Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

04.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та пені. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 13.08.1998 року між її матірю [PERSON] та батьком [PERSON] було розірвано шлюб. За рішенням Очаківського районного суду від 17.11.1998 року відповідач виплачував аліменти на утримання позивачки на користь її матері, оскільки вона знаходилась і перебувала на утриманні останньої. 31 жовтня 2013 року мати позивачки помирає і [PERSON] залишається проживати з бабусею та дідусем, з якими проживає і тепер та знаходиться на їхньому утриманні. Починаючи з моменту смерті матері позивачки, [PERSON] припинив сплачувати аліменти, у звязку з чим в нього утворилась заборгованість по їх сплаті. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до саду з даним позовом. Позивач до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити у звязку із закриттям виконавчого провадження. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між матірю позивачки [PERSON] Михайлваною та її батьком [PERSON] було розірвано 19.08.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФП № 010903. [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №026586, виданим Відділом реєстрації актів громадського стану м. Очакова Миколаївської області. Відповідно до рішення Очаківського районного суду Миколаївськоїх області від 17.11.1998 року [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини від всіх видів доходів, починаючи з 17.11.1998 року. 31.10.2013 року мати позивачки [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №185973 від 02.11.2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Після смерті матері [PERSON] залишилася проживати з бабусею та дідусем, з якими вона проживає та знаходиться на їхньому утриманні і на теперішній час. Згідно виконавчого провадження № 7173059 з виконання виконавчого листа № АЕ-58 виданого 17.11.1998 року Очаківським райсудом Миколаївської області, [PERSON] зобовязувався сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до досягнення останньою повноліття. 05.03.2014 року позивачка змінила прізвище з «Семенова Софія Сергіївна» на «Кузьмінська Софія Сергіївна», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ФП № 004913, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області 05.03.2014 року, про що складено відповідний актовий запис №9. Однак, починаючи з листопада 2013 року по липень 2014 року відповідач аліменти на утримання позивачки не сплачував, у звязку з чим, відповідно до довідки №53511/4 від 21.12.2016 року та розрахунком заборгованості по аліментам, виданими Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області Центральним відділом Державної виконавчої служби міста Миколаєва, в нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 9216,26 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Згідно із ч. 1 ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Частиною 3 статті 195 Сімейного кодексу встановлено, що Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Але враховуючи, що відповідач заперечує визначений державним виконавцем розмір своєї заборгованості за аліментами, і між позивачем та відповідачем є спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то відповідно до положень ч.3 ст.195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості визначаеться судом, а права позивача підлягають захисту шляхом стягнення визначеної заборгованості. Розмір заборгованості [PERSON] по аліментах на утримання [PERSON] визначений державним виконавцем в сумі 26432,48 грн. підлягає зменшенню на розмір аліментів сплачених відповідачем позивачу в сумі 17276,22 грн. в період з серпня 2014 року по березень 2016 року. Таким чином сума заборгованості [PERSON] по аліментам складає 9216,26 грн. В своєму позові [PERSON] також просить стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 1 червня 2015 року по 29 лютого 2016 року, всього в розмірі 2860,40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до довідки-розрахунку, наданої позивачкою, аліменти нараховані в період з 1 червня 2015 року по 29 лютого 2016 року відповідач щомісяця вчасно сплачував і за вказаний період заборгованість по сплаті аліментів не виникала. За такого, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] був зобовязаний сплачувати аліменти на утримання позивачки, однак в період з листопада 2013 року по липень 2014 року свої зобовязання не виконував, у нього утворилась заборгованість в розмірі 9216,26 грн., яка підлягає стягненню, на користь [PERSON], тому позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: partial