Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

02 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи вимоги тим, що Органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було розглянуте клопотання Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про надання висновку до суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що [PERSON] є матір'ю малолітньої доньки [PERSON], відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану батьком малолітньої [PERSON] є гр. [PERSON], який помер [INFO] 05.05.2016 року до Фастівської служби у справах дітей та сім'ї звернулася гр. [PERSON] щодо покинутої дитини - своєї малолітньої онуки [PERSON], яка знаходилася в квартирі співмешканця бабусі за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] повідомила, що мати дитини [PERSON] вживає наркотичні речовини, вдома не проживає, залишала малолітню дочку на виховання бабусі, сама з'являється до дочки інколи, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, хоча дитина народилася з фізичними вадами. Малолітня [PERSON] згідно акту про підкинуту дитину була влаштована в молодше дитяче відділення ЦРЛ, де її було проведене повне медичне обстеження і встановлено діагноз: церебральний спастичний тетрапарез, когнітивна недостатність, збіжна співдружна косоокість, атрофія з.н. зліва, відвивих правого кульшового суглоба. Мати гр. [PERSON] відмовилася займатися лікуванням дочки та встановленням дитині статусу інваліда. Бабуся дитини гр. [PERSON] не має можливості доглядати а хворою онукою у зв'язку зі своєю хворобою, а її співмешканець перебуває у післяінсультному стані. 01.06.2016 року [PERSON] написала заяву про влаштування дочки до КЗ КОР «Спеціалізований обласний БД м. Боярка», куди дитина і була влаштована 10.06.2016 року. За повідомленням адміністрації закладу [PERSON] жодного разу не відвідувала дитину, не телефонувала, участі в утриманні дитини не приймала. На підставі зазначеного просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду. Представник третьої особи КЗ КОР «Спеціалізований БД м. Боярка» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Суд, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним записом в свідоцтві про народження, виданим 06.01.2015 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області /а.с.9/. Згідно вищевказаного свідоцтва про народження, батьком малолітньої доньки [PERSON] є [PERSON], що також підтверджується відповідним записом в свідоцтві про народження. [INFO] батько малолітньої [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.02.2018 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області /а.с.32/. Судом також встановлено, що листом Фастівської ЦРЛ №01-06/390 від 06.05.2016 року надано інформацію, що 05.05.2016 року в дитяче відділення була доставлена дитина [PERSON], [INFO], прописана с. Малютянка, а проживала в [ADDRESS] у бабусі, місце проживання матері невідоме. 15.04.2015 року дитина обстежена в неврологічному відділенні Київської обласної лікарні, заключення: гідроцефальний синдром в стадії субкомпенсації з синдромом рухових порушень (додаток: акт Фастівського відділення поліції Васильківського відділу ГУ Національної поліції в Київській області, акт Фастівської ЦРЛ про покинуту дитину) /а.с.10-11/. 01.06.2016 року [PERSON] написала заяву про влаштування малолітньої доньки: [PERSON], [INFO] до КЗ КОР «Спеціалізований БД м. Боярка», у зв'язку зі складними життєвими обставинами /а.с.12/. Згідно повідомлення адміністрації закладу КЗ КОР «Спеціалізований обласний БД м. Боярка» №01-10-313 від 10.06.2016 року до їхнього закладу з дитячого відділення Фастівської ЦРЛ 10.06.2016 року за заявою матері (про тимчасове влаштування) поступила дитина-інвалід [PERSON], [INFO]. Дитина має діагноз: гідроцефальний синдром в стадії субкомпенсації, синдром рухових порушень /а.с.13/. Відповідно до повідомлень закладу КЗ КОР «Спеціалізований обласний БД м. Боярка» від 11.01.2018 року, 29.11.2016 року [PERSON], [INFO] знаходиться в їхньому закладі з 10.06.2016 року, за весь час перебування дитини в закладі батьки її жодного разу не відвідували, не телефонували, долею дитини не цікавились та участі в утриманні дитини не приймали /а.с.14-16/. Згідно педагогічної характеристики КЗ КОР «Спеціалізований обласний БД м. Боярка» від 16.03.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO] спокійна, в контакт з дорослими вступає повільно, впізнає близьких (працівників групи), проявляє інтерес до іграшок та ін. Батьки дитину не відвідують і долею дитини не цікавляться /а.с.40/. Відповідно до висновку №06-23/704 від 19.02.2018 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітньої дочки: [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок № 06-23/704 від 19.02.2018 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дітей позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дочки. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинна та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини та із заявленим розміром аліментів суд погоджується. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved