Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

03.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з січня 2010 року по 23.03.2018 року вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах. 22.06.2012 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Малолітній син потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку змогу оскільки офіційно працевлаштований та отримує дохід, у звязку з чим [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] у поданій заяві на задоволенні позову наполягала та просила його задовольнити. Просила розгляд справи провести за її відсутності. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] у поданій заяві не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Просив розгляд справи провести за його відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: 22.06.2012 року народився [PERSON] батьками якого є сторони у справі - батько [PERSON] матір [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 287038, актовий запис № 9. (а.с. 6) Дитина зареєстровані разом із матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Зазначене підтверджується довідкою Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а.с. 7) Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, працює старшим викладачем Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва. (а.с. 20) Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, встановлено, що син [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю [PERSON] Відповідач має задовільний стан здоровя, має можливість надавати матеріальну допомогу, не заперечував проти задоволення позову та стягнення аліментів. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення аліментів в з відповідача [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved