Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

02 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що гр. [PERSON] та гр. [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради неповнолітні діти: [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] , 2005 року народження зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак вже тривалий час терміном (понад 1,5 року) діти проживають у бабусі, [PERSON] , 1949 року народження за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Горобіївка. Вихованням дітей займається бабуся, гр. [PERSON] , яка працює вчителем в Горобіївського НВК, вона приділяє велику увагу вихованню онуків, цікавиться їх шкільним життям, успіхами у навчанні, відвідує шкільні та класні свята, класні та загальношкільні батьківські збори. Батьки дітей на засіданні комісії підтвердили, що останній раз вони перевідували дітей півтора року назад, утриманням дітей не займаються тому що ніде не працюють, дітей за місцем проживання не перевідують, оскільки в них не має коштів на дорогу. Тобто, гр. [PERSON] та гр. [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не займаються їхнім навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. На підставі викладеного позивач просить позбавити гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , батьківських праввідносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з них аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частин всіх видів їх заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. 01 листопада 2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року продовжений строк підготовчого провадження у справі на 30 днів. Ухвалою суду від 21 січня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача - Курбет С.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про їх виклик до суду. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день слухання справи повідомлялась судом належним чином, через канцелярію суду надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області та [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області /а.с.9-10/. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] вбачається, що у графі мати записано « [PERSON] , а у графі батько « [PERSON] ». Відповідно до довідок Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №481, №482 від 03.07.2019 року неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] прописані за адресою: [ADDRESS] , але з 19.07.2005 року і по даний час за вказаною адресою не проживають /а.с.12-13/. Згідно довідок Горобіївського навчально виховного комплексу №114, №115 від 19.08.2019 року [PERSON] , [INFO] навчається та [PERSON] , [INFO] навчаються у 9 класі Горобіївського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. дитячий садок» /а.с.16-17/. Відповідно до характеристиків Горобіївського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. дитячий садок» [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] спокійні, програмний матеріал засвоюють на достатньому рівні, вихованням дітей займається їхня бабуся [PERSON] , яка працює вчителем в Горобіївського НВК, вона приділяє велику увагу вихованню онуків, цікавиться їх шкільним життям, успіхами у навчанні, відвідує шкільні та класні загальношкільні батьківські збори /а.с.14-15/. Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №478 від 23.09.2019, вирішено надати висновок до Фастівського міськрайонного суду Київської області щодо доцільності та відповідності інтересам дітей позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [PERSON] , відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.4/. Відповідно до Висновку №06-23/4904 від 23.09.2019, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [PERSON] , відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.5-6/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок №06-23/4904 від 23.09.2019, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок орган опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідачі по справі вихованням своїх дітей не займаються і ухиляються від своїх обов`язків по їх утриманню та вихованню, оскільки жодного разу не поцікавилися їхнім життям та здоров`ям, не спілкуються з ними та не мають наміру підтримувати їх та турбуватися про них, тому є підстави для позбавлення їх батьківських прав відносно дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідачі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча повинні та мають таку можливість, бо є людьми працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з них аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн. з кожного.

Outcome: approved