Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.08.2018 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, у якому просить здійснити поділ спільного майна колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON], а саме квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. \~ \~ \~ \~[PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 19.09.2009 року. 25.11.2012 у них народилась донька [PERSON]. На підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 04.01.2017 року, яке набрало законної, шлюб розірвано, в судовому порядку встановлено, що шлюбні стосунки припинені 28.05.2016 року, з даного часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. На час звернення до суду, у квартирі проживають та зареєстровані вона з донькою. Квартира №83 є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, була придбана 16.04.2013 року позивачем та [PERSON] за спільні кошти, в тому числі за кошти, що були надані її матірю [PERSON], та її тіткою [PERSON], зокрема це була основна частина коштів за які було придбано квартиру. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не прибула, просила розглядати справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, визнає їх у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд \~вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19.09.2009 року, який рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.01.2017 року було розірвано (справа №263/16061/16-ц), рішення суду набрало законної сили 16.01.2017 року. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 16.04.2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], [PERSON] купив квартиру за номером 83, що знаходиться у житловому будинку за номером 27, розташованому у місті Маріуполі по проспекту Металургів, яка складається з одної жилої кімнати, загальна площа квартири становить 33,5 кв.м., у тому числі жила 17,5 кв.м. Відповідно до вимог ч.3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2\~ст.372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~ст.61 СК України\~встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст. 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Таким чином, враховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу, то така є об'єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у звязку з чим суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частини квартири за кожним. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved