Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

02.10.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь, на утримання їхнього спільного повнолітнього сина [PERSON], у розмірі ? частина доходу відповідача, в період навчання сина, але не більше ніж до 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у шлюбі і вела спільне господарство з відповідачем. Від спільного шлюбу, сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Син є студентом першого курсу денної форми навчання ВНЗ Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі». Син навчається на контрактній основі. До повноліття сина з відповідача стягувалися аліменти, проте на даний час син перебуває на утриманні позивача і відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати сина матеріально, тому звернулася до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з зазначених у позові підстав, і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають спільного повнолітнього сина [PERSON]. (а.с. 3) Згідно довідки №05-32/563, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання ВНЗ Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», де навчається на контрактній основі. (а.с. 5) Відомості про вартість навчання в матеріалах справи відсутні. Згідно довідки виконавчого комітету Карлівської міської ради [PERSON] зареєстрований разом з матір'ю. (а.с. 7) Сторонами не заперечується, що матеріальним утриманням сина займається мати. В матеріалах справи міститься лист, який свідчить, що відповідач сплачував аліменти на утримання сина [PERSON], коли останній був неповнолітнім. (а.с. 6) Інші докази суду не надані, проте сторони в судовому засіданні визнають, що матеріальне становище і стан здоров'я відповідача дозволяють йому надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Сторонами також не заперечується, що відповідач не надавав такої допомоги в добровільному порядку. Сторони визнали, що син потребує допомоги у зв'язку з навчанням на денній формі, на контракті. В порядку визначеному статтями 60-61 ЦПК - суд вважає зазначені обставини доведеними. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ? частина його доходу щомісяця, в період навчання сина, але не більше ніж до 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача також має бути стягнуто, на користь держави, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved