Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

03.03.2020 року позивач ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» звернувся до суду із указаним позовом, в якому зазначав, що згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9769611 від 07.06.2016 року, було застраховано водія автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] . Оскільки страхувальником виступав [PERSON] , який є пенсіонером, то розмір страхового платежу було зменшено на 50%. 15.12.2016 року в м. Кривий Ріг по вул. Джамбула сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «DAF», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень, а власникам вказаних автомобілів - матеріального збитку. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «DAF», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, та відповідно до платіжного доручення від 03.03.2017 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 23000 грн. В подальшому на виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2018 року, яке було змінене постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2018 року, позивачем було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 7335,23 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 08.02.2019 року. Оскільки на момент ДТП автомобілем керував не [PERSON] , який застрахував автомобіль на пільгових умовах, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № [NUMBER] . В зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 15167,62 грн, що становить 50% від загального розміру виплаченого відшкодування, та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 06.04.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 19.05.2020 року. 19.05.2020 року розгляд справи було відкладено на 25.06.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та відсутністю відомостей щодо вручення/невручення судової повістки. 25.06.2020 року відповідач в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Ухвалою суду від 25.06.2020 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки до матеріалів позовної заяви не долучено документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (2102 грн). Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді від 01.07.2020 року розгляд справи продовжено, призначено судове засідання на 14.07.2020 року. Враховуючи раніше подані заяви сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.06.2016 року між ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9769611, згідно умов якого було застраховано водія автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] . Оскільки страхувальником виступав [PERSON] , який є пенсіонером, то розмір страхового платежу було зменшено на 50% (а.с. 3). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2017 року 15.12.2016 року в м. Кривий Ріг по вул. Джамбула сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «DAF», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень, а власникам вказаних автомобілів - матеріального збитку. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 4). Власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «DAF», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] в рахунок страхового відшкодування отримала від позивача 23000 грн відповідно до платіжного доручення від 03.03.2017 року (а.с. 12). Окрім того, на виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2018 року, яке було змінене постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2018 року, позивачем було здійснено доплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 7335,23 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 08.02.2019 року (а.с. 20). Таким чином, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування за Полісом № АЕ / 9769611 на загальну суму 30335,23 грн. Оскільки на момент ДТП автомобілем керував не [PERSON] , який застрахував автомобіль на пільгових умовах, 05.03.2019 року позивачем було надіслано відповідачу Претензію щодо відшкодування збитків в розмірі 15167,62 грн (а.с. 24). Згідно ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Пунктом 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи, яка не має пільг на отримання 50% знижки страхового платежу та яка відповідальна за спричинену шкоду, в разі порушення умов п.13.2 ст. 13 Закону компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування. Відповідачем вказаний обов`язок не виконано, 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування страховику не компенсовано. Отже, ПрАТ «СК ЮНІВЕС» після виплати страхового відшкодування потерпілому набула права на компенсацію 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 15167,62 грн. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивача компенсацію 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в зазначеному розмірі в примусовому порядку. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, зважаючи на визнання відповідачем позову, суд при розподілі судових витрат застосовує ч. 1 ст. 142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, необхідно стягнути зі [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 1051 грн.

Outcome: approved