Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

04.09.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом до [PERSON] в обґрунтування якого зазначав наступне. 25.01.2013 року АТ КБ «ПриватБанк» (раніше - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, уклали договір № б/н (далі - Договір), згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % на рік (кредитний ліміт та відсотки змінювались згідно до умов кредитування) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (04/22). [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит, водночас останній порушив умови Договору, внаслідок чого має прострочену заборгованість станом на 14.07.2020 року на загальну суму 13 390, 18 грн., яка склалася з простроченого тіла кредиту - 10 195, 15 грн. та прострочених відсотків за користування кредитом - 3 195, 03 грн. [PERSON] в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, а тому АТ КБ «ПриватБанк» був змушений звернутися до суду із вищевказаним позовом. З огляду на зазначене, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 13 390, 18 грн., яка склалася з простроченого тіла кредиту - 10 195, 15 грн., прострочених відсотків за користування кредитом - 3 195, 03 грн., а також суму понесених судових витрат у розмірі 2 102, 00 грн. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 14.09.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09 год. 00 хв. 01.10.2020 року, і відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В подальшому розгляд справи було відкладено на 10 год. 00 хв. 13.10.2020 року та 09 год. 00 хв. 29.10.2020 року (а.с. 75, 80, 86). Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав (а.с. 87, 11). Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Відзив не подав (а.с. 77, 83, 89). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 25.01.2013 року АТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, уклали договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік (кредитний ліміт та відсотки в подальшому змінювались) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - останній день квітня 2022 року (а.с. 30, 31, 32). При цьому, [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у цій заяві (а.с. 32). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд приходить до висновку, що укладений між сторонами кредитний договір від 25.01.2013 року, по своїй суті є договором приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи з положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зі змісту п. 2.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов), вбачається, що позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених Договором (а.с. 54 зв.ст.). Пунктом 2.1.12.4 Умов передбачено, що сторони визначили цим Договором термін та порядок погашення кредиту, сплати процентів, з встановленим мінімальним платежем (а.с. 58). Мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань клієнта, котрі щомісячно підглядають сплаті клієнтом в термін дії строку дії карти. Даний платіж розраховується як сума овердрафту і суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати процентів та частини заборгованості по кредиту (п. 1.1.49 Умов) (а.с. 36 зв.ст.). Сторони домовилися, що відповідно до п. 2.1.12.6.3 Умов, проценти за користування кредитом, або овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, передбачену п. 2.1.12.4. та 2.1.12.5., при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний день за фактично використаний кредит або овердрафт, з дня списання суми з карткового рахунку до дня коли кредит або овердрафт являються простроченим кредитом (а.с. 58 зв.ст.) [PERSON] користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 12-20, 21-29). Таким чином, [PERSON] станом на 14.07.2020 року має заборгованість за наданим кредитом на загальну суму 13 390, 18 грн., яка склалася з простроченого тіла кредиту - 10 195, 15 грн. та прострочених відсотків за користування кредитом - 3 195, 03 грн., яку суд і вважає необхідним стягнути з останнього на користь позивача, задовольнивши позовні вимоги Банку в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю, суд згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати у повному розмірі, що складає 2 102, 00 грн.

Outcome: approved