Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

04.03.2015 року ПАТ «Кіровоградобленерго» в особі Олександрійського району електричних мереж звернулось до суду з позовом, відповідно до якого просили стягнути із [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 4737 грн. 28 коп. та судових витрат на суму 243грн. 60коп. Свої вимоги мотивуючи тим, що \~[PERSON] проживає в квартирі, яка належить їй на праві приватної власності, отримує послуги, які надає позивач, що підтверджується укладеним між ними договором про користування послугами електропостачання від 19.08.2003 року та відкритим особовим рахунком №180507044, однак кошти за них не сплачує, внаслідок чого виникла вказана заборгованість. Остання оплата відповідачем була зроблена 01.03.2012 року за показником лічильника 4528. 04.07.2013 року лічильник було замінено, при цьому показник знятого лічильника становив 10423 кВт, тобто різниця складала 5895 кВт., що з урахуванням пільг і субсидій становить 1629грн. 67коп. Новий лічильник було встановлено з показником 000001 кВт. Під час контрольного огляду, який було здійснено 01.02.2015р. показник лічильника становив 11475 кВт, тобто різниця 11475 кВт, вартість яких з урахуванням пільг і субсидій складає 5354грн. 50коп. Отже за період з 01.03.2012 року по 01.02.2015 року [PERSON] спожито 17369 кВт електроенергії на суму 6984грн. 17коп, сплачено 2246 грн.89коп., залишок боргу 4737грн. 28коп. [PERSON] неодноразово повідомлялась про те, що нею невірно здійснюється оплата послуг, які надає позивач, а також повідомлялась про те, що в разі несплати боргу буде припинено постачання електроенергії до її квартири. 22.12.2015 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, оскільки відповідач після подання позову, а саме в період з 01.02.2015 року по вересень 2015 року, продовжувала користуватись послугами позивача при цьому використавши 787 кВт на суму 929грн. 44коп., що підтверджується відповідним розрахунком, не здійснюючи на рахунок позивача жодних проплат, її заборгованість перед останнім становить 5666грн. 72 коп. Цього ж дня від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON], який є чоловіком відповідача [PERSON], разом з останньою проживає однією сімєю за вказаною в позові адресою та, відповідно, користується послугами, які надає позивач. Ухвалою суду від 22.12.2015 року клопотання представника задоволено повністю, [PERSON] залучено до участі у справі в якості співвідповідача. 16.03.2017 року відповідач [PERSON] повідомив суд про те, що його дружина, співвідповідач по даній справі, [PERSON] 21.01.2017 року померла та надав копію довідки про смерть від 23.01.2017 року, видану лікарем КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Олександрія» [PERSON] Ухвалою суду від 21.03.2017 року провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника відповідача [PERSON] Ухвалою суду від 02.07.2018 року провадження в справі відновлено, оскільки як свідчить довідка, надана Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Від відповідача [PERSON] на адресу суду неодноразово надходили звернення-скарги, які суд розцінює як заперечення на позов, та відповідно до яких [PERSON] позовні вимоги не визнає, оскільки договору ні він, ні його покійна дружина з позивачем не укладали. Посилання позивача на договір про користування електроенергією, який було укладено між [PERSON] та позивачем 19.08.2003 року, вважає безпідставними, оскільки, відповідно до Закону України №1872 V від 24.06.2004 року, який вступив в силу з 01.01.2006 року, в разі, якщо договір, який існував до цього, не було перезаключено в 2006 році, він втрачає силу. Квартиру, в якій проживає він та до дня смерті проживала його дружина [PERSON] ще в 2015 році було відключено від електропостачання. На час відключення борг становив 4737,28грн., а станом на 13.02.2017 року борг вже складає 5262,63грн., тобто електропостачання відключене, а сума боргу зростає. Наявні в нього розрахункові книжки свідчать про те, що до 2012 року у позивача не було зауважень щодо оплати послуги, які надавались останнім до квартири, та які було оплачено згідно встановленого тарифу для осіб, які мають пільги по оплаті 18,27грн. за 1 кВт (повна вартість - 28,10грн. за 1 кВт). Крім того, 20.03.2012 року, на його заяву від 19.03.2012 року, тодішнім керівником Олександрійського РЕМ [PERSON] було надано відповідь про те, що за обсяг, спожитий до 250 кВт електроенергії на місяць, тариф становить 17,95грн. за 1 кВт.год. В судове засідання представник позивача надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду з особистим підписом відповідача, \~в \~судове \~засідання повторно не \~зявився. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивач постачає електричну енергію до квартири № 44 в будинку №83 на проспекті Соборному в м.Олександрія Кіровоградської області. Згідно архівної довідки №601 від 14.06.2018 року, виданої КП «ОМБТІ» право власності на квартиру № № 44 в будинку №83 на проспекті Соборному в м.Олександрія Кіровоградської області, за архівними даними, належало [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Олександрійської міської ради 23.11.1993 року, згідно розпорядження №5702 від 22.11.1993 року. Відповідачі є споживачамм послуг позивача, що підтверджується договором №507/44 про користування електричною енергією, який було укладено 19.08.2003 року між ВАТ «Кіровоградобленерго» та [PERSON], та відкритим на імя останньої особовим рахунком №180507044. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, ст.ст. 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України\~\~ від 26 липня 1999 р. № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою постановою Національної комісії регулювання енергетики України від 4 травня 2006 р. № 562. Відповідно до «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, постачальник постачає електричну енергію споживачеві, а споживач зобов'язаний оплачувати вартість спожитої електричної енергії та дотримуватися вимог закону при її споживанні. Згідно зі\~статтею 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачу) енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про електроенергетику»\~енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Згідно п.п. 19, 21\~Правил користування електричною енергією, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357\~розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно п. 20 зазначених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. За особовим рахунком №180507/44 споживачі користуються пільгами як діти війни. Згідно п.5 Закону України «Про соціальний захист соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2001 року за №2І95-ІУ дітям війни надаються такі пільги: право на 25-відсоткову знижку при платі за користування комунальними послугами (газом, ектроенергією тощо) у межах середніх норм споживання. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 879 «Про встановлення норм користування комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати» пільги надаються в межах таких норм: у сільських та міських населених пунктах - у розмірі 75 кВт год. на сім'ю з однієї-двох осіб на місяць, у тому числі якщо обидва члени сімї мають право на знижку і додатково 15 кВт год. на кожного іншого члена сімї, а також осіб, які не належать до членів сім'ї пільговика, але зареєстровані і проживають у зазначеному житловому приміщенні і мають право на знижку плати. Згідно Постанови НКРЕ ( у редакції постанови НКРЕ від 17.03.11 №343) тарифи на електроенергію, що відпускається населенню з 01 квітня 2011 року: за обсяг спожитий до 150 кВт год. електроенергії на місяць (включно) - 28,02 грн.; за обсяг, спожитий понад 150 кВт год. електроенергії на місяць - 36.48 грн. Згідно Постанови НКРЕ ( у редакції постанови НКРЕ від 23.04.2012 №497) тарифи на електроенергію, що відпускається населенню з 01 травня 2012 року: за обсяг спожитий до 150 кВт год. електроенергії на місяць (включно) - 28,02 грн.; за обсяг, спожитий понад 150 кВт год. електроенергії на місяць - 36.48 грн. - \~ \~ \~ \~ за обсяг, спожитий понад 800 кВт год. електроенергії на місяць - 54.72 грн. Згідно Постанови НКРЕ (у редакції постанови НКРЕ від 15.06.12 №750) тарифи на електроенергію, що відпускається населенню з 01 липня 2012 року: - за обсяг спожитий до 150 кВт год. електроенергії на місяць (включно) 28,02 грн.; - за обсяг, спожитий понад 150 кВт год. електроенергії на місяць 36,48 грн. - за обсяг, спожитий понад 800 кВт год. електроенергії на місяць - 95,76 грн. Згідно Постанови НКРЕ ( у редакції постанови НКРЕ від 23.05.14 №749)тарифи на електроенергію, що відпускається населенню з 01 червня 2014 року: - за обсяг спожитий до 150 кВт год. електроенергії на місяць (включно) - 30,84 грн.; - за обсяг, спожитий понад 150 кВт год. електроенергії на місяць 41,94 грн. - за обсяг, спожитий понад 800 кВт год. електроенергії на місяць 134,04грн. 14.11.2014 року на адресу [PERSON] було направлено попередження про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію на показники 7988, які було зафіксовано контролером 01.11.2014 року в сумі 2549,06грн. та про те, що в разі несплати боргу в тридцятиденний строк з дня отримання попередження, буде призупинено постачання електроенергії. Попередження споживачами було отримане 21.11.2014 року, що підтверджується поштовим повідомлення про його вручення. Згідно з довідкою про здійснення контрольних обходів в період з 01.12.2010 року по 01.02.2015 рік за адресою споживача [PERSON] (особовий рахунок №180507/44) станом на 04.07.2013 року показання лічильника становили 10423. Цього ж дня лічильник було замінено, показання становили 1. Станом на 01.02.2015 року показання заміненого лічильника становили 11475. Відповідно до довідки ПАТ «Кіровоградобленерго» в особі Олександрійського РЕМ від 10.02.2015 року №396/71 за період прострочення сплати розрахунку за користування послугами позивача відповідачем спожито 17369 кВт на суму 6984грн. 17коп., сплачено 2246грн. 89коп., залишок заборгованості становить 4737грн. 28коп. (6984,17 -2246,89). Згідно з заявою представника позивача про збільшення позовних вимог та доданого до неї витягу з особового рахунку №180507/44 споживачі після подання первісного позову продовжували користуватись послугами позивача і за період з 01.02.2015 року по вересень 2015 року останніми було спожито 789 кВт на суму 929грн. 44 коп. При цьому представником позивача було надано уточнюючий розрахунок боргу, відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 5665грн. 42 коп. Наданий представником позивача розрахунок боргу також свідчить про те, що під час здійснення нарахування вартості спожитої електроенергії за особовим рахунком №180507/44 було враховано соціальну пільгу для дитини війни в розмірі 25% та надану відповідачам субсидію. Посилання відповідача [PERSON] на те, що під час здійснення розрахунків вартості спожитої ними електроенергії повинна була враховуватись подвійна пільга для дітей війни, оскільки і він, і його дружина, відповідач [PERSON], є дітьми війни, спростовуються Порядком застосування тарифів на електроенергію, затвердженим постановою Національно комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 23.04.2012 № 498, згідно з п.2.2 якого якщо споживач має декілька пільг одночасно, йому надається тільки одна з пільг за його вибором. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 48\~Правил користування електричною енергією\~для населення споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення\~правил користування електричною енергією Отже, суд вважає, що розрахунок вартості спожитої відповідачами електроенергії позивачем зроблено вірно, у відповідності до вимог закону, а сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів. Як свідчать досліджені докази відповідачі являлись співвласниками квартири № 44 в будинку №83 на проспекті Соборному в м.Олександрія Кіровоградської області. Стаття 360 ЦК України\~визначає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Статтею 322 ЦК\~встановлено обов'язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки майно, яке перебуває на праві спільної часткової власності, належить усім співвласникам, цілком очевидно, що останні зобов'язані нести витрати щодо управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів та інших обов'язкових платежів та нести відповідальність за зобов'язаннями, пов'язаними зі спільним майном, у межах своєї частки у праві спільної часткової власності. Участь кожного співвласника у «витратах на управління, утримання та збереження спільного майна» означає необхідність несення витрат, які є об'єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані. Кожен співвласник зобов'язаний брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які зробили необхідні витрати на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника або співвласників їх відшкодування. Правило\~ст. 360 ЦК\~застосовується незалежно від того, хто із співвласників виступив стороною за договірним зобов'язанням щодо спільного майна, за умови, що даний співвласник мав право укладати цей договір. У даному випадку нерухоме майно належить сторонам на праві спільної власності у рівних частках, тому і витрати на утримання спільного майна сторони повинні нести у рівних частках. Разом з тим, відповідно до актового запису про смерть №83 від 23 січня 2017 року, зробленого Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, 22 січня 2017 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серія І-ОЛ №238433). Після смерті особи відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві (померлому) на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, від спадкодавця до спадкоємців переходять як права, так і обовязки. Таким чином, у разі смерті фізичної особи, яка є боржником у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається заміна боржника у зобовязанні. Відповідно до відповіді, наданої Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1 спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 22 січня 2017 року, не заводилась. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, відповідач [PERSON], як спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (6 місяців з часу відкриття, тобто з 22.01.2017 року по 22.07.2017 року) не подав заяву про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог стягувача. Разом з тим, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Однак, як свідчать матеріали справи позивачем вимоги про заміну боржника [PERSON], яка померла 22.01.2017 року, на правонаступника заявлено не було. Крім того, відповідно до вимог ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця має право протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у вищезазначені строки, позбавляється права вимоги. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України (у справі №6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року). Отже, враховуючи, що протягом встановленого строку (6 місяців з часу відкриття, тобто з 22.01.2017 року по 22.07.2017 року) позивачем(кредитором) вимог до спадкоємців [PERSON] предявлено не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення боргу з відповідача [PERSON], як співвласника квартири, який несе витрати на утримання майна відповідно до своєї частки, на суму 2832,71грн. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial