Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

04 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її, [PERSON] , утримання у розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох років, а саме до [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 вересня 2020 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Так як спільне життя не склалось, то з травня 2021 року подружжя проживає окремо, шлюб розірвати не мають можливості, так як донька не досягла одного року. [PERSON] не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, він з нею не бачиться та не спілкується. [PERSON] регулярно несе витрати за проживання, харчування, лікування, одяг, комунальні послуги та ін. Її доходів недостатньо для задоволення необхідних життєвих потреб доньки. Вона потребує постійної батьківської уваги і допомоги, однак відповідач не приймає участі у її утриманні та вихованні. Крім того, на утриманні позивачки перебуває двоє малолітніх дітей від першого шлюбу. На теперішній час [PERSON] не має можливості працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком 1 місяць. Будь-яких доходів не має, соціальну допомогу ще не отримувала, хоча документи до соціальної служби подала. Свого житла не має, разом з дітьми проживає у будинку своїх батьків. Позивачка живе за рахунок матеріальної допомоги, яку їй надають батьки. На даний час [PERSON] знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач має постійне місце роботи, працює охоронцем на підприємстві «Олімп-Юг» у м. Березівка. Надати суду відповідні докази про його місце роботи та заробітну плату позивачка не має можливості, оскільки це є конфіденційною інформацією. На підставі вищевикладених обставин, [PERSON] змушена звернутись до суду з позовною заявою за захистом своїх прав. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 05.10.2021 року відкрито провадження у справі тапризначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19.10.2021 року о 16:30 год. Позивачка у судове засідання з`явилась, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх у повному обсязі та пояснила, що коли вони зачали дитину відповідач обіцяв забезпечувати сім`ю, однак на п`ятому місяці вагітності зрозумів, що не зможе це зробити та пішов до іншої жінки. В позивачки на утриманні є троє дітей, соціальної допомоги не отримує, не працює, а відтак потребує допомоги від чоловіка. Відповідач у судове засідання з`явився, пояснив, що оплачує аліменти на утримання іншої своєї дитини, якій 6 років та не має можливості при зарплаті в 5000 грн. утримувати ще і дружину. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, 16.09.2020 року Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис № 78. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позовної заяви та пояснень сторін, спільне життя між ними не склалось, а тому з травня 2021 року подружжя проживає окремо, шлюб розірвати не мають можливості, так як їх спільна дитина не досягла одного року. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, він з нею не бачиться та не спілкується. На теперішній час [PERSON] не має можливості працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком 1 місяць. Будь-яких доходів не має, соціальну допомогу ще не отримувала, хоча документи до соціальної служби подала. Свого житла не має, разом з дітьми проживає у будинку своїх батьків. Позивачка живе за рахунок матеріальної допомоги, яку їй надають батьки. На даний час [PERSON] знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Крім того, на утриманні позивачки перебуває ще двоє малолітніх дітей від першого шлюбу. [PERSON] регулярно несе витрати за проживання, харчування, лікування, одяг, комунальні послуги та ін. Її доходів недостатньо для задоволення необхідних життєвих потреб доньки. Вона потребує постійної батьківської уваги і допомоги, однак відповідач не приймає участі у її утриманні. Відповідач має постійне місце роботи, працює охоронцем на підприємстві «Олімп-Юг» у м. Березівка, заробітна плата становить 5000 грн. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Відповідно до ч. 4, 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, частина 4, 6 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Частиною 1 ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 908 грн., від сплати якого позивач при подачі позову була звільнена згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved