Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

04 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів на її користь з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 травня 2016 року розірвано. Від вказаного шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн щомісячно. Зазначила, що відповідач має офіційний заробіток, а раніше визначена сума аліментів є недостатньою для забезпечення дитини всім необхідним, не відповідає її інтересам, не забезпечує необхідних матеріальних та фізіологічних потреб, які відповідно зростають із збільшенням його віку. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити. Суду пояснила, що вона є матір`ю малолітнього [PERSON] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн щомісячно. Стягуваної суми аліментів не достатньо для забезпечення належного рівня життя дитини, який необхідний для фізичного, розумового, духовного та соціального розвитку дитини. Відповідач є військовослужбовцем, має постійну офіційну заробітну плату. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Згідно частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного рішення судом відкладено до 18 листопада 2019 року. Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2013 року, який рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 травня 2016 року, розірвано (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 жовтня 2013 року виданого Полігонівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області від 01 жовтня 2019 року, в якому позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зазначені батьками (а.с.4). Згідно довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 04 вересня 2019 року №4-684/02-42/19 разом з позивачем [PERSON] зареєстрований та проживає син [PERSON] , який знаходиться на її утриманні (а.с.5). Мати і батько, відповідно до приписів частини першої статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн щомісячно, починаючи з 09 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.19-20). Згідно частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати при собі й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнення за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13). Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зі змісту частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Системний аналіз норм статей 182 та 192 СК України свідчить про те, що підставою для зміни розміру аліментів чи зміну способу їх присудження є наявність у платника аліментів однієї з наступних обставин, в тому числі й в їх сукупності: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Указані обставини суд повинен урахувати, вирішуючи питання щодо розміру аліментів (пункт 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до положень, викладених в статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач у судове засідання не з`явився, доказів наявності обставин, які можуть вплинути на розмір аліментів, зокрема визначення розміру частки від його доходу (заробітку) не надав. Ураховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений статтею 180 СК України та вимоги статті 182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач як особа працездатного віку спроможний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного суд уважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів є обґрунтований і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відповідно до статей 180, 181, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved