Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

03 липня 2019 року заявник [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.1). Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] на окупованій території у м.Донецьк, внаслідок ракової інтоксикації, черевної Лейоміосаркоми IV ст. Заявник зазначила, що вона у відділі державної РАЦС не може отримати свідоцтво про смерть, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для отримання допомоги на поховання та прийняття спадщини. У судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомлений належним чином. Проте, за підписом в.о. начальника відділу С.М. Дубогрій до суду надійшов лист від 12 липня 2019 року за № 2613/16.4-46 ( а.с.14) з проханням слухати справу без присутності представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану, проти заяви не заперечують. Заслухавши пояснення заявника, допитавши її, у відповідності до ст. 234 ЦПК, у якості свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, [INFO] помер чоловік заявника [PERSON] , [INFO] , що підтверджується з долучених до заяви копій: свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2016 року на тимчасово окупованій території у м.Донецьк, та довідки про причину смерті від 10 жовтня 2016 р. (а.с.7, 8), а також підтверджується показаннями допитаної в якості свідка [PERSON] Факт родинних зв`язків заявника [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), [INFO] , та померлого [PERSON] підтверджується долученим до заяви копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). Згідно з даними паспорта заявника [PERSON] (а.с.3), вона має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 0000355549 виданої 04 жовтня 2017 року Управлінням соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації, заявник [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5). За змістом вищенаведених нормативних актів державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. З заявою про реєстрацію смерті можуть звернутись родичі померлого, представники органу опіки та піклування, працівники житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інші особи. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. За змістом п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, державна реєстрація актів цивільного стану має здійснюватися в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в п. 2 Постанови Пленуму від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в п.13 Постанови Пленуму від 31.03.95 № 5, зі змінами від 25.05.1998р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК-стара редакція) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Так, з наданих заявником документів встановлено, що 02 липня 2019 року за № 2402/16.4-137 Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, заявнику було відмолено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч. 2 та 3 вказаної статті будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м.Луганськ, є тимчасово окупованою територією, та є в Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та №935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. У зв`язку з цим, отримане заявником свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2016 року на тимчасово окупованій території у м.Донецьк (а.с.8) не може бути підставою для здійснення державної реєстрації смерті громадянина [PERSON] . Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання допомоги на поховання та прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved