overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

04.04.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що, вона з відповідачем одружились 06.11.1982 року. Шлюб зареєстрований Воєводською сільською радою Троїцького району Луганської області , актовий запис № 10. Від цього шлюбу мають двох повнолітніх дітей. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Спору майнового характеру та спору про виховання дітей не заявлено. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, надала письмову заяву в якій просила справу розглянути без її участі , проти позову не заперечувала. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1982 року. Шлюб зареєстрований Воєводською сільською радою Троїцького району Луганської області , актовий запис № 10. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватись прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

04.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просила суд встановити факт її постійного проживання разом з її матірю [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті 13.02.2001 року за адресою: с. Кіндратівка, вул. Висока, 42 Сумського району Сумської області. Встановлення даного факту необхідно їй для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В обґрунтування вимог [PERSON] зазначала, що її мати [PERSON] померла 13.02.2001 року, після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить майно, що перебуває на території Хотінської селищної ради. Заявниця вказує, що за життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповідала їй - своїй доньці [PERSON] У судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав в повному обсязі. Пояснив, що мати заявниці залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла доньці [PERSON] Крім того, пояснив, що на даний час не збереглися письмові докази в селищній раді про те, що заявниця на час смерті матері проживала разом з нею. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] немає. Заінтересована особа Хотінська селищна рада направила лист, в якому просить справу розглядати в відсутність їх представника, проти заяви про встановлення факту не заперечує (а.с.45). Судом під час розгляду справи задоволені клопотання представника заявника про приєднання до справи письмового доказу та про виклик і допит свідків (а.с.4). Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши надані документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 14 лютого 2001 року (а.с.8). \~ \~ \~ \~Зі свідоцтва про одруження заявниці вбачається, що [PERSON] 22 квітня 1971 року уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9). За життя [PERSON] склала заповіт від 17 серпня 1993 року, яким все своє майно заповідала доньці [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Про майно, що входить до складу спадщини, суду інформації не надано. \~ \~ \~ \~ Допитані в суді свідки [PERSON], [PERSON] (які проживала в одному селі з матірю заявниці), підтвердили факт постійного проживання заявниці [PERSON] разом з матірю [PERSON] за адресою проживання матері: вул. Гагаріна, 47 в с. Кіндратівка Сумського району. Свідки пояснили, що протягом останнього року свого життя [PERSON] в звязку з похилим віком та слабким станом здоровя потребувала стороннього догляду, так як їй було 89 років, і донька [PERSON] проживала з матірю, доглядала її до самої смерті, займалась домашнім господарством, полола город, ходила до аптеки, магазину, і свідки все це бачили. Таким чином, ці обставини підтверджують доводи заявниці про те, що вона на час смерті матері постійно проживала з нею. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання заявниці [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме -13 лютого 2001 року, за адресою: с. Кондратівка, Сумського району, вул. Гагаріна, 47.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

04.04.2018 року [PERSON] звернулася із заявою до суду, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який мав місце 27 грудня 2017 року в місті [PERSON] Італія, мотивує це тим, що її мати проживала в Італії в м. Кайро Монтенотте, де 27.12.2017 року потрапила в аварію та загинула. Оскільки смерть матері була в іншій країні, в неї відсутні заключення про причину смерті. Встановлення факту смерті необхідно для виписки матері з будинку в селі Кирдани ьа оформлення спадщини після її смерті. Заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи у відсутності представника ради. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно некроскопічного звіту від 02.01.2018 року, [PERSON], [INFO], померла 27.12.2017 року о 18:55 в містечку [PERSON], область Савона, на провінційнй дорозі 29, відбулася насильницька смерть (а.с.10 зворот. ст.) 02.01.2018 року тіло [PERSON] було кремоване, про що свідчить протокол кремації (а.с. 11 зворот. ст.). Довідка видана виконкомом Овруцької міської ради Житомирської області №7-569 свідчить, що [PERSON], [INFO] була зареєстрована в [INFO] по день смерті 27.12.2017 року. 30.03.2018 року Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки не предявлено документ, на підставі якого проводиться державна реєстрація смерті предявлені документи, видані установами Італії, про що свідчить лист (а.с.15). [PERSON] доводилася матір»ю заявника, про що свідчать копії свідоцтва про народження серії VI-HO №288886, свідоцтва про одруження серії І-ТП №092351. У суду немає підстав не довіряти вказаним довідкам та поясненням заявника викладених у заяві, а тому суд вважає факт смерті [PERSON] доведеним. Встановлення факту смерті матері заявнику необхідно для зняття її з реєстрації в будинку та оформлення спадщини. Заявником сплачено судовий збір в сумі 353 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

04.04.2018 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності неї трудової книжки серії БТ-ІІ №1216173, заведеної 07 квітня 1987 року. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що вона звернулась до Управління пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області для оформлення пенсії, але їй було відмовлено у звязку з тим, що у співробітників пенсійного фонду виникли сумніви щодо належності заявниці трудової книжки, оскільки в трудовій книжці її ім`я вказано як «Ирина», а в паспорті записано як «Іра» та рекомендовано звернутися до суду. У звязку із чим він був змушений звернутись до суду. До судового засідання заявниця не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, на заві наполягала (а.с.14). Представник Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до судового засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 07.04.1987 року заявниці була видано трудова книжка серії БТ-ІІ №1216173 (а.с.5). Однак при заповненні трудової книжки (трудова книжка була заповнена російською мовою) була допущена помилка в написані імені заявниці, а саме вказано російською мовою «Ирина», замість вірного «Іра». Той факт, що трудова книжка, яка заповнена 07.04.1987 року належить «Пасечник Ірі Іванівні» підтверджується паспортом серії КМ 325121, виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 05.09.2005 року (а.с.4), свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 383650 (а.с.6), карткою платника податків (а.с.4), з яких вбачається, що ім`я заявниці записано «Іра». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

04.04.2018 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що довідка Комунальної установи «Обєднаний трудовий архів селищної, сільських рад Новосанжарського району» №01 13/394 від 14.11.2017 року щодо обліку розрахунків по оплаті праці за 1999 -2000 роки працівників колгоспу імені Іллічі, з 1994 року колективне сільськогосподарське підприємство імені Ілліча Новосанжарського району, Полтавської області за 1979, 1983 2000 роки з даними про встановлення мінімуму та кількості відпрацьованих вихододнів з записом в графі [PERSON] «по батькові» «М» належить [PERSON]. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що заявник працював в колгоспі імені «Ілліча» Новосанжарського району, Полтавської області. Однак, відповідно до архівної довідки архіву Новосанжарської районної ради №01 13/394 від 14.11.2017 року у книгах обліку розрахунків по оплаті праці працівників колгоспу імені «Ілліча» Новосанжарського району, Полтавської області за 1979, 1983 2000 роки є дані про заробітну плату лише на імя «[PERSON] [PERSON]». Встановлення факту необхідно заявнику для призначення пенсії. Заявник в судому засіданні підтримав заявлені вимоги. Заінтересована особа, КОБЕЛЯЦЬКЕ ОБЄДНАНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечила, надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що заявник має наступне повне прізвище, імя та по - батькові: [PERSON], що підтверджується копіями паспорту, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера. З трудової книжки заявника вбачається, що останній у 1979 році, 1983 2000 роках працював у колгоспі імені Ілліча, з 1994 року колективне сільськогосподарське підприємство імені Ілліча Носанжарського району Полтавської області. На замовлення заявника з метою оформлення пенсії Комунальною установою «Обєднаний трудовий архів селищної, сільських рад Новосанжарського району» Новосанжарської районної ради видано архівну довідку №1-13/394 від 14.11.2017 року, в якій зазначено, що у книзі обліку розрахунків по оплаті праці працівників колгоспу імені Ілліча, за 1999 2000 роки, з 1994 року колективне сільськогосподарське підприємство імені Ілліча Новосанжарського району Полтавської області, за 1979, 1983 2000 роки, є дані про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів на імя [PERSON] [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], жителі с.Нехвороща, Новосанжарського району, Полтавської області підтвердили, що заявник працював у колгоспі імені Ілліча, з 1994 року колективне сільськогосподарське підприємство імені Ілліча Носанжарського району Полтавської області, отримував оплату праці. Оцінюючи вказані документи у їх сукупності, суд вважає, що відомості у вказаних документах стосуються саме заявника. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

04.04.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем [PERSON] з 30 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис - № 620. Від спільного життя мають дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що відповідачем не заперечується. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб тому що припинила з березня2018 року з відповідачем [PERSON] відносини, проживає окремо, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON]надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.20). Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності (а.с.19). Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Ст. 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

04.04.2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 15.11.2001 року. Від подружнього життя в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного, не проживають разом. Оскільки їхній шлюб носить формальний характер, просить такий розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала заяву в якій просить позовні вимоги в частині визнання місця проживання дитини залишити без розгляду, в решті позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Просить проводити розгляд справи у її відсутності. Судові витрати просить розподілити порівну. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить позовні вимоги в частині визнання місця проживання дитини залишити без розгляду, в решті позовні вимоги визнав. Просить проводити розгляд справи у його відсутності. Судові витрати просить розподілити порівну Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 15.11.2001 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Від подружнього життя в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судові витрати по справі суд вважає за необхідне розподілити в рівних частинах між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

04.04.2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано, має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі проживають окремо, шлюб між сторонами розірваний. Дитина перебуває на утриманні позивача. Вказує, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак не в достатньому розмірі, а саме 300 грн.. Коштів для забезпечення дитини всім необхідним не вистачає. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 1200 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] змінила позовні вимоги, просить стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 1000 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні змінені позовні вимоги визнав, не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. Не заперечує щодо ухвалення рішення на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд позов задовольняє. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

\~\~\~\~\~ 04.04.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідачки [PERSON], за яким просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28.06.1996 року Новобузьким відділом РАГС, актовий запис № 51, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились в травні 2017 року, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. \~\~\~\~\~ Відповідачка [PERSON] на судовий розгляд справи також не з'явилася, втім направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, предявлений до неї позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28.06.1996 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились в травні 2017 року, сумісне життя останніх не склалось. Наразі вони спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають. \~\~\~\~\~\~ В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, \~у звязку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved