Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

03 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання спільних неповнолітніх дітей. Позивач вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2004 року. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року сторони припинили подружні стосунки, діти знаходиться на утриманні позивача. При цьому, відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином (а.с.25), у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, просила задовольнити її позов. Разом з тим, позивач справу прохала розглянути без її участіта не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.33), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію позивача у справі, викладену у письмовій заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про одруження встановлено, що сторони одружились та зареєстрували шлюб 30 липня 2004 року у виконавчому комітеті Карло-Лібкнехтівської сільської ради Розівського району Запорізької області, про що зроблено відповідний актовий запис №02 (а.с.2). Від даного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.3,4). З письмових пояснень позивача та з матеріалів справи вбачається, що спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, у звязку з чим з листопада 2014 року сторони припинили подружні стосунки, неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивача. З вказаного часу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільних неповнолітніх дітей, хоча зобовязаний та має можливість надавати таку допомогу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Разом з тим, відомостей про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, дружини, дітей на утриманні не має (а.с.1,5,6). Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що дає підстави суду для стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач [PERSON] як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задоволено, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved