Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

03 вересня 2014 року ПАТ комерційний банк “ПриватБанк” звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитного боргу. Вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15579,11 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем станом на 13.08.2014 року рахується заборгованість в сумі 24818,42 грн., з них заборгованість по кредиту - 15579,11 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом – 1990,64 грн.; залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2. Генеральної угоди – 7338,67 грн. Просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 13091,87 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача ПАТ комерційний банк “ПриватБанк” в судове засідання не з’явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв’язку з наступним. З ксерокопії укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт [PERSON] отримав кредит у розмірі 15579,11 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості відповідача перед банком по кредиту станом на 13.08. 2014 року, рахується заборгованість в сумі 24818,42 грн., з них заборгованість по кредиту - 15579,11 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом – 1900,64 грн.; залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2. Генеральної угоди – 7338,67 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені зобов'язання передбачені умовами кредитного договору від 13.12.2013 року, оскільки він не виконав грошові зобов'язання щодо сплати кредиту, внаслідок чого станом на 13.08.2014 року загальна заборгованість по ньому складає 24818,42 грн. В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов’язання, чим порушує умови кредитного договору та норми матеріального права. На цих підставах суд визнає, що вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк” законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 248,18 грн., що підтверджено квитанцією про сплату. В силу ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved