Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

03 вересня 2015 року Красилівське підприємство теплових мереж (надалі - Позивач) звернулося до суду з цим позовом, який змінила під час розгляду справи, мотивуючи тим, що 01 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] (надалі - Відповідач) був укладений договір про надання послуг з теплопостачання №698 (надалі - Договір). Умови договору позивач виконував та надавав відповідачці вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води. Відповідачка зобов'язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором, але свого зобов'язання не виконує, своєчасно не проводить оплату за використану теплову енергію, через що заборгували позивачу 7136,25 гривні за період з 01.02.2009 року по 30.04.2015 року. Позивач неодноразово надсилав відповідачці претензії та повідомлення про наявність боргу, однак вона продовжую ухилятися від сплати боргу за надані послуги з теплопостачання. Вказану заборгованість та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривні позивач просить стягнути з відповідачки на його користь. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка, як судовою повісткою під розписку повідомлено про час і місце судового засідання, в суд не з'явилася, причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами,що 01 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг з теплопостачання №698. Умови договору позивач виконав та надав відповідачці вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води. Відповідачка зобов'язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором, але своєчасно не проводить оплату за використану теплову енергію. 10.06.2009 року рішенням Красилівського районного суду з відповідачки за порушення умов вказаного Договору був стягнутий борг в сумі 1722,02 грн. за період з 01.01.2006 року до 01.02.2009 року. 03.12.2014 року позивач звертався за заявою до Красилівського районного суду про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки боргу за надання послуг з теплопостачання за вказаним Договором, але ухвалою від 04.12.2014 року Красилівський районний суд відмовив йому у прийнятті заяви. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. При укладенні договору сторони обумовили права і обов'язки кожного з них з приводу надання послуг з централізованого опалення, підігріву води та відповідальність за неналежне виконання умов договору. Спірні правовідносини сторін регулюються нормами ст. 714 ЦК, ст.67,68 ЖК України, ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету міністрів України №45 від 24 січня 2006 року, пунктами 1,10,18,19,21,24 Договору №698 про надання послуг з теплопостачання, укладеного між сторонами від 01.10.2006 року. Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків. Затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24 січня 2006 року , власник або наймач (орендар) квартири зобов'язаний : укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору ; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.10 Договору розрахунковим періодом оплати послуг є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше ніж 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч.1 ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. За період з 01.09.2009 року по 30.04.2015 року з приводу ненадання чи неналежного надання послуг позивачем відповідачка скарг не надавала. Статтею 530 ч.1 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачка не довела, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним Договором. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що внаслідок порушення відповідачкою свого зобов'язання за Договором остання станом на 24 липня 2015 року за період з 01 лютого 2009 року по 30 квітня 2015 року заборгувала йому 7136,25 грн.. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими і доведеними в судовому засіданні , а тому підлягають задоволенню повністю. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved