overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

03 серпня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08 серпня 2009 року в Залузькій сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, а також через постійні сварки подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що з відповідачем не проживає протягом останніх років, шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити в її відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на виклик в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 08 серпня 2009 року в Залузькій сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Під час перебування сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

03 серпня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позову посилається на те, що 02 травня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, в якому [INFO] народилася дочка [PERSON]. На даний час дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати неповнолітню дитину, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка змушена звернутися до суду для вирішення питанння про примусове стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. У поданій заяві [PERSON] позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Радошівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 02 травня 2009 року за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивачки, про що свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Радошівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Відповідач проживає в с. Білка Березнівського району Рівненської області, не працює, про що свідчить довідка сільської ради № 424/02-29 від 07.09.2016 р. За встановлених обставин розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

03 серпня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 09.07.2015 року. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини. Син перебуває на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дитину належним чином відповідач відмовляється, хоча зобовязаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дитини, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі 1 000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлениий про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має не достатній хоча і стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 09.07.2015 року, що вбачається із копії рішення Луцького міськрайонного суду від 09.07.2015 року (а.с. 4-5). Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження дитини (а.с. 3). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання сина, а тому даний позов підлягає до задоволення. Сторони проживають окремо, свого обовязку утримувати дитину відповідач не виконує, неповнолітній син проживає з матірю та перебуває на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатною, інших утриманців у нього немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

03 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], який народився 13 грудня 2014 року. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки та в силу ч. 1 ст. 224 ЦПК України у суду є підстави для проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього малолітнього [PERSON], який народився 13 грудня 2014 року, який проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП № 218799 та довідкою ОСББ «Весна» № 17 від 01 серпня 2016 року про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

03 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в сумі 350 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом об'єктивно встановлено, що у період фактичних шлюбних відносин у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], паспортними даними позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому на підставі ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини і платника аліментів. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

03серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Полонської міської ради обєднаної територіальної громади (далі [PERSON]), в якому вказує, що в червні 2004 року померла рідна сестра її бабусі [PERSON], а баба [PERSON] померла 15 грудня 1999 року. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю). [PERSON] не мала своєї сім»ї, жила одиноко і про те, що після її смерті була спадщина, позивачка не знала, оскільки будь яких документів про право баби на земельну ділянку вона не бачила. Про існування спадщини позивачці стало відомо у квітні 2016 року від працівників сільської ради. Вирішила звернутися до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але пропустила шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. В суді позивачка та її представник [PERSON] доводи позову підтримують. [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. [PERSON] третьої особи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи до суду не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні підлягають до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], яка мала на праві власності земельну ділянку, померла 01 червня 2004 року. За життя заповіту не складала, сім»ї не мала. Рідна сестра [PERSON], баба позивачки [PERSON] померла 15 грудня 1999 року. Онука [PERSON] позивачка [PERSON] про право баби на земельну ділянку дізналась у квітні 2016 року. Доводи позовної заяви узгоджуються з письмовими доказами довідкою відділу Держгеокадастру у Полонському районі про право власності [PERSON] на земельну ділянку (пай), свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвами про народження позивачки та про її шлюб, рішенням суду про встановлення факту родинних стосунків позивачки з її двоюрідною бабою [PERSON] та з показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які показали, що [PERSON] жила одиноко, сімї не мала. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, оскільки [PERSON] дізналась про існування спадщини після смерті сестри своєї баби у квітні 2016 року. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

03 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 28 вересня 1996 року, мотивуючи тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує фізичне насильство до неї, а також агресивно відноситься до дитини. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1996 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо. Причиною цього є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує фізичне насильство до позивача, а також агресивно відноситься до дитини. Проте, з характеристик з місця роботи, дільничного офіцера поліції та сільського голови випливає, що відповідач постійно працює та позитивно характеризується як за місцем проживання, так і роботи. Але, сторони примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

03 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 06 березня 2001 року у виконкомі Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №7. Від даного шлюбу дітей немає. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають близько 7 років, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 06 березня 2001 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане виконавчим комітетом Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №7 (а.с.4). Від шлюбу дітей немає. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~03 серпня 2016 року в с.Набережне Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Дністрова,10 в с.Набережне Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання представник відповідача Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~03 серпня 2016 року в с.Набережне Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 26 жовтня 2007 року і посвідчений секретарем Космиринської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved