Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

03 грудня 2018 року позивач Служба у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації в інтересах [PERSON], [INFO] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] дата видачі 16.03.2012 року, [PERSON] являється мамою неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Батько записаний згідно ст.135 ч.1 Сімейного кодексу України № 00010235106 від 16.03.2012 року. [PERSON], [INFO], постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, шкідливо впливає на свого сина [PERSON], [INFO], своєю аморальною поведінкою. Зазначає, що громадянка [PERSON], жителька с.Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області зловживає спиртними напоями, ніде не працює, матеріально утримувати сина не спроможна, всі кошти пропиває. Вказує, що хлопчиком піклується бабуся [PERSON], мати жодного разу не навідувалась до дитячого садочку, який відвідував син і не цікавилась його життям та здоров'ям, на батьківські збори не з'являлась, [PERSON], у період з 03 вересня по 20 вересня 2018 року без поважних причин пропустив 19 уроків. Пояснює, що за місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, в сільську раду надходили скарги від громадян, постійно зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Відносно трьох старших дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], рішенням Хотинського районного суду від 19.05.2011 року № 2-412/2011 мати позбавлена батьківських прав, дітьми піклується бабуся [PERSON] Зазначає, що згідно повідомлення Хотинського ВП Кельменецького відділу поліції працівниками ювенальної превенції вже в четвертий раз протягом року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей». Також зазначає, що питання щодо позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації, на якій всі члени комісії підтвердили доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач представник Служби у справах дітей Хотинської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнавала, просила суд не позбавляти її батьківських прав, обіцяла змінити свою поведінку по відношенню до сина. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] значаться батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.2012р. та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.4, 5). Згідно довідок № 983, 984 від 27.09.2018 року та акту обстеження матеріально-побутових умов № 985 від 27.09.2018 року виданих Рукшинською сільською радою Хотинського району Чернівецької області вбачається, що відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також має сина [PERSON], [INFO], діти проживають з бабусею. Відповідач [PERSON] веде себе аморально, не працює, вихованням дітей не займається (а.с.7-9). Відповідно до пояснення виданого Рукшинським дошкільним навчальним закладом «Калинка» №18 від 27.09.2018 року вбачається, що вихованням дитини займається бабуся, а згідно довідки № 289 від 20.09.2018 року виданої Рукшинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів вбачається, що у період з 03 вересня по 20 вересня 2018 року без поважних причин [PERSON] пропустив 19 уроків(а.с.11, 12). Згідно повідомлення Хотинського ВП Кельменецького відділу поліції працівниками ювенальної превенції вже в четвертий раз протягом року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей». Незважаючи на комплекс проведених профілактичних заходів [PERSON] на шлях виправлення не стала та продовжує систематично вживати алкоголь, вести аморальний спосіб життя та не доглядати за малолітнім [PERSON](а.с.13). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої дитини від 19.09.2018р. встановлено, що дитина перебувала у бабусі, а у [PERSON] виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а згідно висновку про позбавлення батьківських прав № 22-1560-02-25 від 11.10.2018 року - вважають за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], жительку с.Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10, 14-15). Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 11 Закону України Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до пункту 15 постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, № 3 (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абзацу 2 пункту 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Звертаючись з даним позовом до суду позивач стверджує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню [PERSON], [INFO], що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенні до малолітнього [PERSON], [INFO], що виразилась у її нехтуванні обов'язками матері по забезпеченню сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для отримання освіти, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі тощо. При цьому судом враховується, що [PERSON] на шлях виправлення не стала, своє відношення до виховання сина не змінила, незважаючи на комплекс проведених профілактичних заходів. В правовідносинах, що склались між сторонами суд не знаходить підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов'язків, оскільки до відповідача застосовувались профілактичні заходи і вона мала можливість та час для виправлення свого ставлення до виховання дитини, однак виходячи з наведених вище обставин, вона таких заходів не вжила. Наведені обставини встановлені матеріалами справи дають підстави для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. При цьому, суд роз'яснює відповідачу, що останній у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved