Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

03 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 31.03.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 002-04032-310308, відповідно до умов якого на ім'я відповідача було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті гривні та відповідач отримав платіжну карту, банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. У відповідності до договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Відповідач станом на 27.11.2013 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Просили стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 2822,70 грн. та сплачений при звернені до суду судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Суд, згідно ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у матеріалах справі. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, знаходить заявлений позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № 002-04032-310308 від 31.03.2008 року, умови якого відповідачем не виконані, на ім'я відповідача було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті гривні та він отримав платіжну карту, банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн.. З розрахунку заборгованості за договором № 002-04032-310308 від 31.03.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем, вбачається, що станом на 31.03.2008 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 2822,70 грн., яка складається з: тіло кредиту - 1864,86 грн., прострочене тіло кредиту - 283,29 грн., заборгованість по відсоткам - 195,09 грн., заборгованість по комісії - 479,46 грн. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до умов ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до 1050 ч. 2 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до умов ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку взяті на себе зобов'язання не виконує, суд, з метою захисту майнових прав та інтересів банківської установи, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором. Таким чином, даний позов слід задовольнити повністю. Також, в порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved