Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

04.05.2016р. заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця м. Макіївка Донецької області, визнавши датою смерті [INFO], місцем реєстрації : [ADDRESS], місцем смерті м. Свердловськ Луганської області, Україна. В заяві зазначено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON]. До дня смерті він мешкав та був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. В квітні 2016 року заявник звернувся до Відділу державного реєстру актів цивільного стану по м. Бердянську. Але 28.04.2016року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть та реєстрацію подію смерті у зв»язку з тим, що ним не надано документ, що є підставою для державної реєстрації смерті та повідомив про те, що він має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті. Факт смерті батька заявника дійсно був 09 квітня 2016 року, він помер за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою. Факт смерті був зафіксований лікарем. Відповідно до лікарського свідоцтва та довідки про причину смерті(форма № 106/6) № 288 від 10.04.2016р. [PERSON] помер в результаті цирозу печінки. Встановлення факту смерті батька заявнику потрібно для оформлення спадщини та отримання допомоги на поховання.. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свої вимоги в повному обсязі і зазначив, що встановлення факту смерті батька йому потрібно для оформлення спадщини та отримання допомоги на поховання.. У судове засідання представник зацікавленої особи Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з»явився, з заявленими вимогами згодний, в своїй заяві просить справу розглянути без нього. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасника процесу, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав: Заявник [PERSON] народився [INFO] і в свідоцтві про народження його батьком був записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорту. Батько заявника [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] і помер вдома [INFO]. Факт смерті [PERSON] був зафіксований лікарем. Відповідно до лікарського свідоцтва № 288 від 10.04.2016р. та довідки про причину смерті(форма № 106/6) № 288 від 10.04.2016р. [PERSON] помер в результаті цирозу печінки, що підтверджується копіями та оригіналами цих документів. Заявник має свідоцтво про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 14.04.2016р., яке видане Свердловським міським відділом запису актів цивільного стану , але є недійсним, оскільки оформлене не територіальним органом Міністерства юстиції України, а саме органом на території тимчасово не контрольованої Україною. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізької області з заявою щодо державної реєстрації смерті батька [PERSON], але йому в цьому було відмовлено та запропоновано звернутись до суду, що підтверджується копією відповіді Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 84/03-06-160 від 28.04.2016р.. Згідно п. 8 ч. 1ст. 256 ЦЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови Пленуму ВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Розглянувши матеріали справи, враховуючи, що в судовому засіданні факт смерті батька заявника був доведений, суд вважає необхідним цей факт встановити. Згідно ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню . Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку , встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Закон набрав чинності 24.02.2016р. На підставі наведеного,

Outcome: approved