Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів останнього, на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] , 2001 року народження, яка навчається. В обґрунтування позову, зазначила, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] . Дитина вже повнолітня, проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.\~ На даний час донька навчається на денному відділенні Шосткинського медичного училища, у зв`язку з чим потребує матеріального забезпечення. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної доньки в період навчання, оскільки працює та має постійний дохід. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.5). Із довідки Вищого комунального навчального закладу «Шосткинське медичне училище» від 15 лютого 2019 року за №61 вбачається, що [PERSON] є студенткою 3 курсу за спеціальністю «Лікувальна справа» та навчається на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року (а.с. 7). Згідно довідки № 688 від 22 лютого 2019 року, виданої\~ виконавчим комітетом Воронізької селищної ради , [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] (а. с. 6). Оцінюючи досліджені\~ докази і встановлені обставини, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про наявність потреби позивача в матеріальній допомозі на утримання\~ повнолітної доньки, яку позивач не взмозі забезпечити самостійно, а тому вимоги позову про стягнення аліментів суд вважає обґрунтованими. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В силу ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved