Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

03 червня 2014 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки, у якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором, а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначила, що 17 жовтня 2013 року між ПАТ «УкрБізнесБанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № КЭКСФ/1016640.1, відповідно до якого банк надав в разовому порядку відповідачці у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 5250 грн. строком користування з 17 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2016 року включно. Платою за користування грошовими коштами є відсотки в розмірі 0,290 % відсотків річних без ПДВ, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 156,98 грн. без ПДВ. Позивач свої зобов'язання перед відповідачкою виконав у повному обсязі. На теперішній час відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, що призвело до створення простроченої заборгованості. Станом на 30 травня 2014 року заборгованість відповідачки перед банком за кредитним договором становить 6549,40 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 5104,71 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 8,38 грн., суми заборгованості за щомісячною комісією у розмірі 701,31 грн., штрафних санкцій у розмірі 735 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 6549,40 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «УкрБізнесБанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17 жовтня 2013 року між ПАТ «УкрБізнесБанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № КЭКСФ/1016640.1, відповідно до якого банк надав в разовому порядку відповідачці у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 5250 грн. строком користування з 17 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2016 року включно. Плата за користування кредитом складається з процентів за користування кредитом, що встановлюється у розмірі 0,290 % річних, щомісячної комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 156,98 грн. без ПДВ. Відповідно до положень п.п. 3.1-3.2 кредитного договору, кредит надавався на умовах терміновості, повернення, платності. Позичальник зобов'язується при погашенні заборгованості дотримуватися графіку погашення, який є невід'ємною частиною кредитного договору, а також погашати заборгованість у строки, визначені графіком та кредитним договором. Згідно графіку погашення кредиту і сплати комісій, відсотків відповідачка зобов'язалася щомісячно не пізніше 16 числа кожного місяця сплачувати заборгованість за кредитом та відсотки за користування грошовими коштами рівними платежами в сумі не менше 303,47 грн., а останній платіж - 303,22 грн. Пунктом 3.4 договору відповідачка повинна повністю виконати всі зобов'язання за кредитним договором не пізніше 16 жовтня 2016 року. Банк має право у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань кредитного договору за відсутності додаткової угоди про відстрочення вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 10% від суми простроченої заборгованості за даним договором. У відповідності до п.5.2 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, сплати неустойок і збитків. Відповідно до умов кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості з оплати основного боргу позичальник зобов'язаний сплатити банку 0,58 % річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості з оплати основного боргу від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення. Також, за кожен випадок порушення умов, передбачених договором, банк має право стягнути з позичальника штраф у розмірі 2% від суми виданого кредиту. Згідно довідки про заборгованість за кредитним договором № КЭКСФ/1016640.1 від 17 жовтня 2013 року станом на 30 травня 2014 року у відповідачки утворилась заборгованість перед банком у розмірі 6549,40 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 5104,71 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 8,38 грн., суми заборгованості за щомісячною комісією у розмірі 701,31 грн., штрафних санкцій у розмірі 735 грн. 09 січня 2014 року за вимогою п.5.2 кредитного договору з метою запобігання збільшенню заборгованості позивачем було направлено вимогу про зобов'язання сплатити заборгованість та з попередженням, що у разі невиконання зобов'язань згідно кредитного договору банк буде вимушений звернутись до суду за примусовим стягненням суми заборгованості за кредитним договором. Зазначену заяву було отримано відповідачкою особисто 15 січня 2014 року, проте вимоги банку відповідачкою було проігноровано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти, комісія. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved