Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

04 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що 1.05.1999 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований у Червоноградському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис №95 від 01.05.1999 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім. Син проживає разом з позивачем. Їх подружнє життя з відповідачкою не склалось, оскільки кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. В них різні характери і тому протягом подружнього життя часто виникали сварки і непорозуміння. Протягом останніх 5-ти років їх сім`я існує лише формально, через що вони стали чужими один для одного. Почуття любові та поваги втрачено. Примирення між ними неможливе. На даний час проживають окремо. Просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами 01.05.1999 року у Червоноградському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис №95 від 01.05.1999 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позов просить задоволити та справу слухати без його участі (а.с.24) Відповідач у підготовче судове засідання з`явилася, позов визнає в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.30). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися позивач та відповідач. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 01.05.1999 року Червоноградським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис №95, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 01.05.1999 року (а.с.10). Від даного шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім (а.с.11). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є те, що кожен з них має різні погляди на життя, почуття любові та поваги втрачено. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Outcome: approved