Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

02.08.2016 року ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому вказано, що 22.10.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Р13.198.71117, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 48000 грн. зі сплатою 11,5% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання за Кредитним договором та надав [PERSON] кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 року [PERSON] не повернула Банку отриманий кредит у встановлений Договором термін та не сплатила нараховані проценти та комісію на загальну суму 59128 грн. 58 коп. 30.09.2015 року між ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Договір факторингу № 30/09-1, за яким Клієнт (первісний кредитор, ПАТ «Ідея Банк») відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу ТОВ «ФК «РАНТЬЕ») з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України [PERSON] письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» за Кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу її реєстрації. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплату на загальну суму 6600 грн. Останній платіж здійснено 16.05.2016 року. Станом на 22.07.2016 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 52528 грн. 58 коп., яка складається із: 1) заборгованості за тілом кредиту 37506,01 грн.; 2) за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 15022,57 грн. Всупереч нормам Цивільного кодексу України та умовам Кредитного договору [PERSON] своїх зобовязань щодо повернення кредиту, нарахованих процентів та штрафних санкцій не дотримується. Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатила заборгованість за Кредитним договором, ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» звернулося до суду із даним позовом та просило стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором в розмірі 52528 грн. 58 коп., а також сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1378 грн. У попереднє судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, справу просив розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, про що зазначив в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» визнала в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Судом встановлено, що 22.10.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Р13.198.71117, за умовами якого Банк надав Позичальнику ([PERSON]А.) кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі 48000 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобовязувалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього Договору. Банк надав кредит у день підписання цього Договору строком на 60 місяців. За користування кредитом Позичальник сплачує проценти за ставкою 11,5% річних від залишкової суми кредиту. Розділом 3 вказаного Договору від 22.10.2013 року визначено, що Позичальник зобовязується повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості достроково на вимогу Банку у випадках, передбачених п. 4.2.4 цього Договору. Відповідно до п. 4.2.3 Кредитного договору від 22.10.2013 року Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а Позичальник зобовязаний на вимогу Банку достроково виконати вказані грошові зобовязання у випадках, зокрема, якщо Позичальник порушив терміни сплати щомісячних платежів більш, ніж на 1 календарний місяць, невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-якої іншої умови цього Договору /а.с. 5-6/. ПАТ «Ідея Банк» належним чином виконав свої зобовязання за Кредитним договором від 22.10.2013 року, надавши [PERSON] кредит, про що, зокрема, свідчить копія Ордеру-Розпорядження від 22.10.2013 року № 1 /а.с. 7/. Крім того, сама відповідач не спростовувала факту отримання кредитних коштів, які вона отримала та користувалася ними, з умовами кредитування [PERSON] була ознайомлена, зобовязувалася своєчасно здійснювати погашення кредиту, що підтверджується її підписом в Договорі та відомостями з копії Виписки по особовому рахунку, з якої вбачається, що відповідач здійснювала часткове повернення кредитних коштів /а.с. 13-14/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, 22.10.2013 року [PERSON] уклала кредитний договір із ПАТ «Ідея Банк», отримала кошти, користувалася ними, однак, внаслідок не виконання нею взятих на себе зобовязань виникла заборгованість. З Довідки-розрахунку вбачається, що станом на 30.09.2015 року у [PERSON] була наявна заборгованість за Кредитним договором від 22.10.2013 року № Р13.198.71117 у розмірі 59128 грн. 58 коп. /а.с. 16/. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1080 ЦК України визначено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Положеннями ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Проаналізувавши вищевикладене, а також, враховуючи наявні в матеріалах справи докази копію Витягу з Додатку № 2 до Договору факторингу від 30.09.2015 року № 22034419871117.980, судом встановлено, що право вимоги за договірним зобовязанням Кредитним договором від 22.10.2013 року № Р13.198.71117 має саме ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» /а.с. 18/. ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про зміну Кредитора з ПАТ «Ідея Банк» на ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», а також про наявну заборгованість у розмірі 59128 грн. 58 коп., яку необхідно погасити /а.с. 15/. Як вбачається з копії Виписки по особовому рахунку, [PERSON], після отримання Повідомлення від ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», було здійснено погашення наявної заборгованості на суму 6600 грн., у звязку з чим розмір заборгованості відповідача станом на 22.07.2016 року становить 52528 грн. 58 коп. /а.с. 15, 17/. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебувала у договірних відносинах з ПАТ «Ідея Банк», яке відступило своє право вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ», але взятих на себе зобовязань належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 52528 грн. 58 коп., отже, суд дійшов висновку, що [PERSON] зобовязана відшкодувати наявну заборгованість. З огляду на вищевикладене, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд дійшов про наявність підстав для задоволення позову та необхідність стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» 52528 грн. 58 коп. заборгованості за кредитним договором від 22.10.2013 року. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved