Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

04 березня 2019 року заявник [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, яку мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1993 року на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Однак при видачі вказаного свідоцтва органом приватизації в ньому була допущена технічна помилка, яка перешкоджає заявнику вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а саме її дошлюбне прізвище внаслідок невірного перекладу із російської мови на українську зазначено як « [PERSON] », що не відповідає його правильному написанню - [PERSON] , в той час як у даному документі прізвища батьків заявника зазначені вірно. Дану помилку у документі було виявлено заявником під час звернення до органів державної реєстрації, а після звернення до ПП ПБТІ «Інвентаризатор» заявнику відмовлено щодо виправлення вказаної помилки. Відтак, заявник позбавлена можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку та змушена звернутись до суду із відповідною заявою. Таким чином, внаслідок зазначеної помилки у заявника існує невідповідність між документами, що посвідчують її особу та правовстановлюючими документами на належну їй квартиру, які були видані на дошлюбне прізвище заявника, у зв`язку з чим виникла необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На підставі викладеного, просить суд встановити факт належності [PERSON] дошлюбне прізвище - [PERSON] ), [INFO] , уродженці м.Челябінська РСФСР, зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 25 травня 1993 року, виданого керівником органу приватизації [PERSON] ; технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виданого за замовленням [PERSON] директором ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 05 лютого 2019 року (інвентаризаційна справа №21096), листа для надання нотаріусу від 19.02.2019 року №1360, виданого директором ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», виданих на ім`я [PERSON] . 07 березня 2019 року ухвалою відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.24-25). У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від заявника [PERSON] до суду надішли письмові заяви про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити у повному обсязі (а.с.17, 39). Від заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про розгляд без участі, заяву підтримують, просять задовольнити (а.с.18). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наданих доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові,місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 25 травня 1993 року, виданого відділом приватизації житла виконавчого комітету Полтавської міської ради на підставі розпорядження (наказу) від 25.05.1993 року №5674, у вказаному правовстановлюючому документі вказані дані власників квартири загальною площею 43,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з копії технічного паспорту на вказане нерухоме майно, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» станом на 05.02.2019 року на замовлення [PERSON] , власниками зазначені [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] (а.с.14). Крім того, аналогічні відомості щодо власників квартири за вищевказаною адресою містяться у листі ПП ПБТІ «Інвентаризатор» для надання нотаріусу від 19.02.2019 року №1360, зокрема щодо даних [PERSON] (а.с.15). Із ксерокопії паспорта серії [NUMBER] , виданого Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області 23 серпня 1996 року, вбачається, що заявник по справі - [PERSON] , народилася [INFO] в м.Челябінськ, Росія, зареєстрована в [ADDRESS] , з 28 травня 2002 року (а.с.5). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Центрального району м.Челябінська 22.10.1968 року підтверджується, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6, 19-20, 21-22). У зв`язку з укладенням шлюбу заявник змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Так, відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] , виданого Дібрівською сільською радою Миргородського району Полтавської області 09.09.1995 року, між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , укладений шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище [PERSON] , про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №7 (а.с.7). В подальшому, 20.02.2001 року зазначений шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після його розірвання останньою залишено прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського районного управління юстиції Полтавської області 12 квітня 2001 року (а.с.8). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00022183935 від 21.02.2019 року, вбачається, що прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу (актовий запис №7 від 09.09.1995 року) було [PERSON] , після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.9). На ім`я [PERSON] , [INFO] , також оформлено трудову книжку № [NUMBER] від 18.04.1986 року (а.с.11). Крім того, згідно з наявними матеріалами справи підтверджується, що Октябрською районною Радою депутатів трудящих м.Полтави [PERSON] був виданий ордер №1639, за яким останньому надається квартира за адресою: [ADDRESS] , жилою площею 30,77 кв.м. з правом заселення та реєстрацію членів сім`ї: дружина [PERSON] , дочка - [PERSON] (а.с.10). Заявник [PERSON] позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності їй правовстановлюючого документу на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а саме свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1993 року, оскільки в ньому вказано співвласником квартири [PERSON] , у той час як у свідоцтві про народження прізвище особи зазначено як [PERSON] . На звернення до відповідних органів державної реєстрації та технічної інвентаризації щодо виправлення технічної помилки у правовстановлюючих документах на нерухоме майно заявнику повідомлено про відсутність повноважень виправити помилку, яка була зроблена при видачі свідоцтва на право власності на житло від 25.05.1993 року та інших документах на квартиру. У судовому засіданні встановлено, що дошлюбним прізвищем заявника [PERSON] є [PERSON] , про що свідчать матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, натомість, у свідоцтві про право власності на житло від 25 травня 1993 року, технічному папорті та листі №1360 від 19.02.2019 року зазначене прізвище « [PERSON] », яке не збігається з її прізвищем у документах, які посвідчують її особу, належність [PERSON] квартири підтверджується вище наведеними доказами, різниця у написанні дошлюбного прізвища є наслідком добровільного перекладу з російської мови, встановити факт іншим шляхом заявник позбавлена можливості. Оскільки прізвище заявника у правовстановлюючому документі на згадану квартиру не збігається з її прізвищем у свідоцтві про народження, суд вважає за можливе встановити факт належності заявнику свідоцтва про право власності на житло згідно з розпорядженням (наказом) від 25.05.1993 року №5674. Таким чином, проаналізувавши та дослідивши у сукупності надані заявником докази, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, яка через розбіжності в написанні свого дошлюбного прізвища в свідоцтві про право власності на житло та документах, які посвідчують її особу, не може зареєструвати право власності на нерухоме майно та в повному обсязі реалізувати свої права як власника, а тому суд дійшов до висновку, що заява в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимог заявника про встановлення факту належності технічного паспорту на квартиру, а також листа для надання нотаріусу від 19.02.2019 року №1360, виданих на ім`я [PERSON] , то суд у цій частині вважає необхідним відмовити, оскільки дані документи не є правовстановлюючими у розумінні положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial