Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

02.09.2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся представник КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без згоди останнього, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] був госпіталізований 30 серпня 2019 року о 18-00 год. до КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська». Направлення на госпіталізацію було видане медичним директором з поліклінічної роботи Добропільської ЛІЛ Підставою для висновку про необхідну госпіталізацію є відомості про поведінку [PERSON] На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] в приймальному відділенні 02.09.2019 року, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарів - психіатрів КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ», яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] , прийшовши до висновку, що обстеження і лікування останнього можливо тільки в умовах стаціонару. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня у зв`язку з його відмовою від госпіталізації та неможливістю надати таку згоду за психічним станом. Просив суд ухвалити рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на госпіталізації [PERSON]. Додатково зазначила, що [PERSON] за своїм психічним станом потребує госпіталізації до психіатричного закладу. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] пояснив, що під час огляду хворого у останнього була виявлена наявність психічних розладів, в силу яких він вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих. Особа, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації, адекватних пояснень суду не надав. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Прокурор Страшненко О.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до лікарсько-психіатричного огляду № 555/1 від 02.09.2019 року у [PERSON] виявлені наступні психічні розлади: контакт носить формальний характер, орієнтований вірно. Злісний, напружений, фон настрою дисфоричний. Свої болючі переживання приховує, хворим себе не вважає, заявляє, що він здоровий. Емоційно неадекватний, агресивний. На місті не утримується. Мислення паралогічне з розірваністю. Інструкціям не підкоряються. Критика відсутня. У зв?язку із наявністю у [PERSON] важкого психічного розладу у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний перебіг, афективно - параноїчний синдром, в силу якого [PERSON] вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих (а.с.3). З направлення на госпіталізацію вбачається, що [PERSON] хворіє на психічні розлади, є інвалідом 2 групи (а.с.5). Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» дія вказаного Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства , які перебувають в Україні. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Стаття 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачає, що у випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, а саме - справа «Акопян проти України» від 05.06.2014 року, в якій Європейській суд з прав людини дійшов висновку про те, що невиправдане поміщення особи у психіатричний заклад стало можливими внаслідок відсутності справедливих та належних превентивних засобів захисту, які могли б забезпечити їй адекватний юридичний захист від свавілля. Ні в якому разі не можна допустити, щоб тримання особи у психіатричній лікарні супроводжувалося примусовим лікуванням, завдано їй тяжких страждань та шкоди приватному і сімейному життю, а також позбавляло її можливості ефективно оскаржити своє примусове лікування. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не було встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. В даному випадку в судовому засіданні було з достовірністю встановлено, що [PERSON] потребує психіатричної допомоги в умовах стаціонару, а тому, заява підлягає задоволенню. У відповідності до положення ч.1 ст.342 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved