overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

04.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та має намір вступити з ним в шлюб, на даний час очікує на народження дитини, однак своє право реалізувати не може, оскільки не досягла шлюбного віку, тому просить надати їй право на шлюб. У судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви, та висловили свою думку про те, що шлюб заявниці з [PERSON] відповідає її інтересам. Представник Служба у справах дітей Первомайської РДА Миколаївської області у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] і має повних 16 років. Згідно виписки ЛКК № 604 від 01.08.2014 року [PERSON] є вагітною. Звернення до суду викликане тим, що органи РАЦС не можуть зареєструвати шлюб без надання права на його реєстрацію судом. Відповідно до ст. 22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається із ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до абзацу третього пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Заінтересовані особи не заперечують проти надання заявниці права на шлюб. Беручи до уваги, що шлюб заявниці з [PERSON] відповідає її інтересам, суд приходить до висновку, що її заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

04.08.2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки. У позові вона вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі до лютого 2014 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З лютого 2014 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, чим ставить її у тяжке матеріальне становище. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 650 грн. щомісячно. У судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позов. Відповідач визнав позов, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 02.07.2013 року. (а.с.7) Дочка сторін проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою виконкому Бірківської сільської ради Зміївського району від 25.07.2014 року. ( а.с.8) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Позивачкою не надано доказів того, що [PERSON] має постійну роботу та дохід. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з дня подачі позову - 04.08.2014 року. Судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

04.08.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; дитину залишити на вихованні позивача до її повноліття; після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 11.08.2012 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем не знаходять взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, з грудня 2013 року припинили шлюбні відносини. Відповідач зловживав спиртними напоями, на її прохання змінити поведінку він не реагує, тому вона змушена звертатися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 11 серпня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.08.2012 року (а.с.5). Від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не з'явився в судове засідання, не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення на виховання для позивачки малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

04.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання, оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, який ухиляється від матеріальної допомоги на утримання дитини і її утримання, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з позовами про стягнення аліментів на дитину і на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно від дня звернення до суду з позовною заявою до досягнення дитиною віку трьох років. Наполягає на задоволенні позовних вимог і винесенні заочного рішення. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка наполягає на винесенні заочного рішення. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.09.2011 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом 582 зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Свого батьківства [PERSON] не оспорював. Згідно з рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.10.2014 року, ухваленим заочно, з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2014 року до повноліття доньки на користь матері [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина у відповідача немає. Позивачка наполягає на стягненні аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, тому що 15.12.2014 року донці виповниться три роки, а з літа 2014 року відповідач не надає матеріальну допомогу, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання позивачки задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

04.08.2014 року до суду звернулася заявниця. Вимоги мотивувала тим, що 27.02.1991 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заявниця звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини. При перевірці документів встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,97 га на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області від 22.01.2001 року. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 560. В державному акті 11-СМ № 041513 від 20.03.2001 року помилково вказано прізвище [PERSON] як «[PERSON]». Просила суд, встановити факт належності державного акту ІІ-СМ № 041513 від 20.03.2001 року, який на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Малопавлівської сільської ради від 22.01.2001 року, яким передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,97 га, що знаходиться на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області [PERSON]. В судове засідання заявниця та її представник не прибули, подали заяву, в якій просять задовольнити вимоги за заявою про встановлення факту та розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних доказів. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд, проаналізувавши матеріали справи, надані заявницею доказами та оцінивши їх в сукупності, встановив виникнення правовідносин з встановлення факту, що має юридичне значення, які регулюються ст.ст. 256-259 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України наданими заявницею доказами: копією паспорту, копією свідоцтва про смерть, копією державного акту на право власності на земельну ділянку, заявниця довела факт, який має для неї юридичне значення, а тому вимоги підлягають задоволенню, оскільки суперечностей судом не встановлено, а заявлений факт необхідно встановити для оформлення спадкових прав на земельну ділянку, яка за життя належала померлому сину. На підставі ст.ст. 6, 10,11, 112, 235, 256-259 ЦПК України суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

04.08.2014 року до суду надійшла позовна заява позивача про стягнення заборгованості за кредитною лінією з відповідача. Позивач в якості підстави для задоволення своїх вимог послався на неналежне невиконання відповідачем своїх зобов'язань кредитної угоди, яка складається із заяви №003-16056-011112 акцептованої банком 01.11.2012 року. Згідно даної угоди ПАТ «Дельта Банк» відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] з встановленням ліміту кредитної лінії в сумі 5000,00 грн. Свої зобов'язання щодо повернення суми кредиту за користування кредитом відповідач не виконала належним чином. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань станом на 19.05.2014 року утворилась заборгованість в сумі 6651,84 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією у сумі 6651,84 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви в сумі 243,60 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Представник позивача позов підтримала. Відповідач позов визнала. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем не має. Вимоги позивача про стягнення з відповідача суми судового збору ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі заяви №003-16056-011112 акцептованої банком 01.11.2012 року, ст.ст.526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

04.08.2014 року КП «Житловик» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 1224 грн. 70 коп. В обґрунтування позову вказують, що відповідач проживає в [ADDRESS]. Плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги не сплачує, борг за період з листопада 2011 року по червень 2014 року складає 1224 грн.70 коп. Представник позивача Сусла І.М. в судовому засіданні підтримала вимоги КП «Житловик» і просить суд стягнути з відповідача борг в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено суду по закінченню терміну зберігання. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідач проживає в [ADDRESS]. Плату за надані КП «Житловик» житлово-комунальні послуги не сплачує, борг складає 1224 грн. 70 коп., що підтверджується розрахунком позивача, який приєднаний до матеріалів справи. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , власник зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог, що звичайно ставляться. Борг підлягає стягненню на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

04.08.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 003-16513-070812 від 07.08.2012 року який був укладений з [PERSON] в сумі 14647,59 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2012 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 003-16513-070812 , відповідно до якого Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 50 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 10 000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодилися, що у даному випадку додаткова угода не укладається. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 10.04.2014 року борг складає 17350,00 гривень, а саме: - тіло кредиту - 4183,25 грн. - прострочене тіло кредиту - 5321,15 грн. - заборгованість за відсотками - 0,00 грн. - заборгованість за комісіями - 5143,19 грн. Відповідно до п. 1.3 Договору позивач відкриває відповідачеві кредитну лінію на загальну суму 50000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 10 000 грн . Відповідно до п. 5.2. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до п 3.4. договору держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. У відповідності до Договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти ( кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

04.08.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 005-16031-240412 від 24.04.2012 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 4607,56 грн. та судовий збір в 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2012 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 005-16031-240412, відповідно до якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 15.05.2014 року борг складає 4607,56 гривень, а саме: - тіло кредиту - 2025,63 грн. - прострочене тіло кредиту - 888,25 грн. - заборгованість за відсотками -1693,68грн. - заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Положенням договору п. 1.3. передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до п.5.2. договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до п. 3.4. договору держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін ( строк). Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

04.08.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 016-16521-180612 від 18.06.2012 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 7860,03 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 18.06.2012 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 016-16521-180612, відповідно до якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 15.05.2014 року борг складає 7860,03 гривень, а саме: - тіло кредиту - 2191,04 грн. - прострочене тіло кредиту - 2776,97 грн. - заборгованість за відсотками -719.31грн. - заборгованість за комісіями - 2172,71 грн. Положенням договору п. 1.3. передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved