Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

02.06.2020 позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути борг за договором позики в розмірі 100 000 (ста тисяч) грн. 00 коп. В цивільному позові позивач вказав, що 17 травня 2019 року між ним та гр. [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого гр. [PERSON] отримав позику в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. на термін до 29 жовтня 2019 року. 18.03.2020 року на адресу відповідача було надіслано претензію, з вимогою повернути позивачу отримані кошти, так як, час повернення коштів настав 29.10.2019р., з вимогою виконати зобов`язання по укладеному договору позики, але на момент подачі позову відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Ухвалою суду від 09.06.2020 відкрито провадження у справі і прийнято провадження до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання був викликаний 27.08.2020 року на 10 годин 30 хвилин, 12.10.2020 року на 11 годин 00 хвилин, 03.11.2020 року на 13 годин 15 хвилин, 25.01.2021 року на 09 годин 14 хвилин. Згідно поштових рекомендованих повідомлень які надсилалися відповідачу [PERSON] на 03.11.2020 року та на 25.01.2021 року свідчать про те, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, але в зазначені дати не з`явився до суду, вчасно та належним чином причини своєї неявки суду не повідомив, письмового клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Тобто, судом було вжито всіх необхідних заходів для виклику особи в судове засідання. Відповідачем до суду не було надано відзив на позовну заяву. Відповідно до ухвали суду зі згоди позивача ведеться заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані документи, оригінал договору займу та оригінал боргової розписки всебічно і повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що згідно до оригіналу боргової розписки 17 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого гр. [PERSON] отримав на особисті потреби позику в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. на термін до 29 жовтня 2019 року, що підтверджується складеною відповідачем власноруч оригіналом боргової розписки від 17 травня 2019 року яка міститься в матеріалах справи та поясненнями наданими позивачем в судовому засіданні. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором позики виконав, а саме: надав відповідачу грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. Хоча в договорі та розписці про отримання коштів, кінцевим місяцем зазначений листопад 2019, а не жовтень 2019, як в позові, на загальний висновок про пропуск відповідачем оговореного строку повернення позики це не впливає. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до положень ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Крім цього, ч. 2 цієї статті вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Outcome: approved