overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~02 березня 2003 року в с.Порохова Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Чиртак,8 в с.Порохова Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Порохівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 02 березня 2003 року в с.Порохова Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 13 липня 1998 року і посвідчений секретарем Порохівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON]; \~ \~ \~ \~04 січня 2007 року [PERSON] змінила прізвище на «Коростіль»; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

02 березня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000 гривень, зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 05 лютого 2015 року в сумі 9606,21 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 3990,63 гривень; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 3642,96 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1038,99 гривень; крім того штрафів відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) - 500,00 гривень; штрафу (відсоткова ставка) -433,63 гривень; які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 243,60 гривень, судового збору. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 02 березня 2010 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримала кредит у розмірі 4000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 05 лютого 2015 року в сумі 9606,21 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 3990,63 гривень; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 3642,96 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1038,99 гривень; крім того штрафів відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) - 500,00 гривень; штрафу (відсоткова ставка) -433,63 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат -243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

02 березня 2012 року, [PERSON], звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому просила суд, встановити юридичний факт проживання однією сім'єю позивачки зі спадкодавицею [PERSON], померлою [INFO], однією сім'єю з 1998 року до дня смерті, визнати [PERSON] спадкоємцем 4-ї черги після смерті [PERSON], померлої [INFO], змінити черговість [PERSON] у спадкуванні майна [PERSON], померлої [INFO] , визнавши її спадкоємицею першої черги, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане держаним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори 24.10.2008 р. на ім'я відповідача в частині 12 частини житлового будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились про день та час розгляду справи були сповіщені належним чином причини неявки суду не повідомили, тобто не з'явилися в суд без поважних причин. Суд заслухавши думку сторін вважає за можливе продовжити слухання справи

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

02 березня 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просили позбавити його батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO], стягнути аліменти на утримання дитини та призначити їх опікунами над [PERSON] 19 травня 2014 року Зміївським районним судом Харківської області було ухвалено заочне рішення по даній справі, яким позов задоволено у повному обсязі, з [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Призначено [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] опікунами над малолітньою [PERSON], [INFO]. Визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з опікунами [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Стягнуто з [PERSON], [INFO] народження, уродженця с. Таранівка Зміївського району Харківської області, ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER] на користь опікунів [PERSON], [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 386 /триста вісімдесят шість/ грн.. 00 коп., щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову - 02.04.2014 року й до досягнення дитиною повноліття. Рішення допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави судових витрат по сплаті судового збору. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та їх присутність не є обов'язковою в судовому засіданні, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу. Ознайомившись з матеріалами справи суд дійшов наступного висновку. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, вирішивши питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

02 березня 2014 року [PERSON] купив у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS], за яку сплатив 24360 грн. [PERSON], [PERSON], [PERSON] про отримання грошей надали розписку, а [PERSON] отримав правовстановлюючі документи на квартиру та ключі від неї. Посвідчити договір купівлі-продажу квартири сторони в нотаріальній конторі не можуть з причини ухилення від цього відповідачів. Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, то позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який відбувся 02.03.2014 року між ним та [PERSON], [PERSON], [PERSON], визнати за ним право власності на цю квартиру. У судовому засiданні позивач пiдтримав свої позовнi вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засiданні позов визнали у повному обсязі, не заперечували проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтві № 126 про право власності на житло від 04.05.2000 р. (а.с. 24) та рішення Алчевського міського суду Луганської області від 30.01.2013 року (а.с. 25), право власності на яку належним чином зареєстровано у Реєстраційній службі Алчевського міського управління юстиції Луганської області за реєстраційним № 17932444112 від 06.03.2013 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 26-30). 02.03.2014 року [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у письмовій формі уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 23). Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов*язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як продавці передали у власність [PERSON], як покупцеві, документи на квартиру та ключі від неї, а останній у свою чергу сплатив вартість квартири у розмірі 23360 грн., про отримання грошей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали розписку (а.с. 41). Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

02 березня 2015 р. [PERSON] звернулась з позовом до суду про стягення аліментів з [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що 18 жовтня 2003 року між Позивачем та [PERSON] було укладено шлюб 18 жовтня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис №472. [INFO], у їх з Відповідачем шлюбі народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25.03.2005 року. [INFO], у їх з Відповідачем шлюбі народилась донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.04.2011 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. У звязку з чим, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надавши заяву в якій просить справу розглянути без її участі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено і підтверджується доданими до позовної заяви копією свідоцтва про народження, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Статтями 180 та 181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судові витрати у розмірі 243,60 грн. У звязку з наведеним, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

