Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

03.01.2020 року позивач звернувся до Чемеровецького районного суду Хмельницької області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в сумі 23 573,21 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2019517558 у сумі 24 766,00 грн. на споживчі цілі та придбання послуг строком до 08.07.2020 р. Проте, позичальник взяті на себе зобов`язання не виконував, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 05.12.2019 року розмір загальної заборгованості становить 23573,21 грн., яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 23 421,69 грн., суми заборгованості за відсотками - 1,52 грн., суми заборгованостями за комісіями - 150,00 грн. Ухвалою судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області Кулєбякіна В.О. від 09.01.2020 справу за вищезазначеним позовом передано за територіальною юрисдикцією до Центрального районного суду м. Миколаєва. 31.01.2020 року матеріали справи надійшли до Центрального районного суду м. Миколаєва. 04.02.2020 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 05.02.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Представник позивача просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся повторно на офіційному сайті суду, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову суду не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що 08 липня 2018 року між АТ «ОТП Банк» (далі - Банк) та відповідачем [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №2019517558, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 24466,00 грн. строком до 08 липня 2020 року. Відповідно до п.1.2 умов Договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Банк свої зобов`язання виконав. Відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав. Станом на 11.07.2019 року заборгованість становить 23 760,72 грн., яка складається з: суми заборгованості по тілу кредиту - 23 609,21 грн.; суми заборгованості за відсотками - 1,51 грн.; плата за пропуск платежів - 150,00 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи вимоги законодавства України, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Outcome: approved