Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

04.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. Позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.02.1989 року. Шлюб між сторонами розірвано 09.12.2013 року рішенням Ємільчинського районного суду. На даний час подружні стосунки сторони не підтримують та не мають такого наміру. Під час подружнього життя було придбано майно, що належить ним на праві сумісної власності, всього на загальну суму майна - 13170,00 грн. Придбання майна за час шлюбу підтверджується відповідними видатковими накладними. Згоди про добровільний розподіл майна між ними не досягнуто. Позивач просить виділити їй зазначене в позові майно на загальну суму 6670 грн., а саме: м'який куточок (кутовий диван, 2 крісла, 2 пуфіки, журнальний столик) - 1000,0 грн.; холодильник «SNAIGE»- 1000,0 грн.; газова плита 4-камерна «EFF» - 200,0 грн.; пральна машина «Атлант» - 1000,0 грн.; котел газовий - 150,0 грн.; телевізор «DIGITAL» - 1500,0 грн.; DVD плеєр - 150,0 грн.; мікрохвильова піч «Самсунг» - 150,0 грн.; хлібопіч «ALPARI» - 350,0 грн.; електропраска - 50,0 грн.; комод - 70,0 грн.; стіл - 100,0 грн.; набір меблів кухні (м'який куточок, стіл, 2 табурети) - 500,0 грн.; килими 2x3 м. 2 шт. - 100,0 грн.; палас (коврова дорожка) 1,5x4 м. - 50,0 грн.; умивальник з тумбочкою - 300,0 грн. А відповідачу просить виділити зазначене в позові майно на загальну суму 6500 грн., а саме: меблева стінка «Вікторія» 4,05 м - 1000,0 грн.; телевізор «SНАRР» - 600,0 грн.; газова плита виробництва України - 100,0 грн.; бойлер «Атлантіс» - 600,0 грн.; морозильна камера «SNAIGE» - 2000,0 грн.; цифровий супутниковий приймач «UROSKY» ЕS-4050 - 100,0 грн.; цифровий супутниковий приймач «GLOBO» - 100,0 грн.; відеоплеєр «Самсунг» - 100,0 грн.; соковижималка електрична - 170,0 грн.; пилосос «Артем» - 300,0 грн.; шафа 2-дверна - 100,0 грн.; ліжко односпальне - 100,0 грн.; письмовий стіл - 100,0 грн.; кухонний стіл - 80,0 грн.; палас 3x3 м. - 500,0 грн.; умивальник з підставкою - 300,0 грн.; унітаз - 250,0 грн. Стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, а також змінила позовні вимоги та просила виділити їй майно із списку відповідача: меблева стінка «Вікторія» 4,05 м - 1000,0 грн.; морозильна камера «SNAIGE» - 2000,0 грн., а відповідачу виділи майно з її списку: м'який куточок (кутовий диван, 2 крісла, 2 пуфіки, журнальний столик) - 1000,0 грн.; холодильник «SNAIGE»- 1000,0 грн.; пральна машина «Атлант» - 1000,0 грн., решту позовних вимог залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, а також зазначив, що змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає заявлені змінені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.02.1989 року, який було розірвано 09.12.2013 року, відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області. Від вказаного шлюбу сторони мають двох спільних дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з довідками від 04.03.2014 року, виданими [PERSON] виконавчим комітетом Ємільчинської селищної ради, до складу її сім'ї входять чоловік [PERSON], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача [PERSON], яка на даний час ніде не працює. За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57-59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами СК України. Згідно ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому статтею 71 СК України визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст.74 СК України - якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п.25 вищезазначеної Постанови зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до п.24 зазначеної Постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Згідно ч.3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. З відповідача на користь позивача підлягає стягнення судового збору.

Outcome: approved