним договором ТОВ «Незалежність» між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручитель несе із позичальником солідарну відповідальність перед кредитором. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року у справі №14/5025/637/11 з ТОВ «Незалежність» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» було стягнуто заборгованість в сумі 138 211 грн 26 коп., 60 500 грн 81 коп. заборгованості із сплати процентів за користування кредитом, 155 116 грн 48 коп. строкової заборгованості, 1 000 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1000 грн пені за несвоєчасну сплату процентів. 04 лютого 2014 року ПАТ «Укргазбанк» звернулося до Теофіпольського районного суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки до ТОВ «Незалежність» та [PERSON] в сумі 163 312 грн 95 коп. 25 квітня 2014 року Теофіпольським районним судом було ухвалене рішення, яким позов ПАТ «Укргазбанк» було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] та ТОВ «Незалежність» в солідарному порядку заборгованість в сумі 42 280 грн 97 коп. та 422 грн 81 коп. судового збору. 24 вересня 2014 року Апеляційний суд Хмельницької області ухвалив рішення, яким стягнув солідарно з [PERSON] 89 015 грн заборгованості по кредиту на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнув солідарно з ТОВ «Незалежність» та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 17 113 грн 33 коп. процентів, 6 480 грн 56 коп. пені, та судові витрати в сум 890 грн 15 коп. 4 лютого 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ задовольнив касаційну скаргу [PERSON] , скасував рішення Теофіпольського районного суду від 25 квітня 2014 року, рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2014 року та передав справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 31 серпня 2015 року рішенням Теофіпольського районного суду позов ПАТ АБ «Укргазбанк» було задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 71 029 грн 07 коп, заборгованості за кредитним договором 432008/85/22кв від 10 вересня 2008 року , стягнуто солідарно з ТОВ «Незалежність» та [PERSON] 50 427 грн 82 коп. простроченої заборгованості про процентам, 5 981 грн 23 коп. за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Украгазбанк» 710 грн 29 коп. судового збору, та стягнуто солідарно з [PERSON] та ТОВ «Незалежність» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 564 грн 09 коп. судового збору. 22 жовтня 2015 року Апеляційний суд Хмельницької області скасував рішення Теофіпольського районного суду від 31 серпня 2015 року та ухвалив нове рішення, яким стягнув з ТОВ «Незалежність» на користь банку 17 113 грн 33 коп. та 5 981 грн 23 коп. пені. В задоволенні позову до [PERSON] було відмовлено, з підстав припинення поруки згідно ч.4 ст.559 ЦК України. 3 серпня 2016 року директор ТОВ «Незалежність» [PERSON], звернулася із заявою до ПАТ «Укргазбанк» про видачу довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором 432008/85/22кв від 10 вересня 2008 року. 22 вересня 2016 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надало відповідь про те, що станом на 21 вересня 2016 року у ТОВ «Незалежність» існує прострочена заборгованість, у зв`язку із чим видати довідку про відсутність заборгованості можливості не має. 10 серпня 2017 року ТОВ «Незалежність» звернулося до приватного нотаріуса Теофіпольського районного нотаріального округу Сурми Г.Ф. щодо скасування заборони за договором застави від 10 вересня 2008 року №3604. 15 серпня 2017 року приватний нотаріус повідомила ТОВ «Незалежність» припинення обтяження рухомого майна не може бути здійснено нотаріусом. 07 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Теофіпольського районного суду із позовом до ПАТ «Укргазбанк» про визнання зобов`язань припиненими та зобов`язання вчинення дій, однак 07 грудня 2017 року провадження у справі було закрито, про що Теофіпольським районним судом було винесено відповідну ухвалу, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. 13 грудня 2017 року ТОВ «Незалежність» звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовом до ПАТ «Укргазбанк» про визнання зобов`язань припиненими. 26 березня 2018 року ПАТ «Укргазбанк» звернулося до Господарського суду Хмельницької області із заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання судового наказу від 05 липня 2011 року по справі №14/5025/637/11. 10 квітня 2018 року ухвалою Господарського суду Хмельницької області було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк» про визнання поважними причин пропуску строку для пред`явлення до виконання судового наказу та поновлення строку. 2 липня 2018 року Рівненським апеляційним господарським судом вищезазначену ухвалу було залишено без змін. 05 червня 2018 року ПАТ «Укргазбанк» звернувся до Господарського суду Хмельницької області із скаргою на дії державного виконавця, за результатами розгляду якої 06 серпня 2018 року ухвалою суду у задоволенні скарги про скасування постанови від 27 лютого 2013 року про закінчення виконавчого провадження №36553178 у справі 14/5025/637/11 було відмовлено. Зазначена ухвала була залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08 листопада 2018 року. 10 грудня 2018 року Верховний Суд України повернув касаційну скаргу скаржнику ПАТ «Укргазбанк». 22 січня 2019 Господарський суд м. Києва своїм рішенням у справі №924/41/18 відмовив у задоволенні позову ТОВ «Незалежність» про визнання зобов`язань припиненими за кредитним договором та договором застави у зв`язку обранням неналежного способу захисту. ТОВ «Незалежність» звернулося із заявою до ПАТ «Укргазбанк» про звернення до реєстратора або держателя Державного реєстру обтяжень рухомого майна із заявою про припинення та вилучення обтяжень транспортних засобів. 5 листопада 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовив у задоволенні заяви у зв`язку із існуванням заборгованості ТОВ «Незалежність» в сумі 53 919 грн 74 коп. 22 січня 2020 року ТОВ «Незалежність» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до ПАТ «Укргазбанк» про зобов`язання вчинення дій. 06 жовтня 2020 року Господарським судом м. Києва у справі №910/1098/20 було винесено рішення про задоволення позову та скасовано запис про обтяження рухомого майна, вчинений реєстратором Хмельницької філії «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, продовжений 27 серпня 2013 року, реєстратором Державного підприємства Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 23 липня 2018 року реєстратором філії міста Києва та київської області ДП «Національні інформаційні системи», за заявою ПАТ «Укргазбанк», яке було накладено відповідно до договору застави транспортних засобів, що 10 вересня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Сурмою Г.Ф. та зареєстрований за №3604 на транспортні засоби самоскид КАМАЗ 45143-01-3-15, 2008 року випуску, номер об`єкта ХТС53215R82340336, реєстраційний номер [NUMBER] , причеп самоскиду Нефаз 8560, 2008 року випуску, номер об`єкта Х1F8560Е080015438 реєстраційний номер [NUMBER] . 20 січня 2021 року Північний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року залишив без змін. 25 травня 2021 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ПАТ «Укргазбанк» було залишено без задоволення. Позивачка на підтвердження обставин заподіяння моральної шкоди завданої, на її думку діями ПАТ «Укргазбанк» надала копію амбулаторної картки, з якої вбачається, що [PERSON] зверталася за наданням медичної допомоги 2 лютого 2021 року, діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст.; 15 березня 2021 року діагноз ГРЗ, цистит; 25 березня 2021 року діагноз гідронефроз; 08 вересня 2020 року з діагнозом міжреберна невралгія; 24лютого 2020 року діагноз кисти правої нирки; 30 січня 2018 року ангіопатія судин сітківки; 19 грудня 2019 року діагноз полікіста правої нирки, хронічний вторинний пієлонефрит; гіпертонічна хвороба ІІ ст.; 10 грудня 2019 року діагноз цистит, хронічний пієлонефрит правої нирки, 20 вересня 2019 року діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст., гідронефроз справа; епікриз з історії хвороби, з якого вбачається, що [PERSON] перебувала на лікуванні з 4 серпня 2017 року по 08 серпня 2017 року в Хмельницькому обласному онкологічному диспансері; 11 листопада 2017 року з діагнозом Г.пієлоцистит; 7 грудня 2017 рок з діагнозом гідронефроз правої нирки; дані УЗД досліджень та рентгеноскопії. Виникнення та загострення існуючих захворювань позивачка обґрунтовувала нервовими переживаннями, які виникли внаслідок безпідставності вимог банку до неї як поручителя та директора ТОВ «Незалежність», відмовою у скасуванні обтяжень, зважаючи на те, що зобов`язання за кредитним договором було виконано ТОВ «Незалежність» в повному обсязі. Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В силу ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Згідно п.9 цієї Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвалення судами рішень у справах як за позовом ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON] , ТОВ «Незалежність» так і позовами ТОВ «Незалежність» до ПАТ «Украгазбанк» є свідченням того, що саме в такий спосіб сторони намагалися захистити порушені, невизнані чи оспорювані права, свободи та інтереси, як кредитора так і боржника у виниклих правовідносинах. Пред`явлення позову та відстоювання своєї позиції під час розгляду справи є правом особи, і будь-яких законних підстав для обмеження такого права законодавцем не передбачено. Інша сторона не позбавлена можливості доводити зворотне, спростовуючи доводи викладені у позовній заяві. Позивачка, діючи як від власного імені, так і від імені ТОВ «Незалежність» як директор здійснювала реалізацію свої процесуальних права та обов`язків, оспорювала в апеляційній та касаційній інстанції прийняті судами першої інстанції рішення, заперечувала доводи апеляційних та касаційних скарг, що подавались ПАТ «Укргазбанк», однак це не безумовним свідченням існування причинного зв`язку між прийнятими вчиненими банком діями та завданою [PERSON] моральною шкодою. В судовому засіданні обставини заподіяння моральних страждань [PERSON] належними та допустимими доказами підтверджені не були, надана медична документація, свідчить лише про наявність хронічних захворювань, і їх загострення, рецидив у певний проміжок часу, однак зв`язок між ними та діями ПАТ «Укргазбанк», яке реалізовувало свої права кредитора у зобов`язанні не доведений, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, а в задоволенні позову було відмовлено, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed