Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

02.07.2018 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, яке належить позивачеві частково на праві власності, а саме з квартири [ADDRESS], шляхом виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2000 та реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації. На підставі даного договору співласниками квартири [PERSON] та [PERSON]. Зазначає, що [INFO] [PERSON] померла. 27.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. було відкрито спадкову справу (реєстраційний номер 62350868). 03.05.2018 [PERSON] була знята з реєстрації. Звернувшись до приватного нотаріуса для консультації з приводу права розпорядження житлом позивач дізнався про арешт, накладений на квартиру 04.10.2004 за № 1349809 Дев'ятою державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 890855 від 10.10.2003 в/п 2-2055 Відділу державної виконавчої служби у Солом'янському районі м.Києва. Зазначає, що 03.11.2003 на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження №2-2055 від 03.11.2003 було прийнято рішення виконавцем про закінчення в/п 2-2055 та знято арешт з квартири [ADDRESS]. Згідно довідки №02/09/00-603 від 18.05.2018, виданої комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Солом'янського районного сервісного центру по роботі зі споживачами, заборгованість за адресою: [ADDRESS], відсутня. Згідно відповіді Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25.05.2018 за № 55251 постанова АА 890855 від 10.10.2003 на виконанні не перебуває та станом на 25.05.2018 виконавчі провадження боржником по яким є [PERSON] відсутні. Архівні матеріали по в/п зберігаються три роки і знищуються, а тому підстави для зняття арешту відсутні. З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги. 02.07.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 04.07.2018 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 31.07.2018 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 02.08.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачам 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, однак ухвала про відкриття провадження та матеріали позовної заяви були отримані. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа свої пояснення на позовну заяву, у визначений судом строк, не надала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2000, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діонісьєвою А.Е. та реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації 09.03.2000, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.15,16). [INFO] померла [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.14). 27.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарас О.В. після смерті [PERSON] було відкрито спадкову справу (реєстраційний номер 62350868), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 51750296 (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, 03.05.2018 [PERSON] була знята з реєстрації з квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою про зняття з реєстрації місця проживання (а.с.9). 03.11.2003 державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського РУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 2-2055 від 03.11.2003 та знято арешт з квартири [ADDRESS] у зв'язку з виконанням рішення суду (а.с.7). 04.10.2004 за № 1349809 Дев'ятою державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 890855 від 10.10.2003 в/п 2-2055 відділу державної виконавчої служби у Солом'янському районі було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] за реєстраційним номером 1349800 (а.с.4). З довідки №02/09/00-603 від 18.05.2018, виданої комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Солом'янського районного сервісного центру по роботі зі споживачами, вбачається, що заборгованість за адресою: [ADDRESS], відсутня(а.с.13). Згідно відповіді Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25.05.2018 за № 55251, постанова АА 890855 від 10.10.2003 на виконанні не перебуває та станом на 25.05.2018 виконавчі провадження боржником по яким є [PERSON] відсутні. Архівні матеріали по в/п зберігаються три роки і знищуються, а тому підстави для зняття арешту відсутні (а.с.6). З огляду на вищевикладене вбачається, що на даний час перестали існувати підстави для будь-яких обтяжень нерухомого майна, що на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] Як роз'яснено в п. 11. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року №5, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 77,78 ЦПК України). Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. З огляду на викладене вище та оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, а тому вважає за можливе звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], накладений Дев'ятою державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 890855 від 10.10.2003 в/п 2-2055 відділу державної виконавчої служби у Солом'янському районі. Що стосується вимоги позивача в частині виключення спірної квартири з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Разом з тим, позивачем не надано доказів в підтвердження того, що йому було відмовлено у виключенні спірної квартири з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено наявності порушених прав в цій частині заявлених вимог. Крім того, звільнення майна з -під арешту є відповідною правовою підставою для виключення його з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та додаткового застереження не потребує.

Outcome: partial