Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

04.09.2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] шестирічного віку. Зазначила, що 13.08.2005 року укладено шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] є дитиною інвалідом, у зв`язку із захворюванням потребує домашнього догляду. Останні роки відносини з [PERSON] погіршились, на даний час вирішується питання про розірвання шлюбу. На підставі судового наказу від 29.07.2020 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , 2016 року народження у розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що за дитиною необхідний постійний догляд вона не має можливості працевлаштуватись, а кошти на оплату доглядальниці чи няні в неї відсутні, тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 08.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позов не надходив. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Додатково зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте на даний час справа про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді в суді, на цей час сторони проживають окремо У них з чоловіком [INFO] народився син [PERSON] . Дитина має захворювання «органічний психічний розлад із загальним недорозвиненням мови 1 рівня, порушення поведінки, що призводить до соціальної дезодонтації», потребує домашнього догляду. Догляд за дитиною здійснює лише вона, відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги. Іноді стан сина стає кращим і вона на декілька годин водить його до дитячого садочку. Дуже часто вимушена дитину водити на огляд до спеціалістів, що потребує також матеріальних затрат. Так як вона не має можливості працювати, то коштів на утримання себе і дитини майже не має. Вона отримує пенсію на дитину інваліда в розмірі 2\~175 грн., проте цього недостатньо для нормального існування. Вони мешкають у гуртожитку, тому сусіди іноді допомагають продуктами харчування, за кімнату влітку вона сплачує 1100 грн., а взимку 1800 грн. Коли вона могла ( у 2019 році) працювала медсестрою у КНП «ЗОЛК» ЗОР, але на цей час це неможливо, так як дитина потребує постійного догляду. [PERSON] військовослужбовець і одночасно працює на ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», а отже, отримує заробітну плату і має можливість надавати допомогу на її утримання. Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити. Свої заперечення обґрунтував тим, що вже на підставі судового наказу від 29.07.2020 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ј частини, до досягнення дитиною повноліття. Кожного місяця з нього вираховують приблизно 3\~000 грн. аліментів на утримання дитини. Він дійсно є військовослужбовцем за контрактом (строком до лютого 2021 року) і одночасно працює на ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», тобто його сукупний дохід на місяць приблизно 16\~000 17\~000 грн. На утриманні інших осіб у нього не має, протипоказання до праці і хронічні захворювання відсутні. Вважає, що підстави для стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] до досягнення сином шести років відсутні. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого. Згідно із ч.1\~ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що позивач з відповідачем знаходяться в шлюбі з 13.08.2005 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем та фактично знаходиться на її утриманні (а.с. 8). \~ \~ \~ \~29.07.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ, за яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісяця, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.07.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно медичного висновку № 1396 від 29.07.2020 року [PERSON] , 2016 року народження, має захворювання органічний психічний розлад, є дитиною-інвалідом, потребує домашнього догляду (а.с. 11,14). З копій виписок із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що [PERSON] неодноразово знаходився на лікуванні у зв`язку із захворюванням «органічний психічний розлад із загальним недорозвиненням мови 1 рівня, порушення поведінки, що призводить до соціальної дезодонтації» (а.с. 13, 16-17,19). Відповідно до характеристики, наданої Дошкільним навчальним закладом № 161 «Сніжинка» ЗМР, [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти з вересня 2019 року. Дитина на контакт з дорослими та однолітками не йде, не бере участі у спільних іграх, практично не говорить. Навички самообслуговування не сформовані: хлопчик не вміє взуватись, одягати та знімати окремі речі, тримати ложку, чашку, самостійно їсть руками і тільки окремі страви (а.с. 12). Довідкою № 2645 від 17.11.2020 року підтверджено, що [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , його дохід за серпень 2020 року жовтень 2020 року склав 33\~993 грн. 27 коп. ( з них утримано аліментів 7\~560 грн. 76 коп.). На запит суду Головне управління державної податкової служби у Запорізькій області 14.12.2020 року надало інформацію щодо доходів за період 2019 року по Ш квартал 2020 року [PERSON] (отримувала соціальні виплати в розмірі 15\~372,59 грн., заробітну плату в КНП «ЗОКЛ» ЗОР 5\~843,81 грн., дохід отриманий від надання майна в лізинг (пай за землю) 36\~130 грн., аліменти 3857,24 грн.) та [PERSON] ( військова частина [NUMBER] 67\~224 грн. 21 коп., військова частина [NUMBER] 8041,42 грн., соціальні виплати 43\~117,90 грн., ТОВ «ЗТМК» - 183\~099,22 грн.). Тобто, сукупний дохід [PERSON] за період з 2019 року по Ш квартал 2020 року склав 57\~346,40 грн. (без врахування аліментів на дитину), а доход [PERSON] за вказаний період склав 301\~482,75 грн., тобто майже у шість разів більший, ніж у позивача, на утримання якої знаходиться дитина-інвалід. Згідно\~ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84\~СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85\~СК\~України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною шестирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON] , суд виходить з того, що відповідач являється працездатною особою, інших аліментних зобов`язань не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання позивача до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , шести років. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб [PERSON] , малолітнього [PERSON] , який є дитиною-інвалідом, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання позивача до досягнення дитиною шести років у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial