Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

03 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 березня 2008 року виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №3, а також присвоїти позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Свістол». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07 березня 2008 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Зазначила також, що останнім часом стосунки між подружжям остаточно зіпсувались. На протязі останніх півроку відповідач почав ставитись до неї з неповагою, влаштовувати вдома сварки, налаштовувати проти неї доньку, виганяти позивача з дому, у звязку з чим [PERSON] була вимушена найняти окрему квартиру для проживання. Почуття кохання та поваги між подружжям зникло, подружніх стосунків вони не підтримуютью. Посилаючись на те, що шлюб має лише формальний характер, і спроби зберегти його не мають смислу, позивач вважала, що є підстави для розірвання шлюбу з присвоєнням їй дівочого прізвища. У судове засідання [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, спору щодо місця проживання дочки немає, час на примирення йому не потрібен, проти задоволення позову не заперечує. Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 березня 2008 року виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що складено відповідний актовий запис за №3 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження від 07.03.2008р. серії І-ЖД№112390 (а.с.6). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам, порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України, а також не відповідатиме інтересам їхної дочки. Крім того, за змістом ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] є обґрунтованими, відповідають нормам сімейного законодавства і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатила судовий збір у розмірі 243 грн.60коп.(а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 243грн.60коп., підлягає стягненню з відповідача на її користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved