Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

04 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги свої тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якого входить домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . Дане домоволодіння мати позивачки успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] році. [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим домоволодінням, оскільки вона була зареєстрована та постійно проживала в житловому будинку за адресою [ADDRESS] із моменту одруження із чоловіком і до своєї смерті. Позивач отримала право на спадкування за заповітом. Звернувшись до Томашпільської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримати свідоцтво позивач не змогла, оскільки у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на нерухомість, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак в.о. сільського голови Олійник Т.Д. надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти позову [PERSON] Однак, в розумінні ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд не приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання суперечить закону. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Як вбачається з копії заповіту від 27 січня 2000 року, посвідченого Стебельською В.І., секретарем сільської ради, [PERSON] все майно, де воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що за законом на день її смерті буде належати, в тім числі хата, надвірні будівлі та земельний пай в КСП «Вила», що знаходиться в селі Вила Томашпільського району Вінницької області заповіла [PERSON] (а.с.15). Згідно довідки № 203 від 29 березня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Вилянської сільської ради Томашпільського району [PERSON] про те, що її матір [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована і до дня смерті постійно проживала в [ADDRESS] у будинку [ADDRESS] (а.с.14.) Як вбачається із відповіді державного нотаріуса на заяву [PERSON] , останній відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом на спадщину після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на нерухомість (а.с.16). На ухвалу Томашпільського районного суду від 8 квітня 2019 року державним нотаріусом надано копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини було подано [PERSON] - позивачем у справі (а.с.25-28). З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14 вересня 1987 року передбачено, що житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.12). Рішенням від 22.02.2016 року 5 сесії 7-го скликання «Про перейменування вулиць розташованих на території Вилянської сільської ради» вулицю Леніна перейменовано на вулицю Молодіжна (а.с.6). З копії інвентаризаційної справи на домоволодіння в [ADDRESS] вбачається, що дане домоволодіння належить [PERSON] (а.с.8-11). Тобто власником будинку по [ADDRESS] є [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в [ADDRESS] (а.с.7). Так, для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до [INFO] , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, що визначено нормою ст. 549 ЦК УРСР. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Проте, з матеріалів справи не вбачається, що мати позивача [PERSON] , яка померла [INFO] фактично вступила в управління або володіння спадковим майном після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, позивачем не надано доказів про те, що покійна [PERSON] та покійний [PERSON] були чоловіком та дружиною. Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, підстав для виникнення права власності у [PERSON] (спадкоємця за заповітом) на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] немає, оскільки немає доказів, що остання успадкувала будинок після смерті [PERSON] , тому в задоволенні позову [PERSON] до Вилянської сільської ради про визнання права права власності в порядку спадкування слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхіно залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed