Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

03.07.2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №ICKGVCU/32834/003 від 20.04.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 23.04.2015 року заборгованість по кредиту становить 21\~505, 72, що складається з: 7514,38 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 6645,16 грн. прострочена заборгованість за процентами, 7346,18 грн. сума пені, Позивач просить про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.04.2012 р., в сумі 21505, 72 грн. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. (51) Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проживаючого в [INFO], згідно поштового відправлення (а.с.54) повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини, визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд встановив правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правової норми, яка регулює ці правовідносини, прийшов до наступного. Як свідчить копія розрахунку заборгованості (а.с.3-4), копії кредитного договору (а.с.5), умов та правил надання банківських послуг видно, що 20.04.2012 року [PERSON] отримав кредит розміром 2000 грн., у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На час звернення до суду відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.04.2012 р., станом на 23.04.2015 р. (а.с.3-4) заборгованість за кредитом складає 21505,72 грн., з них: 7514,38 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 6645,16 грн. прострочена заборгованість за процентами, 7346,18 грн. сума пені. Судом встановлено, що спір витікає з цивільних правовідносин які регулюються виконанням зобов'язань. Неналежне виконання позичальником обовязків перед Банком порушує право останнього, тобто те, на що він розраховував при укладенні договору. Відповідно до ст.ст.509, 526 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів законодавства України. За положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦК України, яка визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням відсотків, розмір яких встановлено договором. Враховуючи вищенаведене суд прийшов висновку про задоволення позову, а саме, про стягнення з відповідача 21505, 72 грн. заборгованості за кредитним договором № б\\н від 20.04.2012р. Також в порядку ст.88 ЦПК України з урахуванням того, що позивач був звільнений від сплати судового збору, суд покладає такий на відповідача.

Outcome: approved