Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

02 січня 2020 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача, у якому зазначив, що 12 березня 2018 року відповідач звернувся до Снігурівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 - ІV. На підставі вказаної заяви та доданих документів йому було призначено відповідну пенсію. Однак у липні 2018 року після отримання роз`яснень щодо застосування чинного пенсійного законодавства, було встановлено, що у відповідача відсутній необхідний страховий стаж у 25 років на час досягнення пенсійного віку, а відтак право на пенсію за віком, як і право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника він матиме у 63 роки. Тому рішенням Снігурівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25.07.2018 року було припинено виплату пенсію відповідачу. У зв`язку із помилкою у визначенні страхового стажу та відповідно неправомірним призначенням відповідачу пенсії у зв`язку із втратою годувальника, виникла переплата пенсії за період з 12.03.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 6744 грн. 78 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню суми надміру виплаченої пенсії в сумі 6744 грн. 78 коп. та 1921 грн. витрати по сплаті судового збору. Представник позивача Дмитренко Ю.В. (за довіреністю від 03.06.2019 року №4485/08-01) в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на їх задоволенні наполягав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та посилаючись на безпідставність вимог позивача та відсутність недобросовісності з його боку, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи слідує, що 12 березня 2018 року відповідач звернувся до Снігурівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника до якої надав необхідний перелік документів ( а.с.10-11). Рішенням від 19.03.2018 року позивач прийшов до висновку про призначення відповідачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 12.03.2018 року (а.с.13). 25 липня 2018 року позивач прийняв рішення про припинення виплати пенсії відповідачу посилаючись на те, що всупереч вимогам ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 - ІV на час досягнення 60 років у нього відсутність необхідний страховий стаж у 25 років, а тому право на пенсія як за віком так і у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням наявного у нього страхового стажу в 19 років 00 місяців та 20 днів, він матиме при досягненні 63 років (а.с.13). Відповідно до довідки Березнегуватського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Снігурівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на особовому рахунку відповідача рахується надміру виплачена йому пенсія в сумі 6744 грн. 78 коп.(а.с.15). При цьому позивачем визнається, що надмірна виплата пенсії відповідачу за період з 12 березня по 31 липня 2018 року сталася через невірне застосування працівниками відділу норми права за відсутності недобросовісності з боку відповідача. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України, пенсія, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, поверненню як безпідставно набута не підлягає. За частиною першою статті 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що виплата пенсії у зв`язку з втратою годувальника була виплачена позивачем відповідачу добровільно. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження аргументів позивача щодо наявності розрахункової помилки, зокрема, коли, за яких обставин і якими конкретно працівниками Снігурівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області було допущено рахункову помилку, внаслідок якої відповідач безпідставно набув грошові кошти. Ці твердження позивача суперечать іншим матеріалам справи, з яких слідує, що переплата за період з 12 березня по 31 липня 2018 року в сумі 6744 грн. 78 коп. виникла у зв`язку з невірним застосуванням норми права, а саме ст.26 та ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 - ІV, а не внаслідок неправильності при арифметичних обчисленнях. З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для відшкодування відповідачем переплати пенсії, та відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed