Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

04.04.2016 року заявниця звернулася до суду з даною заявою, яка 06.04.2016 року була залишена без руху тому, що не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України. 15.04.2016 року заявниця усунула недоліки, уточнила заяву, вказуючи, що 17 січня 2016 року помер її чоловік, батько їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], - [PERSON]. За період своєї трудової діяльності її чоловіку, батькові дочки, належала на праві власності земельна ділянка, площею 3,46 га, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії РІ № 498185, на території Миняйлівської сільської ради Саратського району, Одеської області. На момент смерті заявниця з дочкою проживали разом з чоловіком та батьком, вели спільне господарство, після його смерті фактично прийняли спадщину. При зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], заявникам було відмовлено тому, що в документам, які підтверджують факт родинних відносин є різнобіжності. В свідоцтві про смерть прізвище батька вказано як «Рєул», а в свідоцтві про народження дочки [PERSON], його прізвище вказано «Реул». Таким чином, через помилкове зазначення прізвища у свідоцтві про смерть спадкодавця та свідоцтві про народження дочки, заявниця не може доказати, що померлий є батьком дочки, не може оформити пенсію на дочку у звязку з втратою годувальника та оформити спадщину на неї. На підставі вищевикладеного, заявниця просила суд ухвалити рішення, яким встановити, що [PERSON], який помер 17 січня 2016 року, є батьком їх дочки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, пояснивши суду, що вони з чоловіком ще два роки тому побачили, що прізвище чоловіка записано як «Рєул», а у неї в паспорті, в свідоцтвах про народження дочок їх прізвище записано як «Реул». Чоловік хотів виправити помилку, коли йому виповниться 45 років і він повинен в паспорті вклеїти фотографію. Але, 17 січня 2016 року чоловік трагічно загинув і тому вони не встигли виправили вказану розбіжність. Представники Саратського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області, Міняйлівської сільської ради Саратського району, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, до суду не зявилися, просили розглянути справу у їх відсутності, не заперечували проти задоволення заяви, про що свідчать подані заяви (а.с. 39, 40). Свідки: [PERSON], [PERSON] підтвердили у судовому засіданні, що [PERSON] є донькою [PERSON], який помер 17 січня 2016 року. Вони постійно проживали разом із заявницею та дочками: [PERSON] та [PERSON] в с. Фуратівка вулиця С. Лазо, 8 Саратського району, Одеської області. Заслухавши заявницю, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, пов'язані з встановленням факту, що має юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами... Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії І-ЖД № 438350, [PERSON] помер 17 січня 2016 року в с. Миколаївка Тарутинського району, Одеської області (а.с. 4). Як свідчить копія Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 498185, [PERSON], на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 11 листопада 2002 року № 520/А-02, на праві власності належала земельна ділянка, площею 3,46 га, на території Миняйлівської сільської ради Саратського району, Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). Згідно до копії свідоцтва про народження, серії І-ЖД 156134, [PERSON] народилася 12 листопада 2008 року в с. Фуратівка Саратського району, Одеської області, її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до погосподарської книги, довідок Міняйлівської сільської ради Саратського району, Одеської області, [PERSON], [INFO], був постійним жителем та проживав в [INFO], разом з ним проживали: дружина [PERSON]; донька (Реул) [PERSON] та донька [PERSON] (а.с.16, 18). Із копії свідоцтва про укладення шлюбу (російською мовою) видно, що «20 ноября 1993 года [PERSON] зарегистрировал брак с [PERSON]» (а.с. 5). Як свідчить довідка начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану, внести виправлення до актового запису № 130 від 15.03.2016 року про смерть [PERSON] неможливо (а.с.17). Приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу Одеської області, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що є розбіжності, а саме у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця «Рєул», а у свідоцтві про народження батьком дитини записаний «Реул» (а.с. 15). Враховуючи наведене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що дочка заявниці є донькою [PERSON], який помер 17 січня 2016 року. Встановлення даного факту заявниці потрібно для оформлення пенсії дочці, у звязку з втратою годувальника та прийняття спадщини, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved