Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

04 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй Договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 29 серпня 1997 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-4091 та Договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 29 серпня 1997 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-4093. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що 29 серпня 1997 року придбала у [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,25 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Під час оформлення та посвідчення договорів купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори було допущено помилку у прізвищі заявника, яка перешкоджає останній володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в обох договорах купівлі-продажу прізвище заявника вказано « [PERSON] », що не збігається із записом її прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 12 грудня 2001 року, у якому її прізвище зазначене, як « [PERSON] ». На даний час внести зміни до правовстановлюючих документів не можливо, а тому посилаючись на вимоги п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України заявник в судовому порядку просить встановити факт належності їй зазначених вище договорів купівлі-продажу. Ухвалою суду від 04 грудня 2019 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про встановлення факту підтримала (а.с.15). Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, був повідомлений належним чином, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті. Суду подано копію договору купівлі-продажу, посвідченого 29 серпня 1997 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П., зареєстрованого в реєстрі за №2-4091 (а.с.7), у відповідності до якого « [PERSON] являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також суду подано копію договору купівлі-продажу, посвідченого 29 серпня 1997 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П., зареєстрованого в реєстрі за №2-4093 (а.с.8), у відповідності до якого « [PERSON] являється власником земельної ділянки, площею 0,2508 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.8). Вказані договори купівлі-продажу зареєстровані в Новомосковському БТІ 01.09.1997 року за р. №233 та №171-1. Поряд з цим, згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2001 року Новомосковським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, прізвище заявника вірно зазначено як « [PERSON]» (а.с.3). Аналіз поданих документів, свідчить про наявність розбіжностей в написанні прізвища власника житлового будинку та земельної ділянки у правовстановлюючих документах, а саме: замість вірного прізвища « [PERSON] » було записано « [PERSON] ». На думку суду, такі розбіжності сталися в результаті неправильного перекладу прізвища заявника з російської на українську мову. Означені невідповідності перешкоджають заявнику у реалізації її прав, як власника, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності вказаних правовстановлюючих документів заявнику. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник. Заявник, крім іншого, зареєстрована в будинку, на який набула право власності при посвідченні договору купівлі-продажу, про що свідчить відмітка у її паспорті (а.с. 4), паспорт громадянина України нею був отриманий після укладення договору купівлі-продажу в 2001 році, однак у свідоцтві про її народження вірно значиться прізвище [PERSON] , а тому суд приходить до переконання про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає задоволенню, а заявнику повинен бути встановлений факт належності означених вище договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved