Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

03.08.2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить суд заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 м. до місця проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] , [INFO] ,яка проживає за адресою: [ADDRESS] ., в якій вона мешкає з двома дітьми : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказана квартира належить ій на праві власності. В обґрунтування своєї заяви вказала, що перебуває в шлюбі з 29.01.2020 року з [PERSON] , на теперішній час вона подала до суду заяву про розірвання шлюбу. Під час спільного проживання з [PERSON] останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона неодноразово викликала поліцію, яка фіксувала вказані обставини. Постійне фізичне та психологічне насильство з боку [PERSON] стали підставою розриву відносин. [PERSON] часто знаходячись у стані алкогольного сп`яніння принижував та залякував заявницю , до словесних принижувань додалось штовхання та мордування. Так, під час одної з таких ситуацій [PERSON] штовхнув заявницю , вона впала та сильно вдарилась головою об підлогу. Після чого вона була змушена зробити обстеження головного мозку на МРТ. Останній інцендент трапився 27.06.2020 р. на базі відпочинку «Пересип» у смт. Кирилівка , Запорізької області , де родина відпочивала з родичами. [PERSON] , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння , почав чіплятися до заявниці і ображати у присутності дітей. Вона вирішила піти ночувати з дітьми до номеру родичів, але [PERSON] почав виламувати двері та словісно ображати [PERSON] , на галас з`явилась охорона. Наступного ранку [PERSON] виявила , що чоловік без її дозволу забрав документи від автомобіля, паспорт та банківську карту,- всі вказані документи належать заявниці. На її запитання чому документи знаходяться у нього, чоловік почав застосовувати психологічне та фізичне насильство до неї у присутності дітей - [PERSON] ,2006 р.н. та [PERSON] , 2017 р.н. Фізичний стан заявниці після цього інценденту погіршився, і до головного болю додалось оніміння кінцівок , та вона вимушена була звернутись до сімейного лікаря. За зверненням [PERSON] 02.07.2020р.Дніпровським ВП ГУНП в Запорізькій області відкрито кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ст.125 ч.1 КК України та призначена судово - медична експертиза. Також до своєї заяви вона надала поліції висновки обслідування на МРТ від 02.07.2020 Медичного центру Юліс,03.07.2020Медичного центру UniMed, та 07.07.2020р Медичного центру UniMed. У період з 06.07.2020 р по 22.07.2020р [PERSON] знаходилась на лікуванні в КНП « Запорізька обласна клінічна лікарня ЗОР, відділення нейрохірургії, з діагнозом :S13.4травматичний підвивіх зубноподібного відростку С2;травматична вертеброгенна цервікалгія з радікулопатієй С2-С3 справа; дорсопатія шійного відділу хребта; кили дисків С5,С6;больовий та нейротрофічний с-ми; М50.1ураження міжхребетного диска шийного відділу з радіуколопатієй;,G95.8 інші уточнені хвороби спинного мозку. Наразі заявниця проходить курс лікування у невролога та вживає ліки за призначення лікаря. Крім того , у зв`язку із застосуванням до [PERSON] психологічного та фізичного насильства в присутності дітей, разом із сином звернулась за допомогою до психолога-психоаналітіка [PERSON] , та в ході проведеного дослідження психічного стану дитини [PERSON] було виявлено вплив психосоціальних факторів, ситуації домашнього насильства на негативний психоемоційний стан неповнолітнього [PERSON] , що підтверджується висновком психолога-психоаналітіка [PERSON] ,вих..№88від 28.07.2020р.Також з висновку вбачається , що [PERSON] боїться [PERSON] . Згідно висновка психолога-психоаналітіка [PERSON] , вих..№87 від 23.07.2020р. щодо психологічного стану [PERSON] вбачається наступне: в неї виявлено симптоми ПТСР (постртраватичний стресовий розлад), також спостерігається ПТСР із депресією та рекомендовано пройти реабілітацію щодо процесу фізичних, психологічних та соціальних ресурсів. Також пройти психотерапевтичні і психокорекцій ні форми роботи, і через 6 місяців повторно пройти психологічне обстеження. Крім цього, [PERSON] звернулась до поліції із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення [PERSON] відносно неї та її дітей правопорушення за ст.126-1 КК України. Отже зазначені вище обставини характеризують [PERSON] як кривдника, у розумінні норм ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» , а [PERSON] та молі літні діти [PERSON] , 2017 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н.- є потсаждалими від домашнього насильства. Заявниця вважає, що кривдник може продовжити вчиняти над нею насильство, а тому є необхідність у видачі судом обмежувального припису. У судове засідання [PERSON] не з`явилась , вона вваажає , що її участь в розгляді справи становить загрозу. Відповідно до ч. 1 ст. 350- 5ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки зацікавленої особи, суд постановив, на підставі ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, проводите судове засідання за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що перебуває в шлюбі з 29.01.2020 року з [PERSON] , на теперішній час вона подала до суду заяву про розірвання шлюбу. Під час спільного проживання з [PERSON] останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона неодноразово викликала поліцію, яка фіксувала вказані обставини. Постійне фізичне та психологічне насильство з боку [PERSON] стали підставою розриву відносин. [PERSON] часто знаходячись у стані алкогольного сп`яніння принижував та залякував заявницю , до словесних принижувань додалось штовхання та мордування. Так, під час одної з таких ситуацій [PERSON] штовхнув заявницю , вона впала та сильно вдарилась головою об підлогу. Після чого вона була змушена зробити обстеження головного мозку на МРТ. Останній інцендент трапився 27.06.2020 р. на базі відпочинку «Пересип» у смт. Кирилівка , Запорізької області , де родина відпочивала з родичами. [PERSON] , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння , почав чіплятися до заявниці і ображати у присутності дітей. Вона вирішила піти ночувати з дітьми до номеру родичів, але [PERSON] почав виламувати двері та словісно ображати [PERSON] , на галас з`явилась охорона. Наступного ранку [PERSON] виявила, що чоловік без її дозволу забрав документи від автомобіля, паспорт та банківську карту,- всі вказані документи належать заявниці.На її запитання чому документи знаходяться у нього, чоловік почав застосовувати психологічне та фізичне насильство до неї у присутності дітей - [PERSON] ,2006 р.н. та [PERSON] , 2017 р.н. Фізичний стан заявниці після цього інценденту погіршився, і до головного болю додалось оніміння кінцівок , та вона вимушена була звернутись до сімейного лікаря. За зверненням [PERSON] 02.07.2020р.Дніпровським ВП ГУНП в Запорізькій області відкрито кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ст.125 ч.1 КК України та призначена судово - медична експертиза. Також до своєї заяви вона надала поліції висновки обслідування на МРТ від 02.07.2020 Медичного центру Юліс, 03.07.2020 Медичного центру UniMed, та 07.07.2020р Медичного центру UniMed. У період з 06.07.2020 р по 22.07.2020р [PERSON] знаходилась на лікуванні в КНП « Запорізька обласна клінічна лікарня ЗОР, відділення нейрохірургії, з діагнозом :S13.4травматичний підвивіх зубноподібного відростку С2;травматична вертеброгенна цервікалгія з радікулопатієй С2-С3 справа; дорсопатія шійного відділу хребта; кили дисків С5,С6;больовий та нейротрофічний с-ми; М50.1ураження міжхребетного диска шийного відділу з радіуколопатієй;,G95.8 інші уточнені хвороби спинного мозку. Наразі заявниця проходить курс лікування у невролога та вживає ліки за призначення лікаря. Крім того , у зв`язку із застосуванням до [PERSON] психологічного та фізичного насильства в присутності дітей, разом із сином звернулась за допомогою до психолога-психоаналітіка [PERSON] , та в ході проведеного дослідження психічного стану дитини [PERSON] було виявлено вплив психосоціальних факторів, ситуації домашнього насильства на негативний психоемоційний стан неповнолітнього [PERSON] , що підтверджується висновком психолога-психоаналітіка [PERSON] , вих..№88від 28.07.2020р.Також з висновку вбачається , що [PERSON] боїться [PERSON] . Згідно висновка психолога-психоаналітіка [PERSON] , вих..№87 від 23.07.2020р. щодо психологічного стану [PERSON] вбачається наступне: в неї виявлено симптоми ПТСР (постртраватичний стресовий розлад), також спостерігається ПТСР із депресією та рекомендовано пройти реабілітацію щодо процесу фізичних, психологічних та соціальних ресурсів. Також пройти психотерапевтичні і психокорекцій ні форми роботи, і через 6 місяців повторно пройти психологічне обстеження. Крім цього, [PERSON] звернулась до поліції із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення [PERSON] відносно неї та її дітей правопорушення за ст.126-1 КК України. Відповідно до вимог ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї систематичне фізичне та психологічне насильство. Даний факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи по суті, був доведений належними письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, зокрема, зверненнями заявниці до правоохоронних органів, а також висновком психоаналітика, щодо психологічного стану [PERSON] , та випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 9514 нейрохерургічного відділення Запорізької обласної клінічної лікарні. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно із ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності фізичного та психологічного насильства з боку [PERSON] , неодноразове нанесення ним тілесних ушкоджень заявниці, суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства та з урахуванням встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є підставною та обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved