Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

03 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до закінчення дочкою навчання, а саме до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона і відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , на утримання якої до досягнення дитиною повноліття відповідач сплачував аліменти. Вказала, що [INFO] дочка досягла повноліття, однак продовжує навчання в Київському Національному університеті культури і мистецтв, на другому курсі, денної форми навчання, на контрактній основі, термін навчання становить до 30 червня 2023 року. Зазначила, що після досягнення дочкою повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти, і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач повністю забезпечує, утримує, виховує та виконує всі обов`язки необхідні для належного забезпечення дочки. Вказала, що дочка потребує матеріальної допомоги, яка безпосередньо не пов`язана із оплатою навчання, а потрібна дочці для життя, побуту, одягу, взуття, харчування, лікування та іншого, оскільки з підстав постійного перебування у навчальному закладі з метою отримання освіти, дочка не має змоги працевлаштуватись та отримувати заробітну плату. Зазначила, що відповідач працює, має стабільний регулярний дохід, а тому може надавати дочці матеріальну допомогу саме у визначеному позивачем розмірі. 11 листопада 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 грудня 2020 року. 07 грудня 2020 року відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, просив суд визначити стягнення з нього аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку посилаючись на те, що він не має змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Вказав, що він не працює, постійного доходу та заробітку не має, у зв`язку з чим виїжджає за межі України для пошуку роботи. Також вказав, що він має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , непрацездатну дружину [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, та непрацездатну матір [PERSON] 1944 року народження, з якою зареєстрований за однією адресою. Зазначив, що у зв`язку з тяжким матеріальним станом та непостійним заробітком має можливість сплачувати аліменти на повнолітню дочку лише у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку. 11 грудня 2020 року позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій просила задовольнити повністю позовні вимоги, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Вказала, що доводи відповідача про неможливість сплати аліментів на повнолітню дитину у визначеному в позовній заяві розмірі є такими, що не узгоджуються з вимогами закону щодо рівного обов`язку батьків забезпечувати своїх дітей. Також зазначила, що до повноліття дитини відповідач сплачував аліменти саме у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Вказала, що посилання відповідача на те, що він не може надавати дочці допомогу у зв`язку з народженням сина, і зміною сімейного стану є необґрунтованими і необхідність утримання інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка її потребує. Крім того зазначила, що посилання відповідача на перебування у нього на утриманні непрацездатних дружини та матері не підтверджені жодними доказами. Доказів щодо проведення інших стягнень відповідачем не надано, а тому останній має можливість сплачувати аліменти на повнолітню дочку саме у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Зарівна С.В. в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, справу просили розглядати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового засідання, скористався своїм право на подачу відзиву на позовну заяву, про причини своєї неявки до суду не повідомив, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутності не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 03 листопада 2001 року у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10 листопада 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 03.11.2001, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.03.2007 (а.с.8, 9) [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження вказані [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.2002 (а.с.7) [PERSON] 17 червня 2011 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13) Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта, і копією Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с. 4-5, 11-12) [PERSON] є студенткою ІІ курсу, факультету Кіно і ТБ, денної форми навчання, контрактного фінансування Київського національного університету культури і мистецтв. Термін навчання: з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року, що підтверджується копією довідки №1971 від 01.09.2020 (а.с.10) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 жовтня 2020 року встановлено, що [PERSON] 28 жовтня 2020 року зареєстрував шлюб із [PERSON] ,\~прізвище дружини\~після реєстрації\~шлюбу змінено\~на [PERSON] (а.с.38) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.39) Докази подані позивачем 11 грудня 2020 року, разом із відповіддю на відзив (а.с. 51-53), до розгляду судом не приймаються оскільки вони подані позивачкою з порушенням вимог ст. 83 ЦПК України. Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання їх спільної повнолітньої дитини, суд враховує, що повнолітня [PERSON] у зв`язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, має іншу дитину- [PERSON] , який є малолітнім, дружина відповідача [PERSON] не працює, та з огляду на обов`язок батьків забезпечувати своїх дітей та дбати про їх необхідний та достатній рівень життя, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на період навчання повнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 03 листопада 2020 року та до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial