Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

02 грудня 2021 року позивач звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 22 липня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинилися з 27 листопада 2021 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій прохала справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити\~ клопотання\~ про розгляд\~ справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач, який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 липня 2006 року. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 24 жовтня 2006 року. Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного домашнього господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908, 00 грн.

Outcome: approved