Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

04 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], яка настала 10 лютого 2012 року. Вказує, що він з рідним братом [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом після смерті батька. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини вказує ту обставину, що протягом певного періоду часу їх батько співмешкав із [PERSON], яка на їх думку повинна була приймати спадщину після його смерті, а також свою необізнаність про існування у батька спадкового майна. Сторони та третя особа у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідачі визнали позовні вимоги, третя особа не заперечувала проти задовлення позову, усі просили розглянути справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7). 18 грудня 2002 року [PERSON] отримав державні акти на право приватної власності на розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельні ділянки, площею 3,403 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та площею 0,279 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.9, 10). 10 лютого 2012 року [PERSON] помер (а.с.11). Із довідки Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області вбачається, що [PERSON] на час смерті був зареєстрованим та проживав разом з [PERSON] та [PERSON]М у с.Довга Лука Липоводолинського району. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом сільради не посвідчувався, спадкоємцями першої черги є його діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Із жовтня 2006 року [PERSON] проживає та зареєстрований у [INFO] (а.с.4). За даними Липоводолинської державної нотаріальної контори від 05 квітня 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, спадкоємці за її прийняттям не звертались, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні, заповіт від імені померлого не посвідчувався. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. У звязку з тим, що [PERSON] через окреме проживання з батьком не був обізнаний про наявність у нього спадкового майна та вважав, що спадщину після його смерті прийняла його співмешканка, а тому не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, суд, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, вважає вказані причини пропуску строку такими, що дають підстави для задоволення позову.

Outcome: approved