Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

03.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, та просить постановити рішення, яким встановити факт , що його мати [PERSON], що померла 28 березня 2007 року та його бабуся [PERSON], що померла 01 грудня 1982 року є за національністю німкенями. Заявник посилається на те, що його бабуся [PERSON] народилася в 1888 році в с.Париж Тарутинського району Одеської області. В малолітньому віці її усиновила болгарська родина Топових, яка проживала в [INFO]. Село Париж Тарутинського району Одеської області на час народження його бабусі було німецьким поселенням, в якому проживали німці і його бабуся [PERSON] була за національністю уродженою етнічною німкенею. Бабуся та мати заявника відносили себе до німецької національності, вони відзначали німецькі свята, завжди вважали себе німкенями, бабуся розмовляла на німецькій мові. Встановлення такого факту необхідно заявникові для підтвердження дійсної національності, його матері та його бабусі, а в подальшому підтвердження його дійсної національності. Заявник до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягає на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що\~ заява [PERSON] підлягає задоволенню за наступних підстав.\~\~ Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] народилася в 1888 році в с.Париж Тарутинського району Одеської області, що підтверджується довідкою №1809 від 22.09.2016 року, виданою Василевською сільською радою Болградського району Одеської області, та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON]. [PERSON] народилася 17 вересня 1921 року в с.Вайсал (на даний час с.Василівка) Болградського району Ізмаїльської області, її батьком є [PERSON], матерю [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серія XV-УА №224047, виданого 18 червня 1947 року (а.с.8). 08 червня 1950 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серія ФЮ № 197872, виданого 08 червня 1950 року Шахтинським ЗАЦС (а.с.12). Дружина дядьки заявника [PERSON] [PERSON], за національністю була німкенею, що підтверджується копією свідоцтва про народження їх сина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про його народження серія ФЮ №874022, виданого 04.08.1950 року Шахтинським ЗАЦС (а.с.17). Відповідно до ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом. За ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» встановлено, що до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. За статтею 11 вищезазначеного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. За ч.2 ст.256 ЦПК України встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права і якщо законом не визначено іншого порядку встановлення факту. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення даного факту необхідно заявнику для відновлення національності. Допитані в судовому засіданні в якості свідків: - [PERSON] пояснила, що являється подругою онучки [PERSON], яка їй розповідала, що її бабуся являється німкою та іноді вона розмовляла німецькою мовою; - [PERSON] пояснила, що [PERSON] являлася свекрухою її тітки [PERSON], від якої вона дізналася, що [PERSON] являлася німкою за національністю. [PERSON] знає як односельчанку і матір заявника. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved