Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

02.10.2017 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про визнання дій неправомірним та зобов'язання вчинити дії до відповідачів ПАТ «Дніпропетровскгаз» та газорозподільного підприємства Дніпродзержинське управління експлуатації газового господарства Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2017 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду на 13.11.2017 року. 13.11.2017 року оголошена перерва розгляду справи. Справа призначення до розгляду на 21.12.2017 року. 21.12.2017 року оголошена перерва розгляду справи. Справа призначення до розгляду на 08.02.2018 року . 08.02.2018 року оголошена перерва розгляду справи. Справа призначення до розгляду на 03.05.2018 року. 03.05.2018 року оголошена перерва розгляду справи. Справа призначення до розгляду на 07.05.2018 року. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 07.05. 2018 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно поданого позову позивач просить визнати дії відповідача щодо відключення його домоволодіння від системи газопостачання незаконними. Визнати незаконним та скасувати рішення комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 20.09.2017 року та рішення комісії по нарахуванню йому штрафних санкцій. Зобов'язати відповідача відновити стан, який існував до порушення його права, а саме поновити газопостачання його будинку в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області по вул. Вишнева, 22. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: він має у власності житловий будинок за адресою: м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області по вул. Вишнева, 22. Житловий будинок підключений до системи газопостачання на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 08.09.2015 року, особовий рахунок за договором № [NUMBER]. Оплата послуг з газопостачання здійснюється ним регулярно та в обсягах використаного природного газу за показаннями лічильника. 15.09.2017 року представники ПАТ «Дніпропетровськгаз» у складі майстра ВОВОГ [PERSON], слюсаря ВОВОГ [PERSON]В,. та слюсаря ВОВОГ [PERSON], було складено акт про порушення № 993 про порушення Кодексу газорозподільних систем, згідно якого ним ніби-то було порушено п.1 гл.2 розділу ХІ вказаного Кодексу у вигляді несанкціонованого відбору газу шляхом несанкціонованого газопроводу. В той же день згідно акут № 168 була відключена подача газу до його будинку за адресою м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області по вул. Вишнева, 22 шляхом обрізки газопроводу в місці приєднання. При складанні акту він заперечував проти того, що на його земельній ділянці було несанкціоноване втручання у газопровід, а наголошував на тому, що таке втручання могло мати місце на сусідній земельній ділянці № 20 по вул. Вишневій в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, але працівники, які складали акт та проводили відключення газу, на це не звернули уваги. Раніше він та члени його сім'ї ніколи не перешкоджали контролерам та працівникам газового господарства в доступі до домоволодіння та огляді газових приладів, газових трубопроводів та інше. Зауважень з їх боку відносно експлуатації ним газового обладнання і використання газу не було. В акті про порушення було зазначено, що вказаний акт буде розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів про порушення в м. Кам'янське Дніпропетровської області 20.09.2017 року. 20.09.2017 року члени комісії не зважаючи на його заперечення проти акту та наведені докази, ухвалили рішення про нарахування йому штрафних санкцій в сумі приблизно 22000 грн. Сума була оголошена орієнтовно. А сам протокол засідання комісії йому вручений не був. Крім того було зазначено, що поновлення газопостачання в його будинок можливе лише після сплати штрафу, надання квитанції про сплату та додаткових витрат на повторне підключення. Вважає. що відповідачем незаконно складено акти про порушення, незаконно проведено відключення його будинку від системи газопостачання, а також ухвалене незаконне рішення щодо нарахування йому штрафних санкцій за несанкціоноване підключення, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення фактично викладені в позовній заяві. Крім того позивач пояснив, що в той день по їх вулиці проводила перевірка газового обладнання. Він допустив працівників відповідача до свого двору, надав їм допуск до всіх приміщень та обладнань, розташованих на території його домоволодіння. Будь-яких претензій до нього не було. Потім працівники відповідача пішли до сусіднього будинку та на межі на газовій трубі побачили кран. Знову повернулись до нього та почали питати про цей кран, він сказав, що знає про даний кран, але кран старий. поріс мохом, різьби не видно і він його не встановлював. На що йому повідомили, що приїде майстер та складе акт. Потім в акті вписали його прізвище, він заперечував проти цього так як кран знаходиться не на території його домоволодіння, він його не встановлював та крадіжку газу не вчиняв і складений акт про порушення він підписати відмовився з цих підстав. Потім йому зателефонувала знайома та сказала, що даний кран зрізали і його будинок відключили від газопостачання. Він звертався до відповідача з приводу незаконності його дій, але його ніхто слухати не хотів. Як не слухали його і на засіданні комісії та нарахували йому штрафні санкції, які він вважає незаконними. Так як крадіжки газу не здійснював та в систему газопостачання ен втручався. Відповідач, представник ПАТ «Днірпопетрвоськгаз» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Подавши письмові заперечення на позовну заяву також пояснив, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушених прав, так як ст. 16 ЦК України передбачено, що визнати неправомірними можна визнати лише дії органу державної влади та місцевого самоуправління. ПАТ «Дніпропетровськгаз» не відноситься до даних органів, тому законом не передбачено такого способу захисту порушених прав як визнання дій органу господарювання неправомірними. Також позивач просить скасувати рішення про нарахування йому штрафних санкцій, але з цього приводу рішення не ухвалювалось, складався лише протокол засідання комісії та був виданий акт розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу спожитого газу та рахунок для оплати. Такими чином такого документу, як рішення про нарахування штрафних санкцій не приймалось відповідно воно не може бути і визнане незаконним та скасоване. Щодо позовних вимог про підключення позивача до системи газопостачання, то ПАТ «Дніпропетровськгаз» на території домоволодіння позивача було виявлено несанкціоноване втручанням в систему газопостачання. Кодексом газорозподільних систем передбачено, що в цьому випадку домоволодіння відключається від системи газопостачання та здійснюється перерахунок (донарахування) спожитого газу або змінюється режим нарахування об'ємів природного газу споживачу, відповідно відключення домоволодіння позивача від системи газопостачання було правомірним. Відновлення газопостачання до домоволодіння позивача може бути здійснене лише після оплати нарахованих (донарахованих) обсягів газу та оплати робіт щодо підключення його домоволодіння до системи газопостачання. Тому будь-яких порушень у діях працівників ПАТЬ «Дніпропетровськгаз» не було та позов не підлягає задоволенню. Крім того відповідачем за даним позовом вказане і газорозподільне підприємство - Дніпродзержинське управління експлуатації газового господарства, яке на даний час не існує. В свою чергу при складанні акту позивач будь-яких заперечень в ньому не зазначав, та доказів правомірності своєї поведінки не надав, а також підписав акт про відвідування, в якому зазначене виявлене порушення, тобто дії позивача свідчить проте, що він погоджується з виявленим порушенням. Також в доповідних записках слюсарів зазначено, що позивач в розмові з ними підтверджував, що він вварив зазначений кран, а також кран повернений в сторону домоволодіння позивача. На підставі чого в задоволенні позовних вимог просить відмовити.. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, свідків, дослідивши доводи, викладені у запереченнях на позовну заяву, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області по вул. Вишнева, 22, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 23.07.1999 року, посвідченим приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 897. Житловий будинок позивача підключений до системи газопостачання на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 08.09.2015 року, особовий рахунок за договором № [NUMBER], що підтверджується копією договору укладеного між позивачем та ПАТ «Дніпропетрвоськгаз». Оплата послуг з газопостачання здійснюється позивачем за показаннями лічильника, що підтверджується копіями чеків на оплату спожитого газу, з яких вбачається, що в зимовий період оплата здійснюється позивачем в межах 2000-3000 грн., щомісячно . Також судом встановлено, що 15.09.2017 року представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» було здійснено перевірку стану обліку та споживання природного газу у домоволодінні позивача. В результаті даної перевірки було складено наступні документи: акт про відвідування від 15.09.2017 року, акт про порушення № 993 від 15.09.2017 року, акт про відключення № 168 від 15.09.2017 року. В акті про відвідування зазначено, які дії вчинені перевіряючи ми особами відносно газових приладів, та вказується про виявлене несанкціоноване втручання в систему газопроводу. Даний акт підписаний позивачам. В акті про порушення зазначене виявлене порушення: несанкціонований відбір природного газу (крадіжка) шляхом несанкціонованого газопроводу, даний акт позивач підписати відмовився. При цьому в акту наданому відповідачем прописано, що позивач від підпису відмовився. А в примірнику, зазначеного акту, наданого позивачем дана графа не заповнена без будь-яких записів. В акті про відключення зазначено причина відключення несанкціонований відбір газу. Даний акт позивачем також не підписаний. Такм чином оцінюючи надані суду сторонами акти вбачається, що позивач з початку складення даних актів не погоджувався з ними та виявленим порушенням. Так як відмовився підписувати акт про порушення та акт про відключення. Тому доводи представника відповідача, про те, що позивач погодився з виявленим порушеннями, суд вважає безпідставними, так як відмова підписати дані акти свідчить про незгоду особи з даними актами та зазначеними в них відомостями. А викладення письмово в акті своїх зауважень (заперечень) є правом споживача, а не його обов'язком. Крім того доказів того, що представника ПАТ «Дніпропетровсбкгаз» роз'ясняли позивачу його право письмово викласти свої зауваження та/або заперечення по складеному акту не надано. З пояснень свідків [PERSON]В,. [PERSON], та [PERSON], судом встановлено наступне. Так свідок [PERSON], пояснила суду, що вона є сусідкою позивача, хоч вони проживають на різних вулицях. Але їх городи межують тому їй добре видно домоволодіння позивача. Їй відомо, що 15.09.2017 року здійснювалась перевірка газових приладів працівниками газового господарства. Вона телефонувала [PERSON], та говорила, що до нього зайшли працівника газового господарства, та що б він приїхав, так як вони без його відома ходять по його подвір'ю. Їй також відомо, що по межі домоволодіння [PERSON], та його сусідів проходить газова труба. Цю трубу їй добре видно і вона ніколи не бачила, щоб [PERSON], проводив якісь роботи з даною трубою. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по вул., Вишневій (раніше 60 років Жовтня з 1978 року. В 1988 році вони завершили будівництво будинку та проживають в ньому. По сусідству з домоволодінням [PERSON]Г,. раніше проживав гр.. [PERSON], який як і всі будував будинок. Але так і не добудував його та проживав у літній кухні. [PERSON], жив сам. Вона інколи допомогала гр.. [PERSON] та бувала в його оселі. В літній кухні гр. [PERSON] була пічка та форсунка, яка опалюється газом. Так як будинок Задорожннього не був добудований то газ до нього не був підведений, але гр. [PERSON] користувався газом, так як ніколи дрова не заготовлював. Свідок [PERSON], пояснив суду, що він проживає на вул. Вишневій. Він знав гр. [PERSON] Фрідріха, який також проживав по даній вулиці по сусідству з домоволодінням позивача. Одного разу він підвозив гр. [PERSON] і зупинив автомобіль біля свого будинку. [PERSON] подивився, що в його домоволодіння два ввода газу : на будинок та на літню кухню. Та сказав йому, що в нього газ відрізали. Остався лише кран до якого можна приладнати трубу та відбирати газ. Про цей випадок він спам'ятав, коли дізнався, що в [PERSON],відрізали газ та знайшли кран на газоводі на межі даних домооволодінь. Допитані зі сторони відповідача свідки пояснили наступне. Свідок [PERSON] Т Л., в судовому засіданні пояснила, що 15.09.2017 року їй в телефонному режимі повідомили, що по вул. Вишневій при вуличному обході виявили несанкціоноване втручання в газопровід. Вона приїхала зафіксувала цей факт та склала акт про порушення, зробила фотознімки. Потім була викликана бригада, яка здійснила відключення абонента від системи газопостачання. Порушення полягало в тому, що на межі між будинками було виявлено врізку в газопровід, кран був повернути в сторону домоволодіння [PERSON] Вона спілкувалась з [PERSON], але останній будь-яких пояснень з цього приводу не надавав. Свідок [PERSON]В,. пояснив суду, що вони здійснювали перевірку по вул. Вишневій. Перевірили домоволодіння [PERSON], та перейшли до іншого домоволодіння. На межі цих будинків вони виявили магістральний газопровід та вварений в нього кран. До них підійшов [PERSON] Вони його запитали: «Чия це робота?» На що [PERSON] Г,. відповів, що кран вварив він. Що в літній кухні хтось жив і хотіли зробити окрему магістраль до літньої кухні. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що вони здійснювали перевірку по вул. Вишневій та знайшли штуцер з краном по вул. Вишневій. 22. Ним з цього приводу складена доповідна записка, в якій все викладеного правильно і позивач підтвердив, що даний кран вварив він. Таким чином з досліджених наданих суду доказів було встановлено, що 15.09.2017 року працівниками ПАТ «Дніпропетрвоськгаз» було виявлено несанкціоноване втручання в газопровід. Вварений кран було виявлено на межі двох домоволодінь, розташованих по вул. Вишневій, 20 та 22. З наданих сторонами фотознімків вбачається, що газова магістраль проходить за межею домоволодіння позивача, Вишенва, 22. Вварений кран як пояснюють учасники процесу повернений в сторону домоволодіння позивача. З фотознімків, наданих відповідачем, проведених до усунення виявленого порушення вбачається, що газова труба та кран пофарбовані. Але верхня частина крану є старою та ржавою. Представник відповідача та свідки, допитані з боку відповідача стверджують, що позивач визнав факт того, що це він вварив даний кран, тому акт про порушення був складений саме щодо його домоволодіння. Так представник відповідача зазначає, що визнання позивачем цього факту виявляється у підписанні ним акту про відвідування, де було зазначене і дане порушення. Свідки [PERSON]В,. та [PERSON]О,. стверджують, що позивач в усній розмові з ними признався, що саме він вварив даний кран. Проте позивач заперечує визнанням ним даного факту, а саме проведення втручання в систему газопроводу. При цьому підписання акту про відвідування позивачем, суд не може вважати беззаперечним доказом визнання позивачем своєї вини у виявленому правопорушенні. Так як позивач вказував, що при відвідування його домоволодіння будь-яких порушень не виявлено. Свідок [PERSON],також пояснив, що врізка крану ними була виявлена після того як вони переходили з домоволодіння позивача до сусіднього домоволодіння. Тобто в часі дане порушення було виявлене вже після того як було здійснене відвідування домоволодіння позивача, а враховуючи те, що в акті про відвідування виявлене правопорушення записане останнім, тобто могло бути дописаним вже після підписання даного акту позивачем. При цьому акти про порушення та про відключення позивач відмовився підписувати. При цьому дописування даних в акті про порушення вбачається з наданих суду примірників цього акту. Так у примірнику акту, наданому позивачем, відсутній запис, що позивач відпису відмовився. А в примірнику акту про порушення, наданому відповідачем такий запис є. В акті про порушення не зазначено, що позивачем визнано, що врізка крану (несанкціоноване втручання) здійснена саме ним. В п. 7 акту про порушення зазначається, що до акту додається фото, відео зйомка, акт відвідування. Проте не зазначений як додаток пояснювальна записка слюсаря [PERSON], про те, що позивач зізнавався йому, що він здійснив врізку даного крану. При цьому пояснювальна записка слюсаря [PERSON], чомусь датована 20.09.2017 року, коли питання нарахування санкцій розглядалось на комісії, а не 15.09.2017 року, коли було виявлене саме порушення. З чого суд приходить до висновку, що складанням даної розписки відповідач намагався підтвердити законність своїх дій та прив'явзку виявленого порушення саме до домоволодіння позивача. Оцінюючи показання свідків [PERSON], та [PERSON], та пояснювальну записку [PERSON], в частині, що позивач зізнався, що кран вварив саме він, суд критично відносить до даних пояснень, виходячи з вищенаведеного. А також враховуючи той факт, що дані свідки є працівниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» та надають дані свідчення з метою доведення правомірності вчинених ними дій. Як працівників даного товариства. Крім того дані пояснення спростовуються показаннями свідка [PERSON], теж працівника ПАТ «Дніпропетровськгаз», яка в судовому засіданні пояснювала, що позивач [PERSON], нічого не говорив з приводу виявленого порушення. Крім того з дослідженого судом договору купівлі - продажу, плану газопроводу до домоволодіння позивача вбачається, що на території домоволодіння позивача в м. Верхньодніпровську по вул. Вишневій, 22 немає літньої кухні, що спростовує пояснення свідка [PERSON], про те, що [PERSON], признаючись, що він вварював даний кран з метою газифікації літньої кухні. Таким чином, на думку суду надані докази не підтверджують вину позивача у виявленому правопорушенні. Правовідносини з приводу постачання фізичним особам природного газу регулюються ст. 714 ЦК Українию, ЗУ «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженою постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. . 12 ЗУ «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується постачати споживачеві природний газ належної якості у кількості та порядку. Передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленим стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та регулюється в установленому порядку. Права та обов'язки постачальників та споживачів визначаються цим законом, Цивільним та Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами. А також договором постачання природного газу. Пунктом 2 розділу УІ КГС передбачено, що доступ споживачів, в тому числі і побутових споживачів до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об'єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу. Відповідно до ст. 12. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо здійснення процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відключення його домоволодіння від системи газопостачання, визнати незаконним та скасувати рішення відповідача про нарахування штрафних санкцій та зобов'язати відповідача відновити газопостачання його домоволодіння. Відповідач заперечуючи проти задоволення даних вимог посилається на те. що даний спосіб захисту порушених прав не передбачений ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав, це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної загрози їх порушення. Під способами захисту суб'єктивнх прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений в ст. 16 ЦК України. Відповідно до п.4,5,6 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування; норми права на які посилаються сторони, які суд не застосував та мотиви їх незастосування. Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи або інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином, хоч обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не передбачений ст. 16 ЦК України, але за обставин, що виникли суд вважає , що він є найбільш ефективним способу зисту порушеного права, не суперечить закону або договору, а також у випадку визнання дій відповідача неправомірними, матиме наслідком відновлення положення позивача, яке існувало до порушення його права, тобто спосіб захисту порушеного права, який передбачений ст. 16 ЦК України. Вирішуючи вимоги позивача про визання дій відповідача щодо відключення його домоволодіння від системи газопостачання суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу Газорозподільних систем -Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на обєкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості. України 15.05.2015 № 285(далі - Правила), та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по обєкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, повязаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по обєкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством. Даною правовою нормою передбачено право, а не обов'язок позивача припинити газопостачання об'єкту, в тому числі і у випадку несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. З досліджених вище доказів факт, що саме позивачем здійснене несанкціоноване втручання в систему газопроводу, шляхом врізки крану беззаперечно не доведений. Так як врізка крану здійснена поза межами домоволодінням позивача, позивач заперечує здійснення ним врізки даного крану. Доводи відповідача та свідків [PERSON] та [PERSON] в частині того, що позивач їм зізнався, що він вчинив роботи по врізці цього крану судом не приймаються з наведених вище обставин. При цьому відповідачем не проведено опитування та з'ясування обставин врізки даного крану власниками сусіднього домоволодіння. Доводи зі сторони позивача свідків про те, що даний кран вварив власник сусіднього домоволодіння, також не можуть бути прийняті судом, так вони ґрунтуються на їх припущеннях. Тому сторонами на надано доказів того, що саме позивач вчинив дане порушення, ні того, що інша певна особа, вчинила його. Але як уже зазначалось, що виявивши несанкціоноване втручання за межами домоволодіння позивача, та при відсутності визнання ним цього факту, та доказів того, що таке втручання вчинене саме ним. Вина позивача у вчинення даного порушення є недоведеною. За даних обставин, суд вважає, що дії відповідача щодо відключення домоволодіння позивача від системи газопостачання є неправомірними та дані позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як в даній ситуації дії відповідача по відключенню позивача не ґрунтувались на нормах законодавства, зокрема КГС . Вирішуючи питання щодо визнання незаконним та скасування рішення про нарахування штрафних санкцій суд виходить з наступного. Нарахування (донарахування) об'єму та обсягу спожитого газу здійснено позивачу в результаті виявленого порушення щодо несанкціонованого втручання в систему газопроводу. Тобто дані відносини виникли не з договору газопостачання, а в результаті виявленого порушення, тобто відносяться до позадоговірних відносин, на я кі поширюються вимоги ст. 1166 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З вказаної норми вбачається, що для притягнення особи до майнової відповідальності необхідним є встановлення наявності всіх складових частин складу правопорушення, а саме: наявність неправомірного діяння, наявність шкоди, наявність причинного зв'язку між протиправним діянням та спричиненою шкодою та наявність вини. Як вбачається з наведеного вище беззаперечних доказів того, що несанкціоноване втручання в систему газопроводу було здійснене саме позивачем не знайшло свого підтвердження. Також відсутні докази, що в результаті дій позивача відповідачу спричинено шкоду, так як доказів несанкціонованого відбору природного газу позивачем не доведено будь-якими доказами. В свою чергу позивачем надані докази того, що він щомісячно вносив оплату за спожитий газ і обсяг спожитого позивачем газу відповідав, розміру домоволодіння позивача та обліковувався газовим лічильником. Будь-яких приладів, чи пристроїв, які б вказували на споживання позивачем газу поза газопроводом суду не надано. Виявлення самої врізки не свідчить про те, що здійснювався несанкціонований відбір газу. Тому за недоведеністю цих двох складових складу правопорушення відсутніми є і інші дві складові правопорушення, як: причиний зв'язок та вина. Тому, суд вважає безпідставним нарахування позивачу об'єму та обсягу природного газу та його вартості виходячи із виявлення самого порушення, яке виявлене на на території домоволодіння позивача. Посилання представника відповідача, що рішення про нарахування позивачу штрафних санкцій не приймалось. А були складені лише протокол засідання комісії про порушення Кодексу газорозподільних систем, акт розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу та його вартості та рахунок на оплату збитків, суд вважає такими, що не в повній мірі відповідають дійсності. Так, дійсно такого документу, як рішення про нарахування штрафних санкцій відповідачем не виносилось. Проте з протоколу № 1167 від 27.09.2017 року вбачається, що розглядалось питання про перерахунок (донарахування) або зміни режиму нарахування об'ємів природного газу за наявності акту про порушення КГС та комісією прийняте рішення про донарахування об'єму природного газу в сумі 22430 грн. Тобто комісією прийняте рішення про таке донарахування, яке позивач визначає як штрафну санкцію, про що зазначено в протоколі засідання комісії. На підставі даного рішення складений акт розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу та виданий рахунок на оплату збитків. Відповідно судом встановлено, що рішення щодо визначення суми збитків позивачу відповідачем приймалось та оформлене протоколом засідання комісії, актом-розрахунком та рахунком на оплату. Щодо вирішення питання про визнання даного акту незаконним, то суд виходить з наступного. Сам по собі протокол засідання комісії та акт-розрахунок не можуть бути незаконними, виходячи з тих підстав, що позивач не оспорює правомочність комісії, правильність проведеного розрахунок, рішення прийняте на підставі наданого акут про порушення, тому підстав для визнання даних документів незаконними суд не вбачає. В свою чергу, виходячи з того, що недоведена вина позивача у вчиненні порушення КГС щодо несанкціонованого втручання в систему газопостачання та відбору газу, суд вважає за можливе ухвалити рішення про скасування нарахованої вартісті необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу. При цьому суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, так як даними документами ухвалене рішення щодо нарахування збитків позивачу та виданий рахунок на їх оплату, який позивач і просить скасувати. Виходячи з вищенаведеного суд вважає що підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача відновити стан, який існував до порушення права та поновити газопостачання його будинку так як судом встановлено факт незаконних дій відповідача по відключення домоволодіння позивача від системи газопостачання. Доводи представника відповідача про те відповідач - 2 газорозподільне підприємство Дніпродзержинське управління експлуатації газового господарства не може бути відповідачем так як воно ліквідоване, суд не може прийняти як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог. Так як відповідачем не надано доказів про припинення діяльності даного підприємства. Не заявлене клопотання про виключення його з числа відповідачів у справі. Позивач визначаючи дане підприємство як відповідача посилався на складений акт про порушення де зазначене Кам'янське відділення ПАТ «Дніпроетровськгаз» А задовольняючи вимоги позивача судом встановлено порушення прав позивача відбулось саме відповідачем ПАТ «Дніпропетрвоськгаз» відносно якого судом і задовольняються позовні вимоги. Згідно заяви позивача від 21.12.2017 року (а.с.77) останній просить вважати правильною назвою відповідача-1 публічне акціонерне товариство « Днірпопетровськгаз». Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вваж є за потрібне стягнути відповідача ПАТ «Дніпропетрвовськгаз» на користь держави судовий збір в сумі 1762.00 грн, так як позов поданий в порядку захисту прав споживачів, за яким позивач, позовні вимоги якого задоволені, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved