Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03.11.2014 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Вказує, що перебувають із відповідачем у шлюбі з 08.06.2012 року, від шлюбу з яким мають доньку [PERSON], [INFO] Зазначає, що стосунки із чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки, вони із відповідачем проживають окремо. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги їй та їхній спільній дитині не надає, згоди щодо матеріального утримання дитини між ними не досягнуто. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглядати у її відсутності по наявних у ній матеріалах, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату,час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 08.06.2012 року (а.с.6). За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження дитини (а.с.7). Судом установлено, що позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім того, сторонам надався строк на примирення, однак подружжя не примирилося. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі. Домовленості між сторонами щодо розміру аліментів на утримання дитини не досягнуто. Відповідач [PERSON] не подав суду відомостей про власний стан здоров'я, матеріальний стан, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, сторін, а також їх матеріальне становище. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на дитину, із 03.11.2014 року до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved