Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

02.10.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття; надала суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття; надав суду заяву про слухання справи без його участі. Сторони у судове засідання не зявилися, суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин. Ч. 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбних відносинах, мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю і перебувають на її утриманні. З початку вересня 2017 року між сторонами відсутні будь-які шлюбні відносини. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дітей, а відповідач зобовязаний надавати таку допомогу. На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища позивача, малолітньої дитини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідач не надав суду належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на її утримання в розмірі, визначеному судом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved