Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

04.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування майнової та моральної ( немайнової ) шкоди завданої кримінальним правопорушенням . 14.04.2019 року позивач звернувся до суду , до початку судового розгляду по суті пред`явленого позову , з уточнюючою позовною заявою , у зв`язку з збільшенням позовних вимог . В судовому засіданні позивач - [PERSON] та представник позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві і просять суд їх задовольнити у повному обсязі , оскільки відповідач на час розгляду справи в суді не відшкодував матеріальну та моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням, не вибачився перед позивачем, а саме : стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 4 553,65 гривень майнової шкоди завданої кримінальним правопорушення; 5000,00 гривень моральної ( немайнової ) шкоди завданої кримінальним правопорушенням; 600,00 гривень понесених витрат за надання правової допомоги адвоката при складанні позовної заяви до суду ; 800,00 гривень понесених витрат, пов`язаних з оплатою послуг експерта за проведення експертної авто-товарознавчої експертизи пошкодженого транспортного засобу . Зустрічний позов не визнали , оскільки [PERSON] заподіяної матеріальної шкоди та судових витрат не відшкодував , не надав суду доказів протезування зубів , а лише надав до суду розрахунок витрат на протезування зубів у майбутньому . 25.04.2019 року [PERSON] , звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди завданої кримінальним правопорушенням . В судовому засіданні позивач - [PERSON] та представник позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві і просять суд їх задовольнити у повному обсязі , оскільки відповідач на час розгляду справи в суді не відшкодував матеріальну та моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням, не вибачився перед позивачем, а саме: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6208,68 гривень майнової шкоди; 5000,00 гривень моральної (немайнової) шкоди завданої кримінальним правопорушенням . Цивільний позов не визнав, оскільки тілесних ушкоджень [PERSON] не спричиняв і автомобіль не пошкоджував . Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа , яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні , а також особа , цивільний позов якої залишено без розгляду , має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства . Судом встановлено , що 14.04.2019 року , близько 12.000 години , в м. Олевськ по вул. Київській , біля кафе « У Броніслави » , між сторонами виник конфлікт стосовно місця паркування власних транспортних засобів . На грунті раптово виниклих неприязних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , останні вступили в словесний конфлікт, який переріс в застосуванні фізичної сили одним до одного , спричинення тілесних ушкоджень та пошкодження транспортного засобу , який належав [PERSON] СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області було відкрито кримінальне провадження № 12018060260000167 від 15.04.2018 року по факту спричинення [PERSON] легких тілесних ушкоджень [PERSON] за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 125 КК України та направлено до суду з обвинувальним актом . 20.03.2019 року Олевським районним судом Житомирської області , справа № 287/304/18-к , кримінальне провадження було закрите , у зв`язку з відмовою потерпілого [PERSON] від приватного обвинувачення в порядку: п.7 ч.1 ст.284 та п.1 ч.1 ст.477 КПК України , на день розгляду цивільної справи в суді , ухвала суду про закриття кримінального провадження є чинною і ніким не оскаржувалася . Цивільний позов [PERSON] був залишений судом без розгляду ( а.с. 6-7 ) . СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області було відкрито кримінальне провадження №12018060260000367 від 03.09.2018 року по факту спричинення [PERSON] легких тілесних ушкоджень [PERSON] за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 125 КК України та направлено до суду з обвинувальним актом . 17.01.2019 року Олевським районним судом Житомирської області , справа № 287/588/18-к , кримінальне провадження було закрите , у зв`язку з відмовою потерпілого [PERSON] від приватного обвинувачення в порядку: п.7 ч.1 ст.284 та п.1 ч.1 ст.477 КПК України , на день розгляду цивільної справи в суді , ухвала суду про закриття кримінального провадження є чинною і ніким не оскаржувалася ( а.с.60-61 ) . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання . В ч.1 п.п. 8 , 9 ч.2 ст. 16 ЦК України зазначено , що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди , відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 , п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права , має право на їх відшкодування ; збитками є втрати , яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі , а також витрати , які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ) , зазначено в ст.22 ЦК України. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом п.1 частини 2-ї зазначеної статті та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 ( із змінами , внесеними постановою від 25.05.2001 року ) № 5 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової шкоди ) » моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями , відшкодовується особою , яка її завдала за наявності її вини . Суд вважає доведеним факт заподіяння [PERSON] [PERSON] та навпаки [PERSON] [PERSON] своїми умисними неправомірними діями моральної ( нематеріальної ) шкоди одне одному , що знайшло своє підтвердження у відповідних кримінальних провадженнях та ухвалах про закриття провадження у справі у зв`зку з відмовою від приватного обвинувачення та поясненнях сторін в судовому засіданні ( ч.1,6,7 ст.82 ЦПК України ) . Враховуючи вище викладене та те , що сторони не надали суду доказів заподіяння моральної (нематеріальної) шкоди завданої кримінальними правопорушеннями на зазначену в позовних заявах суму , а саме 5000,00 гривень , суд вважає за необхідне знизити зазначену суму до 2500,00 гривень кожному , що на думку суду є законним та справедливим . В ч.1,2 ст. 1166 ЦК України зазначає , що майнова шкода , завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи , а також шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала ; особа , яка завдала шкоди , звільняється від її відшкодування , якщо вона доведе , що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності , а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Враховуючи положення ч.1,2 ст.1166 та ч.1 ст.1195 ЦК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням , а саме : 358,21 гривня витрат на лікування , що знайшло своє підтвердження в матеріалах кримінального провадження - факт отримання тілесних ушкоджень , висновок судово-медичної експертизи та наданих суду фіскальних чеках ( а.с. 8 ) і особистих поясненнях позивача [PERSON] ; 4195,44 гривні матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу , що стверджується висновком експертної авто - товарознавчої експертизи № 018/064 від 16.04.2018 року , квитанцією до прибуткового касового ордеру № 30 від 16.04.2018 року про оплату позивачем витрат на проведення експертизи в сумі 800,00 гривень ( а.с.9-23 ) ; 600,00 гривень понесених витрат на оплату правової допомоги адвоката , що стверджується відповідними розрахунками ( а.с.24 ) та квитанцією до прибуткового касового ордеру №17 від 04.04.2019 року. Разом з тим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічного позову , в частині відшкодування [PERSON] майнової шкоди , оскільки потерпілому за зустрічним позовом завдана не майнова шкода , а матеріальна шкода заподіяна здоров`ю потерпілого , яка пов`язана з відновленням здоров`я. Відмову суд обгруновує тим , що [PERSON] надав суду лише розрахунок витрат на протезування зубів в майбутньому , а не акт виконаних робіт . Процесуальні витрати складаються у тому числі із витрат на правову допомогу , зазначено в п.1 ч.1 ст.118 КПК України , які підлягають до задоволення у повному обсязі , оскільки цивільно - правові відносини між сторонами виникли з кримінально процесуальних відносин . Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із положень ст. 77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд , розглянувши матеріали справи , заслухавши пояснення сторін , доводи та думку представників сторін , дослідивши письмові докази , приходить до висновку , що за таких обставин та виниклих між сторонами правовідносинах позовні вимоги підлягають до часткового задоволення . На підставі наведеного ,

Outcome: approved