Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

04.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення сум за договором банківського вкладу. Свої вимоги мотивує тим, що 20.06.2014 року вона уклала з Банком договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» на суму 20000 грн., дата повернення коштів 17.12.2014 року. Згідно п 1.7 вказаного договору, на рахунок допускалося додаткове внесення коштів, тому 23.07.2014 року нею було додатково внесено 14000 грн., а 01.09.2014 року - 2000 грн. Після закінчення строку залучення вкладів сума вкладів перерахована на відповідний рахунок, відкритий на ім'я позивача. За користування внесеними на поточні рахунки коштами Банк зобов'язався сплачувати проценти відповідно до діючих на час укладення умов договорів. Після закінчення терміну продовження дії договору депозиту, 17.12.2014 року нею була подана заява про повернення коштів з рахунку, але Банк відмовився від виконання цього розпорядження клієнта, посилаючись на відсутність всієї суми коштів на той час у касі, встановлення лімітів щодо видачі готівкових коштів з каси з розрахунку не більше 200 грн. вдень на одного клієнта, а також їй було запропоновано як один із способів отримання своїх коштів - перерахування коштів на картку іншого банку, проте також з обмеженням не більше 1250 грн. вдень. За період з 17.12.2014 року по 01.02.2015 року вона змогла вільно розпоряджатися своїми коштами лише на суму 9532,02 грн., залишок коштів на поточному рахунку станом на 01.02.2015 року складає 26775,45 грн. Посилаючись на викладене позивач посилаючись на порушення її прав споживача, просила про стягнення на її користь вказаної суми за договором банківського вкладу. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, зазначила, що невиконання відповідачем умов договору суперечить вимогам законодавства та порушує її права та охоронювані законом інтереси на вільне володіння своїм майном та розпорядження своєю власністю, надала пояснення аналогічні викладеним в позові та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, надав суду письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що Банком виконані взяті на себе зобов'язання, оскільки грошові кошти перераховані на поточний рахунок позивача та є його власністю, а Банк тільки виконує функції з обслуговування рахунка клієнта. Також зазначив, що позивач звертався до Банку із заявами про видачу готівки, які не відповідають встановленій формі. Відповідно до Постанов Правління національного банку України від 29.08.2014 року, 01.12.2014 року банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати. Крім того, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від того ж числа за № 51 прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.05.2015 року в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк», отже з 03.03.2015 року Банк здійснює свою діяльність на підставі ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. А, 08.04.2015 року рішенням за № 71 попереднє рішення виконавчої дирекції Фонду було змінено і тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року, вважає позов безпідставним, просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, враховуючи заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. 21.01.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір № 004-14527-210113 на відкриття та обслуговування поточного рахунку № [NUMBER], операції з якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. (а.с.6). 20.06.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий on-line» № 20003007851031, за умовами якого сума вкладу складає 20000 гривень процентна ставка становить 22% річних, строком до 17.12.2014 року, з можливістю внесення додаткових внесків (а.с. 5). Згідно п. 1.10 вказаного договору, вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № [NUMBER], відкритий у установі Банку. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася до відповідача з заявами про дострокове розірвання договору банківського вкладу та закриття поточного рахунку № [NUMBER] ( а.с. 7-8), про перерахування залишку коштів на вказаному рахунку на рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» ( а.с. 8 ). Позивач відповідно до п. 4.7 договору від 21.01.2013 року за № 004-14527-210113 за сформованими банком виписками, що відображають рух коштів на рахунку клієнта за допомогою систем дистанційного обслуговування отримував інформацію. Відповідно до виписок по рахунку за період з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року та з 06.01.2015 року по 30.01.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем по рахунку № [NUMBER] становить 26780,45 грн., з них 252.08 грн. відсотки та 5 грн. плата № 2 за SMS- повідомлення ( а.с. 12, 13-15 ). Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). З матеріалів справи також вбачається, що постановою правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних ( а.с. 56-59 ). Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року ( а.с. 60). Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року за № 71 внесено зміни до попереднього рішення щодо запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» строком на шість місяців з 03.06.2015 року 02.09.2015 року ( а.с. 88 ). Таким чином, з моменту запровадження у ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволення вимог вкладників та інших кредиторів відповідача здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Згідно ст. 39 зазначеного Закону України протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов'язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду. За рішенням виконавчої дирекції Фонду цей строк може бути продовжений до 30 днів. План врегулювання складається відповідно до вимог, встановлених актами Фонду, на підставі оцінки фінансового і майнового стану банку визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом ліквідації банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, встановленому цим Законом , відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов'язань на користь приймаючого банку , продаж неплатоспроможного банку інвестору, тощо. Позивач в судовому засіданні зазначив, що не з'ясовував, а в судовому засіданні і не надав суду підтвердження того, що він включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, тому його звернення до суду є передчасним і порушує порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст. 40, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки після запровадження у банку тимчасової адміністрації та переходу до процедури виведення банку з категорії неплатоспроможних, задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку, з дотриманням принципу черговості.

Outcome: dismissed