Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

02.08.2017 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними та стягнення аліментів на дитину. В позові позивачка посилається на те, що 31.10.2015 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 125. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства і не проживають разом. Через сварки, непорозуміння, різні погляди на життя та постійне зловживання відповідачем алкогольними напоями, з проявами агресії, сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона змушена звернутись до суду та просить розірвати шлюб та стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, у якій позов підтримала, пояснивши, що примирення між ними не відбулося та просила розглядати справу у її відсутності, та після розірвання шлюбу виявила бажання відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 19). Відповідач [PERSON] судове засідання надав заяву, у якій позов визнав, на примирення не погоджується, проти стягнення з нього аліментів не заперечував, та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 20). Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 125 від 31 жовтня 2015 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, актовий запис № 831 від 14.07.2016 року, складений Бабушкінським районним в м. Дніпропетровську відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 10). У свідоцтві про народження дитини [PERSON] батьками записані: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з вересня 2016 року, та спільного господарства вони не ведуть, що ними не заперечувалось у поданих до суду заявах. Тому, виник спір про матеріальне забезпечення їхньої спільної дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що батько працездатний, про що він сам, у поданій до суду заяві, не заперечував (а.с. 20), матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, від чого в сім'ї склалося тяжке матеріальне становище, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про збереження чи припинення сім'ї, суд керується ст. 112 Сімейного кодексу України та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивачкою [PERSON], при зверненні до суду із позовом, було сплачено судовий збір в розмірі 1280,00 грн, тому їх необхідно стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивачки, що передбачено ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved