Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у розстрочку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між нею як фізичною особою-підприємцем та відповідачем [PERSON] 07 листопада 2014 року був укладений договір купівлі-продажу товарів у розстрочку, предметом кого були ювелірні прикраси, а саме каблучка вагою 4,05 грами за ціною 2 430 гривень, та браслет вагою 6,83 грами за ціною 4 781 гривень, на загальну суму 6 967 гривень, з розстрочкою платежів на 5 місяців, по 1 343,40 гривень щомісяця. При отриманні товару [PERSON] сплатила 250 гривень, до сплати залишилось 6 717 гривень. Позивач зі свого боку умови договору в частині продажу та передання товару відповідачу в порядку та на умовах, передбачених договором, виконала. Проте відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала, залишок вартості товару не сплатила, сума заборгованості становить 5 617 гривень. Період прострочення становить 178 днів. Посилаючись на норми законодавства, просить стягнути з відповідача заборгованість, а також суму інфляційного збільшення в розмірі 835,69 гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 82,18 гривень, та передбачену умовами договору пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми за кожен день затримки розрахунку в сумі 2 999,48 гривень. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну передбаченого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Судом встановлено, що 07 листопада 2014 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (продавець) з одного боку, та [PERSON] (покупець), з іншого, був укладений договір купівлі продажу товарів у розстрочку, за яким [PERSON] придбала у [PERSON], що діяла на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, товари: каблучку вагою 4,05 грами за ціною 2 430 гривень, та браслет вагою 6,83 грами за ціною 4 781 гривень, на загальну суму 6 967 гривень. Вказаний товар було продано з розстрочкою платежу на пять місяців, оплатою покупцем при отриманні товарів першого внеску в сумі 250 гривень, і сплатою залишку вартості товару в сумі 6 967 гривень частинами, по 1 343 гривень кожного місяця, що підтверджується копією договору, доданого до позову. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Позивач стверджує, що відповідач щомісячні платежі за договором не вносить, залишок вартості товару в сумі 5 617 гривень не сплачує. Доказів, які б спростовували дані твердження суду не надано, у звязку з чим суд вважає [PERSON] такою, що прострочила виконання зобовязань за договором, та порушила його умови. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Частина 3 ст. 549 ЦК України передбачає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Умовами договору, укладеного між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), передбачений обовязок покупця за несвоєчасне внесення чергових платежів сплатити пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми за кожен день затримки. Так, прострочена заборгованість за договором становить 5 617 гривень. Позивач просить стягнути пеню за 178 днів прострочення. Таким чином, пеня за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобовязання за 178 днів прострочення становить: 5 617 х 0,3% х 178 = 2 999,48 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, три проценти річних за 178 днів прострочки становлять: 5 617 х 3% : 365 х 178 = 82,18 гривень. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, за положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487,20 гривень. На підставі ст. 526, 527, 549, 610, 611, 612, 624, 625, 655, 692 ЦК України,

Outcome: approved