Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

04.12.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, а пізніше з уточненнями до нього, в яких просили суд визнати недійсним договір іпотеки серії ВМА № 515332, укладений 22 жовтня 2008 року в м. Нова Каховка Херсонської області, між [PERSON], з одного боку та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], з іншого боку, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 5349; поновити строк на звернення до суду із зазначеним позовом, як такий, що пропущено з поважних причин. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що їм на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира № 29, розташована за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вулиця Івана Франко, будинок № 4. 22 жовтня 2008 року між [PERSON], з одного боку, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], з іншого боку, був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 5349, для забезпечення повернення позики, виданої [PERSON] за договором позики від 22 жовтня 2008 року, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 5336, на суму 100000 грн., строком до 22 жовтня 2010 року. Предметом іпотеки зазначена квартира № 29, розташована за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вулиця Івана Франко, будинок № 4. Вказаний договір іпотеки вважають недійсним в силу ч. 1 ст. 215 ЦК України, бо при його укладанні не дотримані вимоги ч. 6 ст. 203 ЦК України, що призвело до порушення прав малолітніх дітей позивачів, які мали право користування спірною квартирою, але при укладанні спірного договору іпотеки не було виконано вимоги ст. 18 Закону України Про охорону дитинства, оскільки належним органом опіки та піклування не було здійснено контроль за додержанням батьками житлових прав дітей та відповідно не було надано дозвіл належним органом опіки та піклування на укладання такого договору, натомість враховуючи, що на момент укладання договору іпотеки [PERSON] мала малолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] мала малолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] мав малолітню доньку [PERSON], [INFO], було надано згоду неналежних органів опіки та піклування, оформлених у вигляді рішення виконавчого комітету Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 91 Про дозвіл на передачу в іпотеку частки квартири від 25 вересня 2008 року та рішення виконавчого комітету Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 99 Про надання дозволу на передачу в іпотеку квартири від неповнолітнього від 25 вересня 2008 року, які Постановою Бериславським районним судом Херсонської області від 25.09.2014 року визнані незаконними. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала з тих же підстав, просила його задовольнити, а строк позовної давності відновити, як такий, що пропущено з поважних причин, посилаючись на те, що вона займалася підприємницькою діяльність без офіційного оформлення, для здійснення якої відповідач [PERSON] надавав їй грошові кошти на протязі тривалого часу, вказані відносини існували між ними на взаємній довірі. В 2006 році сталася пожежа внаслідок якої був знищений товар, кошти на який надавав відповідач, при цьому відповідач не заявляв до неї ні яких вимог, хоча вона розуміла, що повинна відшкодувати відповідачу вартість знищеного товару. В 2008 році, коли згідно обоюдної домовленості між ними відповідач повинен був надати їй 100000 грн. для здійснення підприємницької діяльності, він в якості забезпечення такої угоди висунув вимогу про укладання договору іпотеки, предметом якої повинна була виступати спірна квартира, на що вона погодилася, оскільки вказаний займ розраховувала швидко повернути. З метою укладання договору іпотеки вона в короткий час зняла з реєстрації трьох малолітніх онуків, які проживали та були зареєстровані в спірній квартирі разом зі своїми батьками, отримала рішення сільських рад, де фіктивно зареєструвала малолітніх онуків, на вчинення такого правочину, та представила 22.10.2008 року, вказані документи нотаріусу, який за дві години все оформив та надав документи на підпис. Після оформлення документів, того ж дня сподівалася отримати зазначені кошти в займ, але відповідач пославшись на те, що того ж дня було вбито його колегу, негайно виїхав до місця свого проживання так і не надавши обіцяні кошти. Не дивлячись на такі дії відповідача вона не оспорює договір займу, оскільки вважає, що має борг перед відповідачем на зазначену суму коштів в результаті знищення товару під час пожежі в 2006 році. На протязі тривалого часу відповідач не висував до неї ні яких вимог, а в березні 2014 року вона дізналася про існування заочного рішення суду від 26.03.2012 року, яким за позовом відповідача було звернуто стягнення на спірну квартиру, в результаті чого вона, її троє повнолітніх дітей та троє малолітніх онуків були позбавлені житла, що побудило її відновити своє право в суді. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав з наведених підстав та просив його задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила справу розглядати в її відсутність, а позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив справу розглядати в його відсутність, а позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, в своїх письмових запереченнях позов не визнав посилаючись на те, що чинним на час укладання оспорюваного договору іпотеки законодавством не було передбачено отримання згода органу опіки та піклування, оскільки на момент укладання угоди малолітні діти не були зареєстровані в спірній квартирі. Крім того, вважає, що позивачами пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав посилаючись на те, що згідно наданих позивачами нотаріусу документів, на момент укладання спірного договору іпотеки малолітні діти позивачів не мали права власності на спірне житло та не мали права користування спірним житлом, оскільки були зареєстровані в іншому жилому приміщення, з чого вбачається, що згода органу опіки та піклування взагалі не була потрібна при укладанні спірного договору іпотеки. В судовому засіданні представник третьої особи: органу опіки та піклування Новокаховської міської ради Херсонської області, заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачі не зверталися до органу опіки та піклування Новокаховської міської ради з метою отримання згоди на укладання спірного договору іпотеки, а Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, який передбачає надання такого дозволу, був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року та відповідно почав діяти після створення відповідних комісій вже після укладання оспорюваного договору. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачам у відповідності до ч. 5 ст. 267 ЦК України, ст. 73 ЦПК України слід поновити строк позовної давності, як такий, що пропущено з поважних причин, оскільки позивачами надано суду належні докази про те, що вони своєчасно скористалися своїм правом на судовий захист порушеного права, але не вірно обрали спосіб захисту, що призвело до необхідності декілька разів звертатися до суду із позовами, отже порушене право позивачів підлягає захисту, а позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Сірій, [PERSON]) С.Б. на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира № 29, розташована за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вулиця Івана Франко, будинок № 4. Станом на 22.10.2008 року співвласники були зареєстровані та проживали у спірній квартирі, що сторонами не оспорюється. Станом на 22 жовтня 2008 року [PERSON] мала малолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] мала малолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] мав малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 91 від 25.09.2008 року Про дозвіл на передачу в іпотеку частки квартири [PERSON] надано дозвіл на передачу в іпотеку належної їй частки квартири, що розташована в м. Нова Каховка м. Таврійськ по вул. І.Франка, 4/29 при наявності неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який прописаний за адресою: с. Львове Бериславського району Херсонської області по вул. Миру, 19; [PERSON] надано дозвіл на передачу в іпотеку належної йому частки квартири, що розташована в м. Нова Каховка м. Таврійськ по вул. І.Франка, 4/29 при наявності неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка прописана за адресою: с. Львове Бериславського району Херсонської області по вул. Кустарна, 2. Рішенням виконавчого комітету Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 99 від 25.09.2008 року Про надання дозволу на передачу в іпотеку квартири від неповнолітнього [PERSON] надано дозвіл на передачу в іпотеку належної їй частки квартири, що розташована в м. Нова Каховка м. Таврійськ по вул. І.Франка, 4/29 при наявності неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який прописаний за адресою: с. Зміївка Бериславського району Херсонської області по вул. Робоча, 41. 22 жовтня 2008 року між [PERSON], з одного боку, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], з іншого боку, був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 5349, для забезпечення повернення позики, виданої [PERSON] за договором позики від 22 жовтня 2008 року, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 5336, на суму 100000 грн., строком до 22 жовтня 2010 року. Предметом іпотеки зазначена квартира № 29, розташована за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, м. Таврійськ, вулиця Івана Франко, будинок № 4. В п. 19 спірного договору іпотеки вказано, що цей договір укладається за згодою органів опіки та піклування оформлених у вигляді рішення виконавчого комітету Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 91 Про дозвіл на передачу в іпотеку частки квартири від 25.09.2008 року та рішення виконавчого комітету Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 99 Про надання дозволу на передачу в іпотеку квартири від неповнолітнього від 25.09.2008 року. 25.09.2014 року Бериславським районним судом Херсонської області за результатами розгляду адміністративної справи за позовом [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], який діє в інтересах малолітньої [PERSON] до виконавчого комітету Зміївської сільської ради, виконавчого комітету Львівської сільської ради, третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації, про скасування рішень органів місцевого самоврядування, було прийнято рішення, відповідно до якого визнано незаконними рішення виконавчого комітету Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 99 Про надання дозволу на передачу в іпотеку квартири від неповнолітнього від 25 вересня 2008 року та рішення виконавчого комітету Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 91 Про дозвіл на передачу в іпотеку частки квартири від 25 вересня 2008 року. Вказаним рішенням суду встановлено, що з довідок, виданих виконавчим комітетом Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 06 серпня 2014 року за вих № 1452, № 1453 вбачається, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], на момент ухвалення спірного рішення виконавчим комітетом Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Про дозвіл на передачу в іпотеку частки квартири № 91 від 25.09.2008 року взагалі не були зареєстровані, та відповідно не проживали на території Львівської сільської ради Бериславського району. З довідки, виданої Зміївською сільською радою Бериславського району Херсонської області від 06 серпня 2014 року за вих № 1101 вбачається, що малолітній [PERSON],[INFO], також на момент ухвалення спірного рішення виконавчим комітетом Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області Про надання дозволу на передачу в іпотеку квартири від неповнолітнього № 99 від 25.09.2008 року, не проживав та не був зареєстрований на території Зміївської сільської ради. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 203 ЦК України (в редакції чинній станом на 22.10.2008 року) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей; відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходженням навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. Дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло. Відповідно до ст. 12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України Про охорону дитинства батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми законодавства, які були чинними на момент укладання оспорюваного договору, суд вважає правомірними дії приватного нотаріуса при укладанні оспорюваного договору іпотеки щодо вимоги до позивачів про надання дозволу органів опіки і піклування та зазначення про наявність таких дозволів в тексті оспорюваного договору (п. 19). Разом з тим, враховуючи, що надані рішення органів опіки та піклування визнанні рішенням суду незаконними, а також враховуючи, що вказаним судовим рішенням встановлено, що на момент укладання оспорюваного договору поруки малолітні діти позивачів не були зареєстровані та не проживали в жилих приміщеннях, зазначених органами опіки і піклування, з чого суд робить висновок, що укладання оспорюваного договору поруки призвело до порушення житлових прав малолітніх дітей позивачів, які в такій спосіб були позбавлені житла без гарантування збереження їх права на житло. Отже оспорюваний договір поруки суперечить правам та інтересам малолітніх дітей позивачів, а тому у відповідності до ст. 215 ЦК України такий правочин слід визнати недійсним. При цьому твердження відповідача та його представника про те, що в даному випадку згода органу опіки та піклування не була потрібна, суд не приймає до уваги, оскільки таке твердження суперечить встановленим по справі обставинам; аналогічне твердження приватного нотаріуса [PERSON], яка надавала суду показання в якості свідка, суд сприймає критично, оскільки таке твердження суперечить її ж діям під час посвідчення оспорюваного договору; надані приватним нотаріусам документи, а саме: довідка з місця проживання та склад сім'ї від 22.10.2008 року, з якої вбачається, що в спірному жилому приміщенні станом на 22.10.2008 року малолітні діти позивачів не зареєстровані; довідка від 09.10.2008 року, відповідно до якої малолітній [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO], в будинку, який належить на праві власності його дідусеві [PERSON]; довідка від 09.10.2008 року відповідно до якої малолітня [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO], в будинку який на праві власності належить її бабусі [PERSON]; довідка від 10.10.2008 року, відповідно до якої малолітній [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO], за місцем реєстрації батька [PERSON]; а також заява позивачів від 22.10.2008 року, відповідно до якої укладання оспорюваного договору іпотеки не порушує права неповнолітніх дітей та їм роз'яснено зміст ст. 405 ЦК України та ст. 12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей, які були надані позивачами нотаріусу при укладанні оспорюваного договору, суд не приймає до уваги, оскільки викладені в них обставини, як було встановлено судовим рішенням, не відповідають дійсності. За таких підстав позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 16, 29, 203, ст. 215 ЦК України, ст. 12 Закону України Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей, ст. 17-18 Закону України Про охорону дитинства, ст. 177 СК України;

Outcome: approved