Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

03.07.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: зняти арешт з квартири № 71 по вул. Руслана Плоходька (колишня вул. [PERSON]) № 12, в м. Харкові та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про арешт зазначеної квартири на підставі: 1) ухвали Московського районного суду м. Харкова від 12.11.2004, суддя Омельченко Н.І. арешт нерухомого майна від 12.11.2004 за № 1466332, реєстратор: Перша ХДНК; 2) ухвали Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2004, суддя Омельченко Н.І. арешт нерухомого майна від 12.11.2004 за № 1466402, реєстратор: Перша ХДНК; 3) ухвали Московського районного суду м. Харкова від 12.11.2004, суддя Омельченко Н.І. арешт нерухомого майна від 12.11.2004 за № 1466241, реєстратор: Перша ХДНК; 4) ухвали Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2003, арешт нерухомого майна від 29.12.2007 за № 6354149, реєстратор: Перша ХДНК. В обґрунтування позову зазначив, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходились цивільні справи: 1) за позовом кредитного союзу «Регіон» до [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору (рішення від 12.11.2004); 2) за позовом [PERSON] до [PERSON] по стягнення боргу (справа № 2/43718/03); 3) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу (справа № 2 1489/04); 4) за позовом кредитного союзу «Україна» до [PERSON] про стягнення боргу (рішення від 23.02.2004). З метою забезпечення позовних вимог ухвалами суду були накладені арешти на квартиру [ADDRESS] (надалі Квартира), власниками якої були [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.08.2016 за поданням державного виконавця було визначено, що боржнику [PERSON] належить 1/3 частина зазначеної квартири. Позивач прийняв участь в аукціоні щодо реалізації арештованого майна, а саме 1/3 частини двокімнатної Квартири, в системі електронних торгів «Сетам», де був визначений переможцем відповідно до протоколу проведення електронних торгів за № 238047. Для реєстрації права власності у реєстрі прав на нерухоме майно позивач звернувся до нотаріальної контори, де позивачу було повідомлено про те, що на зазначену квартиру судом Московського району м. Харкова були накладені арешти для забезпечення позовних вимог до [PERSON] З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 19.05.2017 № 87550319 накладено арешт на квартиру згідно ухвал Московського районного суду м. Харкова. Позивач звернувся до Московського ВДВС м. Харкова із заявою про зняття арешту з Квартири, проте Московський ВДВС відмовив йому у скасуванні відповідних арештів, а для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, причини не явки суду не повідомили, заперечень проти позову, а також заяв про розгляд справи за їх відсутності, суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 5-98-161359 від 18.12.1998, квартира [ADDRESS] (вул. [PERSON]) м. Харкова належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.10.2003 по справі № 2-43718/03, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості за договором позики 5940,00 грн. Як вбачається з Довідки голови Московського районного суду м. Харкова від 21.09.2017, цивільна справа № 2-43718/03 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, була знищена за спливом строків зберігання у 2009. Крім того, в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 2-37196/04 за позовом КС «Самопоміч» до [PERSON] про стягнення заборгованості, визнання права власності. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2004 по справі № 2-37196/04, накладено заборону на відчуження частини Квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) м. Харкова , зареєстровану на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданому 18.12.1998. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2004 по справі № 2-37196/04 позов КС «Самопоміч» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь КС «Самопоміч» суму заборгованості в розмірі 40041,93 грн. Крім того, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2003 накладено заборону на відчуження на частину квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) м. Харкова, зареєстрованої на імя [PERSON]. Як вбачається з повідомлення про накладення заборони відчуження обєктів нерухомого майна № 8939 від 29.03.2004, ВДВС Московського РУЮ м. Харкова накладено заборону на відчуження на окреме майно, а саме на частину квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) м. Харкова, підстава постанова ВДВС Московського РУЮ м. Харкова від 29.03.2004 серії АА № 584522. 06.03.2006 постановою СВ Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області накладено арешт на квартиру № 71 за адресою: м. Харків, вул. Ейдемана, буд. 12. Відповідно до постанови Московського ВДВС ХМУЮ від 03.09.2010, відкрито виконавче провадження № 21140440 на підставі виконавчого листа № 1-121, виданого 02.06.2010 Жовтневим районним судом м. Харкова щодо конфіскації всього майна, яке належить [PERSON] 12.04.2017 року відповідно до постанови Московського ВДВС ХМУЮ ГТУЮ у Х/о (ВП № 21140440) закінчено виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 1-121, виданого 02.06.2010 Жовтневим районним судом м. Харкова щодо конфіскації всього майна, яке належить [PERSON], оскільки рішення суду виконане в повному обсязі. Виявлене майно, яке належить боржнику було реалізоване, кошти перераховані в дохід держави, інше майно відсутнє. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 87550319 від 19.05.2017 , на Квартиру № 71 за адресою: м. Харків, вул. Р. Ейдемана, буд. 12 було накладено арешти, а саме: 1) 28.05.2004 за № 19355, реєстратор Перша харківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження повідомлення ВДВС 29.03.2004, власник [PERSON], обєкт обтяження - Квартира; 2) 12.11.2004 за № 1466241, реєстратор Перша харківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження ухвала Московського районного суду м. Харкова від 12.11.2004, власник [PERSON], обєкт обтяження частина Квартири; 3) 12.11.2004 за № 1466332, реєстратор Перша харківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження ухвала Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2004, власник [PERSON], обєкт обтяження частина Квартири; 4) 12.11.2004 за № 1466402, реєстратор Перша харківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження ухвала Московського районного суду м. Харкова від 12.11.2004, власник [PERSON], обєкт обтяження частина Квартири; 5) 29.12.2007 за № 6354149, реєстратор Перша харківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження ухвала Московського районного суду м. Харкова від 14.07.2003, власник [PERSON], обєкт обтяження частина Квартири; 6) 10.12.2010 за № 10596728, реєстратор Харківська філія ДП «Інформаційний центр» МЮУ, підстава обтяження постанова Московського ВДВС ХМУЮ від 25.11.2010 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, власник [PERSON], обєкт обтяження частина Квартири. Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 238047, 23.02.2017 року відбувся аукціон щодо реалізації арештованого майна, а саме 1/3 частини двокімнатної квартири: м. Харків, вул. Р. Плоходька (колишня вул. р. [PERSON])[ADDRESS], переможцем якого став позивач [PERSON]. Зазначене підтверджується також листом Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Х/о від 11.04.2017 року, в якому зазначено, що арештоване майно, а саме 1/3 частина Квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) м. Харкова була реалізована, та переможцем аукціону став [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормами ч. ч. 1, 2 ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Такі правові регулювання містяться і в ст.1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, при відсутності заборгованості та триваючого виконавчого провадження, наявність обтяжень на даний час порушує право позивача, внаслідок чого останній не може зареєструвати право власності на частину Квартири, а тому позбавлений можливості в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved