Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

04.07.2016 року до суду надійшов вказаний позов, який до початку розгляду справи по суті був уточнений та в якому позивач остаточно просить суд ухвалити рішення та: 1- здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме: поділити житловий будинок з прибудовами та надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], загальною площею 147,5 кв.м., по ? частині кожному; 2- визнати за відповідачем право власності на ? частину вказаного будинку; 3- визнати за позивачем право власності на ? частину вказаного будинку. Свій позов позивач мотивує тим, що вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі із 06.08.1988 року, під час якого вони побудували за спільні кошти та спільною працею вказаний у позові житловий будинок. Оскільки стосунки між подружжям погіршились, то позивач має намір поділити спільне майно подружжя, але оскільки відповідач в добровільному порядку поділити спільне майно подружжя відмовляється, тому позивач і звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] позов підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з»явився, про дату, час, місце слухання справи був повідомлений вчасно, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.78), причини неявки неявки не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно, сторони з 06.08.1988 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). 06.10.1988 року, тобто у період перебування сторін у шлюбі, на ім'я відповідача [PERSON] виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, що по [ADDRESS] (а.с.16). Вказане свідоцтво було видано на підставі рішення виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 20.09.1988 року №187 замість документів забудови. Рішенням виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 12.05.2016 року №121 затверджено уточнену адресу будинковолодіння, що належить [PERSON], а саме [ADDRESS] (а.с.9). У судовому засіданні встановлено, що сторони з 1988 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в період якого у 1988 році побудували вказаний будинок з надвірними спорудами за спільні кошти, спільною працею, як чоловіком і дружиною. У 1999 році, у період перебування сторін у шлюбі, до будинку здійснювалась прибудова. Тобто, право власності на спірний будинок виникло у 1988 році. Сімейний Кодекс України від 10 січня 2002 року N 2947-III, який набрав чинності з 01.01.2004 року, у зв*язку з чим норми вказаного закону, на які посилається позивач, не підлягають застосуванню, оскільки право власності на спірний будинок виникло у 1988 році, тому при вирішенні вказаної справи суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сім'ю України від 20.06.1969 року, який введено в дію з 1 січня 1970 року. Згідно ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сім»ю УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Підстав для відступу від засад рівності часток подружжя в даному випадку суд не вбачає. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивачем доведено належними доказами та судом достовірно встановлено, що спірне майно було придбано подружжям у період шлюбу за спільні кошти. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судові витрати, понесені позивачем, суд не стягує з відповідача, згідно відмови позивача від цих стягнень.

Outcome: approved