Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

03 березня 2017 до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 травня 1994 року він був прийнятий у члени акціонерного товариства «Іванівське» Межівського району Дніпропетровської області, яке згодом перейменувалося у КСП «Іванівське». 28 березня 1995 року, за період членства [PERSON], А/О «Іванівське» отримало Державний акт про право колективної власності на землю, однак, з невідомих позивачу причин, його не було внесено до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту. Про цю обставину [PERSON] стало відомо після отримання ним 30 грудня 2016 року повідомлення відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Дніпропетровської області. До цього часу позивач був переконаний, що його право на земельну частку (пай) ніким не оспорюється, а невнесення до зазначеного вище списку особи не може бути підставою для позбавлення її права на земельну частку (пай). Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 4,96 умовних кадастрових гектар на території Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, яка встановлена для члена колективного сільськогосподарського підприємства акціонерного товариства «Іванівське» Межівського району Дніпропетровської області. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та заперечення, в якому посилається на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, а також те, що [PERSON] не внесений до списку громадян членів КСП, які внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Крім цього, при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності вона має бути надана із земель запасу, тому вважає, що [PERSON] РДА є неналежним відповідачем. Просять відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку. Згідно відомостей трудової книжки серії БТ-II №1525532, заповненої 22 січня 1985 року на імя [PERSON], останнього прийнято в члени акціонерного товариства «Іванівське» Межівського району Дніпропетровської області, запис №11 від 16 травня 1994 року на підставі протоколу №6 від 16 травня 1994 року. Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області №1312 від 30 грудня 2016 року, в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДП МЖ №008, виданого 28 березня 1994 року АТ «Іванівське» Межівського району Дніпропетровської області, [PERSON] не значиться. Заявою, датованою 10 лютого 2017 року, яка адресована [PERSON] районній державній адміністрації Дніпропетровської області підтверджується, що [PERSON] звертався до відповідача з вимогою видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай), як члену колишньому члену АТ «Іванівське», у розміру, встановленому для членів зазначеного підприємства. Згідно відповіді [PERSON] РДА №42-132/0/312-17 від 24 лютого 2017 року, в звязку з тим, що позивача не включено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого АТ «Іванівське», рекомендовано звернутись до суду. Повідомленням відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Дніпропетровської області №1317 від 30 грудня 2016 року підтверджується, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки по АТ «Іванівське» (Іванівська сільська рада), станом на 01 січня 2016 року становить 172525,80 гривень. Середній розмір паю на території Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області складає 4,96 ум.кад.га. П.2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Щодо зазначення відповідачем про те, що він є неналежним, слід вказати на те, що ним в обґрунтування цього вказується на те, що земельні ділянки можуть видаватися із земель запасу, але предметом позову є визнання права на земельну частку (пай), тобто визнання речового права, яке за своєю правовою природою є аналогією сертифікату на такий пай. Згідно абз.4 п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16 квітня 2004 року, позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки в даному випадку спір стосується визнання права, тому [PERSON] РДА є належним відповідачем. З огляду на вищевикладене з урахуванням того, що документально підтверджено прийняття [PERSON] у члени товариства на час передачі АТ «Іванівське» у колективну власність землі, відповідачем це не спростовано, суд вважає доведеним факт членства позивача та наявність права на земельну частку (пай), яке він набув згідно Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», а тому є всі підстави задовольнити вимоги позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved