Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

03 травня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року строком два місяці після набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті матері вона є спадкоємцем першої черги за законом, про наявність інших спадкоємців першої черги їй невідомо та покійна мати заповітів не залишила. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,48 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що вона пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки заява про прийняття спадщини нею не була подана внаслідок незнання вимог чинного законодавства, вважала, що вона є єдиним спадкоємцем, а тому не обмежена строком для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 10 квітня 2018 року вона звернулася до державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою та строк, передбачений статтею 1270 ЦК України на час звернення вичерпано. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання на 25 червня 2018 року о 10 год. 00 хв. Представником позивача - [PERSON] подано до суду заяву про слухання справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області направив до суду лист про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача вказані [PERSON] та [PERSON]. Уклавши шлюб з [PERSON] 24 липня 1993 року, позивач змінила прізвище з [PERSON], яке змінювала, уклавши шлюб з [PERSON], на [PERSON] Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області 23 лютого 2018 року № 133 з покійною [PERSON], за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] позивач не була зареєстрована ані до дня смерті, ані після смерті [PERSON] На підставі рішення Буринської райдержадміністрації ради народних депутатів від 15 квітня 2002 року № 86 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2,48 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Успенської сільської ради, про що 19 серпня 2002 року видано державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 40. Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. від 10 квітня 2018 року за вих. № 1053/02.31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - в оформленні спадкових прав після смерті матері [PERSON], оскільки [PERSON] необхідно документально підтвердити або визначений додатковий строк для прийняття спадщини, або встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем, що може підтверджуватися рішенням суду. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. У відповідності з вимогами ст.1272 ЦК України суд, визнавши причину пропуску строку поважною, може визначити спадкоємцеві додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також Верховний Суд України у своїй Постанові зазначав, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. З огляду наведеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шести місячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Позивач вказує як на причину пропуску встановленого строку для звернення із заявою про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори, що вона необізнана із нормами чинного законодавства та є єдиним спадкоємцем і не обмежена у часі для прийняття спадщини. Проте, вказані посилання позивача не є безспірними. Крім того, з наданої копії свідоцтва про народження позивача не вбачається, що покійна [PERSON] є її матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог ст. ст. 76-77 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Однак, суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з [INFO] року - з моменту відкриття спадщини. Оскільки, позивачем [PERSON] не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, її вимоги не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права, а тому у задоволенні позову суд вважає за необхідне відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та залишає за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed