Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

«04» березня 2015 року заявник [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявниця зазначила, що з 26 липня 1997 року перебувала в шлюбі з [PERSON] [INFO] (м. Торез, Донецька область). Від шлюбу є троє спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [INFO] року її чоловік [PERSON], загинув внаслідок нещасного випадку. На автодорозі Т 05-17 «Єнакієво-Шахтарськ-Амросієвка» не впорався з керуванням та загинув. Документом, що підтверджує факт смерті є медичне свідоцтво про смерть. Для отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, подальшого оформлення спадщини та інше їй необхідно свідоцтво про смерть чоловіка. У зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, їй необхідно встановити факт смерті чоловіка на підконтрольній території задля отримання свідоцтва про смерть. Просить встановити факт смерті [PERSON] [INFO] (м. Торез, Донецької області), місце смерті - м. Шахтарськ, Донецької області, яка настала [INFO] року. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином, представник заявниці надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд оглянувши матеріали справи дійшов наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом РАЦС Донецької області 13 серпня 1975 р. [PERSON] народився [INFO] р. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], 26 липня 1997 року Терезьким відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем м. Торез, Донецька область та [PERSON], [INFO], уродженки м. Торез, Донецька область, актовий запис № 293. Згідно медичного свідоцтва № 317 від 01 жовтня 2015р. [PERSON] [INFO], уродженця м. Торез, Донецької області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], помер [INFO] року у м. Шахтарськ, Донецької області, внаслідок поєднання травм тіла с переломами ребер ї розривами печінки та плеври. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Розпорядженням КМУ №1085 від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Шахтарськ на території якого помер [PERSON] [INFO] Відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до пп. 1 п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010р. № 3307/5) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, свідоцтво про смерть чоловіка, видане на території Донецької Народної Республіки є недійсним, оскільки видане органом який не має права їх видавати, у зв'язку із тим, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved