Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

03 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом на час їх стягнення, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову\~ і до досягнення дітьми повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до моменту досягнення [PERSON], [INFO] трьох років. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач батько дітей, не виконує покладений на нього обовязок по утриманню дітей, матеріальної допомоги не надає, а тому, просить задовольнити заявлені позовні вимоги. Ухвалою судді від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання на 01 березня 2018 року. 11.09.2018 р. від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини в повному обсязі, та визнав позов про стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до моменту досягнення дітьми повноліття. 21.09.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якій представник позивача зазначає, що поданий відповідачем відзив на позовну заяву є безпідставним, необґрунтованим та спрямованим на ухилення від виконання встановленого законом обовязку по утриманню дружини. Ухвалою суду від 04.10.2018 року справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали\~ та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON]\~ в судовому засіданні вказав, що заявлені позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дітей, проте заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи\~ правосуддя,\~ суд\~ захищає\~ права, свободи\~ та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що з 09.06.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 099967. Від даного шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серія І-БВ № 186512), та [PERSON], [INFO], (копія свідоцтва про народження серія І-БВ № 321163). Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS],\~ що підтверджується копією довідки № 6017 від 27.07.2018 року. Із копії довідки від 04.09.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] з 04.09.2018 року перебуває на обліку в Хмельницькому міському центрі зайнятості, статусу безробітного не отримував, допомогу по безробіттю не отримує. Також, відповідач надав до суду копію протоколу обстеження від 08.09.2018 року, протокол магнітно-резонансної томографії від 19.03.2018 року, копію обстеження від 18.01.2017 року, копію медичної картки амбулаторного хворого, копію довідки від 06.09.2018 року № 121, зазначивши, що він несе додаткові витрати на лікування. Проте, позивач не надав підтверджуючих відомостей, що він несе додаткові витрати на лікування, оскільки до матеріалів справи долучено лише висновки лікарів, а доказів понесення витрат на лікування згідно\~ рекомендацій лікарів суду не надано, а тому суд такі докази до уваги не приймає. Згідно довідки від 12.10.2018 року [PERSON] протипоказана\~ важка фізична праця, робота стоячи з підніманням вгору руками та різкими рухами. При цьому, як вбачається із висновку лікарів, позивачу протипоказана лише певний вид праці, а щодо інших видів роботи лікарями будь-яких застережень не зроблено. Окрім того, суд враховує, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного доходу, батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин. Окрім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він проживає в будинку батьків разом із своєю бабою [PERSON] інвалідом І групи, яка потребує постійного догляду, оскільки відповідачем не надано суду доказів, що її утримання та догляд за нею здійснює саме відповідач.\~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень ст. 183 СК України\~ частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року\~ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати дітей,\~ принципу законності, та з врахуванням визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ починаючи з дня предявлення позову\~ і до повноліття дітей. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач, як батько дітей зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, то необхідно зазначити наступне. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 цього Кодексу. Отже, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання, при цьому відповідач не спростував, що не в змозі таку допомогу надавати. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їх спільною дитиною трьох років в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 03.08.2018 року і до досягнення їх спільною дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved