Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

04.11.2020р. АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» в особі свого представника - Стрельникової М.С. (діє на підставі довіреності від 12.10.2020р. - а.с. № 34-35) звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення Правил користування електричною енергією (а.с.№ 3-6). В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідачів було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення без зміни схеми підключення, відсутня пломба енергопостачальника на клемній кришці приладу обліку з метою безоблікового споживання електричної енергії, внаслідок чого енергопостачальнику спричинено матеріальний збиток. Представниками позивача, в присутності споживача - відповідача [PERSON] було складено акт про порушеннями № 135034 від 14.02.2018р., на підставі якого відповідно до п. 3.4. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою національної комісії регулювання електроенергетики України 04.05.2006р. № 562, нарахована сума збитків в сумі 4 392 грн. 72 коп. за період з 19.09.2016р. по 14.02.2018р. Враховуючи викладене, посилаючись на положення Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 06.07.1999р. № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, просив стягнути з відповідачів солідарно спричинені збитки у розмірі 4 392 грн. 72коп. та судові витрати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 15.12.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 27). Представник позивача - Стрельникова М.С. (діє на підставі довіреності від 12.10.2020р. - а.с. № 43) 12.04.2021р. надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі (а.с. № 42). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання по справі, які були призначені до розгляду на 18.02.2021р. та 12.04.2021р., двічі поспіль не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, за адресою, наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 24, 26). Направлені відповідачам виклики у судове засідання на 18.02.2021р. були отримані відповідачами особисто, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення (а.с.№ 30,31). Направлені відповідачам виклики у судове засідання на 12.04.2021р. повернулися на зворотньою адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 39, 40). Відповідачі про причини неявки суд не сповістили, заяв про відкладення слухання справи або неможливість явки до суду не надали, правом надання відзиву не скористалися. Окрім того, про дату судового засідання 12.04.2021р. відповідачі були повідомлені шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с.№ 41). Враховуючи, що відповідачі, виходячи з положень та п.4 ч. 8 ст.128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання двічі поспіль не з`явилися, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до положень ст. 22 ЦК України особа (а у відповідності до ст. 89 глави 7 ЦК України це і юрилична особа), якій завдано збитків в результаті її цивільного права має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особоюҐ, яка її завдала. По тексту позовної заяви представник позивача посилається на те, що відносини між позивачем та відповідачами у справі регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999р. № 1357, які були чинним на момент виникнення спірних правовідносин (втратили чинність на підставі Постанови КМУ № 502 від 20.06.2018р.) (далі - Правила), а також Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ України 04.05.2006р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006р. № 782/12656 (далі - Методика) та статтею 714 ЦК України. Статтею 714 ЦК України визначено зміст (предмет) договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу. Варто зазначити, що по тексту позову представник позивача зазначає, що відповідачі згідно з умовами Договору та Правил були зобов`язані тільки оплачувати одержану енергію за обумовленими тарифами у терміни передбачені Договором (а.с. № 4, п.3, абз8).. Втім, тексту Договору між позивачем та відповідачами (або одним з відповідачем) до позову не долучено, між тим саме на положення ст. 714 ЦК України йде посилання по тексту позову. Також суд зазначає, що представником позивача по тексту позову зазначені статті 1212 та 1213 ЦК України, які регулюють питання набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Помилковим є посилання представника позивача по тексту позову одночасно і на положення глави 82 ЦК України «Відшкодування шкоди» і на положення глави 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави». Суд зазначає, що представником позивача по тексту позову йде також посилання і на ст.ст. 526, 530 ЦК України (глава 48 «Виконання зобов`язань»), а також на ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України (глава 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання»). Між тим, суд вважає, що нормою права, яка вірно визначає правові підстави відшкодування збитків, завданих порушенням п. 48 вищезазначених Правил у вигляді самовільного підключення без зміни схеми підключення та споживанням не облікованої е/енергії, є положення саме ст. 22 та ст. 1166 ЦК України. Розглядаючи цивільно-правовий спір суд дійшов висновку про те, що розмір збитків, яких завдано позивачу, слід стягнути тільки з відповідачки [PERSON] з огляду на наступне. Під час розгляду справи судом встановлено, що за результатами перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок за адресою : [ADDRESS] (особовий рахунок відкрито на відповідачку [PERSON] ) 14.02.2018р. представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» складено акт № 135034, яким зафіксоване порушення, а саме самовільне підключення електропроводки без зміни схеми підключення, відсутня пломба енергопостачальника на клемній кришці приладу обліку (а.с. № 7). З актом був ознайомлений відповідач [PERSON] , про що свідчить його підпис на самому акті, зауважень до акту не надав (а.с. № 7 звор. сторінка). Внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальнику спричинено матеріальний збиток, який був розрахований згідно з п. 3.4 Методики, а саме: за період з 19.09.2016р. по 14.02.2018р. обсяг недоврахованої електроенергії склав 1 984,38 кВт*г на суму 4 392грн. 72коп., що видно з розрахунку розміру відшкодування збитків по акту № 135034, Протоколу № 619/135034 засідання комісії 5РЕМ ДРЕМ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 14.03.2018р. (а.с. № 11,12). Відповідачам 22.03.2018р. АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» була направлена досудова претензія про сплату заборгованості, яка залишена без відповіді (а.с. № 13). За даними загальної картки по особовому рахунку № [NUMBER] , між позивачем і відповідачкою [PERSON] укладено договір на постачання електричної енергії від 24.04.2008р. та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. № 14-17). Отже, споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , є саме відповідачка [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 37 Правил, енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку. Згідно з п. 42 Правил, споживач зобов`язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об`єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. За приписами п. 48 Правил побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством, серед іншого, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. Згідно з п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акту вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акту свої зауваження. Згідно з п. 3.1. Методики, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, зокрема, у разі: 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж)з порушенням схеми обліку. Відповідно до п.3.3 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. № 562, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії. Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що факт заподіяної шкоди підтверджується актом № 135034 від 14.02.2018р., розмір матеріального збитку розрахований згідно вищезазначеної Методики, який не спростований відповідачкою [PERSON] , і в добровільному порядку збитки не відшкодовані, суд вважає за необхідне стягнути матеріальну шкоду, завдану самовільним користуванням електричною енергією в розмірі 4 392 грн. 72 коп. лише з відповідачки [PERSON] . В задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] , суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з такого. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем не надано доказів того, що [PERSON] є споживачем послуг з електропостачання за адресою [ADDRESS] на підставі договору, укладеного із позивачем. Крім того, матеріали справи не містять даних про те, що відповідач [PERSON] є членом сім`ї власника квартири за адресою: [ADDRESS] , або користується вказаною квартирою на відповідній правовій підставі (договору оренди, тощо), укладеного з власником квартири. Так, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, відповідач [PERSON] не є власником квартири за адресою [ADDRESS] (а.с.№48) та згідно відповіді ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не зареєстрований за вказаною адресою (а.с.№ 26). Тому доводи представника позивача про те, що акт про порушення № 135034 від 14.02.2018р. було складено в присутності відповідача [PERSON] і вручений йому, отже він повинен нести солідарну відповідальність поряд з [PERSON] , не заслуговують на увагу з вищенаведених підстав. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з саме відповідачки [PERSON] на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 2), оскільки в задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial