Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

02.12.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги позов підтримав. Пояснив, що 05 лютого 2013 року позивачка дала в борг відповідачці [PERSON] 3700 грн., а зобовязувалася відповідно до розписки повернути 4000 грн. до 08.02.2013 року. 01 грудня 2014 року позивачка дала в борг відповідачці 14000 грн., а відповідно до розписки зобовязувалася повернути цю суму до 01 грудня 2015 року. Умови договору відповідачкою порушено, зважаючи на що просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки 18000 грн. боргу та понесені позивачкою при зверненні з позовом до суду судові витрати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але в самому позові мається від неї клопотання про проведення розгляду справи у її відсутності, але за участю її представника. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи в судове засідання не зявилася, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, своїх заперечень проти задоволення позову на адресу суду не направила. Відповідно до положень ст.ст. 77, 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] передала в борг [PERSON] 05.02.2013 року -3700 грн., а зобовязувалася повернути 08.02.2013 року 4000 грн., але своїх зобовязань не виконала, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 5). Також 01.12.2014 року позивачка [PERSON] передала в борг [PERSON] 14000 грн., зобовязувалася повернути дану суму до 01.12.2015 року, але знову ж таки своїх зобовязань не виконала, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.4). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки норми ЦК України не містять жодного винятку як субєктного складу. В розглядуваному випадку позика підтверджується розписками, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні. Також судом встановлено, що суму позики відповідачка не повернула, зважаючи на що позов підлягає до задоволення в повному обємі. Витрати по оплаті судового збору підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved