Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

04.01.2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про виселення, усунення перешкод в користуванні будинком, земельною ділянкою та власним майном, в обґрунтування якого зазначили, що спірним майном являється житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], який збудований [PERSON] та покійним чоловіком [PERSON] в період з 1992 по 2005 p.p. ([PERSON] помер [INFO]) та їх майно що знаходиться в будинку. Спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] проживали тривалий час у вищезазначеному будинку - до дня примусового виселення, будували його. [PERSON], використовуючи свої службові повноваження, дільничого інспектора Овідіопольського РВ ГУ УМВС України в Одеській області, погрози вбивством, розправою та фізичну силу на свій розсуд вселилися разом з [PERSON] та її неповнолітньою дитиною в житловий будинок, [ADDRESS], де і проживають по теперішній час. Цим самовільним вселенням [PERSON], [PERSON] порушили права спадкоємців по володінню, користуванню і розпорядженню спадковим майном у вигляді вищевказаного житлового будинку та майна що знаходиться в будинку, їх особистих речей. З часу самовільного вселення [PERSON], [PERSON] в житловий будинок, [ADDRESS] між ними та позивачами - спадкоємцями, які не давали згоди на їх вселення постійно виникають, конфлікти сварки. Громадянка [PERSON] має у власності приватизовану кімнату в гуртожитку, за адресою: [ADDRESS], що в повній мірі дозволяє їй та неповнолітній дитині проживати в даному житлі. Але вказану кімнату здано в оренду [PERSON]. Також має у власності приватизовану кімнату в гуртожитку, за адресою: [ADDRESS] [PERSON], яку здає в оренду. З посиланням на ст.ст.13, 16, 386, 387, 391 ЦК України вони просять суд зобов'язати [PERSON], [PERSON] виселитися в триденний строк, вивезти особисті речі та звільнити житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], стягнути з відповідачів судові витрати. 04.01.2012 року [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про усунення від права спадкування, в обґрунтування якого зазначила, що з жовтня 1984 року вона проживала з [PERSON] однією сім'ю, вела з ним спільне господарство, але офіційно за час сумісного вживання шлюб не реєстрували. З грудня 1984 року, придбавши старий будинок, з ділянкою в 0,20 га вони почали проживати в ньому за адресою: [ADDRESS]. За час спільного проживання перебудували будинок, побудували новий будинок отримавши свідоцтво про паво власності на нерухоме майно від 04.03.1998 року на ім'я її чоловіка [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 29 серпня 1989 року. Вони шлюб не реєстрували, так як вона перебувала на черзі на кооперативну квартиру як мати одиночка і в 1986 році вона отримала квартиру, одноособово сплативши за кошторис своїх батьків її вартість, за адресою: [ADDRESS]. Факт їх сумісного проживання з [PERSON] за адресою [ADDRESS] підтверджуються довідкою Великодолинської селищної ради. [INFO] [PERSON] помер. Відповідачі [PERSON], [PERSON] були повідомлені і знали про важкий стан здоров'я свого батька, але не проявляли стосовно хворого батька ніякої участі, не переймалися питаннями побуту, утримання батька, не спілкувався з батьком зовсім, не допомагали матеріально, не проявляли ніякої участі в його житті та лікуванні. Її чоловік потребував духовної, моральної підтримки та турботи, бо був хворим. Фізичної участі та матеріальних, грошових витрат на лікування відповідачі не несли. Тільки вона особисто та її сім'я надавали [PERSON] допомогу, утримували та лікували, доглядали та боролися за його життя. Задовго до смерті, коли вони проживали з чоловіком, [PERSON], він висловлював наміри про те, що вона повинна успадкувати все його майно, яке належало її чоловіку [PERSON], але вона не хотіла травмувати його і казала йому, що він ще буде жити. Свої наміри її чоловік хотів здійснити, склавши заповіт на її ім'я або на їх спільного сина [PERSON], але вони відмовлялися від переоформлення належного їм майна на неї або на їх спільного сина [PERSON]. В зв'язку з тим, що відповідачі [PERSON], [PERSON], син та донька її покійного чоловіка, спадкоємці першої черги за законом добре знаючи про важкий стан здоров'я батька та матеріальні труднощі ухилялися, не надавали допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані, з посиланням на ст.1224 ЦК України вона просить суд усунути відповідачів [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом. 29.05.2012 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про усунення від права спадкування, в обґрунтування якого зазначив аналогічні обставини та підстави, що наведені у позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування. Відповідно до позовної заяви, з посилання на ст.1224 ЦК України він також просить суд усунути відповідачів [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом після померлого [PERSON] на все майно, е б воно не знаходилося та з чого б не складалося. 26.04.2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначили, що [INFO] помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] з господарчими спорудами, який належав йому на підставі свідоцтва про права власності № 1721 від 04 березня 1998 року, виданого виконавчим комітетом Великодолинської селищної ради народних депутатів. За життя [PERSON] не склав заповіт, тому спадкоємці вступають у спадщину за законом. У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом за померлим є його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Інших спадкоємців нема. Протягом строку встановленого ст.ст.1269, 1270 ЦК України вони звернулися до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявами про прийняття спадщини. Ними була прийнята спадщина, а саме позивач [PERSON] проживає разом з своєю сім'єю у зазначеному будинку. Позивачі [PERSON] та [PERSON] несуть витрати по утриманню зазначеного будинку, підтримають будинок у задовільному стані, несуть витрати по сплаті комунальних послуг. Відповідачі протягом з моменту смерті [PERSON] по теперішній час через Овідіопольський районний суд Одеської області оспорюють їх право на спадкування зазначеного будинку. 13 березня 2012 року позивач [PERSON] звернувся до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом № 440/02 -14 від 13.03.2012 року Овідіопольська районна державна нотаріальна контора Одеської області відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу та у зв'язку з подачею [PERSON] заяви про зупинення видачі свідоцтв про право на спадщину на майно спадкодавця з метою захисту її майнових прав у суді. При цьому Овідіопольська районна державна нотаріальна контора Одеської області запропонувала звернутися до суду для визнання права власності на зазначене нерухоме майно у порядку спадкування. Таким чином, відповідачі своїми діями перешкоджають нам в отриманні свідоцтв про право на спадщину за законом та їх дії свідчать про оспорювання та невизнання нашого права власності у порядку спадкування на частки зазначеного будинку. Крім цього, втрачені правовстановлюючі документи на зазначений будинок, що згідно ст.392 ЦК України, є ще однією підставою для визнання права власності у порядку спадкування на частки зазначеного житлового будинку. Згідно ч.1 от. 1267 ЦК України частки спадкоємців у житловому будинку є рівними, тому частки [PERSON], [PERSON],[PERSON] повинні складати по 1/3 на кожного. З посиланням на ст.ст.328, 392, 1216, 1261, 1267, 1269, 1270 ЦК України вони просять суд визнати право власності за [PERSON] на 1/3 частину та визнати право власності за [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Ухвалами Овідіопольського районного суду Одеської області зазначені позови об'єднані в одне провадження. 11.11.2013 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з уточненою позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи: Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, [PERSON], про усунення від права на спадщину, визнання права власності на спадкове майно та спадкування за законом, відповідно до якої просить суд визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за [PERSON], усунути відповідачів [PERSON],[PERSON] від права на спадкування за законом, виселити відповідачів [PERSON], [PERSON] з спірного житлового будинку. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні свої позови підтримали, просять суд їх задовольнити в повному обсязі, проти задоволення позову [PERSON] та [PERSON] заперечували, просять суд у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовів [PERSON] та [PERSON] заперечували, просять суд відмовити в їх задоволенні в зв'язку з безпідставністю та в зв'язку з пропуском позивачами строку позовної давнини, свій позов підтримали та просять суд його задовольнити в повному. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, відповідно до якої позов [PERSON] та [PERSON] не визнає, справу просить суд розглядати у її відсутність. Представник третьої особи Великодолинської селищної ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані суду письмові докази по справ, суд вважає позови [PERSON] такими, що задоволенню не підлягають, позови [PERSON] такими, що підлягають частковому задоволенню, а позов [PERSON] та [PERSON] таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 11 березня 2005 року виданим Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] з господарчими спорудами. При житті [PERSON] зазначений житловий будинок йому належав на підставі свідоцтва про права власності № 1721 від 04 березня 1998 року, виданого виконавчим комітетом Великодолинської селищної ради народних депутатів. За життя [PERSON] не склав заповіт, тому спадкоємці вступають у спадщину за законом. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом входять діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом за померлим є його діти [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 листопада 1974 року, виданим Київським відділом ЗАГС м.Одеси, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 березня 1963 року, виданим Приморським бюро ЗАГС м.Одеси та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 17 квітня 1982 року, виданим Київським відділом ЗАГС м.Одеси, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 серпня 1989 року виданим Приморським відділом ЗАГС м.Одеси. 22.04.2005 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулися до Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON], померлого [INFO]. 29.07.2005 року спадкоємець [PERSON] звернувся до Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON], померлого [INFO]. Отже, спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області протягом строку встановленого ст.ст.1269, 1270 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено у ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають право на визнання за ними права власності по 1/3 частині за кожним на житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Отже позовні вимоги [PERSON], [PERSON] та частково позовні вимоги [PERSON], щодо визнання за ними права власності по 1/3 частині за кожним на житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] - підлягають задоволенню. Позовна вимога [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] задоволенню не підлягає, так як, відповідно до матеріалів справи, зазначена земельна ділянка до складу спадкового майна не входить. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як вже зазначав суд, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про права власності № 1721 від 04 березня 1998 року, виданого виконавчим комітетом Великодолинської селищної ради народних депутатів, [PERSON] та [PERSON] не є власниками будинку, а крім того, [PERSON] є спадкоємцем після смерті батька [PERSON], отже позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зобов'язання відповідачів виселитися в триденний строк, вивезти особисті речі та звільнити житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - задоволенню не підлягає. Згідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як зазначено в п.6 Постанови пленуму верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Судом було вже зазначено вище, що спадкоємцями першої черги за законом за померлим [PERSON] є його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] не є спадкоємцем після смерті [PERSON], отже у неї відсутнє право заявляти вимогу про усунення спадкоємців від права спадкування, в зв'язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення права спадкування - задоволенню не підлягає. Що стосується позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення від права спадкування, суд вважає її також такою, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вибачається з матеріалів справи та показів свідків [PERSON] хворів на захворювання пов'язані з віковими змінами організму та захворюваннями пов'язаними з зловживанням спиртними напоями. Інвалідність щодо нього не встановлювалася, жодного медичного документу про те, що він потребує стороннього догляду, допомоги та піклування - суду не надано. [PERSON] отримував державну пенсію і належних доказів того, що він не міг самостійно забезпечити умови свого життя також суду не надано. Не надано також жодного належного доказу того, що [PERSON] за останній час свого життя звертався до дітей - спадкоємців [PERSON] та [PERSON] для надання ним будь-якої допомоги, отже суд вважає, що жодної правової підстави для задоволення позовної вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення від спадкування - не має. Крім того, суд звертає увагу на те, що 22.04.2005 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулися до Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON], померлого [INFO], а 29.07.2005 року спадкоємець [PERSON] звернувся до Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна заява про усунення від спадщини [PERSON] подана 04.01.2012 року, а [PERSON] подана 29.05.2012 року. Таким чином, позивачі подала позовні заяви після спливу більш ніж 6 років, після того, коли довідалася про порушення свого права та про осіб які це право порушили. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України встановлено: 1. Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. 2. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. 3. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. 4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, з урахуванням наявності заяви відповідачів про відмову у позові в зв'язку зі спливом позовної давності за позовними вимогами [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення від спадщини, у суду є усі правові підстави для відмови у зазначених позовних вимогах у зв'язку зі спливом строку позовної давності, але суд відмовляє в задоволенні заявлених вищезазначених позовних вимог в зв'язку з безпідставністю позовних вимог [PERSON] та недоведеністю позовних вимог [PERSON]

Outcome: partial