02 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки. В обґрунтування своїх вимог заявник стверджує, що його рідна сестра [PERSON] [INFO] є інвалідом дитинства 2 групи в зв'язку з психічним захворюванням, в результаті стійкого хронічного психічного розладу здоров'я не здатна усвідомлювати свої дії, не може керувати ними, в зв'язку з чим, потребує постійного догляду та представництва для захисту прав та інтересів. В зв'язку з вищенаведеним, в заяві [PERSON] просив суд визнати [PERSON], [INFO], уродженку [INFO] - недієздатною, встановити над нею опіку, призначити його - [PERSON] [INFO] опікуном [PERSON] [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, заяву підтримує. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в своєму листі просив суд розглянути справу без участі його представника, надав подання про можливість [PERSON] бути опікуном. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що рідна сестра заявника [PERSON] - [PERSON] [INFO] є інвалідом дитинства 2 групи в зв'язку з психічним захворюванням Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 95 від 21 квітня 2015 року, [PERSON] [INFO] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі розумової відсталості, за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій, керувати ними. Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Приймаючи до уваги, що згідно висновку експертизи [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок стійкого психічного розладу, вона може бути визнана недієздатною. На підставі ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно до подання від 17 квітня 2015 року № 02-26/165 року Орган опіки та піклування Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вважає за доцільне призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON]. Враховуючи наведене, суд вражає заяву обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

02 березня 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 25 жовтня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 263 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі, зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 263 (л.с. 7) було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON] Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, згідно свідоцтва про народження (л.с. 8, 9). Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

02 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про визнання громадянина обмежено дієздатним та встановлення над ним піклування і призначення піклувальника, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області. В обґрунтування заяви остання зазначила, що [PERSON], [INFO], її рідний брат. Він є інвалідом з 25 вересня 1985 року та пенсіонером по інвалідності ІІ групи - загальне захворювання із вказаної дати. Згідно довідки Дніпропетровської обласної клінічної психіатричної лікарні № 388523 серії МСЕ-ДНА-01, виданої 23 липня 2007 року, зроблено висновок та присвоєна друга група інвалідності безстроково та протипоказана будь-яка форма праці. Необхідне постійне проведення і лікування основного захворювання. Внаслідок хронічного загального захворювання [PERSON] не здатний повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з цим потребує стороннього догляду і нагляду. Заявниця просить суд обмежити цивільну дієздатність [PERSON], встановити над ним піклування і призначити її його піклувальником. В судове засідання заявниця не з'явилась, причину неявки не повідомила. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти задоволення заяви не заперечує. Перевіривши подані заявницею документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється рідним братом заявниці [PERSON]. [PERSON] є інвалідом з 25 вересня 1985 року та пенсіонером по інвалідності ІІ групи - загальне захворювання. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 111 [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії параноїдальної, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом на даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.33-35). Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З урахуванням викладеного, вимоги про обмеження цивільної дієздатності [PERSON] суд вважає обґрунтованими. В частині встановлення піклування та призначення [PERSON] піклувальником [PERSON] слід відмовити, оскільки згідно ч.2 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. В даному випадку подання органу опіки та піклування відсутнє. Судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи обмежено дієздатною, у відповідності до ч.2 ст. 240 ЦПК України відносяться на рахунок держави. З урахуванням вище викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

02 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачем, через постійні сварки і непорозуміння між ними, не можливе. Неповнолітніх дітей вони не мають, але розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач не бажає. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю, суду пояснила, що примирення з відповідачем не можливе, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Відповідач позов не визнав, вважав, що ще є можливість зберегти їх сім'ю. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 05 вересня 1987 року (а.с.5). Від шлюбу мають двоє повнолітніх дітей. Спільне життя між ними не склалося, хоча проживають вони разом, але сімейні стосунки не підтримують на протязі одного року і 6 місяців. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 29 квітня 2015 року сторонам був наданий строк на примирення в один місяць. Але за цей час вони не примирилися, про що свідчить наполягання позивачки в судовому засіданні на задоволенні позову. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, після наданого їм строку на примирення, не помирились. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved