Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

02 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування, яким позивався до ПрАТ «УАСК АСКА». В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 25.10.2019 року приблизно о 19 год. в м.Києві по вул. Глушкова, 3 сталась дорожньо-транспортна пригода (далі- ДТП), за участі автомобілів «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] , під його керуванням, в результаті чого автомобілі отримали пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року [PERSON] було визнано винним у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Автомобіль «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] , належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . Як зазначає позивач, оскільки на момент ДТП ТЗ «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8276787 в приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (далі - ПрАТ «УАСК АСКА», відповідач), він 13.12.2019 року з метою отримання страхового відшкодування звернувся до даної страхової компанії, надав вичерпний перелік документів, а також надав транспортний засіб для огляду страховику з метою визначення розміру завданого збитку. В ПрАТ «УАСК АСКА» відмовились повідомляти суму страхового відшкодування та розмір матеріального збитку, визначений суб`єктом оціночної діяльності. Тому, з метою визначення розміру матеріального збитку, він був змушений звернутися до СОД «ПП [PERSON] », яким було складено звіт № 1497, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 37 412,71 грн. Після спливу 90 денного терміну, визначеного п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 08.01.2020 ПрАТ «УАСК АСКА» позивача повідомлено про сплату страхового відшкодування протягом двох тижнів. Станом на дату подання позову, виплату страхового відшкодування відповідач не здійснив, що вказує на порушення вимог чинного законодавства, в тому числі і щодо строків проведення виплати страхового відшкодування. Посилаючись на викладені обставини, позивач надав новий розрахунок позовних вимог, у якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 47117,02 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.02.2021 року [PERSON] , після усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2020, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У червні 2021 року позивач надіслав заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог, повідомивши суду, що 20 листопада 2020 року ПрАТ «УАСК АСКА» виплатило йому частину страхового відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП у розмірі 19 645,61 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 33651,20 грн., з яких: 17 767,10 грн. - сума матеріального збитку; 1056,46 грн - 3 % річних; 4 855 грн. - пеня; 2572,64 грн - інфляційні втрати; 2400 грн - втрати на проведення експертного дослідження; 5000 грн - моральна шкода, а також просив стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. 11.08.2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача повністю заперечує проти заявлених вимог та вказує на те, що зобов`язання з виплати страхового відшкодування були виконані відповідачем в повному обсязі в розмірі шкоди, оціненої страховиком у порядку, передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, згідно ст.34 вказаного ЗУ страховик вчасно направив свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 01.11.2019 було здійснено огляд ТЗ «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] в присутності власника [PERSON] , який з актом огляду був ознайомлений. 02.11.2019 року СПД [PERSON] був складений звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, згідно з яким вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу складає - 20 794,91 грн. Відповідно до п. 36.2 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» виплата страхового відшкодування зменшена на суму податку на додану вартість, яка складає 1149,30 грн. ПрАТ «УАСК АСКА» визнало випадок страховим і на підставі страхового акту № f-8560/1 від 19.11.2020 виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 20 794,91-1149,30=19 645,61 грн, що підтверджується платіжним дорученням. З урахуванням наведеного, представник відповідача просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, а також розглянути справу без участі представника страхової компанії. У судових засіданнях 10.06.2021, 09.11.2021 сторони відсутні. Позивач надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відзиві на позовну заяву просить розглядати справу у відсутність представника відповідача. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позитвача та представника відповідача на підставі наявних доказів. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом автомобіль «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] (а.с. 13). [PERSON] 25.10.2019 року о 19 год., у м. Києві по вул. Ак. Глушкова, біля буд. 3, керуючи автомобілем «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався попереду, у наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 02.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн (а.с. 18). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керувала автомобілем «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс матеріальні збитки, є єдиною винною особою, дії якої призвели до ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом також встановлено, ПрАТ «Нова лінія» застрахував відповідальність водія автомобіля «Ford Transit» д.н.з. [NUMBER] в ПрАТ «УАСК «АСКА» згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» з лімітом відшкодування в сумі 100000 гривень та франшизою, яка дорівнює нулю, що підтверджується Полісом №АМ/8276787, який був чинним на момент ДТП. (а.с.21). Відповідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). 28.10.2019 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку (а.с. 16). Дана обставина визнана сторонами, а тому не потребує доказування. 01.11.2019 було здійснено огляд ТЗ «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] в присутності власника [PERSON] . З актом № 02-11-2019 огляду КТЗ позивач ознайомлений, зауважень не пред`явив, що підтверджується його підписом в протоколі огляду ТЗ. Відповідно до Звіту № 02.11.2019 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, виконаного СПД [PERSON] , який діє на підставі Сертифіката № 730/17 від 24.07.2017, Свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 3852 від 16 серпня 2005 року, виданими Фондом державного майна України, на замовлення ПрАТ «УАСК «АСКА», вартість матеріального збитку складає 20794,91 грн. Згідно з ремонтною калькуляцією від 02.11.2019 року вартість ремонту автомобіля «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] становить 36885,12 грн. 13.12.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (вх. № 9786 від 13.12.2019) (а.с 17). Однак, як зазначено позивачем і встановлено судом, після спливу 90 денного терміну, визначеного п. 36.2 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», ПрАТ «УАСК «АСКА» не прийняло рішення про здійснення страхового відшкодування та не виплатило його. З огляду на це, позивач був змушений замовити проведення експертного дослідження самостійно. За даними звіту № 1497 від 28.03.2020 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] , виконаного «ПП [PERSON] » (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів ФДМУ № 1963 від 19.08.2002), на замовлення [PERSON] , вартість матеріального збитку складає 37 412,71 грн (а.с. 23-26). Згідно з ремонтною калькуляцією від 28.03.2020 року вартість ремонту автомобіля «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] становить 78 650,55 грн (а.с. 30-31). Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Частинами 2, 3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Разом з тим, відносини у сфері оцінки шкоди регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» № 1440 від 10.09.2003 року. Згідно з частиною 4 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Згідно приписів пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Отже, відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» № 1440 від 10.09.2003 року, документом який підтверджує належним чином оцінений розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу є саме звіт суб`єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу, і який є обов`язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що після отримання 28.10.2019 року відповідачем від позивача повідомлення про ДТП ПрАТ «УАСК «АСКА», у передбачений чинним законодавством строк, направив автомобіль «Nissan Teana» д.н.з. [NUMBER] на огляд для складання акту огляду ТЗ з фотофіксацією та складання автотоварознавчої експертизи. Відтак, позивач не мав звертатися за проведенням оцінки збитків самостійно. Суд звертає увагу і на те, що з клопотаннями про проведення авто технічної експертизи представник позивача до суду не звертався, іншими доказами неправильність обрахування відповідачем суми страхового відшкодування не довів. Крім того, пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Водночас, відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Встановлено, що відповідно до страхового акту № f-8560/1 від 19.11.2020 ПрАТ «УАСК «АСКА» виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 19 645,61 грн (без ПДВ 20%), що підтверджується платіжним дорученням № 71_6542 від 20.11.2020 року. Суд вважає, що таким чином відповідач виконав свої зобов`язання з виплати страхового відшкодування. Оскільки позивачем не спростовано розміру збитків, визначеного відповідачем, у встановленому порядку, звіт від 28.03.2020 не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу. З огляду на викладене, та те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що страхової виплати не достатньо для відшкодування фактичного розміру шкоди зокрема доказів реально понесених витрат на ремонт автомобіля, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача. Разом з тим, зважаючи, що виплата страхового відшкодування відбулася із значним простроченням, вимоги позивача про стягнення нарахованої пені та штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, слід вважати обґрунтованими. Так, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам надано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Судом підраховано розмір пені на суму заборгованості 19 645,61 грн за період з 14.03.2020 по 19.11.2020, тобто за період прострочення виплати страхового відшкодування: Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня 14.03.202023.04.20204119 645.001020440.13 24.04.202011.06.20204919 645.00816420.81 12.06.202019.11.202016119 645.006121 037.00 Всього: 1 897.94 Згідно з даним розрахунком пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 1897,94 грн. Заборгованість у вигляді 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України суд розраховує наступним чином: Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки 14.03.202019.11.202025119 645.003404.17 Всього: 251 404.17 Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 14.03.2020 року по 19.11.2020 року складає 404.17 грн. Розрахунок інфляційних збитків позивача, пов`язаних з простроченням виконання відповідачем своїх зобов`язань, згідно зі ст. 625 ЦК України: Місяці простроченняІндекси інфляціїСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції Березень 2020 - Листопад 2020100.8 100.8 100.3 100.2 99.4 99.8 100.5 101 101.3104.1619 645.0020 462.23817.23 Всього: 817.23 Інфляційні збитки за вказані періоди складають 817.23 грн. З урахуванням викладеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають штрафні санкції за прострочення виплати страхового відшкодування в загальному розмірі 3119,34 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення з ПрАТ «УАСК «АСКА» 5 000,00 грн моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. ' Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд визначає з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), їх тривалості, характеру немайнових втрат, вимушених змін у життєвих стосунках. Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «УАСК «АСКА» моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду на часткове задоволення позову стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 257,62 гривень.

Outcome: partial