Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

04 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, територіальної громади в особі Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: четверта Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Після уточнення позовних вимог просив визнати за ним право власності на 1/4 частину спадкового майна, посилаючись на те, що 12 лютого 2008 року померла його дружина [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,040 га в межах згідно з планом, що розташована на території Пологівської, Писарівської сільських рад Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] є позивач [PERSON], та за заповітом син померлої [PERSON]. Постановою державного нотаріуса четвертої Полтавської державної нотаріальної контори від 06.09.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, тому він звернувся до суду з цим позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 513 від 24.11.2016 року про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Представник відповідача Писарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-47/460 від 29.11.2016 року про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Представник третьої особи четвертої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 1475/02-14 від 22.11.2016 року про розгляд справи без його участі, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що у власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 601469, виданого Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області27.06.2003 року, перебувала земельна ділянка площею 2,040 га в межах згідно з планом, що розташована на території Пологівської, Писарівської сільських рад Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). Згідно заповіту від 28 січня 2008 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], [INFO] (а.с. 34). [PERSON] померла 12 лютого 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 093601, виданим центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 13.02.2008 року (а.с. 7). Згідно свідоцтва про одруження серії VII-УР № 471573 від 21.07.1964 року [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-КР № 275579 від 09.12.1964 року [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с. 47). З повідомлення завідувача четвертою Полтавською державною нотаріальною конторою № 1267/02-14 від 20.10.2016 року вбачається, що 15.07.2008 року заведено спадкову справу № 350/2008 після померлої 12.02.2008 року [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори звернувся [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину (обовязкову частку) прийняв чоловік померлої [PERSON], як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 33). Таким чином, прийнявши спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, позивач має право на 1/2 частину майна, яке б належало йому за законом, тобто 1/4 частину майна в складі спадщини. Спадкоємцем інших 3/4 частин майна за заповітом після померлої [PERSON] є [PERSON]. Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved