Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач Донбаська державна машинобудівна академія (далі - ДДМА) звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вказав, що відповідач був зарахований студентом ДДМА. 22 грудня 2003 року між позивачем та відповідачем була укладена угода про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету у сумі 3400 грн. Відповідач повинен повертати суму кредиту та відсотки за користування кредитом до 31 грудня кожного року у розмірі 1/15 частини загальної суми, починаючи з 01 липня 2006 року по 30 червня 2021 року. Відповідач порушив умови угоди, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 31 серпня 2015 року за основною сумою кредиту - 3400 грн., за відсотками - 555,79 грн., а також за нарахованою пенею - 830,18 грн. Позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості 4785,97 грн., а також судові витрати у сумі 243,60 грн.. В судовому засіданні представник позивача Мілявський М.Ю. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судові повістки надсилались йому на адресу реєстрації. Інше місце проживання відповідача суду не відоме. Суд вважає, що відповідач сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Суд, отримавши згоду представника позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив таке. Наказом ректора ДДМА №04-357 від 31 липня 2000 року відповідач [PERSON] був зарахований студентом першого курсу денного відділення Донбаської державної машинобудівної академії на факультет автоматизації машинобудування спеціальності «Інформаційні технології проектування» (а.с.25-26). Наказом ректора ДДМА №04-503 від 20 липня 2001 року [PERSON] був переведений на 2-й курс заочного відділення на умовах повного самофінансування (а.с.28). 22 грудня 2003 року між позивачем та відповідачем була укладена угода №54 про надання цільового кредиту пільгового кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідно до умов угоди ДДМА надала [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття в академії вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за заочною формою навчання у сумі 3400 грн. Відповідно до п. 3.2 угоди одержувач кредиту зобов'язався повернути протягом 15 років всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця. Пунктом 6.1 встановлено, що кредит та відсотки повертаються готівкою або в безготівковому порядку до 31 грудня кожного року в розмірі 1/15 частини від загальної суми одержаного кредиту з 01.07.2006 р. по 30.06.2021 р. Академія має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним у разі ухилення одержувача від повернення кредиту (п.4.2). У випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним останній сплачує Академії пеню у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми (п.7.2) (а.с.29-31). Наказом ректора ДДМА №04-432 від 30 червня 2006 року [PERSON] був відрахований з академії з 01 липня 2006 року у зв'язку з успішним закінченням академії та отримав диплом про вищу освіту (а.с.32-35). Відповідно до розрахунку, складеного головним бухгалтером ДДМА, [PERSON] не виконує умови укладеної з позивачем угоди і має заборгованість по кредиту та відсоткам за його користування. Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: «1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;». Законом, а саме статтею 651 ЦК України передбачений правовий наслідок у вигляді розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до укладеної угоди позивач розраховував на повернення наданих відповідачу коштів та отримання відсотків за користування ними, але у зв'язку з невиконанням умов угоди відповідачем [PERSON] був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні угоди. Тому суд вважає, що є всі правові підстави для розірвання угоди №54 від 22 грудня 2003 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, укладеної між ДДМА та [PERSON] Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частин позики, що залишилася. Позивач просить стягнути з відповідача загальну суму кредиту в розмірі 3400 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом станом на 01.09.2015 року у розмірі 555,79 грн., пеню за несплату кредиту за період з 2008 по 2014 рік включно у розмірі 830,18 грн. Суд встановив, що в розрахунку заборгованості, наданому позивачем, зазначено, що відповідачем була повернута частина кредиту у 2008 році у розмірі 370 грн., яку суд вважає за необхідне вирахувати з загальної суми заборгованості за кредитом, а тому стягненню підлягає сума 3030,00 грн. Такий же розмір заборгованості використовувався позивачем при нарахуванні відсотків за користування кредитом (а.с.10). Також суд вважає, що сума пені підлягає стягненню з відповідача в межах одного року спеціальної позовної давності для стягнення пені, встановленого ст. 258 ЦК України. Позивач звернувся до суду 30 серпня 2015 року, тому пеня підлягає стягненню з 30 серпня 2014 року у сумі 199,31 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial