Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

02.12.2015 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської областіпро визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 14.06.2012 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Гагаріна, буд.4, с. Стовпів, Чуднівського району, Житомирської області. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину до Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач Стовпівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом голови сільської ради [PERSON], згідно якої Стовпівськасільська рада позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.06.2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №193988 виданого 14.06.2012 року виконавчим комітетом Стовпівськоїсільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с.7) Відповідно до заповіту [PERSON], складеного 17.06.2009 року в с. Стовпів Чуднівського району Житомирської області\~\~посвідченого секретарем виконавчого комітету Стовпівськоїсільської ради [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за №3, спадкодавець [PERSON] все своє майно, належне їй на день смерті, заповіла позивачу (а.с. 8). З метою отримання відомостей про реєстрацію спірного житлового будинку за померлою [PERSON], позивач звернувся до Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації, і йому було повідомлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок, який розташований за адресою:вул. Гагаріна, буд.4, с. Стовпів, Чуднівського району, Житомирської області, не зареєстровані (а.с. 19). Судом встановлено, що позивач звертався з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області, однак державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини не надходило (а.с. 5). Судом встановлено, що [PERSON] до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], станом на квітень місяць 1991 року [PERSON] була головою двору по вул. Гагаріна, буд.4, с. Стовпів, Чуднівського району, Житомирської області, документи на підставі яких був зроблений запис у господарській книзі по сільській раді щодо власника будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою не збереглись, що підтверджується довідками № 631 від 10.12.2012 року, №№ 602,603 від 27.10.2015 року (а.с.16-18). Судом також було встановлено, що осіб, які оспорювали б право власності позивача на даний будинок, немає. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому необхідно визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Гагаріна, буд.4, с. Стовпів, Чуднівського району, Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 14 червня 2012 року. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved