Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

04.12.2014 р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про зняття арешту, мотивуючи тим, що 18.11.2014 року йому стало відомо, що на примусовому виконанні ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні перебуває виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в розмірі 225460 грн. Як вказує позивач, в межах виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про арешт нерухомого майна, що належить позивачу та перебуває в іпотеці у третьої особи. Оскільки, накладення арешту на майно, яке перебуває в заставі банку, порушує його охоронювані законом права та інтереси, просить зняти арешт, накладений відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона від 15.02.2013 р. та арешт, накладений відділом державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м.Херсона від 05.05.2014 р. з майна, належного [PERSON], що знаходиться у заставі (іпотеці) ПАТ «Укрсоцбанк», а саме: домоволодіння зі спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS], яке є іпотечним майном за договором іпотеки № 02-23-6МСБ-556 від 21.03.2008 р. Представник позивача, за довіреністю [PERSON], в судове засідання 02.03.2015р. не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, просив позов задовольнити. Представник ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні, в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки про відправлення повісток в журналі вихідної кореспонденції. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, вказаної в заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк», за довіреністю Іоніді Е.В. в судове засідання 02.03.2015р. не з'явилась. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги про зняття арешту в повному обсязі. У своїй заяві представник зазначила, що на разі виконавчий документ про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний [PERSON] та [PERSON] відсутній. Між ними та банком ПАТ «Укрсоцбанк» досягнуто домовленості щодо добровільного врегулювання заборгованості за кредитом, шляхом продажу предмету іпотеки без застосування заходів примусового стягнення, тобто за взаємною згодою сторін іпотечного договору. Треті особи [PERSON] та представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо інформації про державну реєстрацію обтяжень за індексним №29631354 від 18.11.2014 р., на все нерухоме майно, яке належить позивачу [PERSON], 18.02.2013 р. на підставі постанови № 36495582 прийнятої 15.02.2013 р. ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, було накладено арешт. Із вказаного витягу також вбачається, що 14.05.2014 р. на підставі постанови № 43120635 прийнятої 05.05.2014 р. ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, було також накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] З огляду на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відомості з державного реєстру іпотек за індексним №29896442 від 24.11.2014 р. домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS], на праві приватної спільної часткової власності в частках по ? належить [PERSON] та [PERSON], а також перебуває в іпотеці у Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». З даного витягу також вбачається, що було накладено обтяження у виді заборони відчуження на нерухоме майно, реєстраційний №6844324, на підставі вищевказаного іпотечного договору №02-23-6МСБ-556. Вищевказані обставини також підтверджуються наданою суду копією іпотечного договору №02-23-6МСБ-556, укладеного 21.03.2008 р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON], який виступив майновим поручителем за зобов'язаннями [PERSON] Згідно листа-відповіді за вих.№2378 від 11.02.2015 р., наданого відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, вбачається, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні перебувало виконавче провадження №36495582 щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Надра» боргу у сумі 2498781,80 грн. В ході проведення виконавчих дій, 15.02.2013 р. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження. 26.09.2013р. державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Із даного листа також вбачається, що 19.11.2013 р. державним виконавцем було повторно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а також винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Однак, 25.03.2014 р., на підставі п.10 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ за належністю до ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні, у зв'язку з тим, що майно, яке належить боржнику знаходиться на території ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні. В силу положень ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно із ч. 4 цієї норми заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 цього самого Закону). Указані норми безпосередньо стосуються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Виходячи із визначеного в Законі України «Про іпотеку» пріоритету іпотеки, тобто - у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту, накладеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона від 15.02.2013 р. та відділом державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м.Херсона від 05.05.2014 р., такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved