Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

03.08.2018 року позивач звернулася до суду з уточненим в ході судового розгляду позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка сталася [INFO], вона за заповітом успадкувала 9/20 часток житлового будинку [ADDRESS]. При житті [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 31.07.2000 року, належало 9/20 часток земельної ділянки загальною площею 0.0539 га., що розташована за тією ж адресою. При оформленні спадщини на вищевказану земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки вказана земельна ділянка належала [PERSON] на праві спільної часткової власності, а у Державному акті не зазначено відомостей про співвласника. Тобто за даними земельного кадастру [PERSON] при житті належала земельна ділянка площею 0.0539 га, а має належати лише 9/20 часток, що складає 0,0243 га,. В зв'язку з цим вона змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0243 га, що складає 9/20 ідеальних часток спірної земельної ділянки. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову. Представник відповідача Слов'янської міської ради Донецької області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. З свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] року Словянським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19.07.2018 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Орловою Л.О., [PERSON] успадкувала 9/20 часток житлового будинку [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.12,13). Згідно Рішення Виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 19.07.2000 року № 307/4 було передано в спільну власність [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку № 128, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,0539 га, [PERSON] - 9/20 ід.долей - 243 м2, [PERSON] - 296 м2 (а.с.20,21) Згідно Державного акту від 31.07.2000 року [NUMBER], вбачається, що при житті [PERSON] належала земельна ділянка 9/20 ід. долей з площею 0,0539 га, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14, з.б.14 ). Рішенням № РВ-1400289402018 від 12.03.2018 року державним кадастровим реєстратором Відділу у м. Слов'янську міськрайонного управління у Словянському районі та м. Слов'янську ГУ Держгеокадастру у Донецькій області було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, в зв'язку з відсутністю в Державному акті від 31.07.2000 року [NUMBER] відомостей про співвласника земельної ділянки (а.с.15). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Судом встановлено, що при оформленні Державного акту на право приватної власності на землю від 31.07.2000 року [NUMBER] було допущено помилку, а саме: не було зазначено інформації про співвласника земельної ділянки, а також не вірно вказана площа 9/20 часток земельної ділянки, що належить [PERSON] 0,0539 га, замість вірного 0,0243 га,, що унеможливлює державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за спадкоємицею [PERSON] Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що факт належності спірної земельної ділянки спадкодавцю у суду не викликає сумніву, а позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом належного оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Outcome: approved