overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

04.07.2007 р. ПАТ за кредитним договором № HMH0AU00027568 надав [PERSON] кредит у розмірі 11405,95 дол.США строком до 03.07.2012 р.. [PERSON] умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредитних коштів не виконує, виник борг в розмірі 66625,29 дол.США, що складає 1377144,74 грн., який ПАТ просить стягнути із відповідачки, а також судовий збір. Представник позивача позов підтримав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії кредитного договору № HMH0AU00027568 від 04.07.2007 р. ПАТ надав [PERSON] кредит. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту [PERSON] станом на 22.05.2015 р. складає 10957,28 дол.США боргу за кредитом, 16676,36 дол.США боргу за процентами, 798,50 дол.США по комісії, 38193,15 дол.США пені, всього 66625,29 дол.США. Таким чином судом встановлено невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

04.07.2008 року відповідно до укладеного договору, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 15000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом. [PERSON] вимог договору не виконує, не сплачує кредит та відсотки по ньому, внаслідок чого станом на 31.07.2014 року має заборгованність по кредитному договору в загальній сумі 21182,53 грн., яку позивач стягнути з відповідача та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про підтримання позову, слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.31). Відповідач позов визнала повністю, додатково пояснила, що дочка взяла її кредитку і зняла гроші на ремонт, однак їй нічого про це не сказала, тому і виникла заборгованність. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так [PERSON] згідно анкети-заяви від 04.07.2008 року, умов і правил надання банківських послуг (а.с.12-19), отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованності за кредитом до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору, однак систематично порушувала свої договірні зобов'язання, чим порушила умови п.6.5 договору, внаслідок чого станом на 31.07.2014 року виник борг по кредиту на суму 14608,55 грн., по процентам за користування кредитом на суму 4689,10 грн., заборгованність з пені та комісії за користування кредитом на суму 400,00 грн., в зв'язку з чим, відповідно до п.8.6 умов і правил надання банківських послуг відповідачу нараховано штраф (фіксовану частину) на суму 500 грн. та штраф (процентну складову) на суму 984,88 грн., а всього борг становить 21182,53 грн., що підтверджується доданим розрахунком боргу (а.с.6-11), який відповідач не оспорює. Згідно ст.ст. 525, 526, 611, 1049, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

04.07.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. 08.10.2013 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу сторонам було надано шестимісячний строк для примирення. Позивач в судове засідання не з'явилася, позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07.02.1998 року позивач зареєструвала шлюбу з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис за № 41 (а.с. 8). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

04.07.2013 р. ПрАТ «Горлівськтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості вартості послуг з теплопостачання за період з грудня 2009 року по травень 2013 року у сумі 1761,57 грн., 3% річних у сумі 34,84 грн., інфляційних нарахувань у сумі 3,21 грн., посилаючись на те, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» надає послугу з теплопостачання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], де мешкає відповідач. Відповідач своєчасно не оплатив послуги позивача, внаслідок чого виникла зазначена заборгованість. Представник позивача за довіреністю Сопіна Ю.М. у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, тому суд розглянув справу за ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів без відповідача. Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд дістає наступних висновків: Судом встановлено, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» надає послугу з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS], споживачем якої є [PERSON], про що свідчить особовий рахунок № [NUMBER], відкритий на її ім'я, довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Донецькій області. В порушення вимог ст.68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, відповідач не своєчасно і не в повному обсязі сплачує вартість послуг з централізованого опалення. Згідно розрахунку позивача, не спростованому відповідачем, заборгованість за період з грудня 2009 року по травень 2013 року складає 1761,57 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних від простроченої суми складає 34,84 грн., розмір інфляційних нарахувань за порушення виконання грошового зобов'язання по сплаті послуг з централізованого опалення - 3,21 грн. Зазначені суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Тож позов підлягає задоволенню. Згідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

04.07.2014 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є батьком її повнолітньої дитини [PERSON]. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до часу закінчення дитиною навчання. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дитини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.1996, видане Піщанською сільською Радою Кременчуцького району Полтавської області, складено актовий запис 31 від 25.07.2014, батьком дитини зазначений [PERSON]. /а.с. 6/ [PERSON], навчається на 3 курсі денної форми навчання Коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, термін навчання з 01.09.2011 по 30.06.2015. /а.с. 4/ Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач працює, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

04.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Він з 20.10.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З весни 2012 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися через різні погляди на життя, втрату почуття поваги та кохання один до одного, внаслідок чого вони стали проживати окремо. Син залишився проживати з ним. На даний час шлюб є лише формальним. Спору щодо спільного майна між ними немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з ним. Так як примирення вважає неможливим, просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач на задоволенні позову наполягає, відповідач проти задоволення позову не заперечує, згодна, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати з батьком, просить змінити їй прізвище на дошлюбне (а.с.10-11). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як було встановлено у судовому засіданні, з 20.10.2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). З весни 2012 року спільне життя подружжя припинено через різні погляди на життя, втрату почуття поваги та кохання один до одного. Дитина залишилась проживати з позивачем. Взаємовідносини, що склалися між сторонами, виключають подальше спільне життя. Сім'я фактично розпалася. За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і шлюб необхідно розірвати. Спору щодо спільного майна між сторонами немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з батьком. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

04.07.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 31.08.1991 року по 12.05.2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У зв'язку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі - 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 31.08.1991 року по 12.05.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, відповідач [PERSON] являється батьком останньої. (а.с. 4) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

04.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій зазначила, що згідно з рішенням Новобузького районного суду від 27.02.2012 року її рідного брата - [PERSON], [INFO], визнано недієздатним та призначено його опікуном їх спільну матір - [PERSON]. Посилаючись на те, що призначений судом опікун [PERSON] померла [INFO], просила суд призначити її опікуном над її недієздатним братом [PERSON] Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Заінтересована особа - орган опіки та піклування Новоюр'ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, втім направила на адресу суду письмову про можливість розгляду справи за відсутності представника органу опіки. Згідно з вказаною заявою не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] про призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. За рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2012 року, суд, установивши наявність у громадянина [PERSON], [INFO], хронічного, стійкого психічного розладу, в наслідок якого останній не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визнано недієздатним та призначено його опікуном - громадянку [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Однак, опікун [PERSON], у віці 84 років, померла [INFO] в с. Новоюр'ївка Новобузького району Миколаївської області, про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.06.22014 року (а.с. 8). В силу положень ч. 4 ст. 25 ЦК України та абз. 5 п. 5.4. Правил опіки та піклування, затверджених спільним Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за N 387/3680, опіка припиняється унаслідок смерті опікуна. Заявниця [PERSON], як вбачається з матеріалів справи (а.с. 13 - 16) являється рідною сестрою недієздатного [PERSON], проживає в житловому будинку в с. Новоюр'ївка Новобузького району разом з вищевказаним братом, за місцем проживання характеризується виключно з позитивного боку. При судовому розгляді справи обставин визначених ст. 64 ЦК України не встановлено, відтак заявниця [PERSON] може бути опікуном недієздатного [PERSON] Крім цього, згідно рішення органу опіки та піклування Новоюр'ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 25.06.2014 року за № 3, громадянці [PERSON] надано згоду на оформлення опікунства над її недієздатним братом [PERSON] Враховуючи зазначене, суд приходе до переконання щодо доцільності встановлення в інтересах [PERSON], 1968 року народження, опіки над ним і призначення [PERSON] його опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

04.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають дитину: дочку - Карину, 21.12.2012 року, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в лютому 2014 року внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

04.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме - будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що їй належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2013 року, посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори. У вказаному будинку зареєстровані позивачка та її брат [PERSON] - відповідач по справі. В належному їй будинку проживають квартиранти котрі в подальшому хочуть викупити будинок: [PERSON] та [PERSON]. Відповідач по справі в будинку не проживає без поважної причини приблизно з 2004 року. Це підтверджується довідкою Підгуріївської сільської ради № 73 від 25 червня 2014 року. Фактично, відповідач по справі проживає зі своєю співмешканкою, за адресою [ADDRESS]. Позивачці необхідно на даний час розпорядитися своїм будинком, вона хоче його продати, і просила відповідача щоб він добровільно виписався з будинку та він відмовляється, хоча і не проживає в будинку. Особистих речей в будинку не має. Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України, «Члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла або законом. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що власником будинку [ADDRESS], являється - [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2013 року, посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори. Відповідно до Будинкової книги та довідки Підгір'ївської сільської ради, за даною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], проте згідно довідки Підгір'ївської сільської ради, вінне проживає там з 2004 року. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.ст. 71 та 163 ЖК, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач в будинку за адресою: вул. Набережна, 94 в с. Підгір'я, Первомайського р-ну, Миколаївської області, не проживає понад 6 місяців, то є підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved