Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

03.12.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.05.2006 року розірвано шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 28.09.2002 року у виконкомі Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис за № 6. Від спільного подружнього життя з відповідачем має сина - [PERSON] , [INFO] . 26.02.2013 року вона у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] , та внаслідок реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] навчається на денній формі навчання за спеціальністю «Монтаж і обслуговування внутрішніх санітарно технічних систем вентиляції» Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка», термін навчання триває з 01.09.2019 року до 30.06.2022 року. Відповідач не оплачує аліменти на інших утриманців, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання, однак, на даний час він в добровільному порядку відмовляється надавати кошти на час навчання сина і допомагати матеріально на утримання сина народженого від спільного подружнього життя, спроможний надавати матеріальну допомогу на період його навчання. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , щомісячно, в розмірі 1/4 (однієї чверті) із всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на період навчання у Львівському техніко економічному коледжу Національного університету «Львівська політехніка», починаючи з дня пред`явлення позову і по 30.06.2022 року та до припинення навчання, чи до досягнення ним двадцяти трьох років, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання згідно вимог пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою судді від 23.01.2021 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 12 годину 00 хвилин 14.05.2021 року. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі вказаному в позовній заяві, однак заперечував щодо стягнення аліментів на користь позивача, вважав що аліменти повинні стягуватися безпосередньо на користь його сина. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. У відповідності до\~ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1, 7\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Сторони з 28.09.2002 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.05.2006 року (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки відділу житлового господарства ЛКП «Сяйво» від 20.11.2020 року №2700 та акту від 20.11.2020 року №354 відомо, що позивачка [PERSON] , [INFO] та її син [PERSON] , [INFO] проживають в [ADDRESS] без реєстрації (а.с.13-14). Актом обстеження житлових умов заявника від 20.11.2020 року встановлено, що власником будинку в [ADDRESS] є [PERSON] , 1980 року народження. У вказаній квартирі він проживає з дружиною [PERSON] , 1985 року народження, сином [PERSON] , 2013 року народження та пасинком [PERSON] , 2002 року народження (а.с.15-16). Згідно ч. 1, 2 ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. З довідки №910 від 06.11.2020 року Львівського техніко-економічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка» відомо, що [PERSON] навчається у вищевказаному закладі на ІІІ курсі, денної форми навчання за спеціальністю «Монтаж і обслуговування внутрішніх санітарно-технічних систем і вентиляції» на денній формі навчання. Термін навчання триває з 01.09.2019 року до 30.06.2022 року (а.с.10-11). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані\~ст. 199 СК України. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу\~України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи наведене, та беручи до уваги те, що повнолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю, навчається в Львівському техніко-економічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка», а відповідач, коштів на утримання сина не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Законодавцем положенням ч.2 ст.51\~Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач страждає на будь-які хронічні захворювання чи має інших неповнолітніх дітей та/або повнолітніх непрацездатних утриманців, та/або що з нього проводяться будь-які стягнення за виконавчими документами, та/або що він має будь-які фінансові зобов`язання. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved