Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

02.06.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Дніпровської міської ради (треті особи - Перша ДДНК, [PERSON] ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.06.2021р. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні в підготовче засідання, а також витребувані матеріали спадкової справи (а.с. № 23). Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 та п.3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України проведено 30.09.2021р. (а.с. №63). На виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 08.06.2021р. в частині витребування доказів 29.07.2021р. завідувачкою Першої ДДНК Водолазською Н.В. суду направлено належним чином завірену копію спадкової справи № 56/2021, з якої вбачається, що з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [INFO] звернулися дві особи: позивачка [PERSON] (донька померлої) та [PERSON] (онук померлої) (а.с. № 31, 32-51). В обґрунтування позовних вимог позивачка по тексту позову зазначила, що вона є донькою [PERSON] , яка 22.04.2008р. склала на її (позивачки) ім,я та на ім,я третьої особи - [PERSON] (онука) заповіт. Мати померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . 05.02.2021р. позивачка та її син [PERSON] звернулися до Першої дніпровської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини за заповітом. [PERSON] , зокрема, подав заяву про те, що він на спадщину не претендує. Постановою державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Кравцової А.І. від 09.02.2021р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Позивачка своєчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини через тривалу хворобу після важкої травми, яку вона отримала 20.08.2020р. Вона є спадкоємцю за заповітом, втім, звернулася з заявою про прийняття спадщини в пропуском строку. Оскільки позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, посилаючись на норми ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, просила визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представником відповідача Дніпровської міської ради - Чудновським А.О.(діє на підставі довіреності від 24.12.2020р.- а.с. № 56) в порядку ст. 178 ЦПК України 19.08.2021р. подано відзив, по тексту якого представник відповідача зазначав, що, на його думку, відсутні поважні причини пропуску строку для подачі позивачкою заяви про прийняття спадщини (а.с. № 52-55). Представник позивачки - адвокат Нестеченко Д.С. (діє на підставі ордеру від 01.06.2021р.- а.с. № 27) в наданій суду 16.11.2021р. заяві просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визначивши додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном 3 місяці, розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. В цій заяві представник позивачки також зазначив, що [PERSON] не наполягає на стягненні з відповідача на її користь судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 908грн. та правової допомоги (а.с.№70). Представник відповідача Дніпровської міської ради - Пренко А.В. (самопредставницство- а.с. № 74-76) в наданій суду 16.11.2021р. заяві просила відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с.№72). Представник третьої особи - Першої ДДНК в судове засідання 16.11.2021р. не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення (а.с. № 68). 19.10.2021р. до суду надійшла заява завідувачки Першої ДДНК Водолазської Н.В., в якій остання просила розглядати справу без участі представника Першої ДДНК та ухвати рішення на розсуд суду (а.с. № 69). Третя особа - [PERSON] в судове засідання 16.11.2021р. не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є розписка (а.с. № 64). Раніше, а саме 30.09.2021р. надав суду заяву, де зазначив, що позовні вимоги просить задовольнити та справу розглядати за його відсутності (а.с. № 61). З урахуванням поданих до суду заяв представників позивачки та відповідача, заяв третіх осіб, суд розглянув справу 16.11.2021р. за правилами ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку змісту заперечень стосовно позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази на підставі положень ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та реєстрацію шлюбу позивачки (а.с. № 11,12). [PERSON] (третя особа у справі) - це син позивачки та відповідно - онук [PERSON] (а.с. № 33, 40, 44-45). [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] (а.с. № 34). За життя, а саме 22.04.2008р. у м. Дніпрі (м. Дніпропетровська) [PERSON] склала заповіт на ім,я доньки [PERSON] та онука [PERSON] (а.с. № 36). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] (а.с. № 17). 05.02.2021р. позивачка та її син звернулися до Першої ДДНК з відповідними заявами, а саме [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, а її син [PERSON] з заявою про те, що він на спадщину не претендує, строк для прийняття спадщини пропустив, втім не має наміру звертатися до суду для відновлення строку для прийняття спадщини (а.с. № 32зв,33). Постановою державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Кравцової А.І. від 09.02.2021р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті її матері у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с. № 50). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Пояснюючи причини несвоєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини, позивачка зазначала, що із заявою про прийняття спадщини вона протягом встановленого шестимісячного строку не звернулася через тривалу хворобу після важкої травми, яку вона отримала 20.08.2020р., а після виписки з лікарні вона проходила важку реабілітацію у дома та фактично вчилася заново ходити, саме тому до нотаріуса з вернулась лише 09.02.2021р. Матеріалами цивільної справи підтверджується, що [PERSON] 20.08.2020р. отримала травму і в період з 20.08.2020р. по 25.11.2020р. перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Кам`янській міській лікарні № 7» ДОР з діагнозом «перелом стегнової кістки», про що свідчить копія медичної довідки 25.11.2020р. за № 1386 лікаря [PERSON] (а.с. № 14). Отже, посилання представника відповідача на те, що у [PERSON] були відсутні поважні причини для подачі протягом шести місяців від 29.02.2020р. заяви про прийняття спадщини, суд відхиляє, як такі, що є безпідставними. Судом також перевірено, що інших спадкоємців (крім доньки), які б претендували на спадщину та своєчасно звернулися з заявою про прийняття такої спадщини, у померлої немає (матеріали спадкової справи - а.с. № 32зв.,33), позивачка спадкує за заповітом (а.с. № 36), онук на спадщину після смерті бабусі не претендує, звернення [PERSON] до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері з пропуском встановленого строку, не можна вважати недобросовісним користуванням з боку позивачки своїми правами чи будь якими намірами, які б були направлені на порушення чиїх інших прав та інтересів. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979р., ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. В постанові Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі № 681/203/17-ц зазначено, що, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З огляду на те, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті матері, але у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори (чи приватного нотаріуса) заяви про прийняття спадщини, причини пропуску поважні, отже позовні вимоги є такими,що підлягають задоволенню, та позивачці суд вважає за можливе визначити додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері терміном три місяця з дня набрання законної сили рішення суду. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що представник позивачки в заяві до суду від 16.11.2021р., зазначив, що позивачка не наполягає на стягненні з відповідача на її користь судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 908грн. (а.с. №2) та витрат на правову допомогу, судові витрати у цій справі відносяться на рахунок позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved