overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року в с. Глібки Красилівського району Хмельницької області померла його мати [PERSON], після смерті якого він є спадкоємцем за заповітом. Окрім нього спадкоємцем матері є її дочка [PERSON], яка спадщини не приймала та на сьогоднішній день на неї не претендує. До складу спадщини входить земельна площею 3,7925 га., на території Глібківської сільської ради Красилівського району, житловий будинок [ADDRESS] та грошові вклади . До дня смерті мати проживала одиноко у вказаному будинку. У визначений законом строк він не встиг оформити та подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері, у зв'язку з чим постановою державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Возною В.Б. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини була його хвороба: органічний розлад особистості внаслідок черепно-мозкової травми з помірними змінами, у зв'язку з чим він з 04.02. по 18.02. 2014 року та з 02.02. по 26.02.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1, а з травня по червень 2015 року включно перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря психіатра Красилівської ЦРЛ, що підтверджується довідкою Красилівської ЦРЛ від 24.09.2015 року №207 . Внаслідок описаних обставин він не змоги реалізувати своїх намірів та планів щодо оформлення та подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини до закінчення встановленого законом строку на подання такої заяви, а тому просить визначити йому додатковий строк протягом двох місяців, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] та представник Глібківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності. У своїх заявах [PERSON] та представник сільської ради вказали, що позовні вимоги визнають повністю, просили позов задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачами пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 29 липня 1989 року в Іллічевській сільській раді Барвінківського району Харківської області, актовий запис за № 7. В судовому засіданні позивач підтримав позов і пояснив, що шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили у травні 2011 року і протягом тривалого часу вони не живуть разом та не підтримують сімейні відносини. Причиною розпада їх сім'ї стало відсутність взаємопорозуміння та втрата почуттів любові один до одного. Сумісні діти в них вже дорослі, вони спілкуються, він їм допомагає. З травня 2011 року він став проживати з іншою жінкою, а тому збереження сім'ї з відповідачкою неможливе, наполягає на розірванні їхнього шлюбу. Відповідач позов визнала і в судовому засіданні пояснила, що 13 травня 2011 року вони з позивачем припинили шлюбні відносини, так як він знайшов іншу жінку і пішов з сім'ї, а вона залишилась проживати у будинку з матір'ю позивача. Так як позивач має фактично іншу сім'ю, то їхній шлюб існує формально, тому вона згодна на розірвання шлюбу з позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 липня 1989 року в Іллічевській сільській раді Барвінківського району Харківської області, про що свідчить актовий запис за № 7. Від сумісного життя вони мають вже повнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами були припинені 13 травня 2011 року. Подружжя протягом тривалого часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть, у позивача фактично склалася інша сім'я, та він наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, проти чого остання не заперечує. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 27.11.2012 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач мешкає окремо, добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: довідку про склад сім'ї (а.с. 6), копію свідоцтва про шлюб (а.с. 7), копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 8), довідку про доходи [PERSON] (а.с. 10), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я дитини і відповідача по справі, матеріальне становище та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася 03 березня 2015 року. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася 03 березня 2015 року та проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП № 224376 та довідкою ОСББ «Фортуна» № 135 від 02 листопада 2015 року про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], померла 09 січня 1998 року, є матірю [PERSON] Заявник у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про підтримання позову у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутністю. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про час дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить почтове повідомлення, яке міститься в матеріаліх справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом09 січня 1998 року у віці 79 років, померла мати заявника, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №036408 виданого Виконкомом Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, за актовим записом №2, від 09 січня 1998 року. За життя [PERSON] було складено заповіт. Для предявлення у нотаріуса за місцем відкриття спадщини, заявниці знадобились документи, що підтверджують їхню родинність, але в них допущені помилки, а саме: в свідоцтві про народження заявниці мати [PERSON] записана як [PERSON]. (Свідоцтво про народження серії ЯУ № 432105). У звязку з цим, заявниця не має змоги прийняти спадщину. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті своєї матері, [PERSON] Факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] підтверджується випискою з господарської книги №1 Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області за 1944-1973р.р., випискою з гомподарської книги №2 Стрільчинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області особовий рахунок №129 за 1974-1998 р.р., довідкою Стрільчинецької сільської ради №115 від 05.08.2015 р. та свідоцтвом про народження заявника. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, у тому числі започатковані за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд, повно, обєктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її у часті. Наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявилася, проте надала судові заяву про розгляд даної справи без її участі. З позовними вимогами не згодна, оскільки наразі вагітна третьою дитиною. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали у справі, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, встановлено, що відповідачка за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17.09.2015 року була позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Розпорядженням № 447 від 29.10.2015 року Первомайської районної державної адміністрації Харківської області (а.с.4) позивачку [PERSON] призначено опікуном над малолітніми. Зараз діти проживають з опікуном. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.166 Сімейного кодексу України, особа, що позбавляється батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) натуральній формі. В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається, як на підставу вимог, так і заперечень. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд має враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника інших утриманців. Вказана у заяві відповідачки обставина її вагітності не впливає на визначення розміру аліментів у цій справі, оскільки їх розмір не є завищеним, а, навпаки, дещо занижений з урахуванням даної обставини. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 14 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 245. В судовому засіданні позивач підтримала позов і пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем вони припинили у листопаді 2014 року. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що в них різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги, та з січня 2015 року вона стала проживати з іншим чоловіком, у відповідача також є інша жінка, тобто в них фактично склалися інші сім'ї, а тому наполягає тільки на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач позов визнав повністю і в судовому засіданні не заперечував,що шлюбні відносини вони з позивачкою припинили у листопаді 2014 року, коли він був на заробітках в РФ, а дружина пішла з сином від нього, бо вони посварилися по телефону і зрозуміли, що втратили почуття любові один до одного. З літа 2015 року він став проживати з іншою жінкою, у позивачки також склалася інша сім'я, тому також наполягає на розірванні їхнього шлюбу з позивачкою. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 липня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що свідчить актовий запис за № 245. Від сумісного життя вони мають неповнолітню одну дитину - сина [PERSON] - [INFO], який проживає з матір'ю, позивачем по справі. Питання виховання та матеріального забезпечення дитини вирішені між сторонами добровільно. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у листопаді 2014 року. Подружжя протягом року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, у кожної із сторін фактично склалися інші сім'ї та вони обидва наполягають на розірванні їхнього шлюбу. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2011 році, неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалось внаслідок втрати порозуміння, тому не живуть з вересня 2014 року. Просить шлюб розірвати. Позивачка в суді вимоги позову підтримує, просить строку для примирення не надавати. Відповідач, повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав, письмових заперечень проти позову не надав. За згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони з вересня 2014 року не підтримують шлюбні стосунки, припинили спільне проживання, не ведуть спільного господарства. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та з письмового доказу - свідоцтва про шлюб. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити інтересам сторін. Тому суд вважає, що цей шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] районна державна адміністрація Полтавської області звернулася з заявою про визнання [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], яка знаходиться в [PERSON] дитячому будинку-інтернаті, недієздатною, встановлення опіки та призначення їй опікуна. Представник заявника [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав. Представник зацікавленої особи [PERSON] дитячого будинку-інтернату в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом першої «А» групи з дитинства, має діагноз «важка розумова відсталість» (а.с. 5, 6). З 05 березня 2003 року [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в дитячому будинку-інтернаті та проживає за адресою: [INFO], що підтверджується довідками [PERSON] дитячого будинку-інтернату № 04-11/1017 та № 04-11/1016 від 15.10.2015 року (а.с. 7, 8). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 40 від 01.02.2016 року, [PERSON], [INFO], на даний час страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді вродженого недоумства, а саме глибокої розумової відсталості. Ступінь вродженого недоумства у [PERSON] такий, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 32-34). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вони внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх та (або) керувати ними. Як визначено ст. 60 ЦК України,суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищенаведене, необхідність у забезпеченні особистих немайнових та майнових прав та інтересів [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

03 листопада 2015 року Ананьївським районним судом Одеської області винесено рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до Ананьївської автомобільної школи товариства сприяння обороні України, третя особа [PERSON] про стягнення розрахунку при звільненні, про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди. Під час виготовлення повного тексту зазначеного рішення у його резулятивній частині не було вказано про негайне виконання рішення у відповідності до ст.367 ЦПК України. У судове засідання сторони не зявились. За таких підстав суд може ухвалити додаткове рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи №491/594/15-ц, вважає, що необхідно винести додаткове рішення, в резулятивній частині якого вказати про негайне виконання рішення в частині стягнення на користь [PERSON] заборгованості\~по середній заробітній платі в межах суми стягнення за один місяць. Згідно зі ст. 220 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць;.

Outcome: partial