Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

04.06.2012 померла [PERSON], про що зроблено актовий запис за №939 від 05.06.2012 Саксаганським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 684858 (а.с. 8). Померла [PERSON] є матірю, а відповідач [PERSON], батьком позивача по справі [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Кайєрканською сільською радою м. Норільську Красноярського краю РФ, серія ІІІ-БА № 324908, (а.с. 9). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, у виді 1/3 частки трикімнатної квартири, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг мікрорайон Ювілейний буд.15 кв.17, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № С 1395 від 13.12.2006, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження (а.с. 14). Право власності зареєстровано в органах КП «Криворізького БТІ», що видно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13472565 (а.с. 13). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], були зареєстровані та мешкали з померлою за адресою: м. Кривий Ріг мікрорайон Ювілейний [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця реєстрації померлого спадкодавця [PERSON] №95/01-16 від 15.02.2018, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради (а.с. 10), та довідкою про реєстрацію місця проживання особи №842 від 07.02.2018, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради (а.с. 11). З заявами з приводу відмови від прийняття спадщини після смерті [PERSON] ні позивач, ні відповідач, не зверталися, що видно із копії спадкової справи (а.с. 51-66), тому в силу вимог ст.1268 ЦК України прийняли спадщину, хоча юридично не оформили своїх спадкових прав. 06.03.2018 позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с. 53). Постановою від 06.03.2018 приватним нотаріусом [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не надано належних правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 55). Правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у відповідача по справі [PERSON], який утримує їх у себе, до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини не звертається, позивачу ці документи не надає. Ухвалу суду від 16.05.2018 в частині витребування та надання до суду для огляду оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру відповідач [PERSON] не виконує, до суду не зявляється. 20.03.2018 адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] направила лист пропозицію відповідачу [PERSON], у якому повідомила про те, де відкрито спадкову справу і запропоновано звернутися до нотаріуса з приводу оформлення спадщини або надати позивачу оригінали документів на квартиру. Лист відповідачем не отримано, повернуто за закінченням терміну зберігання (а.с. 18, 19). Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, чи що мали б право на обовязкову частку спадкового майна, не існує. З заявами про прийняття спадщини, або відмовою від прийняття спадщини за законом чи заповітом крім позивача ніхто не звертався. Заповіти померлою не складалися, спадкові договори не укладалися. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи заповітом після померлого спадкодавця не видавалось. Спірне майно не знаходиться під арештом, забороною, на нього не накладалися обтяження/обмеження, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 51-66). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судовим розглядом встановлено, що позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], яка заповіт щодо розпорядження майном не складала. На дату смерті [PERSON] 04.06.2012, обидва спадкоємці були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. Заяв про відмову від спадщини до нотаріальної контори, ніхто з них не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. До садкового майна входить 1/3 частина квартири № 17 в будинку №15 на м-ні Ювілейному в м. Кривому Розі. В силу рівності часток спадкоємців у спадковому майні, слідує, що кожному із спадкоємців належить по 1/6 частці квартири № 17 в будинку №15 на м-ні Ювілейному в м. Кривому Розі (з розрахунку 1/3:2=1/6). Частина 1 ст. 1297 ЦК України закріплює обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так як відповідач [PERSON] не визнає право позивача [PERSON] на частку у спадковому майні, яка залишилося після смерті [PERSON], не звертається до нотаріуса для отримання свідоцтва про прийняття спадщини, оригінали правовстановлюючих документів позивачу не надає, чим чинить останньому перешкоди у реалізації його права на спадкування та належного документального оформлення своїх майнових прав на прийняту спадщину. В звязку з чим, порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. Відповідно до вимог ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як визначено в статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи З огляду на ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав належні, допустимі та достовірні докази, які приймаються судом, та оцінюються як достатні та в своїй сукупності повністю доводять доводи позивача, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved