Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

03.04.2014р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 4000 грн., 3% річних в сумі 119,67 грн., проценти за користування позикою в сумі 290, 29 грн., витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 907 грн. та витрати на посвідчення довіреності на представництво інтересів в сумі 444 грн., посилаючись на те, що 07.03.2013 року позивач позичив відповідачу 4 000 грн. під розписку строком до 30.03.2013 року. У встановлений строк відповідач борг не повернула, на неодноразові прохання про добровільне повернення боргу відмовляється в усній формі. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надала в судове засідання клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяв про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення слухання справи не надала, заперечень проти позову до суду не надходило. На підставі ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно зі ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені договором. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем 07.03.2013 р. був укладений договір позики, згідно з яким позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 4 000 грн., на підтвердження факту отримання зазначеної грошової суми позичальник надав позичкодавцю розписку, копія якої знаходиться в матеріалах цивільної справи (а.с. 6). Відповідно до умов договору позичальник зобов'язалася повернути грошові кошти до 30.03.2013 р., що також підтверджується копією розписки. Таким чином, суд встановив, що відповідачем була отримана в позику сума 4 000 грн., яку вона до цього часу не повернула. Відповідно до ст.. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно здійсненого позивачем розрахунку сума процентів на рівні облікової ставки НБУ становить 290,29 грн., розмір трьох процентів річних - 119,67 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 17). За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені ним у зв'язку зі зверненням до суду, а саме судовий збір в сумі 243, 60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 907 грн., витрати на посвідчення довіреності в сумі 444 грн.

Outcome: approved