Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

04.11.2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, площею 0,0033 га, кадастровий номер 5121084200:02:002:0277, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, площею 0,0033 га, кадастровий номер 5121084200:02:002:0277. Спадкоємцем вказаної спадщини за законом є позивач. Відповідно до листа приватного нотаріуса, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, та рекомендовано звернутись до суду з питанням визнання права власності в порядку спадкування за законом. Таким чином позивачка не має можливості набути спадщину в порядку передбаченому ст.1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. До судового засідання позивач та її представник не з`явилися, але від представника надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі та слухати справу у його відсутність (а.с.60). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с.61). Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4\~ст. 206 цього ж Кодексу\~(у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову). Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.11.2018 року\~\~(а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.09.1982 року, позивач є донькою [PERSON] (а.с.33). Позивач [PERSON] уклавши шлюб з [PERSON] змінила дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 183. (а.с. 34). Позивачка звернулася із заявою до Біляївської районної\~державної нотаріальної\~контори про прийняття спадщини на земельну ділянку, однак листом №2117/02-14 від 21.05.2019 року (а.с.13) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, площею 0,0033 га, кадастровий номер 5121084200:02:002:0277, що розташована на території Нерубайської\~сільської ради\~Біляївського району\~Одеської області тому рекомендовано звернутись до суду. З відповіді Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відділ у Біляївському районі №29-15-0.210-3161/105-18 від 13.12.2018 року, вбачається, що згідно наявних у відділі у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №551822 за №01.05.516.00933 від 12.08.2005 року для індивідуального гаражного будівництва на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області на підставі рішення Нерубайської сільської ради від 14.10.2004 року №487/21 загальною площею 0,0033 га (кадастровий номер 5121084200:02:002:0277) (а.с.12). Як вбачається зі спадкової справи №733/2018 року, позивачка є спадкоємцем за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, площею 0,0033 га, кадастровий номер 5121084200:02:002:0277, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , інших спадкоємців немає (а.с.23-58). Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої\~статті 16\~ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України,\~Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно зі\~статтею 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Суд звертає увагу на те, що право власності на нерухоме майно \~відповідно \~до закону \~підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної \~\~реєстрації, відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю оформити свідоцтво про право на спадщину, тому позивач змушена була звернутись з позовом до суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши зібрані \~докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved