Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

04.12.2018 року до суду звернувся представник АТ КБ «Приватбанк» з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 03.03.2008 року станом на 25.09.2018 року у розмірі 114\~179,62 грн. та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.03.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 25.09.2018 року становить 224\~071,44 грн. і складається з: 83\~190,71 грн. тіло кредиту; 56\~512, 74 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 84\~367, 99 грн. нарахована пеня. Законодавством не передбачено право вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, тому кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 114\~179,62 грн., яка складається з наступного: 83190,71 грн. тіло кредиту, 30988, 91 грн. нараховані відсотки за період з 05.05.2010 року по 01.12.2017 року. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. 06.12.2018 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова. Відповідно до супровідного листа Орджонікідзевського районного суду м. Харкова вказана справа була направлена до Жовтневого районного суду м. Харкова 28.12.2018 року та отримана Жовтневим районним судом 28.12.2018 року. Відтак, для розгляду даної цивільної справи автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.01.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи та просила суд залучити до матеріалів справи відповідні документи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.06.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви [PERSON] від 05.05.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було відкрито рахунок, та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Тобто в позові помилково вказана дата укладення кредитного договору 03.03.2008 року. [PERSON] погодився, що заява разом із пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.13). Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк», між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н,за яким було надано наступні кредитні карти: № [NUMBER] терміном дії до 03/12, № [NUMBER] терміном дії до 03/16, № [NUMBER] терміном дії до 01/18. Представником позивача додано до матеріалів справи виписку за кредитними картами №4149605372469106, №4149437724220536, №5168742342020488, виданими на ім`я [PERSON] за період з 05.05.2010 року по 01.06.2019 року, з якої вбачається рух коштів по картковому рахунку позичальника. Згідно з пунктом 1.1.7.11 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється на підставі наданих позичальником документів, за рішенням банку. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (договір [ADDRESS] н), за кредитною картою № [NUMBER] вбачається, що: -28.04.2010 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 1 300 грн., -05.05.2010 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 1 300 грн., -07.10.2010 року збільшено кредитний ліміт до 1 500 грн., -06.01.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1 700 грн., -25.04.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1 900 грн., -27.05.2011 року збільшено кредитний ліміт до2 100 грн., -28.05.2011 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 2100 грн., -24.06.2011 року збільшено кредитний ліміт до 2500 грн., -06.11.2012 року збільшено кредитний ліміт до8 000 грн., -07.11.2014 року збільшено кредитний ліміт до 8000 грн., -29.07.2018 року знижено кредитний ліміт до 0.00. ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В судовому засіданні на підставі наданих розрахунків заборгованості за кредитним договором б/н від 05.05.2010 року вбачається, що відповідачем було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 25.09.2018 року заборгованість становить 224\~071,44 грн. і складається з: 83\~190,71 грн. тіло кредиту; 56\~512, 74 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 84\~367, 99 грн. нараховано пені (а.с.6-12). Разом з тим з цих же розрахунків заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] яка заявлена позивачем до стягнення становить суму 114179, 62 грн. і складається з тіла кредиту в розмірі 83190,71 грн. та нарахованих відсотків за період з 05.05.2010 року по 01.12.2017 року в розмірі 30988, 91 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, отже, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника повернення будь-якої частини суми заборгованості за кредитом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення лише частини заборгованості ґрунтуються на законі та підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за саме за кредитним договором б/н від 05.05.2010 року (замість помилково зазначеної дати 03.03.2008 року) у розмірі 114\~179,62 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 83\~190,71 грн.; нараховані відсотки за користуванням кредитом з 05.05.2010 року по 01.12.2017 року 30\~988,91 грн., оскільки наявність зазначеної заборгованості підтверджена позивачем на підставі наданих суду належних доказів, при цьому відповідачем не поданий відзив на позов з відповідними запереченнями і доказами, що підтверджували б відсутність заборгованості. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 28.11.2018 рокуна суму1\~762 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved