Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

04.12.2014 р. позивач звернувся до суду з названим позовом, який 27.02.2014 р. уточнив, та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд розірвати договір купівлі-продажу між ним та фізичною особою - підприємцем [PERSON] від 14 січня 2014 р. про придбання ноутбуку Lenovo J505 A серійний номер 28883 С1 № 26228883 вартістю 3812 грн., стягнути вартість аналогічного ноутбуку на сьогоднішній день в сумі 14 100 грн., неустойку за затримку усунення недоліків в сумі 5832 грн., моральну шкоду в сумі 500 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог, позивач посилався на те, що 14 січня 2014 року він придбав в магазині відповідача вказаний ноутбук. При його придбанні, йому був виданий в підтвердження оплати товарний чек на суму3850 грн., оформлено гарантійний талон за підписом і печаткою відповідача. У квітні 2014 р. під час користування ноутбуком при його роботі, почав проявлятися дефект, а саме виникли проблеми з клавіатурою, що робило неможливим користування ноутбуком, у зв»язку з чим він змушений був звернутись до магазину. В день звернення, як його запевнив відповідач, дефект було усунуто. Але 16 вересня 2014 р. проблеми клавіатури знов виникли, тому для ліквідації дефекту роботи ноутбука, він змушений був у відповідності до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» звернутись до відповідача з письмовою заявою від 16.09.2014 р. прийняти проданий йому ноутбук в гарантійний ремонт. По спливу 14 днів, він знову звернувся до відповідача з питання ремонту ноутбуку, Але, як з»ясувалось, станом на 1.10.2014 р., відповідач не відправив до сервісного центру його ноутбук, мотивувавши тим, що у нього не вистачило на це часу. 14.10.2014 р. позивач знов звернувся до відповідача із заявою, де просив сплатити йому неустойку 1% за кожний день затримки усунення недоліків понад встановлений строк. Але його заява задоволена не була та було запропоновано забрати гроші за придбаний раніше ноутбук. Виходячи з вартості товару, яка складає 3812 грн., сума неустойки, починаючи з 01.10.2014 р. по 02.03.2014 р., тобто за 153 дні, складає 5 832 грн., яку він просить стягнути суд. Оскільки вартість ноутбуків на той час змінилась в сторону збільшення, а строки ремонту затягувались, він змушений був 22.10.2014 р. знов звернутись до відповідача із заявою, де прохав видати йому в користування аналогічний ноутбук з обмінного фонду. Але в цьому йому було відмовлено. До цього часу відповідач не надав йому ніякої інформації стосовно того, в якому стані його ноутбук, а тільки наполягає на поверненні грошей на його придбання, за які купити інший ноутбук по цінам, які існують, він вже не може. Оскільки він є інвалідом другої групи, ноутбук він використовував для спілкування зі своїми сестрами, які мешкають в інших областях і, навіть, за кордоном, зараз він позбавлений такої можливості, а тому вважає, що такими діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 500 грн. В судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, факт продажу ноутбуку [PERSON] не заперечує. При цьому посилається на те, що після звернення позивача з приводу гарантійного ремонту товару, він не зміг своєчасно направити ноутбук до сервісного центру, що знаходиться у м. Київ. В підмінному фонді аналогічного ноутбуку у нього немає. Вважає безпідставним вимоги позивача стосовно виплати неустойки за час ремонту ноутбуку, бо [PERSON] навмисно затягував час, щоб її отримати. На пропозицію отримати гроші за товар в сумі його вартості на день придбання, відповідач відмовляється, чим порушує його право. Після надходження з ремонту ноутбуку, сервісний центр не зазначив причини недоліків, а просто повернув товар до магазину. Ноутбук він залишив собі, позивачу не пропонував. Просить відмовити позивачу в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають часткову задоволенню. Судом встановлено, що 14.01.2014 р. позивач придбав в магазині у відповідача ноутбук «Lenovo» J505A серійний номер 28883 вартістю 3812 грн., останньому був виданий в підтвердження оплати товарний чек на вказану суму та оформлений гарантійний талон за підписом і печаткою відповідача. Також встановлено та підтверджено сторонами, що у квітні 2014 р. при роботі ноутбуку виникли проблеми з клавіатурою, що спонукало позивача звернутись до відповідача з приводу усунення цього недоліку. У зв»язку з тим, що через 4 місяці знов виникла проблема з клавіатурою, що робило неможливим користування ноутбуком відповідно до його цільового призначення, 16 вересня 2014 для встановлення причин виходу клавіатури із ладу, позивач знов звернувся до відповідача із заявою про проведення сервісного ремонту ноутбуку. В порушення п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» безоплатне усунення недоліків товару протягом 14 календарних днів проведено не було, що спонукало позивача 14.10.2014 р. звернутись до відповідача із заявою про сплату йому неустойки, але відповідач 18.10.2014 р. надіслав йому письмову відмову. На письмову вимогу позивача від 22.10.14 р. на час ремонту надати йому в користування товар аналогічної марки, відповідач також відмовив йому, про що підтвердив і в судовому засіданні, посилаючись на відсутність товару. Як зазначив в судовому засіданні відповідач, до цього часу він не повернув [PERSON] ноутбук після гарантійного ремонту, а запропонував сплатити його вартість на момент його придбання. Частиною 2 ст. 679 ЦК України передбачено, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передачі покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Оскільки продавцем на дату продажу товару був наданий гарантійний талон, то обов»язок доказування належної якості товару несе продавець. Відповідач не надав належних доказів того, що недолік, який існував у ноутбуці, виник після його передачі покупцеві, він також не надав суду висновки сервісного центру з приводу усунення недоліків проданого ноутбуку, посилаючись на те, що сервісний центр їх не зазначив. Не надано відповідачем і доказів того, що ноутбук, відносно якого є спір, був сертифікований на території України. Враховуючи, що для усунення недоліків , придбаного ноутбуку знадобилось більш, ніж 14 календарних днів, такі недоліки є істотними відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів.» Відповідно до абз. 3 ч. 9 ст. 8 вказаного Закону за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Таким чином, позивачем правомірно була нарахована неустойка за період з 01.10.2014 р. по 02.03.2015 р. у розмірі 5 832 грн. (3812 грн. (ціна товару) :100% (1 % неустойки) х 153 дні). Згідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару, споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов»язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. При цьому згідно до ч. 8 вказаної статті, розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар проводяться виходячи з його вартості на час пред»явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни виходячи з вартості товару на час купівлі. 02.03.2015 р. при уточнені позовних вимог позивач просив розірвати договір купівлі -продажу ноутбуку у відповідача. Відповідно рахунку фактури від 25.02.2015 р. вартість аналогічного ноутбуку Idea Pad Lenovo j505 А складає 14 000 грн. Тому в цій частині позовні вимоги про стягнення вартості ноутбуку в сумі 14 000 грн. підлягає задоволенню. Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Разом з тим, згідно вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією, у випадках передбачених законодавством. В судовому засіданні позивач мотивував вимогу про відшкодування моральної шкоди тим, що внаслідок придбання дефектного товару, він був позбавлений можливості спілкування з родичами та змушений був марно витрачати свій час на відвідування магазину відповідача, де йому спочатку обіцяли відремонтували товар, а потім взагалі відмовились його видавати, але такі вимоги про відшкодування моральної шкоди не встановлені п. 5 ст. 4 зазначеного Закону. Тому за таких умов у суду немає законних підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди. Таким чином, вимоги позивача слід задовольнити в частині розірвання договору купівлі продажу, стягнення вартості товару та неустойки за затримку усунення недоліків. Що ж стосується заперечень відповідача, то на думку суду, вони не знайшли свого підтвердження у суді та не спростовують доводи позивача. Що стосується судових витрат. Судовими витратами згідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України є витрати, що складаються із судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Витрати, понесені позивачем до подачі позову до суду, не є судовими витратами, а тому його вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави.

Outcome: partial