Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

04.04.2019 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділ ідеальної частки в натурі у житловому будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що сторонам на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями й спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Нерухоме майно реально не розділено відповідно до часток кожного власника. Окрім того, позивач зазначає, що між ним і відповідачами постійно виникають спори та непорозуміння щодо володіння і користування цим майном. Угоди про спосіб виділення частки позивача в натурі із загального майна сторонами не досягнуто. За вказаних обставин просила поділити житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, з незначним відступом від ідеальних часток та розрахунком компенсації при такому відступі, визначити порядок користування земельною ділянкою, виходячи із часток співвласників та стягнути з відповідачів грошову компенсацію, понесену нею при зверненні до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини відсутності суду не повідомляли, відзиву по справі не надавали. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив, то суд зі згоди позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне. Позивач [PERSON] є власником ј частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.10.2016 року. Відповідач [PERSON] є власником Ѕ частини спірного житлового будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 17.09.1975 року та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 17.04.1995 року. Відповідач [PERSON] є власником ј частини житлового будинку відповідно до договору дарування від 09.10.2017 року. Відповідно до схематичного плану, що представлений у технічному паспорті на житловий будинок [ADDRESS] , спірне майно складається з: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Д1», літня кухня літ. «Л», тамбур літ. «О», вбиральня літ. «С», душ літ. «Т», навіс літ. «л», замощення І, огорожа № 2, водяний кран № 3, ворота № 5, огорожа № 6. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183,358,367,379,380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Outcome: approved