Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

03 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 15 вересня 2018 року у зареєстрованому шлюбі Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №150. В період шлюбу у подружжя народилась дитина син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки між сторонами погіршились, вони втратили взаєморозуміння, взаємоповагу, відбуваються часто сварки. Деякий час кожен з подружжя живе окремим життям, своїми інтересами, фактично шлюбні відносини між ними припинено 14 серпня 2020 року. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам та інтересам дитини. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 15.09.2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №150. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить прізвище залишити « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, але до початку його проведення надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 15 вересня 2018 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 15 вересня 2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №150 (а.с.3). Наявність у сторін малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.4), зумовлює розгляд даної категорії справи про розірвання шлюбу, виключно в судовому порядку. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що сторонам було надано тримісячний строк на примирення, але позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірванні, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved