Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

02.10.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вказує, що від шлюбу з відповідачем 30.09.1996 р. народився син [PERSON]. Шлюб було розірвано 08.12.2000 р. і вони проживають окремо. Син з 01.09.2014 р. продовжує навчання в Одеському національному політехнічному університеті на 1 курсі денного відділення на бюджетній формі навчання з терміном навчання до 30.06.2018 р.. Відповідач працює, отримує заробітну плату, однак не надає матеріальної допомоги, яку потребує син на витрати на навчання, харчування, придбання учбової літератури, проїзд містом до навчального закладу та інші витрати, а доходів, які вона отримує, не вистачає для забезпечення повноцінного навчання дитини. Вважає, що батько [PERSON] здатний надавати йому матеріальну допомогу у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до закінчення навчання. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином про, що свідчать розписки про одержання судових повісток, до суду не з’явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], актовий запис № 159 (а.с. 7). Відповідно до довідок від 27.08.2014 р. та 07.11.2014 р. [PERSON] навчається в Одеському національному політехнічному університеті на 1 курсі денної форми навчання з 01 вересня 2014 р. до 30 червня 2018 р. за рахунок бюджетних коштів, отримує стипендію, проживає в гуртожитку (а.с. 10-12). Відповідно до положень ст. 198 СК України батьки зобов’язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За таких обставин суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов’язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню з дня подачі заяви безпосередньо до суду, оскільки повнолітній [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні, потребує матеріальної допомоги, а батько матеріально забезпечений, здатний утримувати сина. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги матеріальне становище батька, який працює, отримує заробітну плату, а також враховує матеріальне становище матері, яка не працює, є інвалідом 3 групи і окрім пенсії по інвалідності інших доходів не має. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 182, 198-200 СК України,

Outcome: approved