overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Карпач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.11.1994 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 32, мотивуючи тим, що вони біля трьох років не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 27.11.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І- ЖД № 232662 від 18.06.2015 року, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 347304, виданим 20.06.2001 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області. Сторони біля трьох років не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~02.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що нещодавно звернувся до Головного УПФУ в Донецькій області з питання отримання надбавки до пенсії як учасник бойових дій та надав відповідні документи. Але виявилось, що в його посвідченні учасника бойових дій серії [NUMBER] від 28.07.1998 року, виданому Головним Управлінням кадрів Міністерства оборони України в прізвищі допущено помилку, а сама зазначено « [PERSON] »\~ замість « [PERSON] ». У військовому комісаріаті м. Дзержинська йому повідомили, що не мають повноважень вносити зміни до посвідчення. Встановлення факту належності документу потрібно заявнику для оформлення надбавки до пенсії. \~ \~ \~ \~Заявник надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. \~ Представник заінтересованої особи- Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,\~ проти задоволення заяви не заперечував. Представник заінтересованої особи- Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,\~ проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що в посвідченні учасника бойових дій серії [NUMBER] від 28.07.1998 року, виданому Головним Управлінням кадрів Міністерства оборони України в прізвищі допущено помилку, а сама зазначено « [PERSON] »\~ замість « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПКгромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Факт належності [PERSON] посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] від 28.07.1998 року доведений в судовому засіданні та підтверджений матеріалами справи, а саме копією паспорта заявника (а.с.5), копією посвідчення (а.с.7), копією витягу з наказу командира військової частини (а.с.8), копією військового білету (а.с.9), копією трудової книжки (а.с.13). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 1985 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сімї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але від нього поступила заява про розгляд справи в його відсутності. Згідно поданої заяви позивач позов підтримує, наполягає на розлученні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки (а.с.15). Причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 22.07.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 1985 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають (а.с.5). Подружні стосунки припинені, позивач [PERSON] наполягає на розлученні, миритись не бажає. Причиною розпаду сімї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої 03.11.2008 року [PERSON], вказував, що він є спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для подачі заяви у зв'язку з тим, що не знав про складений заповіт [PERSON], яким заповіла йому земельну ділянку; в судове засідання звернувся письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.16). Представник Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.17). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.11.2008 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 2,0580 га розташованої на території Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.3, 7). На випадок смерті 04.04.2001 року [PERSON] у Мітлинецькій сільській раді Гайсинського району склала заповіт за яким земельну ділянку, заповіла [PERSON] (а.с.4). Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори № 1384/01-16 від 15.07.2015 року спадкова справа після померлої 03.11.2008 року [PERSON] не заводилась (а.с.14). Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч.3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої 03.11.2008 року [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивача, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 10.11.2014р. помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 8 Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. В судове засідання позивач не зявився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що надав відповідну заяву. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий 10.11.2014р. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 8) володів житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 8 Погребищенського району Вінницької області, після смерті спадкодавця позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом, має намір успадкувати майно померлого батька, однак не має змоги цього зробити у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 11-13). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 10.11.2014р., володів житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 8 Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за законом має намір успадкувати майно, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належав його померлому батьку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її сина [PERSON], [INFO].В даний час син повнолітній, продовжує навчання в Київському національному університеті імені [PERSON], строк навчання з 30.08.2013 року по 01.07.2017 року. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач [PERSON] не надає, тому позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій змінила позовні вимоги в частині періоду по який слід стягувати аліменти, а саме з 08.11.2018 року на 01.07.2017 року, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], - а.с.3. Син вже повнолітній, однак продовжує навчання в Київському національному університеті імені [PERSON], - а.с.5, 6. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, до закінчення ним навчання - по 01.07.2017 року, починаючи з 02.07.2015 року. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 ч.4, 212-215, 224, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 12.08.2006 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 287. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Сторони в судове засідання зявились, просили позов задовольнити. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 019258 від 20.08.2012, яке видане міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання сина - [PERSON], [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не меншь 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалось, шлюбні відносини фактично припинились та вони почали проживати окремо один від одного. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою і знаходиться на ії утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved