Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

03.03.2018 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. При цьому посилалася на те, що з 09.06.2011 року по 26.06.2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано за рішенням суду. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. А тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку та доходів відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 14.03.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Додатково повідомила, що на даний час дитина проживає разом з нею. Вона працює майстром манікюру та її дохід складає близько 2500 грн. на місяць. Син [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад. Стан здоровя її та дитини задовільний. Не заперечувала, що батько приймає участь у житті дитини, піклується про сина, однак з огляду на відсутність у відповідача постійного місця роботи бажає, щоб розмір аліментів на утримання дитини був визначений рішенням суду. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина. Додатково повідомив, що шлюб між ним та [PERSON] розірвано, на даний час сторони проживають окремо. Наголосив на тому, що по мірі можливості допомагає дитині, іноді син проживає у нього. Він є працездатним, на даний час тимчасово не працює, інших осіб на його утриманні немає. Стан його здоровя задовільний. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. 09.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Яковенко) О.О. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 501. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.06.2017 року (справа №711/3589/17) шлюб зареєстрований 09.06.2011 року було розірвано (а.с. 2). Рішення суду вступило в законну силу 26.06.2017 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновила своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Дана обставина не оспорюється сторонами. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Спору про батьківство немає. Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2018 року і до 23.09.2029 року, тобто до повноліття [PERSON]. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 704,80 грн. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 353, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved