Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

03 квітня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 08 травня 2008 року укладено договір № MRXRFF123030013 (далі за текстом - договір), відповідно до якого [PERSON] надано кредит у розмірі 9999 грн. 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 травня 2009 року, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] порушила умови договору та не повертає суму кредиту, не сплачує процентів та комісію за користування кредитом, а також штраф (фіксовану частину та процентну складову), та пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором. Станом на 10 люте 2012 року сума заборгованості складає 69870,75 грн., де 8799,10 грн. - сума заборгованості за кредитом, 06,74 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 1099,89 грн. - сума заборгованості по комісії за користування кредитом, 56161,65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3303,37 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач в добровільному порядку не вчинила заходів щодо погашення заборгованості, тому позивач вимушений був звернутись до суду із відповідним позовом, вимагаючи стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором та відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні представник позивача Вишневський В.І. у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, повідомив про те, що позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.35). Відповідач [PERSON] письмово повідомив судові про те, що нею визнаються обставини, зазначені у позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк», та вона їх не оспорює. Не заперечує проти задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 38). Сторони та їх представники в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.32,33), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.35,38). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 08 травня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № MRXRFF123030013, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у розмірі 9999,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09 травня 2009 року, що відповідає строку дії картки. 08 травня 2008 року [PERSON] отримав платіжну з кредитним лімітом на ній у розмірі 9999,00 грн. та персональний ідентифікаційний номер. Плата за користування кредитом та порядок виконання боргових зобов'язань відповідача по справі перед позивачем визначені Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою. Згідно п.п.3.2 п3 Прав та обов'язків сторін, позичальник зобов'язується сплачувати, зокрема, заборгованість по кредиту, процентам та комісії за його користування. Відповідно до пп.6.3 п 6 Відповідальності сторін, у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. З матеріалів справи встановлено, що відповідач - позичальник [PERSON] на протязі 2008-2010 років порушує умови договору № MRXFF123030013 від 08 травня 2008 року в частині сплати заборгованості за кредитом, сплати процентів та комісії за користування кредитом, а також штрафу за неналежне виконання умов договору. Станом на 10 лютого 2012 року сума заборгованості складає 69870,75 грн., де 8799,10 грн. - сума заборгованості за кредитом, 06,74 грн. - сума заборгованості по процентам за користування кредитом, 1099,89 грн. - сума заборгованості по комісії за користування кредитом, 56161,65 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3303,37 грн. - штраф (процентна складова). Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно статей 526,530,546 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штрафом, пенею). Згідно пп.4.6. п.4 Порядку Розрахунків, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості в строки, установлені у заяві й 3.2.2, 3.3.3 даних умов, понад 210 днів днів, вся заборгованість за кредитом згідно заяви вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі зазначеному в 6.1 цих умов. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини суми кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 698 грн. 71 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved