Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

03 вересня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], в якому просить в рахунок виконання зобовязання [PERSON] щодо оплати заборгованості за кредитним № 36/09/08-Ск укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] 23 вересня 2008 року в сумі 417384,23 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на земельну ділянку, кадастровий номер № 1223285000:02:020:0181, загальною площею 0,1500 га, зо знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул..Першотравнева, 44. Визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на земельну ділянку, кадастровий номер № 1223285000:02:020:0181, загальною площею 0,1500 га, зо знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул..Першотравнева, 44. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявленого позову ВАТ «Кредитпромбанк» посилався на те, що 23 вересня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 36/09/08-Ск, згідно умов якого банк зобовязався надати споживачу кредит в розмірі 340000 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит та проценти за використання кредитних коштів. Позичальник, в свою чергу, зобовязався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані відсотки, та виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені вищезазначеним договором. В забезпечення виконання грошових зобовязань між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки 36/08-І02/08-Ск 23 вересня 2008 року, за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку № 1223285000:02:020:0181, загальною площею 0,1500 га, зо знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул..Першотравнева, 44, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 23 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ВАТ «Кредитпромбанк», як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Банк, взяті на себе зобовязання виконав належним чином та надав позичальнику кредитні кошти, а позичальник, в свою чергу, порушив свої зобовязання за кредитним договором внаслідок чого станом на 28 липня 2015 року у нього перед ПАТ «Дельта Банк», якому перейшло право вимоги, виникла заборгованість в розмірі 417384,23 грн. Посилаючись на вимоги ст.ст. 526, 530, 536, 575, 589, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України просить задовольнити позовні вимоги. 04 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом, який в подальшому уточнила до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в якому просила суд визнати кредитний договір № 36/09/08-Ск укладений між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] від 23 вересня 2008 року припиненим. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилалася на те, що 23 вересня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 36/09/08-Ск, згідно умов якого банк зобовязався надати споживачу кредит в розмірі 340000 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит та проценти за використання кредитних коштів. Позичальник, в свою чергу, зобовязався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані відсотки, та виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені вищезазначеним договором. В забезпечення виконання грошових зобовязань між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки 36/08-І02/08-Ск 23 вересня 2008 року, за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку № 1223285000:02:020:0181, загальною площею 0,1500 га, зо знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул..Першотравнева, 44, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 23 лютого 2009 року між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 36/08/05-Ск ДУ-1 до кредитного договору. 26 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» а ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. 02 грудня 2013 року [PERSON] було отримано від ПАТ «Дельта Банк» лист № 05-1460600 від 02 грудня 29013 року, в якому повідомлялося, що станом на 02 грудня 2013 року сума її заборгованості за зазначеним кредитним договором становить 315539,55 грн. 05 червня 2014 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Дельта Банк» з листом, в якому повідомила, що заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі, до якого нею були додані всі копії квитанцій, та просила провести звірку взаєморозрахунків за кредитним договором. Однак ПАТ «Дельта Банк» булдо проігноровано її лист та квитанції, та звірка взаєморозрахунків проведена не була. 15 жовтня ПАТ «Дельта Банк» повідомило [PERSON] про відсутність відомостей щодо платежів, які надходили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором до відступлення права вимоги. 25 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до ВАТ «Кредитпромбанк» з заявою, в якій просила здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором та передати всю інформацію ПАТ «Дельта Банк», який набув права вимоги 26 червня 213 року. Відповідно до наявних в [PERSON] квитанцій вона не має заборгованості по зазначеному кредитному договору, який нею повністю виплачений, а тому посилаючись на вимоги ст.ст. 15, 50, 599, 1081, 1085 ЦК України просила суд задовольнити її позовні вимоги. Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, направивши в день розгляду справи заяву з проханням відкласти розгляд справи у звязку з зайнятістю представника в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області. З огляду на те, що справа перебуває в провадженні суду з 03 вересня 2015 року, сторонами подавалися докази та заперечення, про час та місце розгляду справи банк був повідомлений завчасно, про що міститься відповідне повідомлення про отримання банком судової повістки 28 лютого 2017 року, з огляду на вимоги ст..ст. 74, 157, 169 ЦПК України, а також наявністю в матеріалах справи заяви представника ПАТ «Дельта Банк» про розгляд справи за їх відсутності з підтриманнях позовних вимог банку, а також письмових заперечень на уточнену зустрічну позовну заяву, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ПАТ «Дельта Банк» на підставі поданих сторонами доказів. В своїх запереченнях представник ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що надані [PERSON] відомості, свідчать про те, що суми перераховані нею за кредитним договором перевищують заборгованість, крім того нею були здійснені де кілька платежів і на рахунок ПАТ «Дельта Банк», а тому вважає, що кредитний договір не виконаний [PERSON] а тому просить в задоволенні зустрічного позову відмовити. [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просить суд розглянути справу за її відсутності, в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов підтримує в повному обсязі та, посилаючись на те, що за результатами судово-економічної експертизи встановлено відсутність заборгованості на момент купівлі ПАТ «[PERSON] права вимоги», просила суд задовольнити її позов в повному обсязі. В звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: Судом по справі встановлено факт, що 23 вересня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 36/09/08-Ск, згідно умов якого банк зобовязався надати споживачу кредит в розмірі 340000 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит та проценти за використання кредитних коштів. Позичальник, в свою чергу, зобовязався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані відсотки, та виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені вищезазначеним договором. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір, правовідносини по якому урегульовані договором та параграфом 2 глави 71 ЦК України, а саме, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Як встановлено в судовому засіданні, ВАТ «Кредитпромбанк» були виконані його зобовязання, передбачені договором та законодавством, а саме, надано кредитні кошти, Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором між сторонами було укладено укладено договір іпотеки 36/08-І02/08-Ск 23 вересня 2008 року, за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку № 1223285000:02:020:0181, загальною площею 0,1500 га, зо знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Орлівщина, вул..Першотравнева, 44, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд Відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Статтею 39 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленого ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. 23 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ВАТ «Кредитпромбанк», як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до вимог ст.ст. 512-519 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. За клопотанням [PERSON] судом була призначена судово-економісна експертиза, за результатами якої 31 січня 2016 року був складений відповідний висновок за № 15/11.3/5. Так згідно висновків, якої: 1)За результатами судово-економічної експертизи встановлено, що станом на 26 червня 2013 року на момент укладання договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 36/08/08-Ск від 23 вересня 2008 року позичальника [PERSON] відсутня; 2)За результатами судово-економічної експертизи встановлено, що [PERSON] в повному обсязі виконані зобовязання по кредитному договору № 36/08/08-Ск від 23 вересня 2008 року перед ПАТ «Кредитпромбанк» на підставі здійснених платежів відповідно до квитанцій за 2009-2013 р.р. Відповідно до вимог ст.ст. 598-599 ЦК України - зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов'язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобовязань на певних підставах не допускається. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що зобовязання за кредитним договором № 36/08/08-Ск від 23 вересня 2008 року [PERSON] перед ПАТ «Кредитпромбанк» виконано належним чином, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання щодо оплати заборгованості належить відмовити. Вимоги за зустрічним позовом щодо визнання кредитного договору припиненим є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені [PERSON] компенсуються за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved