Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

03.11.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 03.10.2011 року, посилаючись на те, що на протязі останніх двох років сімейне життя погіршилось, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Спільне господарство ними не ведеться, будь-які сімейні стосунки не підтримуються. З травня 2013 року по даний час сторони разом не проживають. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу позивач просить залишити на проживання з нею. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Печанівської сільської ради Романівського району Житомирській області від 03.10.2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 8 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області від 11.01.2012 року (а. с. 8). Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 4476 від 03.11.2014 року, виданою виконавчим комітетом Романівської селищної ради Житомирської області (а.с. 9). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання дитини на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved