Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

03.02.2019 позивач через пошту направив до суду позовну заяву про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. 11.04.2019 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просив скасувати наказ Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради від 03.01.2019 року про звільнення, поновити на посаді сторожа Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.01.2019 року по день винесення судового рішення, стягнути моральну шкоду в розмірі 40000 гривень та понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив суду, що протягом всього періоду роботи він трудової дисципліни не порушував, в зв`язку з чим були відсутні пістави для його звільнення за п.3ст. 40 КЗпП України. Одночасно вказав, що після незаконного звільнення з роботи проходив курс лікування, зазнав моральних страждань, а тому просив стягнути моральну шкоду. Представник позивача просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник Управління освіти Чернігівської міської ради подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що наказ про звільнення [PERSON] був виданий у повній відповідності до вимог чинного законодавства про працю. Представник Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради та третя особа також подала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що жодних порушень при звільненні та розрахунку допущено не було, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 19.03.2012 був прийнятий на посаду сторожа Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-9). Наказом Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради від 02.01.2019 № 1-к за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку сторожам: [PERSON] , [PERSON] було оголошено догану. Підстава: 1. Доповідна записка про самовільну зміну годин роботи сторожів. 2. Акт про самовільну зміну годин чергування. 3. Акт про самовільну зміну графіка чергувань. 4. Акт про відмову від написання пояснювальних. 5. Акт про відмову від підписів, що вони ознайомлені з актами (а.с. 116). Вказаний наказ не містить конкретні обставини, що свідчать про невиконання позивачем службових обов`язків і порушення останнім трудової дисципліни. Одночасно наказ не містить посилань на вчинення дисциплінарного проступку позивачем. Наказом Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради від 03.01.2019 № 2-к [PERSON] , сторожа звільнено з посади 03.01.2019 у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідно до п. 3 ст.40 КЗпП України. (а.с. 110). Вказаний наказ був прийнятий на підставі наказу №1 від 02.01.2019 «Про оголошення догани», акту про відмову від підписів, що ознайомлені з наказом № 1 від 02.01.2019, акту про самовільну зміну графіка чергувань, акту про відмову від написання пояснювальної, акту про відмову від підписів, що ознайомлені з актом про самовільну зміну графіка чергувань. Наказом Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради №19-к від 12.06.2019 року «Про внесення змін до наказу з кадрових питань», з метою виправлення помилок внесено зміни до наказу №2-к від 03.01.2019 р. «Про звільнення»: Пункт 1 абзацу «Підстава»: «Наказ №1 від 02.01.2019 р.»Про оголошення догани» викласти в редакції «Наказ №1-к від 02.01.2019 р. «Про оголошення догани»; Пункт 2 абзацу «Підстава»: «Акт про відмову від підписів, що ознайомлені з наказом №1 від 02.01.2019» викласти в редакції «Акт про відмову від підпису, що ознайомлений з наказом №1-к від 02.01.2019р.»; Пункт 6 абзацу «Підстава»: «Акт про відмову від підписів, що ознайомлені з актом про самовільну зміну графіка чергувань» викласти в такій редакції «Акт про відмову від підпису, що ознайомлений з актом про самовільну зміну графіка чергувань». Відповідно до п. 19 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДНЗ №17 для сторожа встановлено режим роботи з 18.00 годин до 6.00 годин, у вихідні дні за спеціальним змінним графіком. Наказом «Про відповідальність сторожів» від 03.01.2018 №1-агч визначено «організувати роботу сторожів згідно графіку сторожів», з яким ознайомлений [PERSON] . Проте, в додатках до даного наказу графік сторожів відсутній. Одночасно графіки чергувань на грудень 2018, січень 2019 також не місять підпису [PERSON] про ознайомлення з ними. Оскільки [PERSON] не був ознайомлений з графіком чергувань сторожів, тому суд приходить до висновку, що останній не може нести дисциплінарну відповідальність за його порушення. Відповідно до журналу обліку здачі-прийому змін сторожів у будні дні [PERSON] заступав на зміну о 18.00 год. та здавав зміну о 6.00 год. З наданих суду актів та доповідних записок неможливо встановити час самовільного залишення [PERSON] робочого місця. Згідно табеля обліку робочого часу ДНЗ №17 за грудень 2018 року [PERSON] в кожній зміні відпрацював не менше 12 годин (у табелі обліку використання робочого часу робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місць години, в тому числі надурочні, вечірні, нічні години роботи та інші, а також інші відхилення від нормальних умов роботи - лист Мінпраці від 13.05.2010 №140/13/116-10). На вихідні дні режим встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку не розповсюджувався. В той же час зі спеціальним змінним графіком позивач не ознайомлений. Разом з тим, в установі склався графік роботи, відповідно до якого у вихідні дні сторожі працювали з 7.00 год. до 7.00 год. наступного дня, якого фактично дотримувалися всі сторожі. Разом з тим, відпочинок на дитячих ліжечках, користування плитою на кухні не є трудовою функцією сторожа. При цьому, не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання обов`язків, які виходять за межі трудових або не випливають з трудового договору. Копією акту про відмову підпису про ознайомлення з наказом «Про звільнення [PERSON] , сторожа Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради від 03.01.2019 підтверджується відмова від підпису про ознайомлення з наказом (а.с. 108). 08.01.2019 [PERSON] по пошті отримав лист від 03.01.2019 про необхідність отримання трудової книжки, в якому повідомлено про необхідність прибуття за адресою вул. Мстиславська , 17-а , м. Чернігів для отримання розрахунку та трудової книжки, у зв`язку з розірванням 03.01.2019 трудового договору (а.с. 10), що підтверджується копією опису Укрпошти та копією конверта зі зворотним повідомленням (а.с. 11-12). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що вона часто бачила, що сторожі самовільно залишають робоче місце, оскільки вона живе біля дитячого садка та вікна її спальні виходять на дитячий садок, у зв`язку з чим 29.12.2018, коли вона помітила, що прийшов не той сторож, який повинен був бути на зміні, вона написала доповідну записку. 30.12.2018 близько обіду до неї подзвонила завідуюча і сказала, що на зміні замість [PERSON] залишився [PERSON] . Коли вона приїхала до дитячого садка, то побачила, що на зміні був [PERSON] , після того як вони обійшли дитячий садок, то виявили, що плита була гаряча, постіль на дитячих ліжках зібгана та стояла дорожня сумка з речами, у зв`язку з чим ними був складений акт, проте особисто щоб [PERSON] лежав на дитячих ліжках, прав білизну чи користувався плитою, вона не бачила. Також вказала, що 01.01.2019 близько 04.00 год. до неї зателефонувала завідувач дитячого садка і попросила приїхати на роботу для складання акту щодо перебування сторожа Павленка на робочому місці не в свою зміну. Приблизно через півгодини, коли вона приїхала, то побачила, що [PERSON] був на робочому місці. 03.01.2019 [PERSON] та [PERSON] ближче до обіду прийшли на роботу, їм зачитали наказ про звільнення. Отримувати медичну та трудові книжки [PERSON] відмовився. Крім того, вказала, що вона підписувалася в усіх складених актах, проте вказала, що розрахунок при звільненні, про який йде мова в акті [PERSON] не пропонувався. Свідок [PERSON] суду повідомила, що 30.12.2018 завідувач викликала її на роботу для підтвердження того, що [PERSON] вийшов на роботу не в свою зміну. Після обходу дитячого садка, вони виявили, що плити були гарячі та зібгана постільна дитячих ліжках, у зв`язку з чим було складено акт, проте вона також особисто не бачила, щоб [PERSON] лежав на дитячих ліжках та користувався плитою. 01.01.2019 близько 4 години їй подзвонила завідуюча та попросила приїхати на роботу. Коли вона приїхала, то побачила, що на зміні був [PERSON] та ним був змінений графік чергувань. Після зауважень [PERSON] покинув місце чергування, а завідувач викликала на зміну [PERSON] . Зранку 02.01.2019 сторожам було винесено догану, від підпису якої вони відмовилися. 03.01.2019 [PERSON] знову вийшов не в свою зміну, про що було складено акт. 03.01.2019 [PERSON] відмовився підписувати наказ про звільнення та отримувати трудову книжку. Розрахунок при звільненні [PERSON] не пропонувався. Всі акти складала завідуюча, а вона лише їх підписувала. Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Згідно ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Частиною 1 ст. 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступні тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Пунктом 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Разом з тим, п. 22 Постанови, визначено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до робочої інструкції сторожа Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 визначено в пункті 1.1 сторож дошкільного навчального закладу призначається та звільняється з посади наказом завідувачки освітньої установи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд доходить висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення позивача з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП України. Так, виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання чи неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання чи неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Отже, підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України є систематичне невиконання працівником трудових обов`язків, при цьому систематичним невиконанням трудових обов`язків вважається факт третього порушення, за умови, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, крім того таке звільнення допускається тільки за вини працівника. Проте з матеріалів справи вбачається, що до [PERSON] було застосовано лише одне дисциплінарне стягнення - догана, за вчинення одного дисциплінарного проступку, який не має систематичного характеру. Разом з тим, представниками відповідача суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що звільнення [PERSON] було проведено у відповідності до вимог закону. Представниками відповідача під час судового розгляду не доведено систематичне невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього посадовою інструкцією, трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Як встановлено судом, фактично [PERSON] чергував 31.12.2018 року з 18.00 год. до 01.01.2019 року 6.00 год. ранку; 02.01.2019 з 18.00 год. до 03.01.2019 року 6.00 год. ранку. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що після оголошення позивачу догани 02.01.2019 року відповідачем неправомірно винесено наказ № 2-к від 03.01.2019 «Про звільнення» [PERSON] сторожа Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради, тому вказаний наказ підлягає скасуванню. Відповідно до ч.1ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] слід поновити на посаді сторожа Чернігівського дошкільного навчального закладу №17 Чернігівської міської ради з 04.01.2019. Довідкою про середній заробіток [PERSON] від 31.01.2019 року визначено середньоденний заробіток становить 196 грн. 95 коп. Оскільки з часу звільнення позивача складає 118 робочих дні, тому з відповідача на його користь слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.01.2019 по 27.06.2019 в розмірі 23240 грн. 10 коп., з відрахуванням із вказаної суми обов`язкових платежів на користь держави. Суд вважає також доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях. Вирішуючи питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних душевних страждань і з урахуванням принципу розумності, об`єктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення 2000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп. Також слід стягнути з Управління освіти Чернігівської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial