Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

03.07.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.12.2011р. відповідачка взяла у неї в борг гроші в сумі 3920 грн., про що була написана розписка. Та зобов'язалася повернути 23.12.2011р. На даний час кошти не повернуті. Річні відсотки за неповернутою грошовою сумою складають 29.40 грн. (3920 грн. х 3:12 міс. х 3). Таким чином за зобов'язанням від 19.12.2011р. сума боргу з відсотками за прострочення складатиме 3920 грн. + 29.40 грн. = 3949 грн., на підставі чого просить стягнути з відповідача на її користь 3920 грн. основного боргу, 29.40 грн. річних відсотків за прострочення боргу та судовий збір. Заявою позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки на її користь 3920,00 грн. основного боргу, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 205,80 грн. та судові витрати (а.с.17). Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив та заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду, на підставі Ухвали суду від 15 січня 2014 року. Суд, заслухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 грудня 2011 року позивач передав відповідачу 3920 грн., який останній зобов'язався повернути до 23 січня 2011 року, про що відповідачем була складена розписка (а.с. 3) Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів повернення позики відповідачем суду не надано. За такими обставинами позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунками позивача, наведеними в позовній заяві, три відсотка річних від основної суми боргу за період з 24.12.2011 року по 24.09.2013 року (включно) складають 205,80 грн. = 21 мес. *9,80 грн., де: 21 мес. - період прострочення виконання грошового зобов'язання з 24.12.2011 року по 24.09.2013 року; 9,80 грн. - три відсотків річних на місяць від суми основного боргу 3920 грн. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних також підлягають задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Outcome: approved