Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

03 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], який помер у 2014 році в Луганській області, Лутугінському районі, п. В.Тарасівка в лісосмузі, смерть настала з невизначених причин. Як зазначив судово-медичний експерт у довідці про смерть, у результаті скелетування трупу встановити причину смерті не представилось можливим. Встановлення даного факту необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть чоловіка, оскільки зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. Заявник [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту смерті підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа: Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, копії документів направлені факсимільним зв'язком, представника в судове засідання не направили. Дослідивши надані документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 04 січня 2015 року взята на облік, як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України, а саме з [ADDRESS], і має контактну адресу в [ADDRESS] (а.с.5). Заявник [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадянського про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища з 18 вересня 2009 року, актовий запис № 314 (а.с.9). Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Тобто, в порядку ст. 257-1 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року. Відповідно до вказаного розпорядження, місто Ровеньки Луганської області є населеним пунктом, що розташований на тимчасово окупованій території України Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 134 від 15.08.2016 року, виданого Лутугінським районним відділенням Луганського республіканського бюро судово-медичної експертизи Луганської народної Республіки, [PERSON], [INFO], помер на окраїні в лісопосадці сел. В.Тарасівка Лутугінського району Луганської області, внаслідок скелетування трупа встановити причину смерті не представилось можливим (а.с.11). Відповідно до довідки Лутугінського РВ МВС ЛНР від 08.08.2016 року, по факту виявлення кісткових останків невстановленої особи 21 грудня 2015 року порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 113 КК ЛНР (а.с.38). Відповідно до висновку спеціаліста № 18/2016 від 28.07.2016 року (молекулярно-генетичне дослідження), чоловік, чиї залишки були передані на дослідження, є рідним братом [PERSON], [INFO], з вірогідністю 99,86%, тобто є [PERSON], [INFO] (а.с.38). Крім того, відділом запису актів громадянського стану Ровенського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР 25 серпня 2016 року було видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], який помер у 2014 році (а.с.12) Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 квітня 2016 року №9-1130/0/4-16. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], [INFO], на тимчасово окупованій території України, місце смерті: Луганська область, Лутугінський району, селище В. Тарасівка, дата смерті: 2014 рік.

Outcome: approved