Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

03.04.2018 року представник позивача звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього 6368,89 грн. кредитної заборгованості. В обґрунтування позову послався на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP21770085 від 12.06.2006 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 934,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, проте останній умов укладеного договору належним чином не виконав, у звязку із чим утворилася заборгованість за кредитом. Вказує, що 27.05.2011 р. позичальник помер, а його спадкоємцем став відповідач, тому на підставі ст.ст. 1281-1282 ЦК України просить стягнути з останнього кредитну заборгованість, розмір якої на дату смерті боржника становила 6368,89 грн. 05.09.2018 р. сторони у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були належно повідомлені. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання 21.05.2018, 18.06.2018, 05.09.2018 рр. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань не подавав. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку загального позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається із анкети-заяви від 12.06.2006 року, підписаної [PERSON], останній ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. Своїм підписом він погодився, з тим, що підписана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Відповідно до свідоцтва серії І-СГ № 254401 [PERSON] помер 27.05.2011 р. Згідно розрахунку,\~наданого ПАТ\~КБ «ПриватБанк»,\~станом на\~дату смерті\~[PERSON]\~його заборгованість\~за кредитним\~договором №\~DNH4KP21770085\~становила 6368,89 грн., яка складається з наступного: 859,83 грн. заборгованість за кредитом; 2566,61 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2942,45 грн. пені. 19.07.2011 р. відповідач подав заяву про прийняття спадщини за законом та 05.12.2011 р. отримав відповідне свідоцтво на спадщину. Листом від 14.08.2017 р. позивач направив відповідачеві претензію про сплату боргу. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. З огляду на вище наведене, суд приходить до переконання, що [PERSON] не виконав взятих на себе зобовязань по кредитному договору, та внаслідок цього заборгував позивачу кошти, розмір яких на дату його смерті становив 6368,89 грн. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.ч.2,3 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. За правилами ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм цивільного законодавства свідчать про те, що відповідач як спадкоємець боржника має обовязок погасити кредитну заборгованість останнього перед позивачем. Кредитор спадкодавця своєчасно пред'явив вимоги до відповідача, який прийняв спадщину. За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1762 грн.

Outcome: partial