overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

03.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою судді Хортицького районного суду [ADDRESS] відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 10.10.2018р. У судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, повідомлень щодо причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач - [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні матері, а відповідач матеріальну допомогу на її утримання в добровільному порядку своєчасно не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму, стан здоров'я і матеріальне становище сторін, дітей, які знаходиться на утриманні матері, матеріальне становище платника аліментів, який інших дітей на утриманні не має, будь-які стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться, працює КП «Водоканал», має регулярний заробіток у вигляді заробітної плати. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі по 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

03.09.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07 червня 2013 він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якою в них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини припинені з 1 лютого 2016 року. Зазначає, що вони з відповідачкою не зійшлися характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Стверджує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. У судовому засідання позивач позов підтримав, примирення вважає неможливим, зазначає, що після шлюбу їх стосунки змінилися, на даний час спілкуються у звязку з вихованням сина, спільного господарства з лютого 2016 року не ведуть. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась,, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву не подала, заяви про розгляд справи без її присутності не направила. Відповідно до вимог ст. ст.\~223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 07 червня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №167, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК №146493 (а.с.3). Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-ОК №333550, виданим повторно 04 серпня 2016 року (а.с.4). Сторони подружніх стосунків тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно заяви позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору він залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

03.09.2018\~року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у кориутванню власністю шляхом визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком 40 по вулиці В.Будника в місті Чернігові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі не проживають за зазначеною адресою понад рік, без поважних причин, житло залишили добровільно. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~ \~ \~ \~Орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради у вирішення справи поклався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином і завчасно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку 40 по вулиці В.Будника в місті Чернігові. В будинку також зареєстровані відповідачі. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 08.08.2018 року та 25.01.2018 року відповідачі у спірному приміщенні не проживають з 2010 року. Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

03.09.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що в останній час у них з відповідачем виникли різні погляди на життя, внаслідок чого відсутнє взаєморозуміння та довір'я. В зв'язку з цим вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки, перестала вести спільне господарство, стверджує, що примирення неможливе. У судове засідання позивач не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, відповідно до якої позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву не подав, заяви про розгляд справи без його присутності не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечувала. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 15 червня 2009 року у Виконкомі Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.7). Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 26.08.2009 року та серії [NUMBER], виданим повторно 23.08.2017 (а.с.5,6). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогу щодо понесених судових витрат по сплаті судового збору позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

03.09.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням: квартирою № 58 в будинку № 41 по вул. Лесі Українки в м. Оріхів Запорізької області, у звязку з тим, що з 2013 року відповідач не проживає за цією адресою без поважних причин. Ухвалою суду від 14.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує на підставах, вказаних в позові. Відповідач до судового засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (шляхом направлення судових повісток та шляхом публікації оголошення про виклик до суду на сайті Судової влади). Відзив на позов не надано. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2018 року, позивачу на підставі договору міни від 11.02.2002 року належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки, виданої головою ОСББ «Чумацький шлях-41», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач та відповідач. Відповідач зареєстрована, але не проживає у спірній квартирі, що підтверджено актом обстеження житлово-побутових умов № 446 від 29.08.2018 року. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За\~статтею 317 ЦК України,\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405\~ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки квартира перебуває у приватній власності, тому у власника є право, на підставі статті 405 ЦК України, визнати члена сім'ї таким, що втратив право на житло. Оскільки позивачу належить на праві власності спірна квартира, у якій відповідач зареєстрована, але фактично без поважних причин не проживає протягом останніх пяти років, спільного майна вони не мають і спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] втратила право користування належною позивачу квартирою, так як відсутня у ній понад рік без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~03.09.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON], згідно з яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.11.2004 року відділом РАЦС Новобузького РУЮ, актовий запис № 105, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] під час судового розгляди справи предявлений до нього позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, примирюватися з позивачкою не бажав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2004 року. \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Доводи сторін вказують на те, що у звязку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з серпня 2018 року остаточно припинили сімейні та подружні стосунки, сторони проживають відокремлено, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сімї, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу і визнання відповідачем предявленого до нього позову базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сімї. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.09.2018 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. На обгрунтування своїх вимог зазначила, що 24.05.2014 року\~ вона зареєструвала шлюб з відповідачем.\~ За час спільного проживання сімейні відносини не склались. Причиною розладу в сімї стали різні характери та погляди на життя. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, в наслідок чого вони проживають окремо. \~ \~ \~ \~Посилаючись на те, що\~ подальше\~ спільне життя з відповідачем неможливе, просила суд розірвати їх\~ шлюб. \~ \~ \~ \~Сторони\~ в\~ судове засідання не\~ зявились,\~ повідомивши суд письмовими заявами\~\~ про розгляд\~ справи\~ у їх відсутність, у яких\~ просили суд\~ розірвати їх шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач в заяві надісланої до суду позов визнав, суд вважає можливим винести рішення за результатами підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.05.2014року, який був зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області ( актовий запис № 27). \~ \~ \~ \~Як вбачається з\~ матеріалів\~ справи,\~ в сімї\~ склались\~ ненормальні\~\~ стосунки. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сторони\~ спільно \~\~не\~ проживають,\~ звернулись до суду з заявами,\~ у яких\~ просили\~ суд розірвати їх\~ шлюб. \~ \~ \~ \~ За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

03.09.2018 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , вказавши , що йому на праві приватної власності належить будинок , розташований в смт Любашівка Одеської області провулок Героїв України ( колишній провулок Щорса) , буд. № 9 У даному будинку зареєстрований відповідач у справі , який був членом сім»ї колишнього власника належного йому будинку. Посилаючись на те , що з моменту придбання ним у власність вказаного будинку відповідач у будинку не проживає , просив суд визнати відповідача таким , що втратив право на користування належним йому будинком . Позивач в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність , у якій зазначив , що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з»явився .Про день час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку за місцем реєстрації, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Оскільки позивач надав згоду на заочний розгляд справи, суд з урахуванням положень статті 280 ЦПК України постановив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що позивачеві на праві приватної власності за договором купівлі-продажу житлового будинку від 04.04.2018 р., посвідченого нотаріусом , зареєстрованого в реєстрі за № 357 , належить будинок , розташований в смт Любашівка Одеської області провулок Героїв України ( колишній провулок Щорса) , буд. № 9 ( а.с. 6) У даному будинку зареєстрований [PERSON] відповідач у справі, як член сім»ї колишнього власника вказаного будинку [PERSON] Як зазначено у довідці Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області № 2192 від 09.08.2018 р. [PERSON] зареєстрований у житловому будинку , належному позивачеві , але не проживає у даному будинку ( а.с.- 9 ) При вирішенні даного позову суд виходить з того , що член сім»ї власника житла має право на користування житлом до тих пір поки воно належить власнику. При переході права власності до іншого власника члени сім»ї колишнього власника втрачають право користування цим житлом. За таких обставин належить винести рішення про позбавлення відповідача права користування вказаним житловим приміщенням. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 35 Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704 гривні 80 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як громадянин, віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

03.09.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 15 лютого 1997 року Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім`ї та відносин між чоловіком та дружиною. Зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сімґї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім`єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 384,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved