Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

04 квітня 2018 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла зазначена вище справа. В обґрунтування позову позивач посилається на те, 01 липня 2011 року [PERSON] позичив у [PERSON] 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США, що еквівалентно 921028 грн станом на 24 квітня 2014 року, із зобовязанням повернути позику до 31 грудня2011 року. Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 червня 2014 року у справі № 152/741/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] позовні вимоги задоволено та стягнуто заборгованість в сумі 921028 (девятсот двадцять одну тисячу двадцять вісім) гривень, та 3 відсотки річних від суми боргу, що становить 44\~550 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 14 липня 2014 року. 28 серпня 2014 року позивач звернувся до ДВС Вінницького управління юстиції, де 01 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження. До теперішнього часу рішення відповідачем не виконано. В результаті невиконання грошових зобовязань відповідачем розмір суми індексу інфляції на суму боргу за період з лютого 2015 року по лютий 2018 року та три відсотки річних від простроченої суми заборгованості становить 921968,41 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь: - нарахування індексу інфляції на суму боргу за прострочення грошового зобовязання в сумі 838 924 (вісімсот тридцять вісім тисяч девятсот двадцять чотири) гривні 49 копійок; - нарахування трьох відсотків річних на суму боргу за час прострочення грошового зобовязання в сумі 83\~043 (вісімдесят три тисячі сорок три) гривні 92 копійки; - витрати на сплату судового збору в сумі 8810 грн. В судовому засідання позивач та його представник [PERSON] позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позову заперечував. Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши усі обставини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи із наступного. Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області № 152/741/14-ц від 26 червня 2014 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнено заборгованість в сумі 921028 грн та три відсотки річних в сумі 44550 грн (а.с. 4, 5). Із розрахунку індексу нарахувань вбачається, що за період з 28 лютого 2015 року по 28 лютого 2018 року ця сума становить 838924,49 грн (а.с. 7). Із розрахунку трьох відсотків річних вбачається, щор за період з 28 лютого 2015 року по 28 лютого 2018 року сума нарахувань становить 83\~043,92 грн (а.с. 7). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 44540704 від 01 вересня 2014 року вбачається, що відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 152/741/14-ц, виданому 07 серпня 2014 року (а.с. 9, 10). Відповідно до листа начальника відділу Вінницького районного відділу ДВС [PERSON] № 5809/15.3-25/02 від 16 березня 2018 року вбачається, що стягнення за виконавчим провадженням не проводились, відомості про самостійне виконання боржником рішення суду відсутні (а.с. 8). За приписами ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, зобовязання відповідача зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобовязанням. За змістом положень\~ст. 526 ЦК\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК). Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області у справі №152/741/14-ц, що набуло законної сили 14 липня 2014 року, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено заборгованість в сумі 921028 грн та три відсотки річних в сумі 44550 грн. Як зазначив позивач та його представник, рішення суду не виконане відповідачем у справі. Зворотнього стороною відповідача суду не доведено. Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав свої зобовязання та не сплатив суму боргу за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК Ураїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою чудового збору в сумі 8810 грн.

Outcome: approved