Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

03 червня 2021 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, в якому просить стягнути з останнього аліменти на її утримання в зв`язку з продовженням нею навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Свою позицію позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] є її батьком. 29 липня 2011 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області його батьки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з відповідача стягувались аліменти на користь її матері на її утримання щомісячно і до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку. На даний час вона є повнолітньою та навчається у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова денної форми навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на оплату за проживання у гуртожитку, на харчування та на проїзд, оскільки доходів не має. 06 липня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній зазначає, що у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу донці, оскільки він отримує маленьку заробітну плату, додаткових заробітків не має. З 2016 року він проживає без реєстрації шлюбу із [PERSON] , з дітьми. Зараз дуже багато коштів витрачається на лікування [PERSON] . Його батьки є пенсіонерами та потребують допомоги. Позов не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити. 13 липня 2021 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання зазначає, що заперечення відповідача щодо неможливості надавати їй матеріальну допомогу не заслуговують на увагу через їх необґрунтованість, а долучені до відзиву докази свідчать про бажання відповідача уникнути свого обов`язку перед нею. Відповідач має постійне місце роботи та має можливість надавати їй допомогу. Просить позов задовольнити. 20 липня 2021 року на адресу суду від позивача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких останній вказує, що доказів зайняття ним бджолярством позивачем суду не надано. Також вказує, що суд повинен приймати до уваги матеріальний стан обох батьків. Зазначає, що опинився в скрутному матеріальному стані, тому позбавлений можливості оплачувати навчання дочки. Просить відмовити в задоволенні позову. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву із проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує, що йому потрібно сплачувати аліменти, але в меншому розмірі. На цей час його жінка зламала шейний відділ хребта, тому в нього багато заборгованостей по кредитах. Крім позивача інших дітей немає. Третя особа в судовому засіданні пояснила, що на момент, коли позивач звернулась до суду із позовом, вона не працювала. Дитина навчається у Медичному університеті на денній формі навчання, не має змоги працювати. Вона не працює і отримує в Центрі зайнятості допомогу. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача /а.с. 10/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 липня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 18/. Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 травня 2011 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу) до її повноліття /а.с. 19/. 26 квітня 2017 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с. 17/. 07 липня 2017 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с. 11/. Відповідно до довідки, виданої Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова 19 травня 2021 року [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання медичного факультету №1 за спеціальністю «Медицина». Термін навчання з 01 вересня 2020 року до 01 липня 2026 року /а.с. 20/. В матеріалах справи є також копія договору про навчання від 28 серпня 2020 року /а.с. 22-23/. Відповідно до декларації про доходи, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] офіційно неодружений, отримує дохід та проживає в м. Южноукраїнську /а.с. 104-112/. Позивач стверджує, що у зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги батьків. Через денну форму навчання вона не працює. Відповідачем протилежного суду не доведено. Згідно з ч. ч.1 та 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Суд вважає, що позивач дійсно не має змоги працювати, оскільки є студенткою денної форми навчання. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на утримання дітей жінки, яз якою проживає без реєстрації шлюбу, оскільки у дітей є матір та батько працездатного віку, до обов`язку якої належить належним чином утримувати дітей. До того ж наявність у відповідача батьків-пенсіонерів не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки останні отримують пенсію. Наявність кредитних зобов`язань не звільняє батьків від утримання повнолітніх дітей. Як встановлено під час розгляду справи, відповідач не має інших аліментних зобов`язань. В його житті немає обставин, передбачених Законом, які б могли звільнити його від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина. Таким чином, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітню доньку, яка продовжує навчання, а зважаючи на суму доходу - в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не пізніше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved