Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

04.03.2020 року представник позивача за ордером № 1010781 від 28.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: розірвати шлюб укладений між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 08 листопада 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 5527. Причиною розірвання шлюбу зазначив той факт, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони перестали вести спільне господарство з вересня 2019 року. Спору щодо поділу майна, спільного господарства, як і сімейного бюджету не існує. Спільних дітей не має. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. Через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток, в судове засідання повторно не прибула, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, заяв не заявляла У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою суду від 07.05.2020 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. 08 листопада 2018 року між громадянином республіки Узбекістан [PERSON] та громадянкою Ісламської республіки Іран [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціі у Харківській області, актовий запис № 5527, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціі у Харківській області 08 листопада 2018 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу зазначено - Надімі . Зазначені позивачем причини розпаду сім`ї знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та не оспорювалися сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, її збереження протирічить інтересам позивача, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка при укладанні шлюбу не змінювала, а тому підстав для зміни її прізвища у суду немає. Позивач по справі [PERSON] є громадянином республіки Узбекистан, який офіційно мешкає на території України та має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка по справі [PERSON] є громадянкою Ісламської республіки Іран, яка офіційно мешкає на території України та має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України №2709-ІV від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Статтею 60 зазначеного закону визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до ст.63 закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу на території, де шлюб припиняється.

Outcome: approved