Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

02 листопада 2021 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська розглянута з винесенням судового рішення цивільна справу № 205/5273/21 за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Алекс Кредит», третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким задоволені позовні вимоги [PERSON] 04\~листопада 2021\~року представник\~позивача [PERSON] \~надав до\~суду заяву\~про долучення\~доказів понесених\~судових витрат\~позивачем,\~в якій\~просить вирішити\~питання про\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача\~судових витрат\~у справі\~в розмірі\~11\~362\~грн.\~00\~коп.,\~які складаються\~з витрат\~понесених на\~професійну правничу\~допомогу у\~розмірі 10\~000\~гривень і\~витрат по\~оплаті судового\~збору у\~розмірі 1362\~грн.\~В обґрунтування\~клопотання зазначає,\~що 14.06.2021р.\~з метою\~захисту своїх\~прав та\~законних інтересів\~ [PERSON] \~уклав із\~адвокатом Шахторіним\~А.С.\~договір №1-С/21\~про надання\~професійної правничої\~(правової)\~допомоги.\~Таким договором\~було погоджено\~всі його\~істотні умови\~в т.ч.\~розмір гонорару.\~Підпунктом 4.1\~Договору встановлено,\~що Клієнт\~сплачує Адвокату\~гонорар у\~розмірі та\~в строки\~обумовлені в\~Додатковій угоді\~№1\~від 14.06.2021\~р.,\~яка передбачає\~загальну суму\~гонорару у\~розмірі 10\~000\~грн.,\~та строки\~його оплати.\~З метою\~виконання умов\~договору про\~надання професійної\~правничої (правової)\~допомоги на\~момент ухвалення\~судового рішення\~ [PERSON] \~сплатив адвокату\~гонорар у\~розмірі 6\~000\~грн.\~00\~коп.,\~що підтверджується\~квитанціями №58176\~від 06.07.2021р.,\~№54239\~від 07.09.2021р.\~та №33622\~від 02.11.2021р.\~про оплату\~на розрахунковий\~рахунок адвоката,\~відкритий в\~банківській установі,\~та актом\~виконаних робіт\~(наданих\~послуг)\~від 02.11.2021\~р.,\~відповідно до\~якого адвокатом якісно,\~вчасно та\~у повному\~обсязі надані\~всі перелічені\~послуги правової\~допомоги на\~суму 10\~000\~грн.\~00\~коп.\~Відтак сторони\~погодили,\~що не\~мають претензій\~одна до\~одної з\~приводу наданих\~послуг та\~виконання інших\~умов договору.\~Зазначає,\~що відповідно\~до пункту\~2\~Додаткової утоди\~№1\~до вищевказаного\~договору,\~остаточна оплата\~гонорару здійснюється\~клієнтом не\~пізніше 30\~днів після\~ухвалення судом\~першої інстанції\~рішення по\~суті спору,\~що не\~заперечується сторонами.\~Також зазначає,\~що позивачем,\~окрім витрат\~на правничу\~допомогу були\~понесені судові\~втрати у\~вигляді оплати\~судового збору\~за подання\~позовної заяви\~в розмірі 908\~грн.\~00\~коп.\~та судового\~збору за\~забезпечення позову\~в розмірі 454 грн. 00 коп., а всього 1362 грн., враховуючи вищевикладене, разом судові витрати у справі складають 11 362 грн. 00 коп. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представник позивача Шахторін А.С. письмово підтримав клопотання про розподіл судових витрат у справі від 04 листопада 2021 року і просив його задовольнити. Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд вищезазначеної заяви повідомлялися належним чином про час і місце проведення судового засідання, однак у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи вищезазначене, суд, вважає за доцільне розглянути заяву про відшкодування судових витрат без участі сторін. Згідно із ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 1\~статті 133ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1\~ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ч. 2\~ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Також Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу [PERSON] у зазначеній справі на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 1-С/21 від 14 червня 2021 року надавав адвокат Шахторін А.С. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 2890 від 11 лютого 2015 року) (а. с. 7). Відповідно до положень вищезазначеного договору п. 4.1 за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами зазначеного договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та в строки обумовлені в Додатковій угоді. На підтвердження виконання умов вказаного договору адвокатом Шахторіним А.С. надано суду копію ордеру серії АЕ № 1077491 на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДП № 2890 від 11 лютого 2015 року, також представником позивача було надано договір про надання професійної (правничої) допомоги № 1-С/21 від 14 червня 2021 року, додаткову угоду № 1 до Договору № 1-С/21 про надання професійної (правничої) допомоги від 14.06.2021 року, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 02 листопада 2021 року, квитанції № 58176 від 06 липня 2021 року на суму 2000 грн., № 54239 від 07 вересня 2021 року на суму 2000 грн., № 33622 від 02 листопада 2021 року на суму 2000 грн. Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України). Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Також слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції. З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі 10\~000 гривень, а також враховуючи задоволення позову [PERSON] , суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 гривень. Що стосується понесених судових витрат у вигляді оплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. та судового збору за забезпечення позову у розмірі 454 грн., суд вважає за необхідне у цій частині заяви відмови, оскільки питання щодо стягнення судового збору вирішено при винесення відповідного судового рішення у зазначеній цивільній справі.

Outcome: partial