Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

03.02.2020 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1500 гривень щомісяця, на утримання сина [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи з дня ухвалення рішення і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача - [PERSON] , [INFO] на її користь половину вартості додаткових витрат на їх дітей - [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO] , а саме грошові кошти в сумі 17 417,00 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2018 року присуджено стягувати з відповідача - [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1000 гривень щомісяця, на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з дня ухвалення рішення та до досягнення дітьми повноліття, Позивач вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина та доньки значно зросли, вказаної суми коштів, в умовах зростання цін та прожиткового мінімуму на дитину, не достатньо для належного забезпечення рівня життя дітей, їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Позивач вважає, що на даний час розмір аліментів на утримання дітей, визначений рішенням суду, є недостатнім для матеріального утримання дітей, оскільки витрати зросли, а їй одній важко забезпечити їм нормальний рівень життя. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не приймає участі у додаткових витратах на дітей, які полягають у наступному: лікуванні дітей, їх харчуванні, заняття дітей в спортивних гуртках, купівлі одягу, сплаті комунальних послуг. Загалом, як стверджує позивач, вартість додаткових витрат на розвиток їх дітей, лікування, купівлю речей, сплату харчування у дитячому навчальному закладі, часткову сплату комунальних послуг за 2019 рік склали 34 834 грн., а тому позивач просить суд стягнути половину вартості додаткових витрат на їх дітей у розмірі 17 417,00 грн. З урахуванням викладеного, [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 04.02.2020року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою[PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрати на утримання дітей. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні 01.07.2020 року позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. У судовому засіданні 01.07.2020 року відповідач позов визнав частково, пояснив суду, що згоден на збільшення розміру аліментів до 1500 гривень, щомісяця, на кожну дитини, в частині стягнення з нього половини вартості додаткових витрат на дітей позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в цій частині. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, позивач - [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] . Від даного шлюбу, [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , а [INFO] у них народився син - [PERSON] , про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 8, 9). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 травня 2018 року, яке набрало законної сили 07 червня 2018 року, шлюб, зареєстрований 05 листопада 2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції актовий запис №880 між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу залишено прізвище: йому - [PERSON] , їй - [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] , на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1000 грн., щомісяця, на утримання сина [PERSON] - аліменти у розмірі 1000 грн., щомісяця, починаючи з дня ухвалення даного рішення - 07.05.2018 року до досягнення дітьми повноліття: [PERSON] - до [INFO] , [PERSON] - до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 704,8 грн. Позивач зазначає, що розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду є недостатнім для забезпечення належного рівня життя дітей. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. У зв`язку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням суду від 22.10.2012 року розмір аліментів, на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлює у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що обов`язок по утриманню дитини у батьків є рівним, враховуючи визнання в цій частині відповідачем позову, суд приходить до висновку щодо необхідності збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2018 року (справа №520/1610/18), в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., щомісячно, на користь [PERSON] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , до 1 500 (однієї тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03 лютого 2020 року й до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , та на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , до 1 500 (однієї тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03 лютого 2020 року й до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Щодо вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] половину вартості додаткових витрат на їх дітей - [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 17 417,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Положення ст.ст. 199, 200 СК України вказують на те, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 13 вересня 2017року у справі №6-1489цс17, положення частини першою статті 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно наявних в матеріалах справи фіскальних чеків та квитанцій, позивачем було витрачено на лікування дітей 10 685,50 грн. (а.с. 49-60). Таким чином, оскільки обов`язок по утриманню дитини у батьків є рівним, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення додаткових витрат на утримання дітей задовольнити частково, в Ѕ частині, що були витраченіна їх лікування, у розмірі 5 342 грн. 75 коп. Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 12 074,25грн. задоволенню не підлягають, оскільки суд не може встановити взаємозв`язок між наявними в матеріалах справи товарними чеками та квитанціями на суму 12 074,25грн. та додатковими витратами, оскільки ці витрати були використані на купівлю дитячого одягу, харчування, житлово-комунальні послуги, тощо, що не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України. Крім того, благодійні внески на розвиток клубу, де займається малолітній син, на розвиток школи, де займається малолітня донька, є добровільною особистою допомогою, та не є витратами, пов`язаними з розвитком здібностей дитини, а тому не відносяться до додаткових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: partial