Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

02.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23.08.2002 року виконавчим комітетом Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області (актовий запис №7). Дітей від шлюбу сторони не мають. Причиною розірвання шлюбу зазначає втрату подружжям почуття любові та поваги один до одного, сварки на побутовому грунті. На даний час збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у звязку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 04.09.2017 року, в якій просив розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву від 25.09.2017 року, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] не визнала у повному обсязі, пояснюючи свою позицію тим, що потрібно зберегти сім`ю, просила суд надати максимально визначений законодавством строк для примирення шість місяців, а провадження по справі на цей строк зупинити (а.с.19). Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити судове рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 23.08.2002 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем по справі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 18.07.2017 року Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №7)(а.с.8). Від шлюбу сторони дітей не мають. При вирішенні справи по суті, суд, враховуючи, що надання строку для примирення не є імперативною нормою законодавства та діюче законодавство не зобовязує суд застосовувати такий строк у будь-якому випадку, враховуючи вік дітей сторін по справі, який дозволяє їм виконувати повсякденні функції з життєдіяльності людини самостійно, вік сторін по справі, які відносять до середнього віку, що вказує на відсутність імпульсивності та випадковості при прийнятті позивачем рішення при зверненні до суду, а також той факт, що кожна із сторін визначила свою принципову позицію, які взаємовиключають одна одну при вирішенні справи, приходить до висновку, що шлюб, укладений між сторонами, слід розірвати. Доводи відповідача встановлені судом обставини не спростовують. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами 3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім'ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, її збереження протирічить інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб потрібно розірвати. При цьому, враховуючи, що позивач не просила надати їй дошлюбне прізвище або залишити прізвище отримане при укладенні шлюбу, суд,

Outcome: approved