Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

02 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 7 401,00 гривень, як суму наданої тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї дитини (а.с.1-2). Позивач у судове засідання не з'явився надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Суд встановив, що відповідач [PERSON], відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2005 року, повинен був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян. [PERSON] аліменти не отримувала у зв'язку з тим, що боржник ухилявся від сплати аліментів. 30 листопада 2012 року [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме на сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 8 та п. 9, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 та на підставі наданих документи, 05 грудня 2012 року [PERSON] була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на шість місяців, на період з 01 листопада 2012 року по 31 квітня 2013 року. 22 травня 2013 року, відповідно до вищезазначеного Порядку, [PERSON] звернулась за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на період з 01 травня 2013 року по 31 жовтня 2012 року, 29 листопада 2013 року допомога була призначена на період з 01 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року та 06 травня 2014 року допомога була призначена на період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року. 13 червня 2014 року [PERSON] надала заяву про припинення їй виплати тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що виконавче провадження щодо стягнення із [PERSON] аліментів на утримання спільного сина було закінчено на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документу без виконання. У зв'язку з чим [PERSON] з 01 липня 2014 року було припинено виплату тимчасової державної допомоги. Згідно п. 10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі відмови від стягнення аліментів. З огляду на те, що за змістом п. 10, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку, сума, яка підлягає поверненню відповідачем за період з 1 листопада 2012 року по 30 червня 2014 року склала 7 401,00 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved