Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

02.08.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов банк обґрунтував тим, що відповідач звернулася до ПАТ «[PERSON] Аваль» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим 06.08.2010 року було укладено кредитний договір №010/0252/82/0012924, згідно якого отримала кредит у розмірі 4\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому між АТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Комерційний [PERSON]» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідне до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0252/82/0012924 від 06.08.2010 року. 25.04.2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги №20170425 відповідно до умов якого, АТ «КІБ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі Боржників (у тому числі відповідача). У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 25.04.2017 року має заборгованість в розмірі 34\~756,74 грн. Оскільки відповідач не виконувала належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з неї зазначену заборгованість. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. До судового засідання відповідач не зявилася, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ «[PERSON] Аваль» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим 06.08.2010 року було укладено кредитний договір №010/0252/82/0012924, згідно якого отримала кредит у розмірі 4\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому між АТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Комерційний [PERSON]» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідне до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/0252/82/0012924 від 06.08.2010 року. 25.04.2017 року між АТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги №20170425 відповідно до умов якого, АТ «КІБ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі Боржників (у тому числі відповідача). Як встановлено у судовому засіданні, банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених кредитним договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач [PERSON] станом на 25.04.2017 року має заборгованість 34\~756,74 грн., з яких: - 34\~756,74 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України 23 вересня 2015 року при розгляді справи №6-37цс15, яка є обов'язковою для застосування судами України при розгляді справ у подібних правовідносинах. Ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості по кредиту. Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 1\~762,00 грн.

Outcome: approved