Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

04 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] 25.09.2010 року був зареєстрований шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідач [PERSON] не здійснює матеріальну допомогу на дитину, через що позивачка змушена звернутись до суду, просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу/. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] за викликом до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, крім того, вказав, що позов [PERSON] визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 вересня 1986 року, про що у книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 136, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] мають дитину - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено актовий запис № 264. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України й ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку відхилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у грошовій і (або) натуральній формі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). У відповідності з частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши обставини справи, суд визнає, що відповідач [PERSON] на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідає найвищім інтересам дитини. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України та статтею 4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. належать до стягнення з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved