Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, у якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], яка померла 25 лютого 2017 року. Обґрунтовала позивач свій позов тим, що 25 лютого 2017 року померла її бабуся [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. 14 листопада 2017 року під час вивезення особистих речей бабусі було знайдено заповіт, яким все належне їй майно вона заповіла позивачу. Цього ж дня, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте позивачу було повідомлено, що вона пропустила встановлений законом строк для її прийняття. Позивач зазначає, що фактично вона проживала з бабусею за адресою її проживання, але позивач була зареєстрована за іншою адресою. Після смерті бабусі позивач перебувала у пригніченому стані, а крім того, у неї часто хворіла дитина, лікуванням якої вона займалася, а тому позивач не оглядала речі, які залишилися у кімнаті бабусі і заповіт був знайдений випадково під час вивезення речей, зокрема, книжок, і про існування заповіту вона не знала, у звязку з чим пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання подали заяви про розгляд справи без їх участі, вказавши, що проти задоволення позову не заперечують. Представник Першої чернігівської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи без представника третьої особи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 7), у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. Крім позивача, спадкоємцями майна [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які бажання прийняти спадщину не виявили. Позивач вказала, що 14 листопада 2017 року під час вивезення особистих речей бабусі було знайдено заповіт на її імя. Цього ж дня, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно довідки Першої Чернігівської державної нотаріальної контори від 14.11.2017 № 5436/01-16, позивачу повідомлено, що їй необхідно звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки пропущено встановлений законом строк для її прийняття. Позивач зазначила, що вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки після смерті бабусі перебувала у пригніченому стані, а крім того, у неї часто хворіла дитина, лікуванням якої вона займалася, а тому вона не оглядала речі, які залишилися у кімнаті бабусі і заповіт нею був знайдений випадково під час вивезення речей, зокрема, книжок, і про існування заповіту вона не знала. Згідно інформації Першої чернігівської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна після смерті [PERSON], не заводилася. Частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому поважність таких причин повинна бути обовязково обґрунтована. Суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, а тому її позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved