Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

02.10.2017 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно до повноліття дитини та кошти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 року. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.08.2016 року шлюб між сторонами розірвано, діти залишились проживати з нею. Відповідач їздить на заробітки у Російську Федерацію, один раз на кілька місяців передає незначну суму коштів. Вона змушена просити відповідача про кошти для дітей, останній уникає спілкування з нею. Вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною,отримує допомогу у розмірі 860 грн., інших доходів у неї немає. Їй самій важко матеріально забезпечувати себе та дітей. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 року, який розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.08.2016 року, що підтверджується копією даного рішення. Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Кошти на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ураховуючи вищенаведене, беручи до уваги обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дітей, зумовлені їх розвитком, виходячи з принципів розумності та справедливості (ч. 9 ст. 7 СК України), з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей, у твердій грошовій сумі 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до законудо досягнення ними повноліття. Вимога про сплату аліментів на кожну дитину у сумі 2000,00 грн. є завищеною, тому в цілому задоволенню не підлягає. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення цієї позовної вимоги. Вимога про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ураховуючи, що дочка сторін [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, беручи до уваги пояснення позивача про можливість відповідача надавати їй матеріальну допомогу, оскільки згідно з її поясненнями відповідач працює, суд дійшов висновку про можливість останнього надавати позивачеві коштів на її утримання до досягнення їхньою дочкою [PERSON] трирічного віку у розмірі 800 грн. щомісячно. Вимога про стягнення коштів на утримання позивача у розмірі 1000,00 грн. є завищеною, тому в цілому задоволенню не підлягає. Отже, позов задовольняється частково, у межах зазначених вище. На підставі наведеного,

Outcome: partial