Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

03.12.2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла її тітка [PERSON], яка за життя склала на ім'я позивача заповіт, посвідчений 26.12.2000 року державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Трубніковою Н.В. Позивач зазначила, що вона звернулася до П'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю у позивача оригіналу свідоцтва про право власності на житло. В зв'язку з цим, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву в якій просив прийняти рішення, згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. Третя особа- Головне територіальне управління юстиції у м. Києві свого представника в судове засідання не направила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслала до суду свої пояснення та просила слухати справу у відсутності представника третьої особи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, які не з'явилися, згідно поданих заяв та на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є племінницею померлої [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.45-50). Також встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт на ім'я [PERSON], який був посвідчений державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Трубніковою Н.В. 26.12.2000 року та зареєстрований у реєстрі за № 4с-590 (а.с.41). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] актовий запис №8102 (а.с.38). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки КВ-2015 №26180 від 27.08.2015 року вбачається, що квартира [ADDRESS], на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Києва 19.06.1995р., розпорядження №1086, зареєстрованого КП «КМБТІ» та РПВ на ОНМ» 11.07.1995р., в книзі д.353-87 за реєстровим №2475 (а.с.64). З матеріалів справи встановлено, що позивач звернулася до П'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], після померлої [INFO] року [PERSON] Підставою відмови стало те, що оригіналу документу, а саме Свідоцтва про право власності на житло, що підтверджує право власності [PERSON] на вищезазначену квартиру, у спадкоємиці немає (а.с.65). У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З поданих матеріалів справи вбачається, що позивач належить до спадкоємців за заповітом. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги відсутність у позивача оригіналу Свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за можливе визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved