Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

02.07.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в зв`язку з продовженням навчання. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2200 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання в Надвірнянському професійно-технічному училищі №11, починаючи з дня подачі заяви і до 30.06.2022 року, а також стягнути з відповідача в її користь документально підтверджені судові витрати, пов`язані із наданням їй правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивача вимоги [PERSON] підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали від 17.02.2021 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, однак як з`ясовано судом, згідно рішення Надвірнянського районного суду від 16.10.2008 року даний шлюб між ними розірвано, актовий запис №255 від 13.11.2008 року (а.с.6, 7). За час перебування в шлюбі у них народилося троє дітей, які на даний час є повнолітніми, в тому числі син [PERSON] , [INFO] , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.4). Після розірвання шлюбу неповнолітні на той час діти подружжя залишились проживати з матір`ю. На даний час повнолітній син [PERSON] , [INFO] , навчається в Надвірнянському професійно-технічному училищі №11, що підтверджується довідкою даного навчального закладу за №45/01-06 від 01.06.2020 року, яка долучена до матеріалів справи (а.с.8). Як вбачається із вказаної довідки, форма навчання денна, термін навчання 3 роки, з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року. Судом з`ясовано, що позивач не взмозі самостійно утримувати сина, який продовжує навчання. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на час його навчання. Як встановлено в ході розгляду справи, позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки офіційно ніде не працює, по тимчасових заробітках отримує незначні кошти, які змушена витрачати на сім`ю. Разом з тим [PERSON] вживає заходів з метою продовження навчання сином у зазначеному навчальному закладі, однак забезпечити його всім необхідним вона не взмозі. Вказані обставини стверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним депутатом Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області від 10.06.2020 року та довідкою про склад сім`ї за №223 від 10.06.2020 року (а.с.9, 10). Суд констатує, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України (статті 198 - 201). Згідно із ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою дитину, в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав. За вказаних обставин і з врахуванням того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання, в твердій грошовій сумі, однак в меншому розмірі ніж просить позивач [PERSON] , а саме в сумі по 1700 грн. щомісячно, починаючи з 02.07.2020 року і до 30.06.2022 року. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача попереднього розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу від 12.06.2020 року та квитанції серії АЕ №0466 від 12.06.2020 року, витрати на правничу допомогу склали 1200 грн. 00 коп. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1200 грн. 00 коп. згідно квитанції серії АЕ №0466 від 12.06.2020 року. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в зв`язку з продовженням навчання, звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.182, 184, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved