Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

03 квітня 2017 року представник заявника звернувся до суду з заявою про визнання обмежено дієздатною та призначення піклувальника над [PERSON], в якій просив скасувати рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2010 року про визнання недієздатною [PERSON]. Визнати [PERSON] обмежено дієздатною та встановити над нею піклування, призначивши піклувальником [PERSON] дитячий будинок-інтернат в особі директора. Представник заявника [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримав. Представник зацікавленої особи [PERSON] дитячого будинку-інтернату в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2010 року [PERSON], [INFO] визнана недієздатною, призначивши її опікуном [PERSON] дитячий будинок інтернат, в особі директора (а.с. 10). Відповідно до ч. 4 ст. 241 ЦПК України скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, органу опіки та піклування. Згідно акту судово психіатричної експертизи № 355 від 15.08.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає психічним розладом, а саме вродженим недоумством у вигляді легкої розумової відсталості. Ступінь вираженого наявного у підекспертної вродженого недоумства істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 55-59). Отже, стан [PERSON] порівняно з 2010 роком значно покращився. Таким чином, враховуючи встановленні при розгляді справи обставини, суд приходить до висновку, що рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2010 року про визнання недієздатною [PERSON], [INFO] підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. ч. 3 , 4 ст. 36 ЦК України порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. В силу ст. 237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членом її сім'ї, органом опіки і піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Враховуючи те, що згідно акту судово - психіатричної експертизи № 355 від 15.08.2017 року, суд приходить до висновку про визнання [PERSON] обмежено дієздатною. Згідно ч. 1 ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. У відповідності до ст. 55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ч. 2 ст. 60 Цивільного Кодексу України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. З довідок [PERSON] дитячого-будинку інтернату № 04-11/198 та № 04-11/195 від 16.02.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає [INFO] та знаходиться на повному державному утриманні в дитячому будинку-інтернаті з 05.06.2001 року по даний час (а.с. 8, 9). Таким чином, на підставі висновку судово - психіатричної експертизи та, враховуючи, що дієздатність особи тісно пов'язана з правоздатністю і нею визначається, з метою захисту гарантованих прав і законних інтересів [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved