Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

03 грудня 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивуючи тим, що 07.07.2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Опель» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить на праві власності [PERSON] Вина відповідача у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Московського районного суда м.Харкова від 29.09.2011 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 22 717, 25 грн. Відповідач на дату дорожньо - транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 21.10.2011 року [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим вказаним Законом, подав відповідну заяву, як того вимагає п.35.1 ст. 35 Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. В зв'язку з чим позивач здійснив виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 18 192, 15 грн. виходячи з наступного розрахунку: 22 717, 25 грн. (розмір шкоди) - 4 525, 10 грн. (ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані після ДТП). Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 1 175, 69 грн. А всього 19 367, 84 грн. Оскільки до теперішнього часу [PERSON] добровільно не відшкодувала Моторно (транспортному) страховому бюро України (МТСБУ) грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 19 367, 84 грн., внаслідок неправомірних дій відповідача, тому позивач звернувся до суду із відповідним позовом. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача надав до суду заяву в якій просить розглядати справу в відсутність їх представника позивача , позов підтримує в повному обсязі, прохає задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, від неї не надійшло заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.07.2011 року о 13 год 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ-21043 державний номерний знак [NUMBER], рухаючись у м. Харкові по вул. Командарма Корка зі сторони вул. Уборевича у напрямку до вул. Дружби Народів, в районі напроти розташування будинку № 41, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля марки ОПЕЛЬ ОМЕГА державний номерний знак [NUMBER] під керування [PERSON], який рухався попереду у попутному напрямку по другій смузі та зупинився на червоне світло світлофору слідом за автомобілем марки ХЮНДАЙ АССЕНТ державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Московського районного суду м.Харкова від 29.09.2011 року по справі № 3-3696/2011 [PERSON] визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Пунктом 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди володільцю транспортного засобу ОПЕЛЬ ОМЕГА державний номерний знак [NUMBER], завдано матеріальну шкоду у розмірі 22 717, 25 грн., яка складається з 4 525, 70 грн. - вартість ДТЗ в пошкодженому стані та до сплати 18 192, 15 грн., сума якої була визначена на підставі звіту про оцінку № 120/2011., складеного фізичною особо-підприємцем [PERSON] На час скоєння ДТП 07.07.2011 року цивільна правова відповідальність [PERSON] застрахованою не була. Між тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , поліс АА №/2263188 термін дії з 22.02.2011р. до 21.12.2011р. в зв'язку чим потерпілий [PERSON] - володілець автомобіля ОПЕЛЬ ОМЕГА державний номерний знак [NUMBER], звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування. Таким чином, правовідносини між сторонами у справі мають регулюватися Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Отже, у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п 41.1. ст. 41 вищезазначеного Закону України, оскільки цивільна цивільно-правова відповідальність винної особи, [PERSON] у встановленому Законом порядку застрахована не була, матеріальна шкода за заявою [PERSON] була сплачена МТСБ України у розмірі 18 192 грн. 15 копійок платіжним дорученням № 907 від 27.02.2012 року. Після виплати страхового відшкодування, МТСБУ 03 грудня 2014 року, що підтверджується штампом на поштовому конверті, звернулось до суду з позовом до відповідача з регресною вимогою про виплату страхового відшкодування. Регрес регулюється, зокрема ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до п. 26 постанови до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на їх користь витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1 175, 69 гривень, що сплачені відповідно до платіжних доручень № 971 від 29.02.2012р. та № 5567 від 13.12.2011р. Статтею 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Виходячи із встановлених обставин, наданих стороною доказів та вимог закону, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню,

Outcome: approved