Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

03 листопада 2014 року [PERSON] з метою захисту своїх порушених прав звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства « Полтавський облавтодор » відкритого акціонерного товариства « Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України » про стягнення нарахованої, але невиплаченої, заробітної плати та середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування поданого позову позивач послався на те, що 25 вересня 2014 року у відповідності з вимогами п. 1 ст. 40 КЗпП України був звільнений з посади варильника бітуму філії « Шишацький райавтодор » ДП « Полтавський облавтодор » ВАТ Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України ». На день звільнення борг по виплаті заробітної плати за підприємством становив 9 774 грн. 08 коп. З урахуванням проведених виплат, сума боргу по обумовленим виплатам на день звернення до суду з позовом становила 7 444 грн. 25 коп., яку відповідач в добровільному порядку відмовляється виплати з огляду на відсутність коштів. Вважаючи дії відповідача незаконними, просив стягнути з останнього на його користь нараховану, але невиплачену, заробітну плату в загальному розмірі 7 444 грн. 25 коп. та середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку за період часу з 25 вересня по 03 листопада 2014 року в розмірі 1 761 грн. 48 коп. 13 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, зміст якої зводився до того, що загальний розмір нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, становить 7 444 грн. 25 коп., а середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку за період часу з 25 вересня по 13 листопада 2014 року - 2 283 грн. 40 коп. Окрім того, уточнив свої позовні вимоги в частині періоду розрахунку середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку та просив вважати кінцевою датою цього періоду - день розгляду справи по суті / а. с. 9 /. Разом з цим, до початку розгляду справи по суті, позивач подав до суду чергову заяву про залишення його позову в частині стягнення з відповідача нарахованої, але невиплаченої, заробітної плати без розгляду, розгляд решти позовних вимог просив провести у загальному порядку та, як наслідок, стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку з 25 вересня по день фактичної виплати заробітної плати - 26 листопада 2014 року в розмірі 2 870 грн. 56 коп. При цьому, розгляд справи просив провести у його відсутність. Представник відповідача Іщенко В.В. до суду не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі, наявних в ній, доказів / а. с. 17 /. Ухвалою суду від 16 грудня 2014 року клопотання позивача задоволено, в результаті чого ухвалено залишити позовну заяву останнього в частині стягнення з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену, заробітну плату без розгляду, а решту позовних вимог - розглядати в загальному порядку. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, належними та допустимими доказами суд вважає наявними підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Як убачається з матеріалів справи, відповідно до наказу № 12-к від 03 квітня 2007року позивач тимчасово прийнятий на посаду варильника бітуму по другому розряду до філії « Шишацький райавтодор » дочірнього підприємства « Полтавський облавтодор » відкритого акціонерного товариства « Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України ». Згідно наказу № 17-к від 04 червня 2007 року позивач переведений на постійну роботу та на підставі наказу № 21-к від 07 серпня 2007 року переведений на посаду помічника машиніста змішувача асфальтобетону по третьому розряду. Наказом № 11-к від 01 червня 2009 року позивач переведений на посаду варильника бітуму по четвертому розряду та 25 вересня 2014 року звільнений з займаної посади у зв'язку з припиненням діяльності обумовленої філії / а. с. 4 /. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього ж Кодексу. За правилами ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплати всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану суму. Згідно положень ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього ж Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз'яснень, що викладені в п. 20 постанови Пленуму ВС України « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці » № 13 від 24 грудня 1999 року, при розгляд справи про стягнення заробітної плати у зв'язку з затримкою розрахунку при звільнені, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи та організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Днем фактичного розрахунку з позивачем є 26 листопада 2014 року, що слідує із змісту поданої останнім заяви про залишення частини його позовних вимог без розгляду. Зважаючи на те, що відповідач не заперечує проти позовних вимог, відсутність спору між сторонами про розмір, належних до виплати позивачу, сум на день звільнення, відповідачем не доведене відсутності вини у не проведенні повного розрахунку з звільненим працівником у день його звільнення, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку за період часу з 25 вересня 2014 року по 26 листопада 2014 року включно в загальному розмірі 2 870 грн. 56 коп. / 44 роб. дні х 65 грн. 24 коп., що є середньоденним заробітком /. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved