Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

02.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ ШУ «Покровське»про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000грн. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.09.2010р. З 2006р. її чоловік працював в якості гірника очисного забою на ВАТ «ВК «Красноармійська-Західна № 1», правонаступником якого з 07.09.2010р. є ПАТ ШУ «Покровське». [INFO] під час виконання її чоловіком [PERSON] своїх трудових обов»язків з ним стався нещасний випадок на виробництві та його було смертельно травмовано. Про факт настання нещасного випадку було складено Акт по формі Н-1 та Н-5 та видано свідоцтво про смерть. Згідно акту про нещасний випадок на виробництві від 19.11.2014р. смерть [PERSON] настала в наслідок механічної асфіксії від здавлення тулуба тупим предметом, розрив тканини печінки, садна області нижньої щелепи злива,пахової області ліворуч, переходячи на передню поверхню грудної клітини 2 міжребер»я. У зв'язку з загибеллю [PERSON] ФСС від нещасного випадку на виробництві взяв на себе зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову допомогу на сім'ю, але моральну шкоду фонд не виплачує. Вона вважає, що загибеллю [PERSON] їй було спричинено моральну шкоду, яка спричинена через несподівану смерть чоловіка, якому на час смерті було лише 29 років, їй - 28, вона не могла уявити, що залишиться без чоловіка, який був здоровою людиною та міг би ще довго жити, він був опорою у житті. Крім того, зі смертю чоловіка вона втратила впевненість у завтрашньому дні, оскільки чоловік працював, регулярно отримував заробітну плату у достатньому розмірі, яка для їх сім'ї була основним джерелом засобів до існування. Вони планували спільне майбутнє, планували народження дитини, спільне його виховання нашої дитини, навчання. Через смерть чоловіка вона залишилась сама і не зможе втілити в житті все, чого вони хотіли разом з померлим чоловіком. Крім того, після смерті чоловіка їй доводиться докладати багато зусиль для організації свого життя, насамперед це пов'язане з організацією побуту і виконанням так званої чоловічої роботи. Через смерть чоловіка змінився її уклад життя. Вона страждає, як жінка, як дружина і ця втрата є невідновною. Все це завдає їй моральних страждань, які вона оцінює в 100000грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги просили їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та заперечення, в яких позов не визнав, посилаючись на те, що позивачкою не надано висновку медичних органів про спричинення їй моральної шкоди. Одна з найважливіших підстав для настання відповідальності в спричиненні моральної шкоди позивачем не зазначена і встановлених доказів про її наявність суду не надано. Крім того, представник відповідача вважає, що розмір моральної шкоди, що просить стягнути позивачка завищений і не відповідає вимогам розумності та справедливості. Просив відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог.(а.с.30-31). Представник третьої особи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м.Красноармійська Донецької області до суду не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, рішення просив винести на розсуд суду(а.с.32). Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.23 ч.1 п.2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] знаходилась у зареєстрованому в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції шлюбі з [PERSON] з 25.09.2010р.(а.с.3). 26.09.2014 року в результаті нещасного випадку на ПАТ ШУ «Покровське»під час виконання трудових обов'язків загинув [PERSON], який перебував у трудових відносинах ПАТ ШУ «Покровське», працюючи гірником очисного вибою, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.4). Відповідно до акту за формою Н-1 № 95 від 18.11.2014 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, смерть [PERSON] настала при виконанні [INFO] наряду з обслуговування механізованого комплексу ДМ, в наслідок механічної асфіксії від здавлення тулуба тупим предметом, розрив тканини печінки, садна області нижньої щелепи з ліва,пахової області зліва, переходячи на передню поверхню грудної клітини 2 міжребер»я.(а.с.5-6). Актом за формою Н-5 від 19.11.2014р. спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався з [PERSON] [INFO] встановлено, що причинами нещасного випадку стали: порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, порушення трудової та виробничої дисципліни - невиконання посадових обов'язків.(а.с.8-13). Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Позивачка не знаходилася в трудових або у будь-яких договірних відносинах з відповідачем, тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкода, яка заподіяна смертю чоловіка, регулюються ч.2 ст.1168 ЦК України. Суд вважає, що діями відповідача позивачці спричинені моральні страждання, пов'язанні із безповоротною втратою близької людини, відчуттям самотності, які є прямим наслідком нещасного випадку, в результаті якого загинув [PERSON], працюючи у шкідливих і небезпечних умовах на вугільному підприємстві. Страждання позивачки викликають певні зміни у її житті, зі смертю чоловіка вона втратила впевненість у завтрашньому дні, оскільки чоловік для їх сім'ї була основним джерелом засобів до існування. Через смерть чоловіка вона залишилась сама і не зможе втілити в житті все, чого вони хотіли разом з померлим чоловіком. Крім того, після смерті чоловіка їй доводиться докладати багато зусиль для організації свого життя, насамперед це пов'язане з організацією побуту і виконанням так званої чоловічої роботи. Через смерть чоловіка змінився її уклад життя. Вона страждає, як жінка, як дружина і ця втрата є невідновною. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину душевних страждань позивачки, яка втратила чоловіка і відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає, що на користь позивачки слід стягнути відшкодування моральної шкоди у сумі 60000грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] слід відмовити, як необгрунтованих. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір на користь держави в розмірі 600грн.

Outcome: partial