Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

04.10.2018р. позивачка за первісним позовом звернулася в суду, посилаючись на те, що 13.11.2014 року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Букове по вул. Борканюка, 22, Виноградівського району, Закарпатської області. Для оформлення спадщини вона звернувся до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документ на будинок. По справі існують інші спадкоємці, а саме діти померлої та брати і сестри позивачки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] (мати спадкодавці та бабка позивачки. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вказаний будинок. 26.10.2018 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON], в якій він просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину спадкового майна, що складається із житлового будинку з надвірними спорудами в с. Букове по вул. Борканюка, 22, Виноградівського району, Закарпатської області, яке залишилось після смерті його матері [PERSON], оскільки він на день смерті спадкодавці проживав разом з нею, користувався спадковим майном, а отже вступив у спадщину. В судове засідання позивачка за первісним та відповідачка за зустрічним позовом, а також її представник не з'явився, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги за первісним\~ позовом підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили, проти задоволення зустрічного позову заперечили. Просили слухати справу у їх відсутність. Позивач за зустрічним та відповідач за первісним позовом та його представник в судове засідання не зявились, однак надали письмову заяву в якій первісний позов визнали частково, просили слухати справу у їх відсутності та задовольнити зустрічний позов. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не з'явилася, проте надали письмові заяви в яких позовні вимоги визнала та просила слухати справу у її відсутність. Третя особа до суду не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та повного задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 13.11.2014 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 14.11.2014 року виконкомом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області та про що зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №17 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. Букове по вул. Борканюка, 22, Виноградівського району, Закарпатської області. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, літня кухня, сарай, тротуар, ворота, огорожа (а.с.15-17), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 141 489 грн. (а.с.14). Заповіт спадкодавцем не складався. Копія незакінченої спадкової справи долучена до матеріалів справи (а.с.38-44). Родинні звязки між спадкодавцем та позивачкою за первісним позовом були підтвердженні в судовому засіданні поясненнями відповідачів у справі, які являються її рідними братами та сестрами, і родинні звязки яких з померлою [PERSON] підтверджені відповідними свідоцтвами. Родинні звязки між спадкодавцем та позивачем за зустрічним позовом підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ФМ №498320 від 02.01.1993 року (а.с.57), де останній записаний сином [PERSON].. Крім [PERSON] та [PERSON] у справі існують інші спадкоємці за законом, а саме: мати та діти померлої, що відповідно є бабкою, братом та сестрами позивачки, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7, 8), [PERSON] (а.с.9, 10), які відмовляються від своєї частки у спадковому майні на користь позивачки за первісним позовом, про що подали до нотаріуса відповідні заяви (а.с.41-44). В судовому засіданні встановлено, що позивачка за первісним позовом зверталася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на імя спадкодавця, [PERSON] (а.с.11-12), у звязку з чим вона не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтв про смерть, технічного паспорту, копій свідоцтв про народження та одруження, довідок сільської ради, інших документів. Зазначений житловий будинок, разом з іншими спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходиться на не приватизованій земельній ділянці, у звязку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації 28.09.2018 року тобто після смерті [PERSON] З цього приводу позивачка за первісним позовом зазначала, що за допомогою оформленого технічного паспорту вона намагалася отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як їй повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за нею права власності, оскільки цього не достатньо. У звязку з цим позивачка звернулася з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачами право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємців можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Відповідно до довідки Виноградівської нотаріальної контори від 18.09.2018 року №410/01-16 (а.с.11) [PERSON] прийняла спадщину за [PERSON], шляхом подачі заяви. Згідно довідок Буківської сільської ради, Виноградівського району Закарпатської області №02-25/291 та №02-25/292 від 27.09.2018 року (а.с.59) на момент смерті [PERSON] (13.11.2014 року) вона проживала [INFO] разом із дітьми [PERSON], [PERSON]І, [PERSON] Даний доказ вказує, що позивач за зустрічним позов поряд із позивачем за первісним фактично прийняв спадщину у відповідності до ст. 1268 ч.3 ЦК України. Приймаючі до уваги, що інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, а також той факт, що суд не може виходити за рамки позовних вимог, суд встановив що є всі підстави для визнання права власності за позивачами у таких частинах: за [PERSON] 5/6 частин спадкового майна, а за [PERSON] 1/6 частини. Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та повного задоволення вимог [PERSON], у звязку з тим, що їх права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.\~ Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець займався належним оформленням житлового будинку до моменту своєї смерті, про що свідчить технічний паспорт на такий будинок, виготовлений 28.09.2018 року Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації, і яким правомірно скористався позивач підтверджуючи своє право власності.\~ Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що обєкт спадщини не є самочинним будівництвом. Беручи до уваги, що позивачі, як спадкоємці за законом, мають право на набуття права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, після смерті [PERSON], а також те, що вони мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогли його отримати з незалежних від них причин, - позовні вимоги слід задовольнити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності [PERSON] на 5/6 частин, а [PERSON] на 1/6 частину, в порядку спадкування на домоволодіння, до складу якого входить: житловий будинок, літня кухня, сарай, тротуар, ворота, огорожа, що розташовані за адресою: вул. бор канюка, 22, в с. букове, Виноградівського району, Закарпатської області, на загальну суму 141 489 грн., оскільки останні їх прийняли відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивачів причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємців власниками зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивачів, оскільки рішення ухвалено в їх інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: partial