Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

03\~грудня 2018\~року до\~Василівського районного\~суду надійшла\~позовна заява\~[PERSON] до\~[PERSON],\~треті особи:\~Василівська державна\~нотаріальна контора\~Запорізької області\~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~за заповітом,\~у якій\~позивач просить\~надати їй\~додатковий строк\~для прийняття\~спадщини за\~заповітом після\~смерті [PERSON],\~який помер\~22\~лютого 2018\~року.\~Позов мотивований\~тим,\~що 22\~лютого 2018\~року помер\~[PERSON].\~Він не\~є родичем\~позивачки,\~а вона\~не є\~його спадкоємицею\~за законом,\~тому вона\~не зверталася\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини.\~Після його\~смерті спадкоємиця\~за законом\~є [PERSON]\~(рідна\~сестра померлого),\~бо його\~дружина [PERSON]\~померла ще\~в 2010\~році.\~Нещодавно (в\~листопаді 2018\~року)\~відповідачка [PERSON]\~повідомила позивачці,\~що за\~свого життя\~[PERSON] склав\~заповіт,\~згідно якого\~все належне\~йому майно\~він заповів\~саме позивачці\~[PERSON]\~Під час\~подачі [PERSON]\~заяви про\~прийняття спадщини\~після смерті\~[PERSON] нотаріус\~їй розяснив,\~що при\~наявності заповіту\~спадкоємцем є\~особа,\~зазначена у\~заповіті.\~Тому,\~[PERSON] вирішила\~повідомити [PERSON]\~про існування\~заповіту та\~передала їй\~усі документи,\~які зберігалися\~у померлого\~на день\~його смерті,\~щоб [PERSON]\~оформила спадщину\~на себе.\~Повідомлення від\~державного нотаріуса\~про існування\~заповіту на\~її користь\~вона не\~одержувала.\~Тому,\~до цього\~моменту їй\~взагалі не\~було відомо\~про те,\~що існує\~заповіт на\~її користь.\~Перешкодою для\~своєчасного подання\~нею заяви\~про прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON]\~було те,\~що внаслідок\~відсутності родинних\~звязків з\~померлим вона\~не є\~спадкоємицею за\~законом,\~тому вважала\~відповідачку його\~спадкоємицею та\~не знала\~про існування\~заповіту на\~її користь,\~поки [PERSON]\~не повідомила\~їй про\~це. 22 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, але листом від 28 листопада 2018 року за № 793/01-16 їй було розяснено про необхідність визначення додаткового строку для прийняття спадщини в судовому порядку, тому [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого 22 лютого 2018 року [PERSON], протягом шести місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою Василівського районного суду від 12 грудня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна, проти їх задоволення не заперечує. Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в підготовче судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти позовних вимог не заперечують. Суд вважає\~можливим розглянути\~справу без\~участі осіб,\~що не\~зявилися у\~судове засідання. У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 січня 2014 року [PERSON] склав заповіт, в якому зробив таке заповітне розпорядження: все належне йому майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті, і на що він за законом матиме право, заповідав [PERSON], яка народилася 30 серпня 1972 року в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області (а.с.8). Вказаний заповіт було посвідчено секретарем виконкому Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області [PERSON], зареєстрований за №01. 22 лютого 2018 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС №413048 виданого 23.02.2018 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.5). Відповідно до повідомлення Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вих.№850/01-16 від 19 грудня 2018 року та матеріалів спадкової справи, після смерті 22 лютого 2018 року [PERSON] за заявою про прийняття спадщини за законом сестри померлого [PERSON] заведена спадкова справа №77/2018 (а.с.29). У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення.\~\~ Пунктами 2.3 та 3.2 діючого на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року\~\~№ 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595\~\~на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов'язок перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Приймаючи до уваги, що за життя [PERSON] не повідомляв про складання ним заповіту, позивач не є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] та їй було відомо про наявність спадкоємця за законом, а відповідно після смерті спадкодавця позивач не зверталася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Про те, що померлим 22 лютого 2018 року [PERSON] на імя позивача був складений заповіт остання дізналася лише в листопаді 2018 року зі слів відповідача [PERSON], яка повідомила про наявність заповіту у спадковій справі. Від державного нотаріуса після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця [PERSON] будь-яких дій для повідомлення позивача [PERSON] про відкриття спадщини не здійснювалося, виклик позивача, як спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, не здійснювався. Таким чином, докази про обізнаність позивача про існування заповіту матеріали справи не містять, а тому аналізуючи наведені позивачем доводи та наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.\~\~ Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. Урахувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши факт надання законодавцем переваги здійсненню спадкуванню за заповітом як особистому розпорядженню особи на випадок смерті, суд приходить до висновку про необхідність врахування такої волі спадкодавця як прояву свободи заповіту, з урахуванням наявності поважних причин пропуску, передбаченого\~\~законом строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов, визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті 22 лютого 2018 року [PERSON], оскільки встановлено, що позивач не звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з поважних причин. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved