Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

03.10.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивувала тим, що з 25 вересня 2004року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області, України за актовим записом № 1 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться повністю на її утриманні. Разом з тим зазначила, що з відповідачем проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків, почуття поваги та любові втрачено. Подальше збереження сім'ї та примирення вважає неможливим. Оскільки діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1600грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з викладених в позові підстав та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав, проти її задоволення не заперечував, про що надав суду письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 25 вересня 2004року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області, України за актовим записом № 1 (а.с.8). Від шлюбу мають дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). В ході розгляду справи відповідачем було зазначено, що він не має на утриманні інших дітей та осіб. Разом з тим, відповідачем було зазначено, що він працює в СМУ-2 ПАТ «Трест КЕМ» ( м. Київ, вул. Велика Васильківська, 41), на посаді електромонтажника та не має на утриманні інших дітей та осіб. Однак доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Разом з тим, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям на час подання позову до суду припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими, та не заперечувалися відповідачем, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 03.10.2013року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. З огляду на те, що діти проживають з матір'ю, враховуючи (як того вимагає ст. 182 СК України) матеріальне становище платника аліментів, відсутність на його утриманні інших дітей та осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1600гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення повноліття дітьми, оскільки батько проживає окремо від дітей і на нього законом покладено обов'язок їх утримувати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved