Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

02 листопада 2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 30 листопада 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. 27 грудня 2018 року ухвалою суду призначено справу до судового розгляду по суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав суду письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності, заперечує проти задоволення позову, оскільки зобовязується повернути кошти. Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги пояснення представника позивача, заяву відповідача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Встановлено, що 03 лютого 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики (а.с. 7). Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1. цього договору, а позичальник зобов'язується повернути позику у визначений цим договором строк. Відповідно до п. 2.1. договору, розмір позики становить 2 787 000 (два мільйони сімсот вісімдесят сім тисяч) гривень, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03 лютого 2018 року становить 100 000 (сто тисяч) доларів США. Відповідно до п. 4.1. договору, грошові кошти одержані позичальником у позику, повинні бути повернуті позикодавцеві у строк до 01 липня 2018 року. 08 травня 2018 року на забезпечення виконання зобов'язання за договором позики від 03 лютого 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки (а.с. 8-11). Згідно п. 1.3. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нежитлове приміщення, торгово-розважальний заклад, загальною площею 499,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: Львівська область, м. Броди, вул. Гончарська, буд. 5А та земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, площею 0,038\~га,\~яка розташована\~за адресою:\~Львівська область,\~м.\~Броди,\~вул.\~Гончарська,\~земельна ділянка\~№ 5А,\~кадастровий номер\~земельної ділянки - 4620310100:13:002:0057. Згідно п. 1.5. договору іпотеки, ринкова вартість нежитлового приміщення, яке передається в іпотеку становить: 3 562 756, 00 грн. (три мільйони п'ятсот шістдесят дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень 00 копійок), без урахування ПДВ. Ринкова вартість земельної ділянки, яка передається в іпотеку становить: 61 475, 00 грн. (шістдесят одна тисяча чотириста сімдесят п'ять гривень 00 копійок), без урахування ПДВ. Відповідно до п. 5.1. договору іпотеки, право на звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває: якщо у момент настання терміну виконання зобов'язання за договором позики грошей вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Договором позики грошей термін суми позики. З пояснень представника позивача вбачається, що станом на сьогодні відповідач свого зобов'язання за договором позики не виконав, грошових коштів не повернув. Заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики становить 2 787 000 грн. (два мільйони сімсот вісімдесят сім тисяч) гривень, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03 лютого 2018 року становить 100 000 (сто тисяч) доларів США. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Відповідно до\~частин першої\~і третьої\~статті 33\~Закону України\~«Про іпотеку»\~у разі\~невиконання або\~неналежного виконання\~боржником основного зобов'язання\~іпотекодержатель вправі\~задовольнити свої\~вимоги за\~основним зобов'язанням\~шляхом звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки,\~якщо інше\~не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі статтею 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажі/, встановленої статтею 38 цього Закону. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Зважаючи на те, що відповідач основне зобов'язання передбачене договором позики від 03 лютого 2018 року не виконав неналежним чином та у встановлений договором строк, необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості шляхом продажу на прилюдних торгах предмету іпотеки. Відповідно до п. 6 Постанови пленуму ВСС від 30.03.2012 N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначається, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~

Outcome: approved