Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

02.10.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнення аліментів за минулий час, у якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення аліментів за минулий час в розмірі 1/4частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період вересень 2009 року по вересень 2019 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 28.02.2003 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 05.08.2005 року було розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини. Оскільки відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання не надає, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 10.01.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 07.07.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідач виклав свої заперечення стосовно вимог позовної заяви, при цьому зазначив, що з 2009 року по сьогоднішній день надсилає донці кошти. В свою чергу, 12.10.2020 року представник відповідача подав доповнений відзив на позовну заяву, в якому останній виклав свої заперечення стосовно вимог позовної заяви та вказав, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28.02.2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05.08.2005 року було розірвано на підставі рішення суду, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач не має постійного офіційного заробітку, його доходи мають нерегулярний, мінливий характер, але є достатніми для участі в утриманні дитини. При цьому, на утриманні у відповідача перебуває на утриманні непрацездатна мати [PERSON] . Крім того, суд враховую, що відповідач добровільно сплачував кошти на користь позивачки для утримання їх спільної дитини з 2009 року по теперішній час. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, проте відповідач перераховував на користь позивачки кошти для утримання дитини починаючи з 2009 року і по теперішній час, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог про стягнення аліментів, а саме вважає необхідним призначити аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2019 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Разом з тим, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , за минулий час, оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, а позивачка здійснювала заходи для їх отримання, разом з тим, з доказів доданих до відзиву та долучених до матеріалів справи встановлено, що з 2009 року відповідач перераховував кошти на рахунок позивачки для утримання їх доньки. Крім того в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. Також, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial