Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

02 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 15 грудня 2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею, а відповідач проживає від сина окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння через несумісність характерів, відповідач почав зловживати спиртними напоями, на цьому підґрунті у них виникають сварки та скандали. Позивач зазначила, що вона і відповідач взагалі не розуміють одне одного, вони не можуть прийти до спільного рішення щодо сімейних відносин та ведення домашнього господарства. Вони неодноразово намагалися налагодити ситуацію в сімї, проте всі зусилля виявилися марними. Позивач зазначила, що спільно з відповідачем вони не проживають на протязі двох останніх років. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, із позовом до суду про розірвання шлюбу вона звернулася, щоб запобігти загостренню і так напруженої ситуації в їх сімї. Просила шлюб розірвати з залишенням їй теперішнього прізвища [PERSON]. Просила також стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати зі сплати судового збору 487,20 грн. і 300 грн. на правову допомогу. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.17). У судове засідання відповідач, будучи двічі належним чином повідомленим про явку в судові засідання, до суду не явився, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення судового розгляду справи з певних причин до суду не звертався, у звязку з чим суд розглядає справу за наявних у ній доказів з винесенням заочного рішення у відсутність відповідача відповідно до вимог ст.ст.169 ч.4,224 ЦПК України, проти чого не заперечує позивач, про що зазначила у своїй письмовій заяві до суду (а.с.13,18). Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 15 грудня 2012 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6), від подружнього життя мають малолітнього сина [INFO] (а.с.7), який проживає з позивачем у справі. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згодна, відповідач не заявив суду про невизнання позову. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх малолітньої дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору в сумі 487,20 грн. згідно квитанції на а.с.1, а також понесені витрати на правову допомогу зі складання позовної заяви до суду 300 грн., оскільки ці витрати підтверджені належною довідкою на а.с.2.

Outcome: approved