overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

04.12.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 12 жовтня 1996 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося троє дітей: сини [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, постійні конфліктні ситуації, сварки подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що з відповідачем спільно не проживають. Просила не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. Просила розгляд справи проводити в заочному порядку, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім?ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

04.12.2013 року позивач подав у суд позов, в якому просив стягнути з відповідача 1 268 975 грн. 50 коп. безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування вимоги [PERSON] посилався на те, що з відповідачем в 2008 році була домовленість про організацію спільного виробництва більярдних київ. На виконання домовленості він за власні кошти купував обладнання, яке було необхідно для запуску виробництва. За особисті кошти ним було придбано обладнання на суму 339 212 грн. Крім того, за спільні кошти з відповідачем було придбано обладнання, комплектуючих для київ і виготовлено готової продукції на суму 1 857 527 грн., половина якої належить йому. Оскільки між ним та [PERSON] виникли непорозуміння, внаслідок чого була припинена спільна діяльність, останній має повернути витрачені ним кошти на закупку обладнання та половину вартості виготовленої продукції. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник проти позову заперечували. [PERSON] посилався на те, що ніякої спільної діяльності у нього з [PERSON] не було. Крім того, представник відповідача посилався на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач, згідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України, може заперечувати проти позову, посилаючись на незаконність вимог позивача чи їх необґрунтованість. Позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявність спільної підприємницької діяльності між ним і [PERSON] та на підставі якого можливо б було прийти до висновку про порядок та умови участі кожної з сторін в такій діяльності. Також не надано суду і доказів на підтвердження того, що обладнання та інші матеріали, яки були придбані позивачем, передавались [PERSON] Показання свідків, на які позивач посилався як на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, суд не приймає як допустимий доказ, оскільки при відсутності письмових доказів спільної підприємницької діяльності, актів приймання-передачі майна, позивач позбавлений можливості доказувати наявність таких обставин показаннями свідків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

04.12.2013 р. позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала із ПАТ „Дельта Банк” кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв’язку із чим виникла заборгованість у сумі 7856,16 грн., яку і прохає стягнути із відповідача. У судове засідання представник позивача не з’явився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 15.10.2007 року [PERSON] уклала із ПАТ „Дельта Банк” договір за №001-18983-151007, згідно якого позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 262589001351484 в національній валюті України – гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також пін – код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в додатку № 1 до договору. Банк надав держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 3000 грн.. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним. Як убачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 20.09.2013 р. має заборгованість у сумі 7856,16 грн., з яких: 7856,16 грн. – прострочене тіло кредиту. (а.с. 14-15) У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

04.12.2013 р. позов [PERSON] 08.07.2014 р. до суду надійшла заява [PERSON] про винесення додаткового рішення, що стосується дати із якої проводити стягнення аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи у відсутності сторін, прийшов до висновку про винесення додаткового рішення, що стосується резолютивної частини рішення від 04.12.2013 р. Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

04.12.2013 р. позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування та визнання право власності на спадкове майно було задоволено. 22.01.2014 р. від позивача надійшло клопотання щодо внесення виправлень у текст рішення суду від 04.12.2013 р., що стосується дати винесення повного тексту рішення, а саме « 04.12.2014 р.» Суд, перевіривши матеріали справи з'ясував, що дійсно у даті винесення повного тесту рішення за позовом [PERSON] існує описка. Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Тому суд приходить до висновку, що можливості внесення змін у рішення суду від 04.12.2013 р. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

04.12.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення відсотків за договором строкового банківського вкладу (депозит) «Гаманець» № 606422 від 04.12.2013, додатковим договором № 1 до строкового банківського вкладу (депозит) № 534782 від 08.01.2014, договором строкового банківського вкладу (депозит) № 639614 від 07.05.2014 в сумі 9 529,72 грн. (а.с.1). Мотивуючи свої вимоги тим, що 04.12.2013 між ним та ПАТ «Банк «Демарк» укладено договір строкового банківського вкладу (депозит) «Гаманець» № 606422 з виплатою 19 % річних в перший рік зберігання вкладу за користування коштами. 08.01.2014 між ним та відповідачем укладено додатковий договір № 1 до строкового банківського вкладу (депозит) № 534782 з виплатою 21 % річних за користування коштами. 07.05.2014 між ним та відповідачем укладено договір строкового банківського вкладу (депозит) № 639614 з виплатою 25,5 % річних за користування коштами. Зазначає, що 02.12.2014 ПАТ «Банк «Демарк» за користування коштами за вищезазначеними договорами мало виплатити йому готівкою в цілому 9 529,72 грн. Посилаючись на норми цивільного законодавства, просить стягнути з відповідача заборгованість по процентах у сумі 9 529,72 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.10). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.8-9), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

04.12.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 березня 2005 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 257. Свої вимоги обгрунтовує тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, погіршення стосунків внаслідок різних характерів та різного світосприйняття, протилежні погляди на головні критерії шлюбу, різне сприйняття поняття сімї та відносин в сімейному житті. Відповідач нехтує сімейними цінностями, проявляє неповагу до неї, застосовує фізичне насилля, між ними часто виникають скандали, невільним свідком яких є син [PERSON], [INFO], що негативно впливає на його виховання. \~Вони фактично припинили сімейні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позовні вимоги в частині укладення шлюбу з відповідачем позивачка підтвердила свідоцтвом про одруження 1-ЖД\~ № 138742 від 11.03.2005. Копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 020061 підтверджується народження 24 вересня 2005 року сина [PERSON]. За клопотанням відповідача суд надав сторонам строк для примирення. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, пояснивши, що \~примирення між подружжям не досягнуто. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.110 Сімейного кодексу України, оскільки наданий судом строк для примирення виявився безрезультатним і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дружини. Приймаючи до уваги, що шлюб розривається з вини відповідача, з нього на користь позивачки стягуються судові витрати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

04.12.2014 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] по ? частини всіх видів прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовної заяви не заперечував. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Син знаходиться на утриманні матері [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за рішенням суду. За таких обставин суд задовольняє заяву, та стягує з відповідача на користь позивачки щомісячно по 1/4 частини всіх видів прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму до повноліття дитини. Суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243, 60 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

04.12.2014р. до суду заявлено позов [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачкою [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тиврівського районного управління юстиції, Вінницької області від 03 грудня 2014 року, актовий запис № 6. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON],, [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав відповідну заяву. Належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду відповідачка, про що на а.с. 12 є розписка про вручення судової повістки, до суду не з'явилася, не повідомляючи про причини неявки, що з урахуванням позиції позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, дає підстави для її розгляду у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

04.12.2014 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 25 листопада 1995 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Кулиничівській селищній раді Харківського району Харківської області. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, що призвело до повного відчуження, почуття любові та поваги втрачені. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу мають двох дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно якої позов визнав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с. 13). Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.11.1995 року, який зареєстрували у Кулиничівській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 5,7). Однак сторони сумісно не проживають з листопада 2014р., спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, в наслідок чого ставлення один до одного склалося, як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. І подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

04.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові він вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 12.09.2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинено з вересня 2014 року. [PERSON] вказав, що примирення неможливе, сім'я розпалась остаточно. Спору про поділ майна не має, син після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулась із заявою, в якій вказала, що позов [PERSON] визнає, просила розглянути справу у її відсутність, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 12.09.2009 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №111. (а.с.7) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. (а.с.8) Встановлено, що шлюбні відносини сторін припинено. Причини припинення шлюбу, на які вказав позивач, та проти яких не заперечувала відповідач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. Спору про поділ майна сторони не мають. Згоди про місце проживання малолітнього сина досягнуто, він залишається проживати з матір'ю [PERSON] Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам кожного з них. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

04.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені з серпня 2014 року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

04.12.2014 року [PERSON], звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Вказала, що 24.09.2014 року між [PERSON] і [PERSON] за рішенням Жашківського районного суду Черкаської області розірвано. Починаючи з 16.08.2012 року відповідач не проживає за місцем прописки вул. Куйбишева,9, с. Житники, Жашківського району, а постійно проживає за адресою [INFO]. Саме з 16.08.2012 року відповідач житловим приміщенням не цікавиться, не сплачує ніяких комунальних платежів. Позивач з відповідачем добровільно зробили розподіл спільного сумісного майна подружжя і спору майнового не мають. Відповідач забрав всі свої особисті речі і перевіз на адресу свого постійного проживання. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України в разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з житлового приміщення вибуває не вся сімя то договір найму житлового приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жили приміщенням з дня вибуття. Представник позивача позов підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень суду не надав. Представник третьої особи проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію заочного рішення від 24.09.2014 року про розірвання шлюбу, копію акта добровільного розподілу майна подружжя від 23.06.2014 року, копію паспорта [PERSON] [INFO], а тому, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

04.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якій просить: «Стягнути з [PERSON] аліменти на мою користь на утримання нашої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення тинити повноліття; Стягнути з [PERSON] аліменти на мою користь на утримання нашої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення тинити повноліття;» (а.с.1-2) Свої вимоги мотивує тим, що матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала частково та просить стягнути з відповідача аліменти на кожну дитини по 1/6 частині з усіх видів доходу, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.30) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 24.02.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved