Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

03 грудня 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язки чим підписав Заяву № б/н від 16.10.2009 року. 16.10.2009 року Відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці Відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку сумі плати за використання кредитних коштів ознайомлений». У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 3 900.00 грн.. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 11.10.2020 року має заборгованість по вказаному договору становить 22119,82 грн., а саме: 15462,62 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 15462,62 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 6657,20 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явився ,до суду надійшов актовий запис про смерть відповідача [PERSON] , який помер [INFO] . Розглянувши матеріали справи, письмове клопотання представника позивача,та документи ,які надійшли від органу реєстрації про смерть відповідача [PERSON] , суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.10.2009 року [PERSON] підписав анкету-заяву та довідку про умови кредитування з викоританням кредитки «Універсальна», 55 днів Пільгового періоду» (а.с.13-14). Відповідно до розрахунку заборгованості Відповідач станом на 11.10.2020 року має заборгованість по вказаному договору становить 22119,82 грн., а саме: 15462,62 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 15462,62 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 6657,20 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено , що підтверджується актовим записом про смерть серії № 74 від 28.09.2019 року, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.74). Як передбачено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, що нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як в результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, тобто, відбувається передбачена законом заміна боржників у зобов`язанні. Таким чином, станом на дату смерті позичальника [PERSON] , утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 22119,82 грн. У своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначав про те, що ст. 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено з листа Коломийської районної державної нотаріальної контори № 12/01-16 від 12.01.2021 року, спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.77). Згідно з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 22.01.2020 у справі № 306/2000/16-ц) при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Судом було зроблено відповідні запити до Управління «Центр надання адміністративних послуг» та ОКПО «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» щодо наявності майна у померлого. Однак з відповідей вищезазначених організацій вбачається,що за відповідачем не було за життя зареєстровано жодних об`єктів нерухомого майна. Як наголошено у листі Вищого спеціалізованого суду України, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Частиною 1 ст.1297 ЦК передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст.1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора в порядку, передбаченому ч.2 цієї норми. Однак, як вбачається з матеріалів справи, за життя у відповідача не зареєстровано було жодного майна,а після його смерті спадкоємці не звертались до нотаріуса з заявами про успадкування. Таким чином, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з померлого відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. З врахуванням відмови в задоволенні позову, згідно до ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102 грн. стягненню не підлягає. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed