Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

04.08.2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , зазначаючи, що 14.01.2019 року останній звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н до Договору про надання банківських послуг. Відповідачу Банком було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, виникла заборгованість, розмір котрої станом на 15.03.2021 року становить 15478,60 грн., що складається з: 14405,36 грн. - заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 1073,24 грн. - заборгованості за пенею і комісією. Враховуючи викладене, АТ «Універсал Банк» просило стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 15478,60 грн. і судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій на адресу суду позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 5). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, враховуючи, що судом судові повістки про виклик відповідача в судове засідання направлялися за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, однак на адресу суду повернулися поштові конверти із відмітками «за закінченням терміну зберігання», а іншої адреси відповідач суду не повідомила, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.01.2019 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (а.с. 7). В своїй анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 14.01.2019 року, [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови (а.с. 7). До кредитного договору банк додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (а.с. 8-19). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.01.2019 року станом на 15.03.2021 року становить 15 478,60 грн., що складається з: 14 405,36 грн. - заборгованості за кредитом (тілом кредиту); 1 073,24 грн. - заборгованості за пенею і комісією (а.с. 6). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від Банку грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 405,36 грн., що складається з: 14 405,36 грн. - заборгованості за кредитом (тілом кредиту). Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 1 073,24 грн. - заборгованості за пенею і комісією задоволенню не підлягають. У постанові від 03.07.2019 року у справі № 14-131цс19 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Як встановлено матеріалами справи, надані представником позивача Умови обслуговування рахунків фізичної особи, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.01.2019 року. Отже, суд позбавлений можливості визначити, з якими саме умовами ознайомився та погодився відповідач, у тому числі, що такі умови містять погодження відсоткової ставки за кредитом і відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) та комісії. Тож суд вважає неможливим застосувати до правовідносин сторін правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені за несвоєчасне погашення кредиту та комісії, вони не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не довів, що сторони погодили розмір відсоткової ставки за кредитом та обумовили настання для відповідача відповідальності у вигляді неустойки (пені) та сплату комісії. Слід відзначити, що позивач у наданому суду розрахунку заборгованості взагалі не розмежував суму нарахованої комісії та пені. З огляду на зазначене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача лише заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 14 405,36 грн. і відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» в частині стягнення 1073,24 грн. - заборгованості за пенею і комісією. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги АТ «Універсал Банк» частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 112,60 грн.

Outcome: partial