Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

04.03.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просила збільшити аліменти які стягуються з відповідача на її користь за заочним рішенням Заводського районного суд м. Миколаєва від 05.09.2019 року по справі №487/3234/19, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1100,00 грн. до ј частини від усіх видій його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням індексації. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що аліментів визначених заочним рішенням Заводського районного суд м. Миколаєва від 05.09.2019 року в сумі 1100 грн. не вистачає на належне утримання дитини в зв`язку з збільшенням витрат на дитину. Ухвалою суду від 18.03.2020 справу прийнято до розгляду та призначено до судового засідання за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував. Однак, заперечував проти стягнення з нього на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. До того ж, наголосив на тому, що при стягненні аліментів в частці від заробітку, не передбачено врахування індексації. Просив відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду від 05.09.2019 року. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони з 06.06.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано [INFO] (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Згідно Довідки Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №39 імені Ю.І. Макарова Миколаївської міської ради Миколаївської області від 11.09.2019 року, за вих. №1233, [PERSON] навчається на денній формі навчання Морського коледжу І рівня акредитації Херсонської державної морської академії ІV рівня акредитації (спеціальність 271 Річковий та морський транспорт, освітня програма «Судноводіння на морських шляхах»). Наказом ректора від 29.07.2019 року №795-с зарахований на навчання з 01.09.2019 року за державним замовленням. Дата завершення навчання у навчальному закладі 30.06.2023 року. Заочним рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2019 року по справі №487/3234/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 щомісячно, з послідуючою індексацію відповідно до закону, починаючи з 25.04.2019 і до повноліття дитини. В подальшому, на виконання вищенаведеного рішення, 29.01.2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист №487/3234/19. Постановою державного виконавця Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №61415760 з примусового виконання даного виконавчого листа (Постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2020 року). Неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (витяг з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні №13.23-52856-2020 від 12.03.2020 року) та перебуває на утриманні матері, що підтверджується наданими стороною позивача доказами, зокрема, випискою по картковому рахунку від 10.03.2020 року. Позивач в своєму позові зазначає, що станом на сьогоднішній день, дитині не вистачає раніше визначеного рішенням суду забезпечення, оскільки з віком потреби дитини зростають. Окрім того, наголосила на тому, що наразі збільшився прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень Закону України «Пpo Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, на даний час, розмір аліментів, що сплачуються [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, є меншим від встановленого законодавством мінімуму, а отже, на думку суду не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, з огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище платника аліментів та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що позов слід задовольнити, змінити розмір аліментів, що стягуються за заочним рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 05.09.2019 року (справа №487/3234/19). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Щодо посилання сторони позивача на необхідність здійснення індексації суми аліментів, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Стосовно ж позовних вимог щодо стягнення аліментів у частці від доходу батька здійснення індексації не передбачено. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved