Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

03.12.2014 року позивачка звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовом до Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером 5323287200:00:001:0105 , площею 3,85 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323287202:00:001:0105 площею 3,85 га, вартістю 100732,54 грн., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, та належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 074635 в якому зазначений кадастровий номер 5323287202:00:0010105, виданого та зареєстрованого Миргородським районним відділом земельних ресурсів, правонаступником якого є Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області, 28 вересня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди № 010454500156 . За своє життя 11 грудня 2006 року він склав заповіт, яким все майно заповів їй - позивачці по справі. 26.11.2014 року вона звернулася до державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За змістом довідки від 26.11.2014 року 06-06/988 виданої Управлінням Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області, земельна ділянка площею 3,85 га з кадастровим номером 5323287202:00:001:0105 зареєстрована на ім'я [PERSON], але при друці державного акту ДП «Полтавським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» допущена помилка тому вірним є кадастровий номер 5323287200:00:001:0105 (а.с. 12). Отже зміст державного акта на право власності на земельну ділянку щодо кадастрового номеру відрізняється від відомостей Державного земельного кадастру щодо цієї земельної ділянки. Це виключає можливість внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо зміни власника земельної ділянки і, як наслідок, - державну реєстрацію його права власності на неї. В результаті цього вона позбавлена можливості у передбаченому законом порядку належним чином оформити та здійснювати право власності на цю земельну ділянку. Надавши нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця, їй було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, так як в державному акті виявилася помилка в кадастровому номері, який не збігається з дійсним і правильним номером, що зазначено у витязі з Державного земельно го кадастру. Підтвердженням належності вищезазначеній земельній ділянці кадастрового номеру № 5323287200:00:001:0105, а не зазначеного в державному акті 5323287202:00:0010105, є витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, площа якої становить 3,85 га. Позивачка [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Савинцівської сільської ради в судове засідання не з'явився та надав заяву (а.с. 25) про розгляд справи без їх участі, не заперечував проти позову. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області свого представника не направило, належно повідомлені, а тому їх неявка не перешкоджає розглядові справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.5 ). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,85 га., яка належала покійному на підставі Державного акта серії ПЛ № 074635 , виданого та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010454500156 від 28.09.2004 року під кадастровим № 5323287200:00:001:0105, вартість якої складає 100732 гривень 54 копійок (а.с. 7). За своє життя 11.12.2006 року він склав заповіт, яким все майно заповів [PERSON] (а.с.11). Підтвердженням належності вищезазначеній земельній ділянці кадастрового номеру № 5323287200:00:001:0105 , а не зазначеного в державному акті 53232872002:00:0010105 , є витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, площа якої становить 3,85 га (а.с.13). Згідно інформаційної довідки Другої миргородської державної нотаріальної контори (а.с.23,24) позивачка [PERSON] прийняла спадщину після померлого [INFO]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини за заповітом на користь [PERSON] Постановою Другої миргородської нотаріальної контори від 26.11.2014 року було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині невідповідності кадастрового номеру, зазначеного в Державному акті на право власності на земельну ділянку кадастровому номеру земельної ділянки зазначеному в державному реєстрі, тобто по причині відсутності належно оформленого правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлого спадкодавця на майно. (а.с. 12) Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 182 ЦК України (2004р.), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України,( станом на 01.01.2013р.) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Як слідує із наданих Управлінням Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, плану із зазначенням площі земельної ділянки та кадастрового номеру площа цієї ділянки за даними Державного земельного кадастру що належала [PERSON] становить 3,85 га., а кадастровий номер 5323287200:00:001:0105 . Оскільки нові Закони, що передбачали державну реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі з присвоєнням їм кадастрового номера були прийняті після видачі Державного акта на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] та не був зареєстрований відповідно до вимог нового законодавства до її смерті, крім того допущена помилка в кадастровому номері, зазначеному в Державному акті серії ПЛ № 074635, позивачка є спадкоємицею після померлого за заповітом, суд вважає що її вимоги про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3,85 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Савинцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області після смерті [PERSON], що помер [INFO], такими, що ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення згідно зі ст.ст. 1216 - 1218, 1233, 1268 ЦК України (2004 року).

Outcome: approved