Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

04.12.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом ,зазначаючи , що 16.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладений договір №004-12006-161112. Відповідно до п.п. 2.1;2.2;2.5 частини 1 договору Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» відкриває відповідачу картковий рахунок №262539072068069 в національній валюті України гривні. Згідно з п.2.3 частини 3 договору банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів ,що є невідємною частиною договору. Відповідно до п.2.1 частини 3 договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору , а отже і моментом укладення договору на умовах ,описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Згідно з п.2.4 частини 3 договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку , визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах , погоджених сторонами у пропозиції ,та не потребує підписання додаткових умов до пропозиції. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 20.10.2014 року в сумі 27066,70 грн. , яка складається з такого: · тіло кредиту 5091,70 грн.; · прострочене тіло кредиту -9900,00 грн.; · заборгованість за комісіями- 12075,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати в сумі 663,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач 23.01.2015 року ,26.02.2015 року ,20.03.2015 року та 20.04.2015 року в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр». Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладений договір №004-12006-161112. Відповідно до п.п. 2.1;2.2;2.5 частини 1 договору Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» відкриває відповідачу картковий рахунок №262539072068069 в національній валюті України гривні. Згідно з п.2.3 частини 3 договору ,банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів ,що є невідємною частиною договору. Відповідно до п.2.1 частини 3 договору моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору , а отже і моментом укладення договору на умовах ,описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Згідно з п.2.4 частини 3 договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку , визначеного у п.2.4 частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої на умовах , погоджених сторонами у пропозиції, та не потребує підписання додаткових умов до пропозиції. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 27066,70 грн. , яка складається з такого: · тіло кредиту 5091,70 грн. (станом на 17.10.2014 року); · прострочене тіло кредиту -9900,00 грн. (станом на 17.10.2014 року); · заборгованість за комісіями- 12075,00 грн. (станом на 20.10.2014 року). Згідно з ч.1 ст.526 та 611 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також проценти від суми позики. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, що є підставою для стягнення з нього суми заборгованості, в т.ч. процентів, що передбачено як законом, так і умовами договору. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 270 грн. 67 коп. та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача в сумі 420 грн. 00 коп., а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved