Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

02.09.2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що 27.09.2015 року між нею та [PERSON] в письмовій формі укладений договір позики, відповідно до якого вона передала, а [PERSON] прийняла грошові кошти в сумі 19842 гривні, написавши розписку про отримання грошових коштів. [PERSON] зобов'язалася\~\~повернути гроші до 25 листопада 2015 року. Однак в зазначений у розписці термін грошей не повернула. Відповідач ігнорує неодноразові вимоги щодо повернення грошових коштів та під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого грошового зобов'язання, в зв'язку з чим вона повинна сплатити їй суму боргу в розмірі 19842 грн., а також три проценти річних від суми боргу, що становить 445,63 грн. Позивач до початку розгляду справи надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, стягнути з відповідача вказану суму боргу, а також понесені нею судові витрати.\~\~ Відповідач до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 27.09.2015 року між позивачем та відповідачем укладений договір позики, відповідно до\~\~якого [PERSON] передала, а [PERSON]\~\~прийняла грошові кошти в сумі 19842 грн., що підтверджується розпискою позичальника (а.с.31). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України\~\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~ Відповідно до договору боржник зобов'язалася повернути гроші у строк до 25.11.2015 року, однак в зазначений термін не виконав\~\~своє грошове зобов'язання, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідач прострочив виконання зобов'язання, три проценти річних від 19842 грн. що становить за весь час прострочення - 445 грн. 63 коп. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем були сплачені\~\~судові витрати : судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved