Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

02 червня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом,вимоги якого було доповнено та просить: стягнути з [PERSON] ( [INFO] , уродженця села Іванівці, Кельменецького району, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) аліменти в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ) в зв`язку з продовженням ним навчання, починаючи з 30.08.2019 року до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку, тобто до [INFO] В обґрунтування свого позову посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , який на теперішній час навчається в Морехідному коледжі технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія» на денній формі навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, що в свою чергу і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 10.06.2020 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. В ході судового засідання, яке відбулось 08.07.2020 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив витребувати з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (м. Одеса, вул. Семінарська, 5) інформацію про реєстраційний номер облікової картки платників податків відповідача [PERSON] , [INFO] . Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонам виникли з сімейних відносин та врегульовані положеннями Сімейного Кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 21 серпня 2008 року, про що свідчить копія Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] . В період даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 22.08.2008 року по справі №2-668/2008 задоволено позовні вимоги [PERSON] , стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 27.05.2008 року до 29.08.2019 року, тобто до досягнення повноліття сином [PERSON] . Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.1.2008 року рішення Ренійського районного суду Одеської області від 22.08.2008 року по справі №2-668/2008 залишено без змін 27.08.2008 року Ренійським районним судом Одеської області видано виконавчий лист №2-668/2008 від 22.08.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного 02.04.2020 року головним державним виконавцем Другого Київського ВДВС Фішер В.В., у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 59\~391, 15 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, син сторін, [PERSON] , навчається в Морехідному коледжі технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія» на денній формі навчання за спеціальністю «Судноводіння на морських шляхах», «Експлуатація суднових енергетичних установок», «Будівництво гідротехнічних споруд», «Експлуатація електрообладнання та автоматики суден», що підтверджується довідками №24 від 09.01.2018 року та №292 від 26.05.2020 року. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.\~ Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд \~враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають \~істотне значення. Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15. Як роз`яснено у п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2\~ст.200 Сімейного кодексу України) Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач є приватним підприємцем та згідно декларації має дохід. Повнолітня дитина дійсно навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. В той же час, відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, так як і не було надано доказів перебування на його утриманні інших осіб. Згідно\~ ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом .\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності\~до ч.ч.\~1-3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст..\~76\~ЦПК України\~ доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст..\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає, що оскільки позивач не надала суду належних доказів доходу відповідача, а судом не встановлено можливість сплачувати ним аліменти у розмірі 4500 гривень, у зв`язку з цим з останнього необхідно стягнути аліменти у розмірі 2000 гривень на період навчання сина в Морехідному коледжі технічного флоту Національного університету «Одеська морська академія» але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітнього сина до закінчення навчання, зважаючи на те, що позивач також зобов`язана утримувати сина. Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ \~ст.\~263\~ ЦПК\~ України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за\~\~один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до\~частини 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial