Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

04.05.2020 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2019 року сторони уклали шлюб. Ще до реєстрації шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON] . Син [PERSON] проживає разом із позивачкою - [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Спільно із відповідачем позивачка не проживає з 17.02.2020 року. Після припинення спільного проживання відповідач матеріальної допомоги їй не надає. У зв`язку із доглядом за дитиною [PERSON] не працює, отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 гривень, тому потребує матеріальної допомоги від відповідача, який зобов`язаний та може її надавати. За таких обставин [PERSON] вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 06.05.2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. 07.05.2020 року позивач [PERSON] подала заява, у якій вона просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 19.05.2020 року подав до суду заяву у якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2019 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2019 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зарестрованому шлюбі, про що складено відповідний актовий запис № 3 виконавчим комітетом Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а.с.6). Довідкою Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Віницької області № 206 від 24.04.2020 року підтверджено, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] і з нею постійно проживає та знаходиться на її вихованні та утриманні малолітній син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з ними не проживає і не приймає участі в утриманні та вихованні сина (а.с. 8). Довідкою Хмільницької РДА Вінницької області № 237 від 28.04.2020 року підтверджено, що [PERSON] станом на 28.04.2020 року перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Хмільницької РДА і одержує допомогу при народженні дитини на [PERSON] , [INFO] , з 01.08.2019 року по 01.08.2022 року в розмірі 860 гривень ( а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Як встановлено судом, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча є працездатним і може таку допомогу надавати, а тому наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті, подав заяву про визнання ним позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує. Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та позовні вимоги позивача задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути до державного бюджету України 50 відсотків судового збору, яким мав бути сплачений позивачем при звернення до суду з позовом, але від сплати якого вона звільнена на підставі закону, що становить 420,40 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved