Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

04 березня 2020 року [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25 серпня 2012 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1000. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1000. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим продовження шлюбних стосунків є неможливим. Вважає, що його з відповідачем сім`я розпалась остаточно, миритись та відновлювати подружні стосунки не бажає, в зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08 лютого 2020 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 25 серпня 2012 року шлюб, про що в цей же день вчинено відповідний актовий запис за №1000. Після реєстрації шлюбу [PERSON] залишила прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08 лютого 2020 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 31 серпня 2013 року вчинений відповідний актовий запис №1045 (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08 лютого 2020 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 27 лютого 2019 року вчинено відповідний актовий запис №417 (а.с.10). Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим продовження шлюбних стосунків є неможливим. Вважає, що його з відповідачем сім`я розпалась остаточно, миритись та відновлювати подружні стосунки не бажає. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У ст.17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» в ЄСПЛ не є чітко визначеним і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є право особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції №ПН 915 від 03 березня 2020 року, позивачем при поданні позовної заяви до Соснівського районного суду м. Черкаси про розірвання шлюбу сплачений судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок (а.с.1). Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 420 гривень 40 копійок. Крім того, приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 420 гривні 40 копійок. Така сума є різницею між розміром сплаченого позивачем судового збору та його частиною, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного, відповідно до ст.51 Конституції України, згідно ст.ст. 3, 24, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved