Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

03 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі в спірному будинку вже понад рік не проживають, реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу у реалізації права власності житлом, він змушений сплачувати щомісячні поточні комунальні рахунки з урахуванням непроживаючих зареєстрованих осіб, а тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також наполягає на задоволенні позову. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, також зазначили, що позов вони визнають. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 30.03.2010р. /а.с. 9, 10/. Згідно з довідкою про склад сімї від 25.06.2018р., відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані у вказаному житлі разом з позивачем /а.с. 11/. Проте, як зазначає позивач відповідачі фактично не проживають за вказаною адресою більше одного року, набули громадянство РФ, на території якої і проживають. Дані обставини підтверджено відомостями їх паспортів /а.с. 12, 13/ та визнано самими відповідачами. Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Аналогічну норму містять також ст.ст. 383, 405 ЦК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить наведеним вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення вимог позивача. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved