Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

04.07.2016 року позивач через свого представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму нарахувань за спожиту електричну енергію у розмірі 4982,70 грн., а також судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач, який є абонентом АК «Харківобленерго» (номер особового рахунку 13466) на підставі договору №45014 від 22.04.2014 року, в порушення вимог п. 27 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року (з подальшими змінами) (далі Правила) та пунктів 11, 16, 20 вищезазначеного договору, отримавши послуги з постачання електричної енергії не сплачує за нею, через що утворився відповідний борг перед позивачем. Відповідач був повідомлений про необхідність погашення боргу, однак до моменту звернення позивача до суду заборгованість не погасив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву від 21.09.2016 року (а.с.26) про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового засідання двічі повідомлявся належним чином (а.с.22 повернута до суду з врученням адресату 26.07.2016 року судова повістка про з`явлення у судове засідання 01.09.2016 року разом з копією позовної заяви та додатними до неї документами та ухвалою про відкриття провадження по справі, та а.с.24 - повернута до суду з врученням адресату 03.09.2016 року судова повістка про з`явлення у судове засідання 21.09.2016 року), причини неявки суду не повідомив. Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, а згідно з абзацом 3 вказаної частини ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття відповідача до суду без поважних причин відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії, яка надається йому позивачем по справі АК «Харківобленерго», що підтверджує договір №45014 про користування електричною енергією, укладений між сторонами 22.12.2014 року зі строком дії до 22.12.2017 року (а.с.6). 23.05.2016 року відповідач був відключений від живлення електричної мережі позивачем через несплату боргу у розмірі 4982,70 грн., який утворився за період з 22.11.2015 року до 23.05.2016 року, що підтверджується довідкою по особовому рахунку відповідача №13466, відкритому у позивача за адресою: Харківська область, м. Первомайський, вул. Лихачовська, буд. 2 (а.с.9). Відповідно до попередження від 22.04.2016 року відповідач був попереджений позивачем про наявність боргу та необхідність його погашення, про що поставив свій підпис у документі про наявність заборгованості (а.с.8). Як вбачається з наданих до суду позивачем документів, оскаржень стосовно порядку та суми нарахувань відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку не було. Своїм правом на подання відповідних доказів по справі відповідач також не скористався. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», фізична особа, яка використовує електричну енергію для власних потреб є споживачем електричної енергії. Згідно зі ст. 3 вищевказаного Закону відносини, повязані з виробництвом, передачею, поставкою та використанням енергії, регулюються вказаним Законом та Правилами. Дані нормативно-правові акти, в яких визнані права, обовязки та відповідальність сторін, обовязкові як для енергопостачальника, так і для споживача електричної енергії. Ст.27 Закону встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику і визначено, що порушеннями в електроенергетиці є, зокрема, безоплатне користування електричною енергією, та порушення Правил. Відповідно до п. 27 Правил у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Вказане положення кореспондується с нормами п. 16 договору про користування електричною енергією №45014 від 22.04.2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Ст.714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надати другій стороні (абонентові) енергетичні ресурси, передбачені договором, а абонент зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися режиму її використання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати, в даному випадку у розмірі судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved