Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

02.12.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , 2001 року народження, який продовжує навчання, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час їхній спільний син [PERSON] навчається на 3-му курсі денної форми навчання за спеціальністю 122 комп`ютерні науки в Приватному закладі вищої освіти «Київському міжнародному університеті» - «Коледж Київського міжнародного університету», який потребує постійної матеріальної підтримки. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) і до закінчення навчання, але не більше чим до досягнення сином 23 років. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засіданні позивач не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.12.2001 Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради м. Ірпінь у Київській області /а.с.7/. Відповідно до Договору про навчання №521/20-11 від 01.09.2020 року, виданої відокремленим структурним підрозділом Приватного закладу вищої освіти «Київського міжнародного університету» - «Коледж Київського міжнародного університету», [PERSON] є студенткою 3 курсу «бакалавр», денної форми навчання, за спеціальністю 122 комп`ютерні науки, термін навчання 1 рік 10 місяців /а.с.11/. Згідно Договору про надання платних освітніх послуг №521/20-0 від 01.09.2020 року, виданої відокремленим структурним підрозділом Приватного закладу вищої освіти «Київського міжнародного університету» - «Коледж Київського міжнародного університету» вартість освітніх послуг за навчальний рік, починаючи з 01.09.2020 року становить 18 500 грн. /а.с.12/. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ст. 182, 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840,80 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved