Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

03 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру асліментів. Рішенням\~ Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 червня 2020 року у позовних вимогах [PERSON] відмовлено. 22 червня 2020 року до суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній справі, оскільки судом, при винесенні рішення по справі не вирішено питання про\~ стягнення судових витрат, які складаються із витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7000 гривень. В судове засідання представник відповідача та відповідач не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились надали суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та просили відмовити у задоволенні заяви про стягнення таких витрат, оскільки відповідач про подачі відзиву до суду не надала попередній орієнтований розмір судових витрат, які вона понесла або планує понести у зв`язку з розглядом справи, просили справу розглядати без їх участі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача та відповідача про ухвалення додаткового рішення по справі\~ підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності зі ст. 133 ч.3 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, повязані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно зі ст. 137 ч.2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як передбачено\~ ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження розміру витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень до суду надано: - копію договору про надання правничої\~ допомоги № 9 від 25 лютого 2020 року укладений між відповідачем [PERSON] та адвокатом Манзар Т.В.; - додатковий договір від 18 червня 2020 року укладений між відповідачем [PERSON] та адвокатом Манзар Т.В ; - копію ордера серія СА №1002721 від 03 березня 2020 року: - квитанцію №8 від 18 червня 2020 року про оплату відповідачем адвокату [PERSON] 7000 гривень витрат за надання правничої допомоги; - акт № 8 прийому наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 9 від 25 лютого 2020 року. Статтею 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року визначено, що\~ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги,\~ суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Відтак, враховуючи критерії розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги\~ понесені позивачем підлягають відшкодуванню в розмірі 5000 гривень. Саме така сума коштів, на думку суду, відповідає обсягу виконаних робіт адвокатом. З положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Заява представника відповідача та відповідача про винесення додаткового рішення до рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 червня 2020 року, подана через канцелярію Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 22 червня 2020 року, тобто в термін встановлений ЦПК України. Суд не приймає до уваги посилання представника позивача та позивача\~ що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно ч. 2 ст. 134 ЦПК України,\~ у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Разом з тим, суд вважає, що витрати, які понесла відповідач за надання їй правничої допомоги є обґрунтованими та підтверджені належними доказами. Окрім того, у відповідності до ст.\~ 134 ЦПК України, представником відповідача та відповідачем\~ зроблена завчасно\~ відповідна заява про наявність таких витрат, про що зазначено у відзиві поданому 03 березня 2020 року. Враховуючи вищевказані норми чинного ЦПК України,\~ заяву про ухвалення додаткового рішення у справі слід задоволити частково. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial