Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

02.09.2019 р. до суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить встановити факт постійного проживання в будинку [ADDRESS] зі спадкодавцем [PERSON] , по день його смерті [INFO] 05.09.2019 року зазначена заява залишена без руху. 04.10.2019 року на виконання вимог ухвали заявником надано уточнену заяву. Заява мотивована тим, що заявниця є дочкою спадкодавця [PERSON] , вона увесь час проживала з ним, ховала його. 24.07.2019 року заявниця звернулась до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутня реєстрація на момент смерті зі спадкодавцем. У зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 07.10.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду, витребувано у державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзнякової О.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 28.11.2019 ухвалою суду залучено до участі у справі заінтересовану особу [PERSON] . 17.12.2019 до суду надійшла відповідь з Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, відповідно до якої, спадкова справа після смерті [PERSON] не виявлена. В судовому засіданні заявник підтвердила обставини викладені в заяві, просила про задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, до судового засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Представник Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи Михайлової Т.О., свідків [PERSON] і [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . [INFO] р. [PERSON] одружилась і змінила прізвище на « [PERSON] » (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № витягу [NUMBER] , дата формування [INFO] .). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 25 січня 1999 року. Згідно акту, [PERSON] до 2008 року проживала по [ADDRESS] без реєстрації. 24.07.2019 державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзняковою О.В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю даних про її реєстрацію разом із спадкодавцем і відсутністю заяви про прийняття спадщини у встановлений строк. Відповідно ч. 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з тим, що на момент смерті батька, остання фактично проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , проте не була зареєстрована за даною адресою. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] , свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що заявниця [PERSON] по день смерті батька ( [PERSON] ), постійно проживала з ним за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, його встановлення можливо лише в судовому порядку та необхідне для оформлення спадкових прав, тому вимоги заявника є обґрунтованими, а заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved