Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

04.08.2016 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку загальною площею 0,0615 га, кадастровий номер 6522381000:05:017:0109 в СТЖТ «Петровець-1» № 109 та права власності на садовий (дачний) будинок № 109 загальною площею 66 кв. м, з яких 31,5 кв. м. літня житлова, 34,5 кв. м підсобна в СТЖТ «Петровець-1», який розташований на зазначеній земельній ділянці, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з [PERSON] з 23.01.1982 року і остання померла 14.11.2010 року. Після смерті дружини відкрилася спадщина, до якої увійшло зазначене вище майно. Право власності на земельну ділянку було зареєстроване за померлою на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 258857, виданого на підставі розпорядження голови Голопристанської райдержадміністрації від 11.12.2008 року № 713. Садовий будинок був придбаний ним та померлою під час перебування у шлюбі, але не був належним чином оформлений. Вони регулярно та вчасно платили членські внески до садового товариства. Він прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки проживав з нею на день її смерті та є спадкоємцем першої черги та не заявив про відмову від спадщини. Дітей у них не має, батьки померли. З посиланням на статті 60-63, 68 СК України, статті 321, 368, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України просив задовольнити позов. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, наполягала на його задоволенні з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення на позов, в яких просив суд розглянути справу у його відсутність та які зводяться до наступного. Позивач не втратив можливості оформити право на спадщину після смерті дружини у нотаріуса. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб (а. с. 11). 15.11.2010 року дружина позивача [PERSON] померла (а. с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, серед іншого, із земельної ділянки загальною площею 0,0615 га, кадастровий номер 6522381000:05:017:0109 в СТЖТ «Петровець-1» № 109, праов власності на яке було зареєстроване за останньою на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 258857, виданого на підставі розпорядження голови Голопристанської райдержадміністрації від 11.12.2008 року № 713 (а. с. 12). Згідно довідки квартального комітету № 1 Корабельної у м. Херсоні ради позивач на день смерті [PERSON] проживав з нею (а. с. 53). У відповідності до частин 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином позивач прийняв спадщину після смерті своєї дружини. За ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Доказів неможливості оформити право на спадщину на земельну ділянку в установленому законом порядку (шляхом звернення до нотаріуса чи іншої уповноваженої особи) позивач до суду не надав, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, як такі, що не ґрунтуються на законі. Згідно наданих позивачем документів у 2006 році він з дружиною придбали садовий будинок № 109 загальною площею 66 кв. м, з яких 31,5 кв. м. літня житлова, 34,5 кв. м підсобна в СТЖТ «Петровець-1», який розташований на вказаній у позові земельній ділянці (а. с. 13-25). Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Таким чином, на момент смерті [PERSON] остання (а також позивач) належним чином не оформили свого права власності на зазначений у позові садовий (дачний) будинок, позивач не надав до суду доказів укладення ним чи дружиною договору купівлі-продажу (чи іншого правовстановлюючого документу) на даний садовий будинок у встановленій законом формі, не зареєстрували своє право у відповідному державному реєстрі, не надав доказів введення даного будинку в експлуатацію, а тому позивач чи його дружина не набули права власності на даний садовий будинок. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини померлій дружині позивача не належало право власності на садовий будинок № 109 загальною площею 66 кв. м, з яких 31,5 кв. м. літня житлова, 34,5 кв. м підсобна в СТЖТ «Петровець-1», який розташований на вказаній у позові земельній ділянці, то такий будинок не увійшов до складу спадщини після її смерті та не може бути успадкованим позивачем, про що також зазначає нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2016 року (а. с. 51), а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають як безпідставні та необґрунтовані. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed