Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

04 квітня 2012 року позивач ПрАТ «Просто-страхування» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 21410,00 гривень, а також судовий збір у розмірі 214,60 гривень. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року позов задоволено повністю. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2014 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2012 року скасоване, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. Після цього, представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути на користь ПрАТ «Просто-страхування» з відповідача [PERSON] - франшизу у розмірі 510,00 гривень, з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» - витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 10195,00 гривень, а також солідарно з відповідачів судовий збір у розмірі 214,60 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 вересня 2009 року між ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування. 02 квітня 2009 року приблизно о 12 год. 40 хв. на перехресті вул. Великої Васильківської з вул. Скоропадського в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілей «Infiniti FX 35», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та «Toyota Camry», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] ДТП сталася в результаті порушення вимог ПДР України обома водіями, що підтверджується постановами Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2009 року № 3-2154/09 та від 13 травня 2009 року № 3-2192/09. Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Toyota Camry», державний номер [NUMBER], який належить позивачу, а зазначена подія визнана страховою. Вартість матеріального збитку відповідно до звіту товарознавчого дослідження становить 23011,72 гривень, а вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Camry» відповідно до рахунку-фактури становить 22 950,00 гривень. Згідно з розрахунком страхового відшкодування, страхувальнику підлягає виплата у розмірі 21 410,00 гривень. Враховуючи ступінь вини кожного з учасників ДТП, завдані [PERSON] збитки становлять ? від загальної суми, тобто 10705,00 гривень. Оскільки відповідальність [PERSON] також була застрахована, про що стало відомо вже після ухвалення заочного рішення, то із [PERSON] підлягає стягненню лише франшиза, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з його страховика - ПрАТ «Європейський страховий альянс». В судовому засіданні представник позивача Богуш М.Є. свої позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» Рибак Є.В. в судовому засіданні проти позову в частині вимог до ПрАТ «Європейський страховий альянс» заперечував, просив в цій частині закрити провадження, посилаючись на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2009 року № 3-2192/09, яка набрала законної сили, встановлено вину [PERSON] у ДТП, яка відбулась 02 квітня 2009 року, внаслідок порушеннями ним вимог ПДР України (а.с. 12). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2009 року № 3-2154/09, яка набрала законної сили, встановлено вину [PERSON] у ДТП, яка відбулась 02 квітня 2009 року, внаслідок порушеннями ним вимог ПДР України (а.с. 139). Таким чином, 02 квітня 2009 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв - [PERSON] та [PERSON] Автомобіль «Toyota Camry», державний номер [NUMBER], належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Алло». Між ТОВ «Алло» та ПрАТ «Просто-страхування» 17 вересня 2009 року було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТК 151282, строком дії з 19 вересня 2008 року по 18 вересня 2009 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб під час керування забезпеченим транспортним засобом «Toyota Camry», державний номер [NUMBER], на законних підставах (а.с. 3-4). 02 квітня 2009 року власник пошкодженого автомобіля «Toyota Camry», державний номер [NUMBER], ТОВ «Алло» звернулося до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8-9). Звітом товарознавчого дослідження № 5960/4459 від 17 квітня 2009 року, складеного ФОП [PERSON] встановлено розмір матеріального збитку - 23 011 гривень 72 копійки (а.с. 13-17). Згідно з рахунком-фактурою від 14 квітня 2009 року № СФ-1803 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Camry» становить 22 950,00 гривень (а.с. 46). 31 липня 2009 року ПрАТ «Просто-страхування» здійснив виплату страхового відшкодування ТОВ «Алло» у розмірі 21 410 гривень 00 копійок (а.с. 51). Між [PERSON] та ПрАТ «Європейський страховий альянс» 01 квітня 2009 року було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/2269474, строком дії з 01 квітня 2009 року по 31 березня 2010 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб під час керування забезпеченим транспортним засобом «Infiniti FX 35», державний номер [NUMBER], на законних підставах (а.с. 141). Тобто, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована відповідачем ПрАТ «Європейський страховий альянс». Статтею 1166 ЦК України передбачено обов'язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Під час розгляду справи представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» також заявив про застосування до вимог позивача позовної давності, обґрунтовуючи це тим, що дорожньо-транспортна пригода, як підстава відшкодування, сталася 02 квітня 2009 року. Оскільки, на його думку, строк позовної давності спливає 01 квітня 2012 року, а позовну заяву направлено поштою до суду вже 02 квітня 2012 року, то позивач пропустив трирічний строк позовної давності. З цього приводу слід зазначити наступне. В силу приписів ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність, яка і застосовується до даних правовідносин, становить три роки. За змістом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, в даній ситуації - від дня, коли позивач дізнався про дорожньо-транспортну пригоду - 02 квітня 2009 року. Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України, тобто перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Таким чином, початок перебігу строку позовної давності у даних правовідносинах почався з наступного дня після дорожньо-транспортної пригоди, тобто з 03 квітня 2009 року, а закінчився 04 квітня 2012 року. Оскільки позов ПрАТ «Просто-страхування» було надіслано до суду поштою 02 квітня 2012 року, строк позовної давності пропущений не був, а тому заява відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» про застосування до вимог позивача позовної давності є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач поніс фактичні витрати у розмірі франшизи на суму 510 гривень 00 копійок, які підлягають відшкодуванню за рахунок страхувальника - відповідача [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов ПрАТ «Просто-страхування» в частині стягнення з останнього суми франшизи підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що позивач поніс фактичні витрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 10195 гривень 00 копійок, які підлягають відшкодуванню за рахунок страховика - відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс». Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 214 гривень 60 копійок пропорційно до задоволених позовних вимог (а.с. 52). Тобто, із [PERSON] підлягає стягненню 10 гривень 73 копійки, з ПрАТ «Європейський страховий альянс» підлягає стягненню 203 гривні 87 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved