Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

02 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з нього на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 21 лютого 2018 року №б/н, на загальну суму 43085,07 грн. та судові витрати по справі в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 21 лютого 2018 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримала кредит в сумі 18000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При порушенні строків платежів по кожному з грошових будь-якому з грошових зобов`язань передбачених договором більше ніж 30 днів, відповідач зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Крім того, відповідачем сплачується пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. При цьому, погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування [PERSON] зобов`язувався здійснювати на умовах, передбачених кредитним Договором. У зв`язку з несплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків у строк встановлений договором, виникла заборгованість, яка станом на 14 жовтня 2020 року становить 43085,07 грн., з яких: заборгованість за кредитом 28918,89 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 10183,98 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит стаття 625 3982,20 грн. Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою направив до суду клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Як вбачається з листа акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 07 липня 2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, позивач з 21 травня 2018 року змінив назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Згідно частини 2 статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворюванням, а отже не тягне правонаступництва. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачкою не подано. З огляду на те, що доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 02 червня 2021 року справа розглядається в\~порядку заочного\~провадженняза правилами спрощеного позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне. Судом встановлено,\~що 21\~лютого 2018\~року відповідач\~підписав Анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг в\~ПАТ «КБ\~«Приватбанк» (далі Банк), за змістом якої він погодився, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг (а.с.14). Згідно з заявою позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які діяли на час укладення договору, а саме станом на лютий 2018 року, а також Тарифами банку. Відповідно до умов договору розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 42% на рік з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості. Згідно з п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 вказаних Умов та Правил, клієнт погодився зі зміною банком в односторонньому порядку тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту. Розділом 2.1.1.12. Умов та Правил передбачено порядок нарахування та оплати процентів та порядок погашення боргових зобов`язань. Зокрема, відповідно до п. 2.1.1.12.6. за користування Кредитом і Банк нараховує процент в розмірі, встановленому Тарифами Банка, із розрахунку 365/366 календарних днів у році, якщо інше не передбачено пунктом 2.1.1.12.13. Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов та Правилу відповідач доручив Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунку Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючій сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з розрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно з довідкою про рух коштів по рахунку, відповідач здійснював платежі для погашення кредитної заборгованості нерегулярно, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 14 жовтня 2020 року становить 43085,07 грн. Справа розглядається за поданими Банком доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, в свою чергу позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів. Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач, користуючись кредитними коштами, вчасно їх не сплачував, допустив систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів, а тому вони підлягають стягненню в повному обсязі. Крім цього Банк просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі статтею 625 ЦК України. З огляду на положення частини 1 та 2 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач у позовній заяві в обґрунтування посилається на те, що в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01 березня 2019 року, згідно п.2.1.1.12.6.1. сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 86,4% - для картки «Універсальна»; - 84,0% - для картки «Універсальна голд». Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями пункту 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Водночас, матеріали справи містять Умови та Правила, в редакції, що почала діяти з 01 березня 2019 року, до того ж відсутні підтвердження, що вказаний Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи\~21 лютого 2018 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ\~Приватбанк», тому Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, в редакції з 01 березня 2019 року не можна розцінювати як складову частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21 лютого 2018 року шляхом підписання відповідачем заяви. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ\~Приватбанк», від\~21 лютого 2018 року, які підписані відповідачем до нової редакції Умов та правил надання банківських послуг, процентна ставка у розмірі 86,4% відповідно до частини 2 статті 625\~ЦК України за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором не зазначена як погоджена сторонами. Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України саме у розмірі 86,4%. Оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положення ст.ст. 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню частково. Підлягає стягненню заборгованість відповідача станом на 14 жовтня 2020 року у сумі 39102,87 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 28918,89 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 10183,98 грн. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~та Закону\~України «Про\~судовий збір»,\~а також\~з урахуванням\~роз`яснень,\~що містяться\~у пункті\~36\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних та\~кримінальних справ\~від 17\~жовтня 2014\~року №10,\~з відповідача\~підлягає стягненню\~на користь\~позивача судовий\~збір,\~сплачений ним\~при поданні\~позову пропорційно\~задоволеним вимогам\~у сумі 1907,56 грн.

Outcome: partial