Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

04.01.2019 від КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» надійшла заява про продовження госпіталізації [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, з тих підстав, що остання рішенням Жовтневого райнарсуду м. Луганськ від 17.02.1992 визнана недієздатною, на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2018 їй була продовжена госпіталізація до психіатричного закладу в примусовому порядку, з 30.07.2017 перебуває на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер». Під час перебування в закладі [PERSON] отримувала необхідне медикаментозне лікування, проводилися заходи психосоціальної реабілітації, але психічний стан її не покращився. З метою вирішення питання доцільності продовження госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку 04.01.2019 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою було встановлено, що остання виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможна задовольнити самостійно життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, потребує продовження госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. У судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер», лікар-психіатр заяву підтримала з зазначених в ній підстав та просила задовольнити. Прокурор та захисник виказали думку про доцільність задоволення заяви. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав думку прокурора, захисника, лікаря-психіатра, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Жовтневого райнарсуду м. Луганськ від 17.02.1992 [PERSON] визнана недієздатною. Згідно рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2018 [PERSON] була продовжена госпіталізація до КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» для психіатричної допомоги в примусовому порядку без її згоди. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 04.01.2019 №5 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, потребує продовження госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. В судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» підтвердила, що психічний стан [PERSON] після проведеного лікування не покращився. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Враховуючи, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 04.01.2019 №5 [PERSON] за своїм психічним станом неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, суд дійшов висновку про продовження госпіталізації [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved