Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

04.05.2016 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено Кредитний договір № 22037111674 (надалі - Кредитний договір), згідно умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 23 014,00 доларів США строком по 29.08.2015 року, а останній, в свою чергу, зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно, а також сплачувати 13,8 процентів річних за користування кредитом. Разом з тим, 31.03.2015 року між позичальником та банком була укладена Додаткова угода №22037111674/1, якою сторони змінили валюту виконання зобов'язань позичальника з доларів США на гривні, позичальнику було надано 88 925,47 грн. (2-й транш) на рефінансування заборгованості по 1-шому траншу кредиту, встановили відсоткову ставку за кредитом 19% річних та дату остаточного погашення кредиту -01.09.2018 року. Також, 31.03.2015 року між позичальником та банком була укладена Додаткова угода №22037111674/2, якою сторони з 01.04.2015 року встановили процентну ставку за кредитором у розмірі 17 % річних. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 16.03.2016 року має заборгованість перед позивачем у сумі 89 031,18 грн., з якої: 85 665,59 грн. - заборгованість за кредитом, 3 365,59 грн. - заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 ЦПК України повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено Кредитний договір № № 22037111674. Згідно п. 1.1-1.2, 2.1 Кредитного договору відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 23 014,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 29.07.2015 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,8 % річних. Відповідно до п.п. 1.3.2-1.3.3, 3.5 Кредитного договору відповідач повинен здійснювати щомісячне погашення кредиту та процентів рівними частинами в розмірі 428,74 доларів США до 29 числа кожного календарного місяця, згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів, який є невід'ємною частиною договору. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, про що свідчить виписка про рахунку відповідача. Однак, [PERSON] після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором кредиту, порушено його умови щодо погашення кредиту, відсотків у строки передбачені зазначеним договором. При цьому, відповідно до умов Додаткової угоди №22037111674/1, укладеної 31.03.2015 року між позичальником та банком, сторони змінили валюту виконання зобов'язань позичальника з доларів США на гривні, позичальнику було надано 88 925,47 грн. (2-й транш) на рефінансування заборгованості по 1-шому траншу кредиту, встановили відсоткову ставку за кредитом 19% річних та дату остаточного погашення кредиту -01.09.2018 року. Також, 31.03.2015 року між позичальником та банком була укладена Додаткова угода №22037111674/2, якою сторони з 01.04.2015 року встановили процентну ставку за кредитором у розмірі 17 % річних. Разом з тим, згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань позивач має право вимагати від останнього дострокового погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню відповідно до цього Кредитного договору. Згідно умов п. 14.3 Кредитного договору у разі прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2015 року позивачем направлено відповідачу лист за вих. №114-0-0-00/15-60515 з вимогою достроково виконати порушене зобов'язання протягом 30 днів з дати цієї вимоги. Проте, зазначена вимога була залишена поза увагою відповідача. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Кредитним договором, станом на 16.03.2016 року сума простроченої заборгованості становила 89 031,18 грн. та складається з: заборгованості за кредитом в сумі 85 665,59 грн.; заборгованості по відсоткам в сумі 3 365,59 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 5-7), перевіреними у судовому засіданні. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що 29.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено Кредитний договір №22037111674 та підписано Додаткову угоду №22037111674/1 та Додаткову угоду №22037111674/2 до нього, умови яких позивачем було виконано, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню,а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» сума заборгованості за Кредитним договором у розмірі 89 031,18 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 85 665,59 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 3 365,59 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом, а всього разом з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 90 409,18 грн. (89031,18+1378) . Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved