overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

04 вересня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебувають у шлюбі з серпня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, відносини між позивачкою та відповідачем були напружені, з травня 2015 року сторони припинили шлюбні стосунки. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, оскільки має намір створити сімю з іншою особою, тому просить суд шлюб розірвати (а.с. а.с. 2 3). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с.\~21). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 серпня 2006 р., який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №\~594, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №\~047052. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 09 грудня 2008 року серії 1-КИ №\~212400 (а.с. 5). Після укладення шлюбу сторони не змогли створити повноцінну сімю, між ними виникають сварки, з травня 2015 року вони припинили шлюбні стосунки. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Просить шлюб розірвати та залишити за нею прізвище «Савіна». Спору щодо поділу майна між сторонами на цей час немає. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачка обґрунтовані й підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем, які складаються з судового збору в сумі 487,20 грн. (а.с.1), покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

04 вересня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі з вересня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони з чоловіком фактично припинили шлюбні відносини, з липня 2015 року спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, тому просить суд шлюб розірвати (а.с. а.с. 2 - 3). Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб розірвати, залишити за позивачкою прізвище «[PERSON]», не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, хоча й вказував, що викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 вересня 2010 р., який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 452, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 лютого 2011 року, актовий запис № 49 (а.с. 8). Між позивачем та відповідачем влітку 2015 року виникла суперечлива ситуація, через яку вони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Позивачка та відповідач зберігати сім'ю не бажають, вважають, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню. Враховуючи заяву представника позивачки в судовому засіданні щодо відсутності необхідності стягнення судових витрат, витрати по сплаті судового збору з відповідача стягненню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

04 вересня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1266. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~З січня 2016 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Позивач до судового засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розірвавши шлюб, примирення в сімї не можливе. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснювалася. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1266. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~З січня 2016 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ \~Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. \~ \~ \~ \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Суд\~вважає,\~що позов\~підлягає до\~задоволення,\~оскільки сімя\~розпалась остаточно,\~для її\~відновлення можливостей\~немає,\~сторони сімейних\~відносин не\~підтримують,\~сімейні відносини\~поновлювати не\~збираються,\~подальше збереження\~сімї неможливе,\~спільне господарство\~не ведуть.\~За таких\~обставин,\~суд вважає\~за необхідне\~шлюб між\~сторонами -\~розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

04 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою, в якій просить призначити його опікуном [PERSON], мотивуючи тим, що бажає виконувати опікунські обовязки по відношенню до своєї двоюрідної сестри, оскільки її матері [PERSON], якій виповнилось 72 роки, і яка призначена опікуном його сестри дуже важко самій доглядати хвору дочку. Вказав, що протягом всього часу піклувався про свою двоюрідну сестру, має стабільний щомісячний заробіток, забезпечений житлом, може виконувати обовязки опікуна. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свою заяву повністю, підтвердив фактичні обставини, що викладені в заяві. Заінтересована особа -Опікунська рада при департаменті праці та соціального захисту населення м. Миколаєва, надала згоду на призначення другим опікуном [PERSON] відносно своєї сестри [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2000 року [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.03.2001 року №54 [PERSON] було призначено опікуном [PERSON], [INFO]. Згідно подання, наданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 21.07,2017року №7877/02020, - орган опіки вважає, що [PERSON] може бути другим опікуном [PERSON], [INFO], яка визнана недієздатною, і це є доцільним. У відповідності до\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Згідно\~ст.62 ЦКопіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Згідно ч.4\~ст.63 ЦК України\~опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних стосунках з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливостей особи виконувати обовязки опікуна. Згідно ч.5\~ст.63 ЦК України\~фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів. При таких обставинах суд вважає можливим задовольнити заяву, і призначити недієздатній [PERSON], крім вже призначеного опікуна [PERSON], яка доводиться недієздатній матірю, також і другого опікуна [PERSON], який може бути опікуном за станом здоровя, який є двоюрідним братом недієздатної, бажає виконувати опікунські обвязки по відношенню до недієздатної сестри, і має для цього можливості. Суд вважає, що при встановлених обставинах призначення ще одного опікуна відповідає інтересам недієздатної особи. Перешкод для призначення опікуном заявника суд не встановив. На підставі ст.ст.\~39,\~58,\~60,\~63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

04 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що вона з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2014 року, від цього шлюбу сторони мають спільку дитину дочку [PERSON], 28 липня 2015 року, яка проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає та на особисте утримання дружини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття та на свою користь аліменти на особисте утримання в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до 28.07.2018. Позивачка, [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.6), яка проживає разом із позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1 280 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

04 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 27.08.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 60, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій прохає справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.08.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 60 (а.с. 3). Мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 640 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

04 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання на період навчання у КЗОЗ «Харківський обласний медичний коледж» в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на таке: відповідач є її батьком. Зараз вона навчається на денній формі і потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одежі, оплату проїзду, придбання книжок та іншого навчального приладдя, проживання, а мати не може сама забезпечити її вищевказаним. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала телефонограму про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є рідним батьком позивачки. Остання, дійсно, навчається у КЗОЗ «Харківський обласний медичний коледж» з 01.09.2016 року денної форми навчання, що вбачається з наданої довідки (а.с.3), і потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одежі, оплату проїзду, придбання книжок та іншого навчального приладдя, проживання. Зважаючи на те, що відповідач фактично визнав позовні вимоги, суд, згідно наданих стороною позивачки доказів, приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як така, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці. Такий обов'язок прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Вимоги позивачки грунтуються на законі, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

04 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 193. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що з серпня 2016 року вона та відповідач не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини та не ведуть сумісного господарства, в зв'язку з тим, що чоловік не працював, не забезпечував сім'ю, не дбав про матеріальне забезпечення родини, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам, в зв'язку з чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 193, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають дитину від шлюбу - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з серпня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved