Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

04.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що залишився після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримав і в його обґрунтування послався на наступне. [INFO] в с.Сербка Комінтернівського району Одеської області помер [PERSON], який у 2011 році на його ім'я склав заповіт, яким заповідав йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на зазначений у заповіті будинок. В встановлений законом строк він звернувся до державного нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, але йому у видачі свідоцтва було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду у зв'язку з тим, що на ім'я спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме спадкове майно. Представник відповідача - Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, але суду була надана письмова заява про визнання позову та розгляд справи за відсутність їх представника. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що згідно запису в по господарській книзі №5 Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, особовий рахунок [NUMBER], за [PERSON] рахується на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], розташований на присадибній земельній ділянці загальною площею 2272 кв.м., яка не приватизована /а.с.42/. При житті [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким, належний йому будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], заповів [PERSON], [INFO]. Заповіт 31.08.2011 року посвідчено приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстровано реєстрі за №1179 /а.с.32/. [INFO] [PERSON] помер у віці 53 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області/а.с.28/. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як убачається з копії спадкової справи №142/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON], заведеної Комінтернівською державною нотаріальною конторою 15.04.2013 року за - 2 - заявою спадкоємця [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач в встановлений законом строк та в встановленому законом порядку прийняв спадщину, яка була залишена йому спадкодавцем за заповітом. Особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині та пережившого подружжя спадкодавця, відсутні /а.с.26-44/. Листом державного нотаріуса Комінтернівської державної нотаріальної контори від 10.07.2013 року, спадкоємця [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з тим, що ним не пред'явлено документ, що посвідчує право власності спадкодавця на цей будинок /а.с.44/. Технічним паспортом, виготовленим Комінтернівським РБТІ 20.11.2012 року на житловий будинок [ADDRESS], за замовленням власника будинку [PERSON], підтверджується, що за вказаною адресою розташований житловий будинок 1953 року забудови з господарчими будівлями і спорудами, інвентаризаційною вартістю 58348 гривень /а.с.8-13/. Відповідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Таким чином, до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року та нормативно-правовими актами виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права, записи у погосподарських книгах органів місцевого самоврядування визнавалися такими, що підтверджують право приватної власності на житлові будинки. За викладених обставин, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1223,1233,1268,1269,1270 ЦК України і

Outcome: approved