Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

03 листопада 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 9760 гривень 36 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22.03.2013 року сторони, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №003-18010-220313 (далі - Договір-1). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 гривень 00 копійок. Відповідач скористався вищезазначеною кредитною лінією, але станом на 15.08.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором-1, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 9760,52 грн., яка складається з: - тіла кредиту - 9699 грн. 52 коп., - заборгованості за відсотками - 60 грн. 84 коп. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. (а.с.2). Відповідачу [PERSON] судова повістка надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, але була повернута до суду за закінченням терміну зберігання. Тому, відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року за №1618-ІV (далі - ЦПК України) суд вважає, що відповідач повідомлена належним чином. (а.с.19, 20). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. В судовому засіданні 26 грудня 2014 року у відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із заяви №003-18010-220313 від 22 березня 2013 року вбачається, що [PERSON] пропонує ПАТ «Дельта Банк» укласти договір, в рамках якого відкрити поточний рахунок, оформити платіжну картку, встановити ліміт кредитної лінії та інше. (а.с.3-6). Із картки фізичної особи - платника податків виданої 20.02.2002 року Шосткинською ОДПІ вбачається, що [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER]. Із розрахунку ціни позову вбачається, що станом на 15.08.2014 року [PERSON] має загальну заборгованість за Договором-1 у сумі 9760,36 грн., яка складається з: тіла кредиту - 9699 грн. 52 коп. та відсотків - 60 грн. 84 коп. (а.с.9). Зі статуту Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Дельта Банк» №2 від 30 січня 2012 року та погодженого Національним банком України 22 червня 2012 року вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», яке набуло статусу юридичної особи з моменту внесення 14 лютого 2006 року запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. (а.с.10). Із довідки серії АА №267752 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) вбачається, що до цього реєстру внесено юридичну особу - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», місцезнаходження якої - місто Київ, Печерський район, вулиця Щорса, будинок 36-Б, дата первинної реєстрації - 14.02.2006 року, ідентифікаційний код - 34047020. (а.с.11). Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-ІV (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Так, 22 березня 2013 року [PERSON] отримала у позивача на підставі Договору-1 ліміт кредитної лінії у сумі 15000 гривень, але внаслідок не виконання відповідачем належним чином зобов'язань за цим договором станом на 15.08.2014 року має заборгованість по ньому перед позивачем у сумі 9760 гривень 36 копійок, яка складається з наступного: - тіло кредиту - 9699 грн. 52 коп., - заборгованість за відсотками - 60 грн. 84 коп. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви - вимоги позивача про стягнення заборгованості за Договором-1 є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із платіжного доручення №76747418 виданого 23 вересня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що останнім сплачено судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. (а.с.1). З врахуванням вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Дельта Банк» слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved