Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

02.09.2020 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути [PERSON] на її - [PERSON] користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00грн., щомісячно, починаючи стягнення з вересня 2020 року та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з 08 травня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] , який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року. Від даного шлюбу, як вказує позивач, [INFO] у них народився син - [PERSON] , який проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, з березня 2020 року відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальну допомогу не надає. У зв`язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, позивач - [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 04.09.2020року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою[PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2020 року було задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. Витребувано у Головного управління Державної податкової служби в Одеській області відомості про доходи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , за період з 01.01.2017 року по теперішній час включно. 11.11.2020 року від Головного управління ДПС в Одеській області до канцелярії суду надійшли витребувані судом докази. У судове засідання 18.11.2020 року позивач не з`явилась, однак надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, та вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та судових повісток на адресу реєстрації, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, позивач - [PERSON] з 08 травня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Від даного шлюбу, [INFO] у них народився син - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 8). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №632 від 08 травня 2014 року (а.с. 6-7). Судовим розглядом встановлено, що на теперішній час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, а їх син - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На думку суду позивачем не надано доказів щодо можливості виплати [PERSON] аліментів у визначеному в позовній заяві розмірі - 4000,00грн. щомісячно. При цьому, з витребуваних судом з Головного управління ДПС в Одеській області відомостей вбачається, що розмір доходів відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному в позовній заяві розмірі 4000,00грн. щомісячно. Стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлює у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням того, що судовим розглядом встановлено неможливість виплати відповідачем аліментів у визначеному у позовній заяві розмірі, а також те, що обов`язок по утриманню дитини у батьків є рівним, враховуючи положення ст. 182 СК України, яка передбачає, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: partial