Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

04.05.2018 року [PERSON], звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 09.08.2015 року, померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ № 315443, актовий запис №3. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області. За життя [PERSON], скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом. З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, [PERSON], особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи. Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, він на підставі ст. 1298 ЦК України, звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори 01.12.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявився, проте направив до суду свою заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити, а також судові витрати, які він поніс в звязку з розглядом цивільної справи з відповідача не стягувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву №100 від 16.05.2018 року в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла 09 серпня 2015 року в с. Станилівка Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-АМ № 315443, актовий запис № 3 (а.с.11), була власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується довідками виданими [PERSON] сільською радою №637, №638 від 18.11.2016 року (а.с. 17-18), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 13-15), а також була власником земельної ділянки, площею 2,13 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ВН 000251 (а.с.16) та звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 21-35). [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця, подав у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі на його імя свідоцтв про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 12). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -п.10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, який передбачає, що рішення суду про встановлення факту набуття права власності на обєкт нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України, згідно з якою власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 09 серпня 2015 року в с. Станилівка Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-АМ № 315443, актовий запис № 3, була власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується довідками виданими [PERSON] сільською радою №637, №638 від 18.11.2016 року, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, а також була власником земельної ділянки, площею 2,13 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ВН 000251 та звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки. [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця, подав у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі на його імя свідоцтв про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, то з метою захисту майнових прав позивача за нею необхідно визнати право власності на це майно.

Outcome: approved