Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

04.11.2019 позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 06.09.2003, посилаючись на те, що втрачене почуття любові та поваги один до одного. Фактичні шлюбні відносини припинені більше десяти років. Втрачені фізичні та духовні зв`язки між сторонами. Шлюб носить лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої неповнолітньої дочки. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] . Спорів про поділ майна між сторонами не існує. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій одночасно зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. На підставі статей 206, 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 06.09.2003, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.2003, про що складено актовий запис №36 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 22.06.2007, про що складено актовий запис №61 (а.с.8), яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з позивачем. Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить залишити їй після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище «[PERSON] ». Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved