Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

02 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що 27 грудня 2013 року між банком та відповідачем укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 6853 грн. 68 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 18 % на рік на суму залишку заборгованості. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобовязань, станом на 14 серпня 2016 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 18466 грн. 22 коп., з яких: 6853 грн. 70 коп. заборгованість за кредитом, 3296 грн. 62 коп. заборгованість по процентам, 6031 грн. 08 коп. - пеня та комісія, 2284 грн. 82 штраф відповідно до п.п.2.2 Генеральної угоди. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на надіслане позивачем клопотання про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 6853 грн. 68 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 18 % на рік на суму залишку заборгованості, на строк 24 місяці. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір. Зі змісту п.2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт вбачається, що Банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 6853,70 грн., строком на 24 місяці з 27 грудня 2013 року по 31 грудня 2015 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в розмірі 6853 грн. 70 коп., в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві, умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 342 грн. 96 грн. для погашення заборгованості за кредитом (а.с.5). Пунктом 2.2. Генеральної угоди також передбачено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в даній Генеральній угоді, більше ніж на 31 день, по зобовязанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2284 грн. 82 коп. (а.с.5). Відповідно до п. 2.3 вказаної угоди для надання послуг, Банк надає позичальнику платіжну картку відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди. За змістом п. 2.5 позичальник зобовязаний повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно із Генеральною угодою, Умовами та правилами. На підставі п. 2.7 угоди, датою укладення кредитного договору є дата підписання даної Генеральної угоди. Пунктом 2.8 Генеральної угоди вбачається, що при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожний день прострочення. п.1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг, якщо в інших розділах не встановлено іншого, при непогашенні кредиту в строк, установлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається просроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої робиться відповідно до розміру, встановленого в заяві на приєднання до цього договору для відсотків, з дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення вказаного простроченого зобовязання на протязі 30 календарних днів усі сплачувані після вказаної дати платежі є пенею, окрім платежів, що направляються з урахуванням встановленої договором черговості на погашення тіла кредиту. За підрахунками банку станом на 14 серпня 2016 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором склала 18466 грн. 22 коп., з яких: 6853 грн. 70 коп. заборгованість за кредитом, 3296 грн. 62 коп. заборгованість по процентам, 6031 грн. 08 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 2284 грн. 82 - штраф. За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст.ст.526, 530, 599, 610 ЦК України та умов договору, [PERSON] допустив заборгованість по основному платежу, сплаті відсотків, що в силу ст.ст.1048, 1049, 1054 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з нього на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки та пеню. Через неналежне виконання відповідачем кредитного договору право банку на володіння, користування та розпорядження належними йому грошима є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача виниклої станом на 14 серпня 2016 року заборгованості по кредитному договору. Однак суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафу, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобовязання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу 2284 грн. 82 коп. слід відмовити, оскільки стягнуто пеню. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування. Судові витрати підлягають розподілу у передбаченому ст.88 ЦПК України порядку, пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 87,63%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1207 грн. 54 коп. (1378 грн. х 87,63%).

Outcome: partial