Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

04.11.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, в якій вказала, що 26.02.2015 року померла її тітка [PERSON], якій на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по вул. Українській, 121 «а», с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно. Ще за життя тітка посвідчила на імя позивачки заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно. Позивачка прийняла спадщину після смерті тітки, оскільки проживала разом з нею, проводила похорон, підтримує господарство, сплачує всі необхідні платежі, а також звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивачка бажає оформити право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди на своє імя, однак в нотаріальному порядку їй відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди на імя померлої тітки [PERSON] У звязку з вищевказаним, [PERSON] (позивачка) просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані за адресою: вул. Українській, 121 «а», с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої тітки [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій просила позов задоволити та розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, однак на адресу суду направив заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позову та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 4 Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, значилось господарство (особовий рахунок № 338), в якому постійно проживала [PERSON] (тітка позивачки), яка була головою двору (а.с. 10). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, враховуючи те, що [PERSON] (тітка позивачки) станом на 01.07.1990 рік проживала в будинку, яке належало колгоспному двору, то їй правомірно належить майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Українська, 121 «а», с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області. 26.02.2015 року [PERSON]П (тітка позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Ще за життя [PERSON] (тітка позивачки) посвідчила на імя позивачки заповіт, яким заповіла їй житловий будинок, розташований по вул. Українська, 121 «а», с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, земельну ділянку та все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 03.04.2014 року (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ([PERSON]П.) вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (тітка), оскільки звернулась у встановлений термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 33), а також відповідно до довідок Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 459 від 15.10.2015 року та № 457 від 15.10.2015 року [PERSON] (позивачка) до дня смерті спадкодавця постійно проживала разом, вела спільне господарство, проводила похорон померлої, продовжує проживати у спадковому домоволодінні разом з своєю сімєю (а.с. 8, 9). Згідно копії спадкової справи № 108/15 від 10.07.2015 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (тітка позивачки) (а.с. 32-36), [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] (тітка позивачки), інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи за законом немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в цілому, в порядку спадкування за заповітом після померлої тітки [PERSON] Позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по вул. Українській, 121»а» в с. Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 674/02-31 від 27.10.2015 року (а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved