Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

03 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], померлої 11.04.2017 року, право власності на 51/100 частку житлового будинку № 33-А з надвірними будівлями та спорудами по вул. Богуна Івана (Калініна), м. Павлограда Дніпропетровської області, згідно даних технічного паспорта, в тому числі сарай під літ. «Ж», що було збудовано самостійно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.04.2017 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 51/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, яка знаходиться за адресою: вул. [PERSON] (Калініна), буд 33-А, м. Павлоград, Дніпропетровської області. 51/100 частина житлового будинку з господарськими спорудами належить матері позивача, померлої 11.04.2017 року [PERSON], а 49/100 частки вищевказаного житлового будинку належить [PERSON], відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року. Спадкоємцем першої черги по закону є її дочка [PERSON]. Позивач зареєстрована та проживає до теперішнього часу за вищевказаною адресою. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Позивач звернулась до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на майно, після померлої, 11.04.2017 року [PERSON]. Постановою від 02.05.2018 року позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, в звязку з тим, що сарай під літ. «Ж», було збудовано самостійно. За таких обставин визнання права власності можливо тільки в судовому порядку. 06.09.2018 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. 22.10.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по вищевказаній справі та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без присутності представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], [INFO], померла 11.04.2017 року у м. Павлоград, відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КИ № 743225. Після смерті\~[PERSON] залишилося\~спадкове майно,\~яке складається\~з 51/100\~частини житлового\~будинку,\~яка розташована\~за адресою: вул. [PERSON] (Калініна), буд. 33-А, м. Павлограда, Дніпропетровської області. Відповідно до довідки КП «Павлоградське МБТІ» від 03.10.2017 року, право власності на будинок № 33-а по вул. Калініна в м. Павлограді, зареєстровано за [PERSON] 51/100 частина будинку та за [PERSON] 49/100 частин будинку станом на 25.11.1999 року на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 17.11.1999 року Павлоградською товарною біржею за р. № 11/23НД., загальна площа 77,1 кв.м., житлова площа 43,2 кв.м. Згідно до копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 33-А, який знаходиться по вул. Калініна, м. Павлограда, Дніпропетровської області, зареєстрований на Павлоградській товарній біржі 17.11.1999 року під р.№ 11/23-НД між [PERSON] та [PERSON], [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 51/100 частки житлового будинку № 33-А по вул. Калініна, м. Павлограда, Дніпропетровської області. Визнано за [PERSON] право власності на 49/100 частки житлового будинку № 33-А по вул. Калініна, м. Павлограда, Дніпропетровської області. Відповідно до технічного паспорта, схеми, плану земельної ділянки, експлікації, характеристики, житловий будинок № 33-А по вул. Калініна, м. Павлограда, Дніпропетровської області належить [PERSON] та [PERSON]. Ринкова вартість житлового будинку № 33-А по вул. Калініна, м. Павлограда, Дніпропетровської області, загальною площею 77,1 кв.м., відповідно до висновку оцінщика ФОП [PERSON] складає 77\~000, 00 грн. без ПДВ. Спадкоємцем першої черги за законом після померлої 11.04.2017 року [PERSON], є її дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження № 0012041 від 06.09.1965, яка належним чином прийняла спадщину, інших спадкоємців немає, що підтверджується копією спадкової справи № 754/2017. Позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 33-А по вул. Богуна Івана (Калініна), м. Павлограда, Дніпропетровської області у звязку з тим, що в технічному паспорті сарай під літ. «Ж» було збудовано самостійно, відповідно до постанови нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 02.05.2018 року. Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~\~\~ Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини, що відкрилася після смерті 11.04.2017 року [PERSON], входить право власності на 51/100 частину житлового будинку № 33-А по вул. Богуна Івана (Калініна), м. Павлограда, Дніпропетровської області. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 21.12.2017 року, відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Богуна Івана (Калініна), 33-А, в звязку з тим, що [PERSON] було самочинно збудовано сарай піл літерою «Ж». Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з огляду на те, що сарай під літ. «Ж» було самочинно збудовано, не оформлено та не зареєстровано відповідно до діючого законодавства. Вимоги, щодо визнання права власності в порядку спадкування на 51/100 частину житлового будинку № 33-А вул. Богуна Івана (Калініна), м. Павлограда, Дніпропетровської області, зареєстрованого за [PERSON], померлою 11.04.2017 року, підлягають задоволенню оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Outcome: partial