overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

04.03. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 06.10. 2006 року Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 21. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 06.10. 2006 року. Від спільного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, враховуючи відсутність згоди позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає необхідним здійснити судовий розгляд справи в загальному порядку. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.10. 2006 року; Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.02. 2011 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Документально підтвердженні понесені сторонами судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

04.03. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 08.11. 2007 року Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 49. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 08.11. 2007 року. Від спільного шлюбу у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.11.2007 року; Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.10. 2010 року; Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.03.2013 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

04.03.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

04.03.2016 року, до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 22.07.2010 року.(а.с.5) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому протягом тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, при цьому повідомивши, що з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети, починаючи з липня 2014 року. Справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.22) Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він визнав.(а.с.24) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

04.03.2016 року заявник, звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить встановити факт, що він у періоди: з 16.01.1987 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1988 року по 27.10.1992 року працював на роботах по ліквідації наслідків аварії та запобіганню забруднення навколишнього середовища в 30 кілометровій зоні (зоні відчуження) Чернобильської АЕС, посилаючись на те, що встановлення даного факту йому необхідне для оформлення пенсії. Встановити даний факт у позасудовому порядку, неможливо. У судовому засіданні заявник зі своїм адвокатом заяву підтримали і просили про її задоволення. Представник заінтересованої особи, заперечував проти задоволення заяви заявника. Вислухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, заслухавши думку адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копій архівних довідок від 03.12.2015 року, заявник перебував у трудових відносинах з управлінням будівництвом Чорнобильської АЕС у трудових відносинах. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії довідки управління будівництва Чорнобильської атомної електростанції м. Чорнобиль від 27.10.1992 року № 22, оригінал якої оглядався в судовому засіданні, заявник був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених пунктом 8 постанови Ради Міністрів СРСР від 05.06.1986 року, що дають право на пенсію на пільгових умовах, у періоди: з 16.01.1987 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1988 року по 27.10.1992 року. Відповідно до положень підпункту «а» п. 8 постанови Ради Міністрів СРСР і Всесоюзної Центральної Ради Професійних спілок від 05.06.1986 року, встановити, що: а) час роботи працівників, безпосередньо зайнятих на ліквідації наслідків аварії і запобіганні забруднення навколишнього середовища в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, зараховується в трьохкратному розмірі в стаж, що дає пільгову пенсію. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії посвідчення, заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2). Зазначені і наявні в матеріалах справи письмові докази, ніким не спростовувались. Враховуючи вищевикладені докази, суд вважає, що той факт, заявник у періоди: з 16.01.1987 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1988 року по 27.10.1992 року працював на роботах по ліквідації наслідків аварії та запобіганню забруднення навколишнього середовища в 30 кілометровій зоні (зоні відчуження) Чернобильської АЕС, знайшов своє підтвердження. За таких обставин, заява заявника підлягає задоволенню. Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. При поданні своєї заяви, заявник був звільнений від сплати судового збору, тому, судовий збір у даному випадку, покладається на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

04.03.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Каташинської сільської ради про визначення судом додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 10 травня 2006 року матері [PERSON]. У позовній заяві позивач зазначила, що 10.05.2006 року померла її мати [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. З метою оформлення спадщини до нотаріальної контори не зверталася, оскільки були відсутні документи , що підтверджують родинні зв'язки між позивачкою та померлою [PERSON] Після встановлення вищевказаного факту позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, то отримала відмову, оскільки пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який закінчився 10.11.2006 року. Позивач важає, що вона пропустила строк з поважної причини, просить суд визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Належно повідомлена позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та просить позов задовільнити повністю. Представник відповідача голова Каташинської сільської ради [PERSON] у судове засідання не з'явився. Направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить справу розглядати без участі представника відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.3) вбачається, що [PERSON] померла 10 травня 2006 року. Строк для прийняття спадщини закінчився 10 листопада 2006 року. З копії рішення Тростянецького районного суду від 10.02.2016 року (а.с.8) вбачається, що позивачка [PERSON] являється дочкою померлої 10.05.2006 року [PERSON] Григорівни.Рішення набрало законної сили 23.02.2016 року. З позовної заяви вбачається, що позивач з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини. З письмової заяви голови Каташинської сільської ради [PERSON] представника відповідача по справі - вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову. Суд, визначаючи строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, виходить із принципу розумності та достатності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

04.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачкою розірвали шлюб 11.09.2015 року, від подружнього життя у них народилася дитина, які знаходиться на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В поданій до суду заяві позивач просив розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За заявою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] - є донькою відповідачки , про що свідчить свідоцтво про народження, серії 1-ВЛ №004980. 11.09.2015 року подружжя розірвало шлюб. Відповідачка з родиною не мешкає, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

04.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що: 04 серпня 2007 року уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з січня 2014 року. Причинною розірвання шлюбу стало те, що вони виявилися різними людьми, у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, в зв'язку з чим виникали сварки. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ спільного сумісного майна не виникає, донька буде проживати з відповідачем. А тому позивач просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить його інтересам. Від позивача, до розгляду справи по суті, надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилась. Від неї надійшла заява про визнання позову, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 04 серпня 2007 року зареєстрували шлюб; - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з січня 2014 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згоден і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить його інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

04.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки Марії, а також розірвати шлюб що був зареєстрований між нею та відповідачем 21.08.2008 року. 19.08.2016 року від позивача надійшла письмова заява, в якій вона просить суд закрити провадження у даній справі, в частині позову про стягнення аліментів. При цьому позивач просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач не заперечує проти задоволення письмового клопотання позивача. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Суд не вбачає перешкод для того щоб прийняти відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення аліментів зі [PERSON] За зазначених обставин провадження у справі в частині позову має бути закрито. Клопотання позивача в частині стягнення з відповідача на її користь судових витрат задоволенню не підлягає, оскільки при подачі позову позивач не сплачувала судовий збір і докази того що вона понесла будь-які інші витрати відсутні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

04.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову в позовній заяві посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від відповідача вона має двох неповнолітніх дітей, які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.5-6), відповідач здоровий, працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

04.03.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON], аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON], але через деякий час шлюб між ними було розірвано. У шлюбі з відповідачем народилася спільна дитина, син - [PERSON], [INFO]. Як вказала в позові позивачка, відповідач по справі матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду про вирішення даного питання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Позивачка також в судове засідання не з'явилася, але згідно наданої нею заяви просила суд розглядати справу у її відсутність, а у разі неявки відповідача, просила розглянути справу з винесенням заочного рішення. Зважаючи на вищевикладене суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі та враховуючи неявку сторін суд вважає за необхідне розглядати справу заочно про що постановлена відповідна ухвала. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно копії рішення Великоновосілківського районного суду від 11 вересня 2014 року, шлюб між сторонами по справі було розірвано. Згідно довідки Краснополянської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, від 02.03.2016 року, позивачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], проживають на території Великоновосілківського району Донецької області, відповідно, окремо від відповідача та відповідач, згідно позовної заяви, ухиляється від надання матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч.1 ст. 184 СК України вбачається, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає доводи позивачки такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому суд стягує з відповідача [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 04.03.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved