Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

03.06.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 03.03.2021 року уточнила та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право на: земельну частку (пай) із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061116, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 16.02.1996 року за № 680); земельну частку (пай) із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Перемога», села Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ОД № 0062036 виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 16.02.1996 року за № 1298), мотивуючи тим, що письмовою відповіддю державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Панашенко І.П. № 458/02-14 від 25.08.2021 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) по КСП «Перемога» на території Комишівської сільської ради розміром 2,69 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Перемога» серії ОД № 0061612, що підтверджено довідкою Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №2282 від 20.10.2021 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про серії [NUMBER] , виданого 28.08.2002 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області (а.с. 5), [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) по КСП «Перемога» на території Комишівської сільської ради розміром 2,69 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Перемога» серії ОД № 0061612. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63312464 від 27.01.2021 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1. ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.09.1968 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 04.11.1985 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 02.06.1962 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.06.1962 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, який помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.07.2007 року Виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили про свої права не має. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) [PERSON] звернулася у встановлений законом строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7 від 16 квітня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, ЗУ «Про власність», ЗУ від 07.12.1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню по господарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. Пунктом 3.5 вищевказаного Інформаційного листа визначено, що у деяких випадках при розгляді цивільних справ про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування суди неправильно встановлюють зміст правовідносин, що виникають, та застосовують до спірних правовідносин норми, що регулюють право власності на земельні ділянки, та не беруть до уваги, що право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Панашенко І.П. № 458/02-14 від 25.08.2021 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved