Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

03.032014 позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області зі вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за невиконаним договором по доставці та установці метало пластикової конструкції від 05.12.2014 року в сумі 29818 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.12.2014 він та відповідач уклали письмовий договір, згідно з яким він зобов'язався сплатити відповідачу гроші в сумі 29818 гривень як оплату за роботу по доставці та установці метало пластикових конструкцій, а відповідач зобов'язався передати товар належної якості у строк, визначений п.4 догвору, протягом 17 робочих банківських днів для товару стандартної конфігурації та 21 робочого дня для нестандартної конфігурації. Сплативши кошти в повному обсязі відповідачу, позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання не виконав, в зв'язку з чим позивач має право на повернення коштів, отриманих відповідачем як попередню оплату. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій він просить суд розглянути справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав. Відповідно до вимог ст.ст.169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи встановлено, що 05 грудня 2014 року між відповідачем [PERSON] (продавець) та позивачем [PERSON] (покупець) був укладений письмовий договір, згідно з п.1 якого продавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується передати у власність покупця товар, найменування та номенклатура якого визначається у Технічному завдання (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його у порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с.5). Так, в додатках до вказаного Договору (замовлення №61 від 05.12.2014 року) сторонами було погоджено кількість, розміри конструкції, вид профілю, колір, вид заповнення, вид фурнітури, яким має відповідати замовлений товар (а.с.6-14). Відповідно до умов підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Договору продавець зобов'язався передати товар належної якості покупцеві у строк, визначений п.4 договору, а покупець зобов'язався прийняти товар та сплатити ціну продавцеві в порядку та розмірі, визначеному п.3 Договору. За змістом підпунктів 3.1, 3.3 пункту 3 Договору ціна товару становить 29818 гривень, оплата здійснена в повному обсязі. Відповідно до умов підпунктів 4.1, 4.2 пункту 4 Договору передача товару здійснюється протягом 17 робочих банківських днів для товару стандартної конфігурації та 21 робочого дня - для нестандартної конфігурації, відраховуючи з наступного робочого дня після підписання договору та виконання умов, зазначених у п.3 даного Договору; передача товару здійснюється за адресою [ADDRESS]. Як зазначено в підпункті 5.1 пункту 5 Договору продавець зобов'язаний надати гарантію на товар при умові проведення монтажу Продавцем або уповноваженою особою. З наведеного вбачається, що при укладенні договору сторонами було визнано, що це договір купівлі-продажу. Будь-які належні і допустимі докази на підтвердження того, що відповідач мав у розпорядженні зазначений в договорі товар, або мав виготовити власними силами, чи придбати та поставити позивачу, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до вимог ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. При цьому за змістом ч.1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно з вимогами ч.1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Як встановлено, з дослідженого в судовому засіданні договору від 05.12.2014 року, позивач виконав свої зобов'язання щодо попередньої оплати за придбаний ним товар. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що зазначений в договорі та додатках до договору товар був відповідачем переданий позивачу, суду відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Так, за змістом ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. При цьому відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі наведеного суд прийшов до переконання, що заявлені позивачем вимоги щодо повернення отриманої відповідачем суми попередньої оплати за товар є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, має бути присуджені понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 298 гривень 19 копійок (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved