Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

03 березня 2020 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05 жовтня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Смотрицькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 12. В подружжя є троє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, спільне життя з відповідачем не склалося через конфлікти та напруженні стосунки, через що пара втратила почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого це стало причиною для припинення шлюбних відносин, крім того подружжя не проживає разом більше двох років, а тому позивачка звернулася до суду і просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду від 27 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи її відсутності, позов підтримала, термін на примирення просила не надавати, зазначила, що на даний момент проживає з іншим чоловіком та чекає від нього дитину, проти заочного розгляду справи не заперечила, просила судовий збір не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомляв, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Відповідачем не подано до суду відзив на позов. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.287 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 05 жовтня 2009 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Смотрицькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 12. В подружжя є троє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження . Діти проживають з матір`ю, спору про місце проживання дітей немає. Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через конфлікти та напруженні стосунки , втрату почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого це стало причиною для припинення подружніх відносин два роки тому. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають більше двох років, позивачка миритися не бажає, має іншого чоловіка та очікує від нього дитину і їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved