overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

02.09.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.02.2014 року. Під час сімейного життя у них народився син [PERSON], [INFO] Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній зловживає спиртними напоями, зневажає її як дружину, часто затіював суперечки, що супроводжувались образами. Зазначає, що через вищенаведені обставини перебувати в таких шлюбних відносинах немає наміру. На сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, на примирення не згідна. Вказує, що на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою особою, з якою має намір створити сімю. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони 08.02.2014р. уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області за актовим записом №14. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час (понад 6 міс.) не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини та копією паспорта позивачки. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя Хома та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим предявлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

02.09.2015 року позивач ПАТ СК «Провідна» звернувся до Голосіївського районного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення збитків за заподіяну шкоду в порядку регресу в розмірі 2230 грн. 36 коп. та витрати по оплаті судового збору. Вимоги мотивовані тим, що 30.04.2015 року в м. Києві по вул. Патона з вини відповідача [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - застрахованого в ПАТ «Страхова компанія «Провідна» автомобіля марки «Ауді А-4» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Джелі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди в установленому законом порядку згідно полісу №АІ/2509911 від 03.01.2015 року. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому автомобілю марки «Джелі» д.н.з. [NUMBER] водію [PERSON], у зв'язку зі страховим випадком в сумі 2230 грн. 36 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку зазначені кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом /а.с. 2-3/. В судове представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надіславши до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач не прибув в судове засідання, повідомлений належним чином про дату і місце судового розгляду. Про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або ж про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

02.09.2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 29134,18 грн., мотивуючи тим, що остання не виконує належним чином зобовязання по виплаті кредиту, який їй було надано позивачем. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, погодився на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час, місце та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON], 22.08.2011 року укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГА00064877, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 9000,00 грн. строком до 22.08.2014 р. зі сплатою 15,00% річних за користування кредитом. Судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості, у звязку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 11.08.2015 року складає 29134,18 грн. яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 4196,94 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 1395,48 грн.; - заборгованість по комісії - 2362,50 грн.; - штраф - 21179,26 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також з відповідача необхідно стягнути судові витрати згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

02.09.2015 р. позивачем було подано до Оболонського р/с м. Києва клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати від Департаменту ДАІ МВС України (04071, м. Київ, вул. Лук'янівська, 62) відомості щодо власника транспортного засобу, а саме: автомобіля «TOYOTA LC 200 4,5 D V8 Premium 6 АТ», 2012 року випуску, д/н [NUMBER], № шасі (кузова, рами) [NUMBER], № двигуна [NUMBER]. У відповідності до Довідки МВС України Регіональний Сервісний Центр МВС в м. Києві № ВН-366 (Центр-8044) від 21.11.2015 р. автомобіль «TOYOTA LC 200 4,5 D V8 Premium 6 АТ», 2012 р.в., № шасі (кузова, рами) [NUMBER] в період з 06.08.2015 р. по 08.08.2015 р. належав [PERSON] Вищевказаний автомобіль «TOYOTA LC 200 4,5 D V8 Premium 6 АТ», 08.08.2015 р. був перереєстрований на іншого власника згідно довідки-рахунок ААЕ 328477 від 08.08.2015 р., а саме на [PERSON] ([ADDRESS]). Як вказує заявник, предмет застави вже 15.09.2015 р. був знову перереєстрований на гр. [PERSON] ([ADDRESS], (і.к. [NUMBER]) згідно довідки-рахунок № ААЕ 293921 від 15.09.2015 р. (д/н [NUMBER]). Тому представник заявника просить суд витребувати від Управління безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України (04071, м. Київ, вул. Лук`янівська 62) відомості щодо власника транспортного засобу, а також нові наявні реєстраційні дані автомобіля «TOYOTA LC 200 4,5 D V8 Premium 6 АТ», 2012 р.в., д/н [NUMBER], № шасі (кузова, рами) [NUMBER], № двигуна [NUMBER]. Згідно ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Суд, дослідивши матеріали справи та додані документи вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

02.09.2015 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»звернулось до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с. 3-4), в якому просить стягнути 8211,15 грн. на їх користь з [PERSON] у відшкодування шкоди, завданої виплатою страхового відшкодування внаслідок ДТП, витрат по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, надано клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 94). В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 93). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. 26.07.2012 р. о 18.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на вул. Карла Маркса, 13 м. Іллічівська Одеської області перед початком руху та подальшою зміною його напрямку, не впевнився, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху і здійснив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.09.2012 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні 26.07.2012 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 грн. (а.с. 35). Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії чи вчинені вони цією особою. 11.09.2014 р. позивачем на підставі заяви щодо напрямку виплати або доплати страхового відшкодування, страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього, звіту про визначення вартості матеріального збитку здійснено виплату потерпілому страхового відшкодування в розмірі 8211,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням №42985 від 11.09.2012 р. (а.с. 36-40, 42, 46-58). Отже після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування спричиненого збитку в розмірі 8211,15 грн. Ст. ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору (а.с. 2). За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

02.09.2016 заявник звернувся до суду з названою заявою. Посилався на те, що він 01 вересня 1977 року вступив до Технічного училища №1 в м. Комсомольське Донецької області, яке закінчив 21 липня 1979 року, отримавши кваліфікацію слюсаря по ремонту автомобілів ІІІ розряду, що підтверджується атестатом [NUMBER] В даному атестаті його ім'я українською мовою помилково було написано «[PERSON]», хоча російською «[PERSON]». Крім того, також вказано українською мовою, що він вступив 01 вересня 1977 року та відповідно закінчив 21липня 1979 року, а російською помилково вказано датою вступу 01 вересня 1979 року. При зверненні до УПФУ у Волноваському районі йому роз'яснено, що даний атестат не може бути використаний в якості документу, підтверджуючого стаж роботи, оскільки в ньому містяться помилки. Звернутись до Технічного училища №1 в м. Комсомольське Донецької області він не може, оскільки воно знаходиться на території тимчасово непідконтрольній українській владі. Тому просив встановити факт належності йому атестату [NUMBER] В судовому засіданні заявник на задоволенні заяви наполягав. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що мовою оригіналу «[PERSON]» народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. У військовому квитку серії [NUMBER] мовою оригіналу прізвище, ім'я та по батькові заявника вказано «[PERSON]». В атестаті про середню освіту, в паспорті громадянина України та свідоцтві про загальнообов'язкове державне соціальне страхування українською мовою ім'я заявника вказано «[PERSON]». В атестаті [NUMBER] прізвище заявника вказано «[PERSON]», а російською мовою «[PERSON]». Також російською мовою вказано, що він вступив 01 вересня 1979 року, а закінчив 21 липня 1979 року, а українською датою вступу вказано 01 вересня 1977 року, а закінчення 21 липня 1979 року. Факт навчання заявника в Технічному училищі №1 м. Комсомольська Донецької області та написання його ім'я як «[PERSON]» в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту належності атестата [NUMBER], виданого 21 липня 1979 року про вступ 01 вересня 1977 року та закінчення 21липня 1979 року Технічного училища №1 м. Комсомольська Донецької області [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

02.09.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на двох малолітніх синів. Позивач просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30\~відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач посилається на те, що з 17.09.1999 вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується записами у свідоцтвах про народження дітей. На час предявлення позову до суду, сторони не проживають однією сімєю та не ведуть спільного господарства. Діти повністю перебувають на утриманні позивача, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тобто ухиляється від належного виконання обовязку їх утримувати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] і його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник відповідача, діючи в межах наданих їй повноважень, подала суду заяву, в якій зазначає, що відповідач і вона визнають предявлені позовні вимоги [PERSON] та не заперечують проти їх задоволення в повному обсязі, просить справу розглядати за їхньої відсутності. Дослідивши позовну заяву, враховуючи заяви позивача і представника відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч.\~4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. На підставі пункту 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому відповідно до ч.\~3 ст.\~88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 551,20\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

02.09.2016 позивач звернулась з позовною заявою до суду, в якій вказала, що 23 квітня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO]. Сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] В заяві позивачка пояснила, що після народження дитини відповідач окремо, шлюбні відносини подружжя не підтримує, спільного господарства не мають. Відповідач не спілкується з дочкою та позивачкою, не цікавиться розвитком дитини та станом її здоров'я, не утримує родину. За таких обставин подальше спільне сімейне життя із відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній. Спір щодо місця проживання доньки після розірвання шлюбу відсутній. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти вирішення рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти вирішення рішення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 23 квітня 2015 року підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 квітня 2015 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідно 23 квітня 2015 року зроблено актовий запис № 102. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 травня 2015 року, виданий Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, відповідно 26 травня 2015 року в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений відповідний актовий запис №357. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, не мають наміру на збереження шлюбу, а відповідач надав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Суперечки з приводу розподілу спільного майна між ними немає. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

02.09.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с 4-5), в якій заявник зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та мешкав в квартирі [ADDRESS]. В кінці 2015 р. [PERSON] поїхав у м. Севастополь Автономної Республіки Крим де занедужав і помер, про що відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя управління запису актів цивільного стану міста Севастополя зроблено запис про смерть № 603 від 15.04.2016 р. та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 15.04.2016 р. Заявник просить встановити факт того, що [PERSON], громадянин України, [INFO], уродженець с. Юріївка Павлоградського району Дніпропетровської області, помер [INFO] в м. Севастополь Автономна Республіка Крим. Після смерті батька залишилась спадщина, але приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Бурлаченко І.К. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину т.я. згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. №1207/V- VП, будь-які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи, особи, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом, що змусило звернутись до суду. Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити (а.с. 19). Представник зацікавленої особи - Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області подала до суду письмове клопотання, в якому зазначила, що не заперечують проти задоволення заяви [PERSON], та про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 18). Судом винесено ухвалу про розгляд справі у відсутності заявника, представника зацікавленої особи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 4) вбачається, що він помер [INFO] в м. Севастополі Російської Федерації. Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику відмовлено в видачі свідоцтва про смерть згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. №1207/V- VП, будь-які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи, особи, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Вищевикладене підтверджується доказами на а.с. 4-10. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved