Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

03 квітня 2019 року до Рівненського міського суду звернулися [PERSON] та [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користування власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку в житловому приміщенні, в якому просить суд усунути їм перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації в такому житловому приміщенні [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказують, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08 червня 1998 року квартира [ADDRESS] належить нам та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Відповідно до довідки за №18357 від 19.03.2019 року у вказаній квартирі зареєстровані позивачі та відповідач у справі. Однак, згідно довідки за №19/03 від 19.03.2019 року виданої ОСББ «Генерала Безручка - 20» відповідач - [PERSON] зареєстрований за адресою в [ADDRESS] , але фактично не проживає більше восьми років. Вказують, що реєстрація відповідача створює перешкоди у здійсненні ними права власності та тягне додаткові витрати на утримання житла. У зв`язку з цим вони звертаються до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав суду про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що відповідач більше 8-10 років у квартирі не проживає. Йому телефонують незнайомі люди з погрозами переоформити квартиру. Крім цього надходять листи про грошове зобовязання відповідача. Добровільно відповідач спір не вірішує, у звязку з цим позивачі звернулися до суду усунути перешкоперешкод в користуванні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку в житловому приміщенні (квартирі). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача та його представника. Заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 08 червня 1998 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до довідки за №18357 від 19.03.2019 року у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки за №19/03 від 19.03.2019 року виданої ОСББ «Генерала Безручка - 20» відповідач - [PERSON] зареєстрований за адресою в [ADDRESS] , але фактично не проживає більше восьми років. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ч. 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є співвласником вищезазначеної квартири, його право власності, в силу ст. 41 Конституції України, є непорушним, тому він відповідно має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в тому числі і право на проживання у вказаній квартирі. Так, як право власності відповідача на частку у спільному майні, яке належить йому на праві приватної спільної власності, в квартирі не припинено, він не може бути обмежений у будь-який спосіб у користуванні власністю. Права усіх співвласників законом захищаються у рівній мірі та не допускається захист прав одного співвласника за рахунок обмеження прав іншого співвласника без передбачених законом підстав. У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: в [ADDRESS] призведе до обмеження права останнього у користуванні своєю власністю, що суперечить положенням ст. 317 ЦК України, яка розкриває зміст права власності та ст. 319 того ж Кодексу, яка гарантує кожному власнику право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, що також включає і право бути зареєстрованим за місцезнаходженням житлового приміщення, яке особі належить на праві приватної спільної сумісної власності, незалежно від фактичного проживання або не проживання такого співвласника у житловому приміщенні. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користування власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку в житловому приміщенні.

Outcome: dismissed