Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

04.04.2016 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 01 жовтня 1994 року у Відділі РАГС Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, запис № 1802 (свідоцтво про одруження серія І-ВЛ № 106961) та стягнути на її користь витрати п сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. В обґрунтування свої позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що 01 жовтня 1994 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі РАГС Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, запис № 1802 (свідоцтво про одруження серія І-ВЛ № 106961). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 16 березня 2015 року позивач з відповідачем не мешкають однією сімєю та не ведуть спільного господарства. Протягом останнього періоду часу стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, почастішали сварки, свідком яких стає малолітній син, що негативно впливає на дитину. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам позивачки та спільному сину сторін. Дитина за домовленістю залишається на вихованні матері, відповідач на утримання дитини сплачує аліменти. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити [PERSON]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того, зазначила, що після залишення з дитиною помешкання, де вони мешкали з відповідачем, останній замінив замки на дверях. Заперечувала проти надання додаткового строку для примирення та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, оскільки вважав можливим примирення сторін. Крім того, зазначив, що дійсно з березня 2015 року однією сімєю з дружиною не мешкають та, коли позивачка з дитиною виїхали з належної йому квартири, він замінив замки на дверях. При цьому не заперечує проти їх повернення до квартири та вільних стосунків з дружиною. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 1994 року, про що є актовий запис за № 1802 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачкою. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами шлюбно-сімейні стосунки припинені з березня 2015 року. З цього часу сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають, з відповідача на користь позивачки за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 жовтня 1994 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 1802 розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 01 квітня 2016 р. (а.с. 4).

Outcome: approved