Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

02 травня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , яка померла [INFO] , як між матір`ю та донькою. Крім цього, просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиною спадкоємицею першої черги. На день смерті матері проживала разом із нею та була зареєстрована. При зверненні до Вітовської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, виданий на ім`я спадкодавця. Відповідно до рішення виконавчого комітету Грейгівської сільської ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області від 04 березня 1993 року № 3, було вирішено оформити право власності на житлові будинки по сільській раді, відповідно до додатку, з видачею свідоцтва про право власності власникам житлових будинків. Згідно з додатком № 1 в списку жителів села Грейгове Грейгівської сільської ради під № 343, зазначена її мати [PERSON] . Водночас, спадкоємець за життя свідоцтво не отримала. Крім цього, було з`ясовано, що в свідоцтві про реєстрацію шлюбу позивача з [PERSON] її ім`я помилково було зазначено як «Нелля», хоча в решті документів воно зазначено як «Неля», з однією літерою «л», через що вона позбавлена можливості підтвердити родинний зв`язок зі спадкодавцем. Нині захист її спадкових прав можливий лише шляхом встановлення факту родинних відносин між нею та спадкоємцем та визнання за нею права власності на вищевказане майно в судовому порядку. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач Грейгівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~частини 3\~статті 200\~ЦПК України,\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть від 21 жовтня 2004 року, серії [NUMBER] , [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис від 21 жовтня 2004 року № 45, зроблений Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 3). Після її смерті відкрилася спадщина, у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Як вбачається з довідки КП ММБТІ від 20 вересня 2018 року право власності на вказаний житловий будинок станом на 28 грудня 2012 року не зареєстровано (а.с. 8). Водночас, 04 березня 1993 року Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області було прийнято рішення за № 3 «Про оформлення права власності на житлові будинки та реєстрацію правовстановлюючих документів у виконком сільської Ради» (а.с. 5). Згідно з додатком № 1 до цього Рішення у списку жителів села Грейгове Грейгівської сільської ради під № 343 зазначена спадкодавець [PERSON] » (а.с. 5 зворотня сторона). Тобто, матері позивача було надано право на оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] , однак за життя вона не встигла зареєструвати право власності на будинок відповідно до чинного законодавства та отримати правовстановлюючий документ на нього. Крім цього, позивачем заявлено вимогу про встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавцем. Так, відповідно до відновленого свідоцтва про народження від 14 вересня 1955 року позивач народилася [INFO] , актовий запис № 138 від 05 вересня 1955 року. В графі мати - зазначена « [PERSON] » (а.с. 4). Позивач уклала шлюб з [PERSON] . Однак, як вбачається з листа Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 23 квітня 2019 року № 277/15.17.4.9 шлюб зареєстрований Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис від 09 листопада 1960 року №127 між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Тобто, ім`я позивача в свідоцтві про укладення шлюбу було зазначено, як «Не [NUMBER] я». Хоча, паспорт їй після реєстрації шлюбу та зміни прізвища був виданий на ім`я « [PERSON] Неля [PERSON] » (а.с. 6). Зазначена помилка є також підставою через яку позивач була змушена звернутися до суду з цим позовом. Як на докази факту родинних відносин позивач посилається на: свідоцтво про припинення шлюбу з [PERSON] серії [NUMBER] , де її ім`я вже зазначено вірно « [PERSON] » (а.с. 9), довідку виконавчого комітету Грейгівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 25 жовтня 2018 року № 1395, з якої вбачається, що позивач на час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із нею за адресою: [ADDRESS] , та в якій позивач зазначена як донька померлої (а.с. 11). З урахуванням викладеного, суд вважає, що при видачі свідоцтва про реєстрацію шлюбу з [PERSON] була допущена помилка у написанні ім`я заявника, зазначена обставина не вказує на відсутність родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] . Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті\~7\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року (із\~змінами,\~внесеними згідно\~з Постановою\~Пленуму Верховного\~Суду України\~№15\~від 25.05.1998\~року)\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~зазначено,\~що суд\~вправі розглядати\~справи про\~встановлення родинних\~відносин,\~коли цей\~факт безпосередньо\~породжує юридичні\~наслідки,\~наприклад,\~якщо підтвердження\~такого факту\~необхідне заявникові\~для одержання\~в органах,\~що вчиняють\~нотаріальні дії,\~свідоцтва про\~право на\~спадщину,\~для оформлення\~права на\~пенсію в\~зв`язку\~із втратою\~годувальника. Встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] має юридичне значення для оформлення в нотаріальному порядку спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] є донькою та матір`ю, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності та, що під час виготовлення свідоцтва про свідоцтва про реєстрацією шлюбу було допущено орфографічну помилку при написанні її ім`я, тому суд вважає заявлені вимоги щодо встановлення факту родинних відносин обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку спадкового майна відсутні. Державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, виданого на ім`я спадкодавця (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи, що відповідач направив до суду заяву про визнання позову, та воно не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, оскільки інший спадкоємець першої черги відмовився від прийняття спадщини за законом, та спадкоємці, що мають право на обов`язкову частину відсутні, тому на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1268 ЦК України, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved