Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

04 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] , 04 червня 2016 року у Миргородському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 85. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04 червня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 11 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем сімейні відносини припинені із серпня 2021 року. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та конфлікти. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам та інтересам дитини. В 2018 році вона подавала позовну заяву про розірвання шлюбу, однак вона з чоловіком примирилася. На даний час син [PERSON] проживає з нею. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не висловила. Представник позивача, адвокат Сахно Є.В. позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивач в 2018 році уже мала намір розірвати шлюб. Також в 2018 році з відповідача на користь позивача рішенням суду стягнуто аліменти на утримання дитини Виконавчий лист пред`явлений до виконання в 2021 році. Відповідач не утримує сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені, тому просив шлюб між сторонами розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця реєстрації та проживання (а.с.25,30 ). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 червня 2016 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Миргородському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 85 (а.с.11). Від шлюбу народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.11.2016 (а.с.12). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2, ч..5, ч. 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем [PERSON] понесені судові витрати: - судовий збір в розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору (а.с.1); -витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. на підтвердження яких позивачем наданий договір про надання правової допомоги від 20.12.2021 (а.с. 34). В порушення вимог ст. 137 ЦПК України позивачем не надано розрахунку вартості послуг на правову допомогу та квитанції чи іншого документу про сплату вартості таких послуг. Враховуючи вищевикладене підлягають стягненню відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України із [PERSON] на користь [PERSON] , 908 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1). В задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу необхідно відмовити.

Outcome: approved