Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

02 вересня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось ПАТ «УКРСОЦБАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти, які зобов'язався повернути, сплатити відсотки за користування кредитом. [PERSON] своїх зобов'язань за договором не виконує, має заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку, яка станом на 13 червня 2017 року становить 193 434 дол. США 89 центів, що за курсом НБУ складає 4 838 840 грн. 13 коп., яка складається з 85 349,82 дол. США - сума заборгованості за кредитом, 66 236,71 дол. США - сума заборгованості за відсотками, 21 260,48 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 20 587,89 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, та стягнути судові витрати по справі (а.с.2-5). Представник позивача у судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. В судових засіданнях в який був присутній представник позивача справа по суті не розглядалась, була відкладена у зв'язку з неявкою відповідача. Позивачем на адресу суду була подана заява, в якій він просив проводити розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судові засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. 14 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» назву якого будо змінено на Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 07.1/43-7 (надалі кредитний договір) (а.с.52-58). За умовами кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування. Надання коштів буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 13 % річних та комісій, в розмірі та в порядку визначеному цим договором в межах максимального ліміту заборгованості до 99 000,00 доларів США з визначеним в договорі графіком змін мінімального ліміту заборгованості, в якому визначено, що розмір максимальної припустимої заборгованості за основним боргом по кредиту, долари США станом на 13 лютого 2022 року повинен дорівнювали нулю (а.с.52-53). 11 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] буд укладений договір про внесення змін № 3 до договору кредиту № 07.1/43-1 від 14 лютого 2007 року, в якому був узгоджений порядок зачислення сплачених позичальником коштів (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За умовами кредитного договору позичальник ([PERSON].) зобов'язався сплачувати кредитору проценти та комісії в розмірі та порядку визначеному договором, здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості (а.с.55). З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість, яка станом на 13 червня 2016 року становить 151 586,53 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день вирішення справи становить 4 091 866,16 грн., яка складається з 85 349,82 дол. США - сума заборгованості по кредиту, 66 236,71 дол. США - сума заборгованості по відсоткам (а.с.6-13). Вирішуючи питання щодо дострокового стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача повної суми заборгованості за кредитним договором суд виходить за такого, що відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (яка розміщена параграфі 1 глави 71 цього Кодексу) якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.3.2.3 кредитного договору кредитор має право вимагати негайного повернення кредиту, погашення нарахованих процентів та сплати можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 відсотків суми кредиту (а.с.55) З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідачем порушено умови кредитного договору (а.с.6-13). На адресу відповідача банком направлялась досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, в якій банк вимагав протягом 30 календарних днів сплатити наступні суми 85 349,82 дол. США, еквівалент 2 135 055,02 грн. - заборгованість за кредитом, 66 236,71 дол. США еквівалент 1 656 933,90 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 21 260,48 дол. США еквівалент 531 838,20 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 20 587,89 дол. США еквівалент 515 013,01 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору (а.с.19) Вказана вимога була направлена на адресу відповідача (а.с.19 на зв.) Згідно п.3.3.11 позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення кредитора про невиконання умов договору, повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти з можливою неустойкою (а.с.55). Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України (яка розміщена параграфі 1 глави 71 цього Кодексу) якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що у відповідача виникло зобов'язання щодо погашення усієї суми залишку по кредиту, а оскільки доказів виконання ним своїх зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, суд вважає за необхідне в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 13 червня 2016 року становить 151 586,53 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на день вирішення справи становить 4 091 866,16 грн., яка складається з 85 349,82 дол. США - сума заборгованості по кредиту, 66 236,71 дол. США - сума заборгованості по відсоткам. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Згідно п. 4.2 кредитного договору - у разі прострочення позичальником терміну сплати процентів визначених договором а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочи, що діє у цей період (а.с.56). Відповідно до ст.27 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк встановлює порядок визначення облікової ставки та інших процентних ставок за своїми операціями. Відповідно до абз.3 п.1.1. Положення про процентну політику Національного банку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 серпня 2004 року № 389, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2004 року за №1092/9691 (з наступними змінами та доповненнями) облікова ставка Національного банку один з монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк установлює для суб'єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів на відповідний період, і є основною процентною ставкою, яка залежить від процесів, що відбуваються в макроекономічній, бюджетній сферах та на грошово-кредитному ринку. Відповідно до останнього абзацу п.3.2. вказаного Положення Національний банк під час визначення облікової ставки враховує й інші фактори, які можуть вплинути на вартість коштів у національній валюті, інфляційні або девальваційні очікування, процентні ставки рефінансування, які використовуються центральними банками країн, що мають тісні торговельно-економічні зв'язки з Україною тощо. Таким чином, облікова ставка Національного банку України встановлюється лише у національній валюті, що унеможливлює її застосування до зобов'язань, визначених в валюті іншої країни, оскільки вартість залучених та розміщених грошових коштів в іноземній валюті відрізняється від факторів, що впливають на гривню. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що положення п.4.2. кредитного договору про стягнення пені на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України не можуть бути застосовані до зобов'язань, виражених в іноземній валюті, у зв'язку з чим у цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України за результатами розгляду сума судового збору, сплаченого позивачем за пред'явлення позову (а.с.32), підлягає стягненню з відповідача пропорційно до суми задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial