Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

02.08.2017 позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що 14.01.2009 помер її батько [PERSON], який ще за життя склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів їй. На день її смерті заповіт не скасовано і не змінено. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 12 по вул. Ф. Шумовського в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області. Позивач є спадкоємцем, спадщину прийняла шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори, проте оформити спадкові права на зазначений вище житловий будинок позивач не може, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на спірний будинок за спадкодавцем і вирішення зазначеного питання підлягає в судовому порядку. Сторони в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,\~ встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Павленко) [PERSON] народилась 05.05.1958 у с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження (повторно) від 23.07.2009 серії І-ТП № 108246 її батьками вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.6,9,10). 16.06.1995 [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів своїм дочками: [PERSON], [PERSON] (а.с.19). Батько позивача [PERSON] помер 14.01.2009 у віці 78 років у с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 16.01.2009 серії І-ТП № 112991 (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами 12 по вул. Ф. Шумовського в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Випискою з погосподарської книги Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 1 за 2006-2010 рр.. Згідно з довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи, право власності на нерухоме майно за адресою вул. Пролетарська (нині [PERSON]), 12 у с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області не зареєстровано (а.с.14). Відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок\~ вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку, сараю, льоху, вбиральні, криниці, воріт, огорожі та має інвентаризаційну вартість 67\~760,00 грн. (а.с.15-17). Спадщину після смерті [PERSON]М прийняла [PERSON], а [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини у встановленому законом порядку (спадкова справа № 384 (2009) а.с.3,15). З [PERSON] державної нотаріальної контори Житомирської області від 09.09.2017 № 833/02-14 вбачається, що, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на спірне спадкове майно, позивач не може оформити у нотаріальному порядку свої спадкові права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорюване домоволодіння, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved