Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

04.09. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про встановлення факт, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом. У позовній заяві позивач просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №033787, від 31 грудня 2004 року виданого на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,6147 га., яка розташована на територія Жирівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої 4623682800:06:000:0103; встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №004679, від 31 грудня 2004 року, виданого на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,1231 га., яка розташована на територія Жирівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер якої 4623682800:05:000:0063; визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на: квартиру за адресою: вул. Шкільна 3/9, с. Милятичі, Пустомитівського району, Львівської області, яка складається з трьох кімнат, житловою площею 41,1 кв. м., в тому числі: 1-а кімната 20,5кв. м., 2-га кімната 11,5 кв. м., 3-я кімната 9,4 кв. м., кухні площею 8,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,7кв.м., вбиральні 1,3 кв. м., коридор 7,6 кв. м., вбудованої шафи 1,0 кв. м., лоджія 1,8 кв. м., яка належала [PERSON], який помер 14 жовтня 2004 року; земельну ділянку, кадастровий номер якої 4623682800:06:000:0103, площею 0,6147 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на територія Жирівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва., яка належала [PERSON], який помер 14 жовтня 2004 року; земельну ділянку, кадастровий номер якої 4623682800:05:000:0063, площею 1,1231 гектаріву межах згідно з планом, яка розташована на територія Жирівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва., яка належала [PERSON], який помер 14 жовтня 2004 року. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 14.10. 2004 року помер чоловік позивача [PERSON] [PERSON] внаслідок його смерті відкрилася спадщина у склад якої увійшло майно що є предметом спору. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, оскільки оригінали правовстановлюючих документів втрачено та в Державних актах на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №033787 від 31 грудня 2004 року та серія ЛВ №004679, від 31 грудня 2004 року імя та по батькові чоловіка зазначено помилково як «Степан Ількович», однак відповідно до [PERSON] про смерть серія І-СГ № 356552 від 15.10.2004 року та [PERSON] про укладення шлюбу серія І-СГ № 419984 від 30.08.1979 року його імя та по батькові зазначені як «Стефан Ілліч». До зазначених правовідносин позивач просить суд застосувати норми ЦК України 1963 року. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позов задоволити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали, проти їхнього задоволення не заперечили. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року розяснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд не приймає визнання позову відповідачами виходячи з наступного: із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 033787 від 31.12. 2004 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 004879 від 31.12. 2004 року, сліду є, що такі видані на імя [PERSON], який проживав в [INFO]. [PERSON] про смерть серії І СГ № 356552 від 15.10. 2004 року слідує, що вірними анкетними даними особи на імя якої видано зазначені вище державні акти є: прізвище «Вентик», імя «Стефан», по батькові «Ілліч». Зазначене також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СКУ № 00014754734 від 25.11. 2014 року. Таким чином у суду немає сумніву у тому, що [PERSON] належать Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №033787, від 31 грудня 2004 року виданий на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,6147 га., яка розташована на територія Жирівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4623682800:06:000:0103; Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №004679, від 31 грудня 2004 року, виданий на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,1231 га., яка розташована на територія Жирівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № 4623682800:05:000:0063. Відтак, заявлені позивачем вимоги про встановлення належності правовстановлюючого документу підставні, а тому підлягають задоволенню. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 10772363 від 29.05. 2006 року; Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 033787 від 31.12. 2004 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 004879 від 31.12. 2004 року вбачається, що [PERSON] належало на праві власності наступне майно: квартира за адресою: вул. Шкільна 3/9, с. Милятичі, Пустомитівського району, Львівської області, яка складається з трьох кімнат, житловою площею 41,1 кв. м., в тому числі: 1-а кімната 20,5кв. м., 2-га кімната 11,5 кв. м., 3-я кімната 9,4 кв. м., кухні площею 8,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,7кв.м., вбиральні 1,3 кв. м., коридор 7,6 кв. м., вбудованої шафи 1,0 кв. м., лоджія 1,8 кв. м., технічні характеристики підтверджені Технічним паспортом на приватизовану квартиру № 9 в будинку № 3 в с. Милятичі, Пустомитівського району та Довідкою № 324 від 25.06. 2015 року, видана ТзОВ ТБ «Фаєрмур» ; земельна ділянка, кадастровий номер якої 4623682800:06:000:0103, площею 0,6147 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на територія Жирівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка, кадастровий номер якої 4623682800:05:000:0063, площею 1,1231 гектаріву межах згідно з планом, яка розташована на територія Жирівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно [PERSON] про смерть серії 1 СГ № 356552 від 15.10. 2004 року [PERSON] помер 14.10. 2004 року. Ураховуючи, що спадщина відкрилася 14.10. 2004 р., згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК (2004 р.) до спірних правовідносин застосовуються положення цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно [PERSON] про укладення шлюбу серії І- СГ № 419984 від 30.08. 1979 року вбачається, що позивач [PERSON] була дружиною [PERSON]. Враховуючи, що сторонами не представлено суду відомостей про існування заповіту спадкодавця, суд приходить до висновку, що спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом почергово у відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України. Позивач в силу вимог ст. 1261 ЦК України належить дор числа спадкоємців першої черги спадкування після смерті спадкодавця. Із довідки № 417 від 08.12. 2014 року, що видана виконавчим комітетом Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області разом із позивачем проживала його дружина [PERSON], та також були зареєстровані діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відтак, при доведенні належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України факту родинних відносин, відповідачі також згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги спадкування. Реалізація права позивача на спадкування після смерті [PERSON] має наступний механізми встановлений законом, зокрема звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) у шестимісячний строк (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). При виникненні перешкод, позивач має право на встановлення факту прийняття спадщини; визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК. Проте, позивач не дотримала встановлений ЦК України порядок спадкування. В силу вимог, ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України обовязок доказування обставин викладених у позовній заяві покладено на позивача чи його представників. Зазначеного процесуального обовязку позивач не виконав та перед судом не довів того факту, що правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. Так, позивачем не представлено суду доказів того, що остання намагалася отримати дублікати таких документів, зверталася до ЗМІ з метою розшуку таких, також позивач не подавала повідомлень, що вважати правовстановлючі документи втраченими. Враховуючи зазначене вище, а також те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають. Судові витрати підлягаю розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved