Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

04 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Медвинської сільської ради, Богуславського району Київської області, в якому просить визначити йому додатковий трьохмісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимог позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,2024 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Побережківської сільської ради, Богуславського району Київської області. Будучи спадкоємцем по заповіту він 09 червня 2018 року звернувся до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви з дня смерті [PERSON] Він, вважає, що пропустив строк подачі заяви з поважних причин, оскільки є юридично не грамотним в даному питанні, та маючи на руках документи [PERSON], а саме: заповіт, державний акт на землю та користуючись даною земельною ділянкою, вважав, що прийняв спадщину фактично або зможе її прийняти в любий час. Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 09.01.2019 року (а.с.16). Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Просила розглянути справу без її участі (а.с.33). В підготовче судове засідання призначене на 09.01.2019 сторони по справі не з'явилися. Оглянувши матеріали додані до позову, судом встановлено, що позивач звернувся з позовом до не належного відповідача - Медвинської сільської ради, Богуславського району Київської області, оскільки спадщина у вигляді земельної ділянки не знаходиться території Медвинської сільської ради, Богуславського району Київської області, а знаходиться на території Побережківської сільської ради, Богуславського району Київської області. Крім того, з копії спадкової справи померлої [PERSON] вбачається, що потенційними спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевказані обставини, суд виніс ухвалу про визнання явки позивача в підготовче судове засідання обов'язковою ( а.с.46) з метою заслухати пояснення позивача та з'ясувати питання щодо заміни неналежного відповідача на належного або щодо залучення до участі у справі співвідповідача. Однак, в підготовче судове засідання призначене на 27.02.2019 року та в судове засідання призначене на 25.03.2019 року позивач не з'явився. не дивлячись, що належним чином був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи ( а.с.22, 41, 42, 48). Оскільки позивач [PERSON] направив до суду свого представника з належним чином оформленою довіреністю (а.с. 10) та враховуючи визначені законом строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутністю позивача на підставі наявних матеріалів. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, натомість подала до суду заяву, в якій зазначила, що вимоги позивача [PERSON] підтримує повністю та просила розглянути справу без її участі (а.с. 33). Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, але письмово повідомили про визнання заявленого позову та просили розглянути справу без участі їх представника (а.с. 35). Зважаючи на те, що сторони по справі не з'явились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі, суд у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши та оцінивши матеріали додані до позову та копію спадкової справи №48/2018, щодо майна померлої [PERSON] надану приватним нотаріусом у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] на підставі розпорядження Богуславської РДА №2 від 12.01.2006 року набула право власності на земельну ділянку, площею 3,2024 га, що розташована не території Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області ( а.с.8. 32). Із заповіту посвідченого 02.08.2013 року державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження щодо своєї земельної ділянки, площею 3,2024 га, що розташована не території Побережківської сільської ради на користь [PERSON] ( а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] ( а.с.6). Із копії спадкової справи № 48/2018, щодо майна померлої [PERSON] (а.с.24-32) вбачається, що 09.06.2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дошки Л.А. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.24). Постановою №02-31/168 приватний нотаріус Дошка Л.А. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що знаходиться на території Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області, яке належало померлій [INFO] [PERSON], оскільки він не прийняв спадщину у строк, передбачений ст.1270 ЦК України ( а.с.25). Із оголошення в газеті «Вісті Богуславщини» від 23.06.2018 року вбачається, що приватний нотаріус Дошка Л.А. розшукує спадкоємців [PERSON], яка померла [INFO] ( а.с.28 на звор.). З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] потенційними спадкоємцями виявилися [PERSON] та [PERSON] (а.с.26, 27). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевказані обставини та норми матеріального права, судом встановлено, що строк прийняття спадщини по даній справі розпочався [INFO] і закінчився [INFO], однак позивач [PERSON] в передбачений законом строк не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки цивільним законодавством України визначено порядок здійснення права на спадкування, але позивач в період з [INFO] до [INFO], своєчасно не реалізував своє право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку та не надав жодного належного і достовірного доказу, які б мали підтвердити обставини, що підтверджують поважність причин пропущення ним строку для звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Крім того, твердження позивача про те, що його юридична необізнаність є поважною причиною для того, щоб визначити додатковий строк для подачі зави про прийняття спадщини, суд не приймає до уваги, оскільки дана причина не пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Outcome: dismissed