Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

02 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом та просить стягнути зі свого чоловіка - [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до її повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з дня її звернення з позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину, однак матеріальної допомоги не надає, не дивлячись на те, що є працездатним, тобто має таку нагоду, чим ставить сім'ю в тяжке матеріальне становище. У судове засідання від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутністю, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання до суду повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, за таких обставин суд віршує справу за його відсутністю на підставі наявних доказів. Перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області (а.с.5). Від зареєстрованого шлюбу у сторін є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). На підставі вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частини другої статті 182 СК України. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини слід задовольнити повністю, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини, враховуючі працездатність відповідача, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved