Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

03 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімальної суми встановленої законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) , щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років, оскільки відповідач [PERSON] , який є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому що має задовільний стан здоров`я, є працездатним, працює агрономом в ТОВ «Агротех - гарантія» , отримує заробітну плату в розмірі 12 тисяч гривень. Має на утриманні доньку від попереднього шлюбу. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.08.2020 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та особисте утримання до досягнення дитиною трирічного віку постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімальної суми встановленої законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) , щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років, оскільки з відповідачем не досягли згоди по утриманню дитини. Відповідач в судовому засіданні суду пояснив, що він забезпечує матеріально сина [PERSON] , щомісячно надає 4000 грн. Крім того, після розірвання шлюбу виплатив позивачу Ѕ частини вартості автомобіля. Щомісячно виплачує аліменти на утримання дочки в розмірі 3500 грн. Надав довідку про розмір доходів, який становить 15300 грн щомісяця. Не заперечував проти виплати аліментів сину в розмірі ј частини. Щодо виплати аліментів позивачу на її утримання до досягненні дитиною трьох років, пояснив, що не має можливості надавати таку допомогу, тому заперечував в задоволення такої вимоги. Зазначав, що позивач є приватним підприємцем і отримує доходи. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 лютого 2019 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Миргородському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 19 (а.с. 4). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Від цього шлюбу народився сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.05.2019 (а.с.6). Дитина [PERSON] проживає разом з позивачем по справі матір`ю [PERSON] , що актом підтвердження фактичного місця проживання особи на території міста Миргород від 03.08.2020 (а.с.7). Позивач [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., що підтверджується довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 14.07.2020 (а.с.8). Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Агротех - Гарантія» з 05.11.2008 , займає посаду агроном, отримує заробітну плату, що в середньому складає 14165,31 грн. (а.с.23). Відповідач [PERSON] має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом паро народження серії [NUMBER] від 03.05.2013 (а.с. 24) . Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму на 2020 рік з 01.07.2020 для працездатних осіб становить 2197 грн. Зважаючи на наявність у відповідача неповнолітньої доньки, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина задовольнити частково, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, Дохід відповідача з вирахуванням суми добровільної виплати допомоги на утримання неповнолітньої дочки та аліментів на утримання неповнолітнього сина становитиме 7123,80 грн. = 14165, 13 грн - 3500,00 (добровільна виплата )-3541,33 (1/4 частина доходу). За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково, в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу відповідача. Розмір доходу відповідача, після сплати коштів на утримання неповнолітніх дітей та аліментів на утримання дружини, становитиме 5353,16 грн. = 14165, 13 грн - 7041,33 - 1770,64 (1/8 частина від доходу), що на думку суду є достатнім для забезпечення життєдіяльності відповідача. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини та дружини, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2020 року, до повноліття дитини та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 (одна восьма) частина всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років починаючи з 03 серпня 2020 року до [INFO] . Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави 1076 гривень 22 копійки (1076,22 = 64 %*1681,60(840,80+840,80)/100%) судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial