Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

04 липня 2018 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, однак від спільного проживання вона народила від нього дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 20). Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, у судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про відкладення розгляду справи не клопотав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, і 10 березня 2004 року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 9), відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.ст.\~182, 183\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 коп.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved