Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

03.02.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у сумі 41000 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 19.12.2017 між ним та відповідачем було укладено договір позики у формі розписки, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 41000 грн., які зобов`язався повернути по першій вимозі. Відповідач на прохання про добровільне повернення боргу не відповідає і не реагує. 09.08.2019 на адресу відповідача було надіслано лист з вимогою повернути борг до 09.09.2019, однак, вимога залишилася без задоволення. Невиконання [PERSON] зобов`язань стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 28.02.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової кореспонденції за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, яка повернулася без вручення, та через розміщення оголошення про виклик в судове засідання розміщене на сайті Судової влади, про поважність причин неявки в судове засідання не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. Так, 19.12.2017 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики у формі розписки, відповідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 41000,00 грн. та зобов`язався повернути за першою вимогою. (а. с. 4). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Такий же висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року в справі № 6-2789цс16. Стаття 545 ЦК України встановила, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Договір позики, укладений між сторонами 19.12.2017, підтверджує факт отримання [PERSON] грошових коштів у розмірі 41000,00 грн. 09.08.2019 позикодавцем [PERSON] на адресу [PERSON] було направлено лист-вимогу про повернення боргу до 09.09.2019. (а. с. 5, 6). Належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вказані в договорі позики грошові кошти були повернуті позикодавцю у строк, обумовлений в листі-вимозі - до 09.09.2019 року, не надано. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. В силу положення статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] прострочив виконання своїх зобов`язань перед [PERSON] , в строк до 09.09.2019 грошові кошти за договором позики в розмірі 41000,00 грн. йому не повернув, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем було доведено факт передачі позичальнику коштів, а відповідачем не спростовано даний факт. Доказів повернення суми боргу матеріали справи не містять. За наведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved