Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

02.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.10.2004 року Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 17. Просила стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що сторони мешкали однією сім'єю до квітня місяця 2016 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], 2004 року народження та [PERSON], 2007 року народження. Діти наразі проживають разом із позивачкою. Спору з приводу майна подружжя та місця проживання дітей не має. У зв'язку із тим, що примирення між сторонами не можливе, [PERSON] змушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Учасники справи в судове засідання не з'явились. Позивач у поданій заяві підтримала позов та просила ухвалити заочне рішення. Розгляд справи просила провести без її участі, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Судові витрати по справі просила стягнути з відповідача. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею шлюбне прізвище. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 4 ст. 129 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи конвертами про направлення судової кореспонденції. Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно довідки сільського голови Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 16.10.2018 року №959/02-19 місцем реєстрації відповідача є адреса: [ADDRESS]. (а.с. 13) Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2004 року, який було зареєстровано Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER]. (а.с. 7) Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначене підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] від 12.10.2004 року, серії [NUMBER] від 23.11.2007 року. (а.с. 8, 9) Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, примирення та збереження шлюбу неможливе, відповідач не надав суду відзив із запереченнями проти позову, клопотання про надання сторонам строку на примирення не заявлялось. Таким чином, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги викладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спору з приводу місця проживання дітей та поділу майна не має. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved