Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

03 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «ЧеЗаРа», в якому, з урахуванням уточнень (а.с. 35), просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість згідно ст. 117 КЗпП України в розмірі 10200 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона була прийнята на роботу в ПАТ «ЧеЗаРа» учнем зварювальника згідно розпорядження № 159/к від 22.09.1976 року. Вказує, що згідно наказу № 179/к від 18.06.2014 року вона була звільнена у зв'язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Стверджує, що повний розрахунок по заробітній платі було здійснено тільки 16 жовтня 2014 року, а тому просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві та уточненій позовній заяві. Додатково пояснила, що розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні нею було здійснено виходячи із суми її середньоденного заробітку шляхом множення на кількість робочих днів за період з дня звільнення, тобто з 18 червня 2014 року, та по день фактичного отримання нею заробітної плати, тобто по 16 жовтня 2014 року. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити в повному обсязі, мотивуючи це тим, що позовні вимоги є не обґрунтованими і розрахунок середнього заробітку, здійснений позивачем, потребує уточнень. Також пояснив, що повний розрахунок з позивачем не був проведений у день звільнення, а лише 30 вересня 2014 року, у зв'язку зі складним фінансовим становищем на підприємстві. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] була звільнена з ПАТ «ЧеЗаРа» 18 червня 2014 року на підставі наказу № 179/к від 18.06.2014 року у зв'язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 21). 13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до ПАТ «ЧеЗаРа» з заявою про проведення повного розрахунку з нею після звільнення (а.с. 6-7). Згідно довідки ПАТ «ЧеЗаРа» № 466/105 від 09.10.2014 року [PERSON] розрахункові кошти в сумі 5591,01 грн. перераховані в «Приватбанк» 30.09.2014 року платіжним дорученням № 3750 (а.с. 17). 30 вересня 2014 року ПАТ «ЧеЗаРа» перерахувало через установу ПАТ КБ «Приватбанк» 11752,93 грн. заробітної плати звільненим за липень 2014 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 3750 (а.с. 18). Відповідно до довідки ПАТ «ЧеЗаРа» № 466/111 від 27.10.2014 року середньоденний заробіток [PERSON] складає 157,02 грн. без утримання податку і обов'язкових платежів (а.с. 31). У судовому засіданні також було встановлено і не заперечувалось сторонами, що кількість робочих днів позивача на підприємстві відповідача складає 4 робочі дні на тиждень. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, відповідачем порушено права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, оскільки фактичний розрахунок з позивачем було проведено лише 30 вересня 2014 року. Відповідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи з того, що [PERSON] на підприємстві відповідача мала 4-денний робочий тиждень, а тому кількість робочих днів за період 18.06.2014 року по 30.09.2014 року складає 59 робочих днів. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.06.2014 року по 30.09.2014 року в сумі 9264 гривень 18 копійок без урахування податків і обов'язкових платежів (кількість робочих днів з дня звільнення - 59 робочих днів; середньоденна заробітна плата складає 157,02 грн. без утримання податку і обов'язкових платежів; 157,02 грн. х 59 р. д. = 9264,18 грн. ). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial