overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22 лютого 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку із зміною відношення один до одного. Спільне господарство разом не ведуть, шлюбні відносини припинили півроку тому. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 22 лютого 1997\~року, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу Суботівською сільською радою Чигиринського району Черкаської області зроблено запис за № 1 та видане свідоцтво про укладання шлюбу (а.с. 12). 30 травня 1998 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 13) та 27 березня 2005 року народився син [PERSON] (а.с. 10). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через зміну відношення сторін один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть з березня 2015 року. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 18 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 174. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем в них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. З грудня 2014 року припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Прізвища сторін після розірвання шлюбу не змінюються. Стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON]. звернулася в суд із заявою, в якій зазначила, що 28 лютого 2015 року померла її мати [PERSON] За заповітом матері на користь заявниці відкрилась спадщина, яку заявниця прийняла, в тому числі і у вигляді земельної ділянки, але в державному акті на земельну ділянку неправильно вказано по батькові матері «Ілларіонівна», хоча правильно «Іларіонівна». У звязку з наведеним не має можливості нотаріально оформити спадщину на земельну ділянку. Просить встановити факт належності [PERSON] Державного акта про право власності на земельну ділянку. В суд представник заявника подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, доводи заяви підтримує. Малошкарівський сільський голова не заперечує проти задоволення заяви, просить у письмовій заяві розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заповіла своє майно позивачці. За життя вона мала право власності на земельну ділянку. [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса. В Державному акті на право власності на земельну ділянку записано по батькові «Ілларіонівна». Фактично по батькові матері позивачки було «Іларіонівна». Дані обставини встановлені з пояснень представника заявника, письмових доказів свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про народження та паспорта заявниці, заповіт [PERSON] на користь [PERSON], Державного акта про право власності на земельну ділянку, довідки сільської ради про право власності [PERSON] на земельну ділянку. . З огляду на встановлені обставини суд вважає, що справжнє по батькові спадкодавця [PERSON] було «Іларіонівна», а не «Ілларіонівна», як зазначено в державному акті на її прізвище. Тому матері заявниці належав Державний акт про право власності на земельну ділянку, в якому по батькові матері заявниці було вказано невірно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в позові посилалася на те, що проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. 21 грудня 2014 року у них народилась спільна дитина син [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дочки, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а. с. 20). Ухвалою суду від 16 жовтня 2015 року відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, в порядку її заочного вирішення. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.2), яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.14). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для осіб даного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги позивача визнав, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 23 листопада 2002 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області за актовим записом №72 (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №335958) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ЖД №176490, актовий запис про народження №41, зареєстровано Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області. На момент звернення позивача з дійсною заявою до суду, дитина проживає разом з позивачем, на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги не надає, у свою чергу [PERSON] не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки для повноцінного розвитку та життя дитині необхідне належне харчування, одяг та багато інших матеріальних благ, яких відповідач добровільно не надає, а позивач при цьому не має змоги самостійно забезпечити доньку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

04 вересня 2015 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, в якої представник позивача вказав, що 18 березня 2015 року між Товариством та відповідачем був укладений договір про отримання товарів в системі Плати Пізніше за № 121667001 відповідно до якого відповідачу був переданий в оренду на умовах лізингу «шина автомобільна» встановленою вартістю 10 153,33 грн., відповідач свої зобовязання по договору не виконував, в звязку з чим просить суд, стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором в розмірі 6\~137,99 грн. та судовий збір . В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що на своїй позовній заяві наполягає та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений, причини не явки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так судом встановлено, що 18 березня 2015 року між Товариством та відповідачем [PERSON], [INFO] ([NUMBER]) був укладений договір про отримання товарів в системі Плати Пізніше за № 121667001 відповідно до якого відповідачу був переданий в оренду на умовах лізингу «шина автомобільна» встановленою вартістю 10 153,33 грн., відповідач свої зобовязання по договору не виконував частково та сплатив 6 384,44 грн. Станом на 19 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] складає 6 137,99 грн. Розрахунок заборгованості по договору судом перевірений та складений вірно. На час судового розгляду відповідач своїх зобовязань по договору не виконав, а тому суд вважає, що позов представника позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При поданні позову позивач сплатив судовий збір у сумі 243,60 гривня, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

04 вересня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні заявлені вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення вимог. Вислухавши думку позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 16 липня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №897. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Як пояснили сторони в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з серпня 2013 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Сторони заперечували проти надання часу на примирення, наполягали на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

04 вересня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Представник позивача та позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 07 серпня 2007 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім'ї, про що зроблено актовий запис №2075. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з травня 215 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

04 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.09.2015р. о 23 год. 36 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора страждає тяжким психічним розладом, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 03.09.2015р. о 23 год. 36 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «ДСШМД» ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора вдома поводилась неадекватно, кидала каміння у сусідів, погрожувала оточуючим, доступна формальному мовному контакту, встановлену дистанцію не підтримує, злобна, мова по типу монологу, погрожує, висловлює маячні ідеї відносин, емоційно неадекватна, тривожна. Мислення паралогічне, дезорганізоване. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїдний синдром. Інвалід ІІ групи безстроково. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

04 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.09.2015р. о 21 год. 08 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хворий є небезпечним у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 03.09.2015р. о 21 год. 08 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра КЗ «ДСШМД» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий агресивний, злобний, напружений, відчуває омани сприйняття. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

04 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.09.2015р. о 05 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора страждає тяжким психічним розладом, небезпечна, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.09.2015р. о 05 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «Новомосковська ЦРЛ» ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, вербально агресивна, мислення розірване. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved