Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

03.06.2019 р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстровано 26.07.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №603. Представник позивача адвокат Селезньова Т.В., до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та позивача, в заяві представник позивача та позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 26.07.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №603. В матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] щодо згоди з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до положення ст. 200 ч.3,4 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач та позивач розпорядилися на свій розсуд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 липня 2011 році Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. В позові зазначено про відсутність спору про поділ майна. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. З матеріалів справи вбачається, що шлюб зареєстрований на території України- Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №603. А від так, відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує нате, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved