Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

02.07.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 992 від 06.06.2015 року. При цьому позивач посилається на те, що на теперішній час сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюбні відносини припинені. Позивач зазначає, що від шлюбу у сторін є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Оскільки подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливі, позивач звертається до суду із позовом. Ухвалою від 11.07.2018 року провадження у справі відкрито. В судове засідання 24.09.2018 року позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що просить розглянути справу за її відсутності, позов задовольнитита залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 06.06.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №992, що слідує з свідоцтва про шлюб, [NUMBER], виданого 06.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с.4/. Від шлюбу у сторін є малолітня донька [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 24.01.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 626. Батьками в свідоцтві вказані сторони по справі. Шлюб у сторін носить формальний характер, на теперішній час подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини на теперішній час не заявляють. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки шлюб у сторін носить формальний характер, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. 112 СК України. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved