Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

04.10.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 10, в пров. Вербовому в м. Стебнику Львівської області. В обґрунтування позову посилається на те, що їй на праві власності належить будинок № 10, в пров. Вербовому в м. Стебнику Львівської області, в якому вона проживає разом із своєю родиною. Однак, окрім неї та членів її сімї в даному будинку ще зареєстрований відповідач [PERSON], який не проживає в даному будинку з 2014 року. Зазначає, що останній є колишнім чоловіком її доньки, та після того як відносини у них зіпсувались, він забрав свої особисті ручі, залишив своє місце проживання і реєстрації та поїхав у невідомому напрямку. З цього часу відповідач жодного разу не зявився за місцем реєстрації. Враховуючи те, що факт реєстрації відповідача в її будинку створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, а тому змушена була звернутись з даним позовом до суду який просить задовольнити. 04.10.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідачів, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 30.10.2018 року. Ухвалою від 01.11.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та предявлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені нею вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду. Однак, на розгляд справи відповідач не зявився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не зявились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст.247ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріалами справи встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності 1/1 належить будинок № 10, в пров. Вербовому в м. Стебник Львівської області, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 15.09.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 8414530 від 21.09.2005 року. Згідно будинкової книги на будинок № 10, в пров. Вербовому в м. Стебник Львівської області вбачається, що у вказаному будинку є зареєстрованим відповідач [PERSON] Натомість, відповідно до актів ДП «Стебниккомунсервіс» від 26.02.2018 року та 28.09.2018 року вбачається, що [PERSON], який зареєстрований [INFO], в пров. Вербовому в м. Стебник Львівської області, фактично по даній адресі не проживає з 2014 року, та на час перевірки останній був відсутнім, особистих його речей в будинку немає. Водночас, згідно наявної довідки виданої Комунальним підприємством «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства» Дочірнє підприємство «Стебниккомунсервіс» за №2717 від 28.09.2018 року вбачається, що позивач [PERSON] є зареєстрованою та проживає [INFO] в пров. Вербовому в м. Стебник Львівської області, та членами її сімї є зять [PERSON], син [PERSON] та внучка [PERSON] Статтею 383 ЦК України\~визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Частиною 1\~ст. 156 ЖК України\~визначено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як роз'яснив Верховний Суд України, право члена сім'ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) згідно зі\~ст. 156 ЖК України\~обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сім'ї останнього і перейшла проживати в інше місце. Крім того, згідно з ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідача [PERSON] у будинку, що належить на праві власності позивачу [PERSON] Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у житлі, яке належить на праві власності позивачу [PERSON] понад встановлені законом строки, добровільно це житло залишив, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому його слід визнати такими, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved