Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

02 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на користь своєї повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчатися. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем в період з 06 серпня 1994 року по 18 березня 1998 року перебували у шлюбі та мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з 1997 року за рішенням Оржицького районного суду Полтавської області відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття, тобто до 01 квітня 2015 року. Крім аліментів не надавав та не надає дитині ніякої допомоги. На даний час донька сторін навчається на першому курсі Полтавської Державної аграрної академії та буде навчатися до 31 липня 2018 року. В звязку з вищевикладеною обставиною донька не працює та потребує крім коштів на навчання коштів на харчування, проїзд, оплату квартири. Крім доньки позивач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми Сімейного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача, аліменти на утримання їх доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно з дня подання позову і до закінчення навчання, а саме до 31 липня 2018 року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Будучі допитаною судом відповідно до вимог ст. 62 ЦПК України в якості свідка, пояснила, що на даний час перебуває у другому шлюбі. Вона та її чоловік отримують мінімальну заробітну плату, працюючи в Шишацькій ЦРЛ. Крім доньки на утриманні позивача перебуває син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в шлюбі не перебуває, не працює, навчається на першому курсі Полтавської аграрної академії, вартість навчання в рік становить 7500 грн. Крім оплати вартості навчання, необхідні кошти для оплати її проїзду, проживання в гуртожитку, харчування. В добровільному порядку відповідач кошти на утримання доньки не надає. В березні поточного року позивач зверталась з відповідним проханням до відповідача, на що останній повідомив, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, але не зможе приймати участь у судових засіданнях. За інформацією, якою володіє позивач, відповідач є працездатним, працює в сільськогосподарському товаристві на території Оржицького району, у шлюбі не перебуває, дітей не має. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не зявився до Шишацького районного суду Полтавської області, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило. В зв'язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Допитавши позивача в якості свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку суд встановив наступні факти та супроводжуючі їх правовідносини. Так, третя особа [PERSON], [INFO] є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КЕ № 311210, виданим 30 квітня 1997 року Лазірківською сільською радою Оржицького району Полтавської області (а.с.6) та свідоцтвом про зміну прізвища серії 1-КЕ № 004744 виданим 08 травня 2013 року відділом ДРАЦС РС Шишацького РУЮ у Полтавській області (а.с.9). За рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 18 грудня 1997 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків щомісячно, починаючи з 09 грудня 1997 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Згідно довідки Полтавської державної аграрної академії від 01 грудня 2014 року № 170/14-15 [PERSON] є студенткою 1-го курсу факультету агротехнологій та екології денної форми навчання напрямку підготовки «Агрономія» Полтавської державної аграрної академії (контракт). Термін навчання з 01.09.2014 по 31.07.2018 (а.с.14). Згідної довідки того ж навчального закладу від 02 грудня 2014 року № 1200 річна вартість по оплаті за навчання складає 7500,00 грн. За весь період навчання ОКР «Бакалавр» оплата за навчання становить 30000,00 грн. (а.с.13). Відповідно до умов договору про навчання № 43 від 18.08.2014 укладеного між навчальним закладом та [PERSON] термін навчання [PERSON] за ОКР «Бакалавр» становить 4 роки. Загальна вартість плати за навчання за весь термін становить 30000 грн., або 7500 грн. на рік (а.с.12). З пояснень позивача встановлено, що вона з 18 липня 1998 року перебуває у другому шлюбі з [PERSON], має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про одруження І-КЕ № 007926 виданим 18 липня 1998 року ВРАЦС Шишацької РДА (а.с.8) та довідкою Шишацької селищної ради Полтавської області від 26 березня 2015 року № 540 (а.с.15). Отримуючи мінімальну заробітну плату вона та чоловік не в змозі в повній мірі забезпечити потреби доньки [PERSON], які виникають в звязку з її навчанням на стаціонарі вищого навчального закладу. Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 вказаної статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу тобто враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та покладає їх на відповідача. Враховуючи те що позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судових витрат, судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved