Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

02 липня 2015 року ПАТ Дельта Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору № 013-04544-261011 від 26 жовтня 2011 року банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття карткового рахунку № 26257905253653 в національній валюті та відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної ліній на рахунку в сумі 1516 грн. 68 коп. У відповідності до договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередні звітній місяць, а також, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахований за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості та процентів за користування. Станом на 12 травня 2015 року [PERSON] не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, у результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1727 грн. 18 коп. Просять суд стягнути з відповідача на власну користь вказану заборгованість. Від сплати судового збору позивача звільнено, оскільки ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації. Відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» [PERSON] не зявився, зазначивши у позовній заяві прохання справу розглядати без його участі, на задоволенні позовним вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, через розміщене у друкованих засобах масової інформації оголошення. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як встановлено у судовому засідання та вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 26 жовтня 2011 року укладено договір № 013-04544-261011 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановив ліміт на рахунку в сумі 1516 грн. 68 коп. кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари, що придбаваються у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком та вчинення інших операцій, передбачених договором(а.с. 3-5). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що строк виконання зобов'язання сплинув, а відповідач в порушення умов договору зобовязання не виконав належним чином, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту. Згідно розрахунку прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 12 травня 2015 року становить 1727 грн. 18 коп. яка складається в цілому з заборгованості за тілом кредиту. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, судовим рішенням позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені та документально підтверджені судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 105 грн. 00 коп. Оскільки, позивача відповідно до положень п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved