Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

04 липня 2017 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, зазначивши в якості заінтересованої особи Центральний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що її матір, [PERSON], померла 08.01.2017 року на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Донецьку. Свідоцтво про смерть було видано за місцем смерті, але документи, видані органами терористичного угрупування «ДНР», на території України не є чинними. Викладене стало причиною звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] (а.с.а.с. 2, 3). Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з абзацом 2 частини першої статті 2571 ЦПК заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. У відповідності з пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII « Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України, визнано тимчасово окупованими територіями. Судом встановлено, що заявниця доводиться дочкою [PERSON], громадянці України, [INFO], уродженці [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Таким чином, за змістом статті 2571 ЦПК [PERSON] є належною заявницею у цій справі (а.с.а.с. 8 10). 08 січня 2017 року [PERSON] померла у м. Донецьку. Причина смерті атеросклеротична хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність ІІ ступеню. Викладене опосередковано підтверджується оригіналом свідоцтва про смерть серії ДНР №062704 від 16.01.2017 року, корінцем довідки про причину смерті від 09.01.2017 року, довідкою про поховання, виданими органами терористичного угрупування «ДНР» (а.с.а.с. 12 14). Відтак, оскільки матір заявниці померла у м. Донецьку, яке віднесено до кола населених пунктів, тимчасово зайнятих окупаційними військами Російської Федерації (за безпосередньої підтримки бойовиків та найманців з території України), суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті матері заявниці не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. При цьому суд виходить з того, що, незважаючи на нікчемність доказів, наданих заявницею на підтвердження факту смерті матері за їх юридичною природою, їх сукупність може бути джерелом фактів, які суд вправі оцінити й використати для захисту й реалізації прав заявниці, що за правилами статті 3 Конституції України визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Outcome: approved