Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

04.07.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в [ADDRESS], проживала його матір [PERSON] та їй на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] року [PERSON] (мати) померла. Ще за життя вона посвідчила на його ім'я заповіт. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом з нею. Позивач бажає оформити право власності на дане спадкове майно на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку йому відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськиими будівлями та спорудами. У зв'язку з вищевказаним, [PERSON] (позивач) просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду направила письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі та без участі її довірителя. Представник відповідача - Королівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився. До суду подав письмову заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 1 Королівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], [INFO], яка була головою двору, значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] народився [INFO] року та його матір'ю є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16). [INFO] року [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] (мати позивача) посвідчила на ім'я [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла йому належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та присадибну земельну ділянку, що підтверджується копією заповіту від 11.03.1999 року (а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (мати позивача), оскільки на час відкриття спадщини (з травня 2007 року) постійно проживав разом з спадкодавцем ([PERSON].). Зазначений факт було встановлено рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2016 року (а.с. 14-15). Як вбачається з копії спадкової справи № 159/2016 від 05.04.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (мати позивача), інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи за законом немає (а.с. 28-48). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 555/02-31 від 23.06.2016 року (а.с. 13). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved