Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

04.02.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим , що після розірвання шлюбу з відповідачем за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя з нього стягувались аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу на утримання сина [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Син [PERSON] [INFO] став повнолітнім, але на теперішній час він є студентом 3-го курсу факультету «Металургія» денної форми навчання Інженерного інституту Запорізького національного університету , власних доходів не має. Після набуття сином повноліття, відповідач, як батько дитини, не надає йому матеріальної допомоги, не цікавиться його життям, що в свою чергу ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, оскільки син мешкає разом з нею і позивач докладає всіх зусиль для забезпечення сина всім необхідним. Крім сина [PERSON] , у позивачки на утриманні знаходяться три дочки , вона є матір`ю одиначкою їй одній важко утримувати дітей. Позивач вважає, що відповідач , як батько повнолітньої дитини, повинен брати участь в утриманні дитини, при цьому він має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою, отримує постійний дохід, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання , але не більш як до досягнення дитиною 23-х років. Ухвалою судді від 25.02.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений у встановленому порядку шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, але поштові конверти повернулись на адресу суду із зазначення «адресат відсутній». Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами, Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Судом встановлено, що cторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Від шлюбу сторони мають сумісного сина [PERSON] [INFO] на утримання якого з відповідача за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя стягувались аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу до досягнення дитиною повноліття. Після досягнення сином 16 років він змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] , узявши на той час прізвище другого чоловіка позивачки, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені , копія якого знаходиться в матеріалах справи Син [PERSON] 06.09.2018 року став повнолітнім, але на теперішній час він є студентом 3-го курсу факультету «Металургія» денної форми навчання/держзамовлення , Інженерного інституту Запорізького національного університету , що підтверджується довідкою № 190050 від 20.01.2020 року, виданої Деканом факультету металургії Інженерного інституту Запорізького національного університету, копія якої знаходиться в матеріалах справи. 23 роки [PERSON] виповниться [INFO] [PERSON] власних доходів не має, знаходиться на утриманні матері. Відповідач працездатний. Розмір аліментів, які позивачка просить стягнути на її користь, відповідачем не оспорений. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров`я і матеріальне становище сторін та дитини та інші обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач і звернувся до суду з відповідним позовом. Обставин, які б унеможливлювали стягнення аліментів з відповідача на період навчання повнолітнього сина, по справі не встановлено. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, працевлаштований, щомісячно отримує дохід , за таких обставин суд дійшов висновку , що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходу платника аліментів щомісяця, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення сином 23 років - [INFO] і такий розмір аліментів на дитину забезпечить можливість подальшого утримання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача Згідно із ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved