Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

04.04.2018 р. заявлено позов, у якому позивач зазначила, що з 23.08.2011 р. вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] р. народився син [PERSON], самостійно утримувати малолітнього сина вона не має можливості, відповідач добровільно свій обов'язок по утриманню свого малолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.17). Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обов'язку по утриманню своєї малолітньої дитини не виконує, хоча має таку можливість, а тому зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню свого малолітнього сина, чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Висновки суду, підтверджуються ще й такими доказами: - довідкою Споживчого товариства «Троянда» № 1 від 23.03.2018 р. про заробітну плату та інші прибутки за 2017 р., відповідно до якої [PERSON] працює в СТ «Троянда» та отримує заробітну плату, яка складає в сумі 39007 грн. 60 коп. за 12 місяців (а.с.7); - довідкою виконкому Кузьминецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 141 від 12.03.2018 р., про те, що [PERSON] з 18.02.2015 р. по даний час не працює, підставою є трудова книжка серії [NUMBER] від 01.06.2011 р. (а.с.8); - довідкою виконкому Кузьминецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 204 від 26.03.2018 р., про те, що у [PERSON] знаходяться на утриманні дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.9); - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.2011 р., відповідно до якого 23.08.2011 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 106 (а.с.10); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.2011 р., з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.11). З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved