overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

03.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

03.02.2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дітей. В обгрунтування позову вказує, що з 19 листопада 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у них народилося двоє дітей. Чоловік офіційно не працює, має постійний мінливий дохід, проте ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання синів. Матеріально утримувати двох неповнолітніх дітей на свою заробітну плату вона не має можливості, тому звернулася з позовом до суду. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що на даний час не працює, хворіє, потребує постійного лікування. Проти стягнення з нього аліментів в сумі 600 грн. не заперечує. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] про що свідчать копії свідоцтв про народження відповідно: серія [NUMBER] та серія [NUMBER]. Сини знаходяться на утриманні матері. Батько матеріальну допомогу на їх утримання надає на свій розсуд, хоча зобов'язаний утримувати дітей згідно закону. Позивачка потребує такої допомоги. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України в розмірі 300 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

03.02.2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що є співвласниками квартири [ADDRESS], у відповідних частках. Квартиру придбали 23.01.2015 року у відповідача за договором купівлі - продажу, згідно умов якого відповідач продав квартиру за 396 910,00 грн. та зобов'язався звільнити квартиру від своїх речей виселитися та знятися з реєстрації. Проте на цей час відповідач квартиру не звільнив і тому позивачі, посилаючись на ці обставини просять усунути їм перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідача без надання іншого житла та зняти його з реєстрації. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] згідно заяви від 23.04.2015 року просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що відповідач дійсно квартиру продав, але на цей час отриманих від продажу грошей йому недостатньо для придбання іншого житла у зв'язку із збільшенням курсу долара США. Всебічно вивчивши обставини справи, вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що 23.01.2015 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. За цим договором [PERSON] придбала 1/5 частину, а [PERSON] - 4/5 частину квартири, квартиру відповідач продав за 396 910,00 грн. Договір посвідчений нотаріально та зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто на цей час позивачі є власниками квартири, відповідач у свою чергу зобов'язався звільнити квартиру від своїх речей виселитися та знятися з реєстрації до 31.01.2015 року. Проте, сторони визнають, що відповідач не виконав умов договору, не звільнив квартиру та не знявся з реєстрації. За правовим змістом ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник має право використовувати своє майно на свій власний розсуд, та вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності, що кореспондується із приписами ст. 150 ЖК України, тому позовні вимоги про виселення підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача на неможливість виконання умов договору у зв'язку із коливанням курсу долара США та складнощі у пошуку бажаного житла не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не є юридично обґрунтованими та не звільняють сторону правочину від виконання його умов та обов'язку передати продане майно покупцеві. Утім, суд вважає, що без задоволення мають бути залишені вимоги про зняття відповідача з реєстрації. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

03.02.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2000 року, шлюб зареєстрований виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 5. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з нею. З травня 2010 року вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини з причини постійних сварок між ними, що виникали на підставі різних поглядів на сімейне життя, мешкають окремо. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, шлюб суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, пояснив, що примирення між ним не можливе, цей шлюб також суперечить його інтересам. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про укладання шлюбу вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 16 вересня 2000 року, шлюб зареєстрований виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №5. Дошлюбне прізвище відповідачки [PERSON]. (а.с.3). Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO].(а.с.3-а). Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з травня 2010 року з тієї причини, що в них різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим між ними виникали постійні сварки, що впливає на виховання сина, який мешкає з позивачкою [PERSON] Примирення між ними неможливо, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

03.02.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі з 13.09.2006 року. Від шлюбу вони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що між нею та відповідачем втрачено почуття поваги та любові, оскільки вони не підтримують подружніх стосунків внаслідок непорозумінь, скандалів у сім'ї, різних поглядів на життя та розподіл обов'язків в сім'ї, також вони різні за характерами люди, не розуміли один одного. Впродовж сімейного життя відповідач на протязі більше трьох років не працював, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникали сварки, та систематично бив її. На її прохання припинити таку поведінку він не реагував і вони припинили сімейні стосунки. Вона остаточно дійшла до висновку, що примирення з відповідачем неможливе, а тому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюб між ними має формальний характер. Після розлучення діти залишаються проживати з нею. Спору на даний час про місце проживання та порядок виховання дітей немає. В зв'язку з наведеним просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, просив суд не застосувати строк для примирення та розірвати шлюб з позивачкою. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 13.09.2006 року у виконавчому комітеті Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 14. Від шлюбу вони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Сторони вважають, що реєстрація шлюбу суперечить їхнім інтересам. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 55 - 56, 104 - 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

03.02.2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 11.01.2003 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку до повноліття дітей. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки забов,язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтв про народження дітей, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, а відповідач зобов,язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітної плати та інших доходів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

03.02.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дітей, свідоцтва про укладання шлюбу встановлено, що від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дітей - у розмірі 1/3 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

03.02.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 002-14567-081011 в сумі 6335 грн.61 коп. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 08.10.2011 ПАТ «ДельтаБанк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк Дельта») та відповідач по справі уклали кредитний договір № 002-14567-081011. Відповідно до умов угоди позивач взяті на себе зобов'язання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії 6000 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 17.10.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість станом на 17.10.2014року на загальну суму 6335,61 грн. яка складається з тіла кредиту 3334 грн.83 коп., простроченого тіла кредиту 914 грн.90 коп., заборгованість за комісіями 2085 грн.88 коп. В судове засідання представник позивача не з'явися, про слухання справи повідомлений належним чином, в позові зазначив, що просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 08.10.2011 року між позивачем ПАТ «ДельтаБанк» з одного боку та відповідачем [PERSON] з іншого боку був укладений кредитний договір № 002-14567-081011 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки із встановленим лімітом кредитної лінії 6000 грн. Згідно зазначеного договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки зазначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією та сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією. Згідно розрахунку станом на 17.10.2014 року заборгованість за кредитним договором склала 6335 грн.61 коп. в тому числі: тіло кредиту 3334 грн. 83 коп., прострочене тіло кредиту 914 грн.90 коп., заборгованість за комісіями 2085 грн.88 коп. Положенням ст. 526 ЦК України передбачено зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За такого, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

03.02.2015 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 05.06.1999 р. вони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, в останній час між ними постійно виникали безпричинні сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з 2002 року разом не проживають, тому просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON]на розгляд справи не з'явився, подав заяву про розгляд справ без його участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, з позовними вимогами згідна. Дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 05.06.1999 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають з 2002 року, не підтримують жодних стосунків, відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

03.02.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 22.11.2003 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка за згодою сторін мешкає із матір'ю. З лютого 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З лютого 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

03.02.2015 р. представник заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати тимчасово обмеження гр. України [PERSON], так як останній сплачує заборгованість по кредиту та те, що [PERSON] по роботі потребує постійного виїзду за кордон. Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає, що заява представника [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] зобов'язання узяті перед банком частково виконані. На підставі викладеного,

Outcome: approved