Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

03.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 22.11.2013 року, який укладено ним з третьої особою, в розмірі 403909 грн 31 коп. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем своїх зобов'язань по забезпеченню належного виконання кредитного договору, що виникли на підставі договору поруки від 22.11.2013 року. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнав, пославшись на припинення договору поруки. Представник третьої особи не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 22.11.2013 року позивачем і третьою особою було укладено кредитний договір № 6-0084/13/42-ОVR відповідно до якого позивач надав третій особі кредит в сумі 500000 грн, строком до 21.05.2014 року, зі сплатою за користування кредитом 23% річних (далі по тексту - Договір, а. с. 16 - 21). З метою забезпечення належного виконання третьою особою умов Договору, того ж дня банк уклав з відповідачем Договір поруки № 3-0417/13/42-Р (а. с. 22 - 27). Посилаючись на невиконання умов Договору третьою особою, позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 403909 грн 31 коп., що виникла станом на 24.10.2014 року, з відповідача як поручителя божника. Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку (ч. 1 ст. 553 Кодексу). В силу положень частини четвертої статті 559 Кодексу порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно статті 253 Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Пунктом 2.1 Договору поруки від 22.11.2013 року встановлено, що за цим договором забезпечено в повному обсязі виконання всіх платіжних зобов'язань з повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, комісії та неустойки не пізніше 21.05.2014 року. Оскільки Договором поруки не встановлено строк його припинення, визначений відповідним календарним днем, місяцем і роком, він вважається припиненим після закінчення шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (21.05.2014 року), тобто з 22.11.2014 року. При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на пункт 5.9.3 Договору поруки про те, що порука за цим Договором припиняється лише в тому разі, якщо кредитор у межах трирічного строку з дня настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого порукою, не пред'явить вимоги до поручителя, тому що такий спосіб визначення строку виконання зобов'язання суперечить приписам статті 253 Кодексу. Враховуючи те, що даний позов пред'явлено вже після припинення Договору поруки, відсутні підстави для його задоволення.

Outcome: dismissed