Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

03.11.2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 6,54 умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в 1993 році його було прийнято на роботу до КСП «Огульчанське». 19.02.1996 року був виданий Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Огульчанське», зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю громадян для ведення сільськогосподарського виробництва, але при звільненні позивача в 1999 році з КСП «Огульчанське» (правонаступник ПСП «Огульчанське») йому повідомили, що він не має права на земельну частку (пай). Вважає, що має право на земельну частку (пай), оскільки на день видачі Державного акту на право колективної власності на землю в списку, що є його невідємною частиною, позивач значиться за № 401. З відповіді відділу Держгеокадастру у Валківському районі Харківської області йому стало відомо також, що на його імя був виготовлений сертифікат серії ХР № 029106 із зазначенням розміру земельної частки (паю) 6,24 в умовних кадастрових гектарах, проте даний сертифікат не отриманий та місце його знаходження позивачеві не відоме. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Пояснила, що позивач працював в КСП «Огульчанське» з 01.05.1993 року по 06.07.1999 року та був прийнятий в члени КСП, в звязку з чим був включений до списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності, під час виготовлення та видачі 19.02.1996 року Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Огульчанське». Однак, при звільненні позивачу повідомили, що він не має права на пай із земель колективної власності КСП «Огульчанське» Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області. А 04.09.2015 року із відповіді відділу Держгеокадастру у Валківському районі Харківської області йому стало відомо про порушення права позивача на земельну частку (пай). Вважає, що його безпідставно позбавлено права на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай). Представник відповідача - Валківської районної держаної адміністрації Харківської області - [PERSON], що діє на підставі довіреності, вказав, що позивач має право на земельну частку, оскільки значиться в списку членів КСП «Огульчанське», але через звільнення своєчасно не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи, що землі Огульцівської сільської ради на даний час вже розпайовані, позивач має право на отримання земельної частки (паю) із земель державної власності. Представник відповідача - Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області - [PERSON], що діє на підставі довіреності, позов визнала частково. Пояснила, що всі сертифікати на право на земельну частку (пай) дійсно були виготовлені, але роздавалися власникам земельних паїв після 2000 року, коли позивач вже не працював в КСП. З цих причин він на підставі рішення загальних зборів був виключений зі списку, доданого до Державного акту, а земельну частку (пай) отримали працівники колгоспу, які на той час працювали. Вказала, що на даний час земель із запасів сільської ради не має, тому, якщо це можливо, просила видати позивачу земельну частку (пай) із земель державної власності за межами Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області. Представник третіх осіб - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Відділу Держгеокадастру у Валківському районі Харківської області - [PERSON], що діє на підставі довіреності, проти визнання за позивачем права власності на дану земельну ділянку (пай) не заперечила, проте просила суд врахувати, що запасів земель на території Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області не має. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області надіслав клопотання, за змістом якого просить розгляд справи проводити без участі її представника, рішення винести на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], працював в КСП «Огульчанське» з 01.09.1993 року по 06.07.1999 року, що підтверджується фотокопією трудової книжки серії АВ № 323832, виданої ПСП «Огульчанське» 10.09.1993 року. Із наданих представником позивача архівних витягів з Протоколів загальних зборів членів колгоспу ім. Калініна №12 від 19.11.1993 року та №1 від 05.02.1994 року слідує, що [PERSON] був прийнятий в члени колгоспу. Колгосп ім. Калініна з центральною садибою в с. Огільці Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області згідно архівної довідки № 01-33/32 від 03.12.2015 року створений 05.02.1950 року шляхом обєднання колгоспів ім. Леніна, ім. Калініна, «Червоний партизан» (Протокол №1 загальних зборів колгоспників від 05.02.1950 року). Рішенням зборів уповноважених членів колгоспу ім. Калініна з с. Огульці (Протокол №1 від 18.02.1993 року) колгосп перетворений в КСП без зміни предмету діяльності і форми власності. КСП присвоєно назву «Огульчанське» та воно є правонаступником колгоспу ім. Калініна. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-06-00-000660, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 96, на підставі рішення Огульцівської сільської ради народних депутатів від 12.12.1995 року земельну ділянку площею 2965,7 га передано у колективну власність КСП «Огульчанське» для ведення сільськогосподарського виробництва. Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Валківському районі Харківської області від 23.03.2016 року № 9-20.14-0.6-934/2-16 [PERSON] значиться у списку членів КСП, доданому до Державного акту на право колективної власності на землю під № 402. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Валківською районною державною адміністрацією на громадянина [PERSON] було виготовлено сертифікат серії ХР 029106 з розміром земельної частки (паю) 6,54 в умовних кадастрових гектарах, але даний сертифікат у книзі значиться як не отриманий. У списку громадян, власників сертифікатів, яким неможливо на даний час виготовити державні акти на право власності на землю, в звязку з невідомим їх місцем перебування, померлих або з інших причин на території Огульцівської сільської ради сертифікати, які були передані з Огульчанської сільської ради за підписом сільського голови [PERSON] прізвища [PERSON] не значиться. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Процес приватизації землі розпочинався з передачі її у власність колективних сільськогосподарських підприємств (далі КСП), сільськогосподарським кооперативам, акціонерним товариствам, створеним на базі колишніх колгоспів, радгоспів та інших державних підприємств на підставі державного акта на право приватної власності на землю з доданим до нього списком осіб, які мали право на одержання своєї частки землі. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом,\~\~що посвідчує право на\~\~земельну\~\~частку (пай), є сертифікат\~\~на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім того, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України,\~зазначених в п.1 ст.1 Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта\~на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай\~здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. За положеннями ст.392 Цивільного Кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Отже, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їх належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що [PERSON] є власником земельної частки (паю) 6,54 в умовних кадастрових гектарах, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Огульцівської сільської ради Валківського району Харківської області, визнання за ним права на земельну частку (пай) не порушує нічиїх інтересів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial