Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

04.12.2013р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1976 гривень 05 копійок. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір. Відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме: повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, станом на 19 вересня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором, що складає 1976 грн. 05 коп. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заперечення на позовну заяву, в якій просив відмовити позивачу у задоволенні позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що 22.04.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк»Дельта»), [PERSON] [INFO], було укладено кредитний договір № 009-20975-220408 від 22.04.2008 року. 09.01.2014 року відповідач надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що позивач не надав суду розрахунки заборгованості, також, що позивач не надав суду жодних обґрунтувань, розрахунків та пояснень стосовно того, що відповідач отримав через платіжну картку у травні-вересні 2008 року 7061,76 грн., сплатив позивачу 8080 грн. Це твердження відповідача спростовується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості станом на 16.09.2013 року, де вказано, що відповідачем було знято готівки на суму 7012,26 грн., а сплачено 7880 грн. Також відповідач вказав, що відповідач жодного разу за більше ніж п'ять років не повідомлявся позивачем про наявність будь-якої заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.3.12 договору банк щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, формує виписки, в яких відображає рух коштів на рахунку держателя за завітний період, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи цей день. Форма отримання виписки по рахунку можлива особисто в приміщенні банку, електронною поштою, поштою по Україні. Конкретний спосіб передачі виписок держателю обирається держателем самостійно та зазначається ним в анкеті держателя. У анкеті позичальника відповідач не зазначив, у якій формі він бажає отримувати виписку по рахунку. Твердження відповідача, що він припинив ще у вересні 2008 року користуватися платіжною карткою, оскільки позивач її заблокував, жодним чином не підтверджене. Відповідно до п.1.2 договору Банк відкриває держателю картковий рахунок, оформляє та надає в користування Держателю картку платіжної системи Visa Internatiohal та/або Дельта, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах , викладених в Тарифному пакеті Visa Друг, що міститься в Додатку № 1 до кредитного договору. Відповідно до п.3.1 кредитного договору режим функціонування Рахунку та використання Картки регулюється чинним законодавством України, умовами платіжної системи, правилами, а також умовами цього Договору. У доданій до матеріалів справи анкеті позичальника від 22.04.2008 р. зазначено, що строк дії картки Visa Друг становить 12 місяців. У запереченнях відповідач також вказав, що позивач порушив вимоги ст. 257 ЦК України та вимоги ч.2 ст. 258 ЦК України, де відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а у відповідності до ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з розрахунком заборгованості, відповідач здійснив останній платіж 15.02.2013 року у сумі 1000 грн., тому позивач не порушив строк звернення до суду, а твердження відповідача в цій частині не відповідає дійсності. Внаслідок порушення умов вказаного договору відповідач станом на 19.09.2013 р. має прострочену заборгованість на загальну суму 1976,05 грн., яка складається з: тіло кредиту: 662,30 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками-96,75 грн., заборгованість за комісіями-1217,00 грн. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема копією кредитного договору, розрахунком заборгованості за кредитним договором, які надані до позовної заяви. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, позаяк відповідачем не надано доказів, які б беззаперечно підтверджували необґрунтованість вимог позивача. Натомість, на думку суду позивач належним чином довів наявність обставин, які свідчать про законність його позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1976,05 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved