Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

02 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28 квітня 2012 року. Від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю проживали до жовтня 2012 року, сім'я фактично розпалась через 2 тижні після народження спільної дитини. Відповідач заявив, що жити з нею не буде, тому що не бажає виховувати дитину та нести відповідальність за сім'ю. Сторони окремо проживають з жовтня 2012 року, донька мешкає разом з позивачем. За рішенням суду з відповідача на утримання доньки стягуються аліменти з червня 2013 року. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе через взаємовідносини, які склалися, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву, якою просила справу заслухати без її участі, позов задовольнити та шлюб розірвати. На примирення вона не згодна, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав та на розірвання шлюбу погодився, зазначив, що строк для примирення йому не потрібен. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] 28 квітня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 321, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а. с. 5). Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а. с. 6). Як встановлено судом, основою розпаду сім'ї послугувало те, що відповідач не бажає жити з позивачем та нести відповідальність за сім'ю, виховувати спільну дитину, між ними відсутнє порозуміння, що, як зазначає позивач, суперечить її інтересам. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивача після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище, отримане при одруженні, - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 352,40 грн., з державного бюджету позивачу необхідно повернути судовий збір в сумі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved