Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

03.12.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна про припинення договору іпотеки від 20.01.2011 року, та припинення кредитного зобов`язання за договором про позику грошей від 20.01.2011 р., визнання недійними та фіктивними договір про відступлення прав іпотекодержателя від 22.07.2016р., договору відступлення прав вимоги за договором позики грошей від 20.01.2011 р.,який укладений 09.11.2018 р., договору відступлення прав іпотекодержателя та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування рішення про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 20.01.2011р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 20.01.2011р. (за яким нібито було позичено кошти у розмірі 60000,00 доларів США строком до 20.01.2016р.) укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем було передано житлову квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19.07.2016р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору іпотеки від 20.01.2011р., згідно якого строк виконання зобов`язання було змінено до 20.01.2025р. 22.07.2016р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого новим кредитором [PERSON] став [PERSON] та відповідно було змінено обтяжувача. 09.11.2018р. між [PERSON] та [PERSON] фіктивно було укладено Договір про уступку права вимоги за договором позики від 20.01.2011р. 09.11.2018р. між [PERSON] та [PERSON] фіктивно було укладено договір про відступлення прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 20.01.2011р., за яким нібито новим кредитором [PERSON] стає [PERSON] 01.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки 284 000,00 доларів США. 27.09.2019р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення, яке 19.02.2020р. Запорізьким апеляційним судом було залишено у законній силі та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 7 767 650,00 грн. 10.11.2017 р. відносно [PERSON] за заявою [PERSON] було внесено відомості про злочин до ЄРДР за ст.190 КК України (ЄРДР №12017080040004384). 12.03.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. було відкрито виконавче провадження №61535265 про стягнення боргу у розмірі 7 767 650,00 грн. з [PERSON] на користь [PERSON] та накладено арешт на житлову квартири ,яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 16.07.2020р. до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. звернувся [PERSON] повідомивши приватного виконавця Котулу А.М., що він є кредитором [PERSON] та іпотекодержателем житлової квартири у [ADDRESS] та проханням зняти арешт у чому йому було відмовлено з роз`ясненням, що він має право звернутись з відповідним позовом до суду. 25.08.2020р. [PERSON] звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. з листом з проханням зняти арешт, у якому повідомив, що він є власником квартири, на яку накладено арешт на підставі договору іпотеки, у якості доказів чого надав інформаційну довідку ,згідно якої за [PERSON] , згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 535579 від 11.08.2020р., державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Нікітенко Людмилою Олександрівною було зареєстровано право власності на житлову квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . всупереч того, що на житлову квартиру було накладено арешт за [PERSON] у чому, йому відмовлено. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з невідомих підстав, іпотекодержателі вищезазначеної квартири неодноразово змінювались, а саме з 2011р. по 2020р., іпотекодержателями були [PERSON] (який був працівником на посаді водія [PERSON] ), [PERSON] (який є рідним братом [PERSON] ) та [PERSON] з чого можна зробити висновок, що [PERSON] будь-яким шляхом хоче уникнути погашення боргів шляхом звернення стягнення на квартиру, яка належала йому та на яку було накладено арешт. У листопаді 2020р. [PERSON] отримав копію позовної заяви від [PERSON] про зняття арешту у додатках до якої містились договір іпотеки від 20.01.2011р. укладений між іпотекодавцем [PERSON] та іпотекодержателем [PERSON] та договір відступки права вимоги від 09.11.2018р. укладений між [PERSON] та [PERSON] , які були зроблені з невідомо яких підстав. 21.05.2020р. [PERSON] та [PERSON] підписали договір про внесення змін №2 до договору іпотеки та саме ці зміни були підставою реєстрації права власності на житлову квартиру у порядку ст. 36 ЗУ «Про іпотеки», яку здійснив у серпні 2020р. [PERSON] всупереч накладеному арешту. Тому, посилаючись на ч.1 ст.215 ЦК України, [PERSON] просив суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.08.2020року, яким за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ;визнати припиненим у зв`язку з виконанням зобов`язань за договором позики грошей від 20.01.2011р. ,договір іпотеки від 20.01.2011року укладеного між [PERSON] та [PERSON] за яким в іпотеку було передано квартиру у [ADDRESS] . Визнати фіктивним та недійним: договір відступлення прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 22.07.2016 р. укладений між [PERSON] та [PERSON] ,за яким новим кредитором та іпотекодержателем [PERSON] став [PERSON] ,договір уступки права вимоги за договором позики від 20.01.2016 р., укладений 09.11.2018 року та за яким новим кредитором [PERSON] став [PERSON] , договір відступлення прав іпотекодержателя за договором іпотеки, укладений 09.11.2018 року між [PERSON] та [PERSON] ,за яким новим кредитором та іпотеко держателем став [PERSON] . Ухвалою судді від 28.12.2020 року суддею було відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 26.01.2021 р. відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що під час укладання договору позики 01.03.2013 року між ним та [PERSON] останньому було відомо, що вільного від обтяження майна належного [PERSON] на праві приватної власності має. Інформація про обтяження іпотекою з 2011 року, квартири [ADDRESS] , була наявна в реєстрі. Позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені доказами. Просить в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, розглядати справу без його участі. 27.01.2021 року відповідачем [PERSON] на електронну адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, який надійшов поштою на адресу суду 28.01.2021 р.,згідно якого відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що право вимоги за договором позики грошей від 20.01.2011 року на момент переходу цього права від [PERSON] до нього було дійсним, не припинилося, про що свідчить договір про відступлення права вимоги та внесені нотаріусом зміни до Договору іпотеки від 20.01.2011 року, а також підписи сторін посвідчені нотаріусом. Це право вимоги було відступлено ним [PERSON] ,що підтверджується відповідними договорами, посвідченням підписів нотаріусом та внесення відповідних змін до реєстру прав. Жодній нормі закону ці договори не суперечать. Він з позивачем не має жодних правовідносин,позивач не є стороною укладених ним договорів, які просить визнати недійсними. Просить в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, розглядати справу без його участі. 27.01.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Никоненко І.С. через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що право власності на спірну квартиру від набув як іпотекодержатель квартири [ADDRESS] за нотаріально посвідченим договором іпотеки від 20.01.2011 року,шляхом набуття права власності на квартиру в рахунок погашення боргу [PERSON] .Зобов`язання [PERSON] за договором позики від 20.01.2011 року було забезпечено договором іпотеки квартири від 20.01.2011року. Відомості про іпотеку були внесені до Реєстру іпотек та Реєстру заборон відчужень нерухомого майна.Договір позики між [PERSON] та [PERSON] був укладений лише в 2013 році.Тобто на момент укладання договору позики 20.01.2011 році зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] ще не виникли. Просить в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, розглядати справу без його участі. 01.02.2021 року відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] позовні вимоги визнав посилаючись на те, що з 2008 року по 2018 рік він проживав в квартирі [ADDRESS] , яка на праві власності належала [PERSON] .В 2011 році [PERSON] запропонував йому укласти договір іпотеки квартири [ADDRESS] . По договору іпотеки грошові кошти фактично не передавалися, так як у нього такої суми грошових коштів не було.На одному з екземплярів договору іпотеки [PERSON] сказав йому написати про те, що він повернув суму боргу в повному обсязі,а згодом було укладено договір відступлення прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 22.07.2016 р. укладений між ним та [PERSON] .В 2018 році він виїхав з квартири. 04.02.2021 р. на адресу суду від приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви. 15.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. на адресу суду надіслано письмові пояснення на позовну заяву. 17.02.2021 р. представником Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву,згідно якого відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] відбувалася без порушень діючого законодавства.07.08.2020року [PERSON] було подано заяву про державну реєстрацію іншого речового майна, а саме квартири [ADDRESS] . Разом з заявою було подано перелік документів відповідно до п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Під час перевірки документів державним реєстратором було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано іпотеку від 20.01.2011, а також 12.03.2020року зареєстровано арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника від 12.03.2020.Відповідно до п.7 ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень,інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою в відмові у державній реєстрації права власності за іпотеко держателем. Просить відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо скасування рішення про державну реєстрацію . Решту позовних вимог розглянути на розсуд суду. 01.03.2021 року позивачем було подано заяву про зміну предмету та підстав позову , згідно якої просив: Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:53557919 від 11.08.2020р., яким за [PERSON] було зареєстровано право власності на житлову квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] .;Визнати недійсними у зв`язку з тим, що були укладені фіктивно наступні договори: договір позики грошей від 20.01.2011р. укладений між [PERSON] та [PERSON] на суму 480 000,00 грн. що є еквівалентом 60 000,00 доларів США строком до 20.01.2016р. ; додаткову угоду до договору позики від 20.01.2011р. яка була укладена 20.01.2016р. між [PERSON] та [PERSON] на суму 1 490 658,00 грн. що станом 20.01.2016р. еквівалентно 60 000,00 доларів США строком до 20.01.2025р.; договір іпотеки від 20.01.2011р. укладений між [PERSON] та [PERSON] , за яким у іпотеку було передано житлову квартиру у [ADDRESS] посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохой О.В. за р.н.83;договір про внесення змін про внесення змін №1 (посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохой О.В. за р.н.1405) до договору іпотеки від 19.07.2016р. укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 20.01.2011р. [PERSON] за р.н. 83;договір уступки права вимоги за договором позики від 20.01.2016р. який був укладений 22.07.2016р. між [PERSON] та [PERSON] за яким було передано [PERSON] право вимоги до [PERSON] на суму 60 000,00 доларів США;договір відступлення прав іпотекодержателя за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохой О.В. 20.01.2011р. за реєстровим №83 який був укладений 22.07.2016р. між [PERSON] та [PERSON] за яким [PERSON] було відступлено права іпотекодержателя на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] ; договір уступки права вимоги за договором позики від 20.01.2016р. який був укладений 09.11.2018р. між [PERSON] та [PERSON] за яким [PERSON] було передано право вимоги до [PERSON] на суму 60 000,00 доларів США;договір відступлення прав іпотекодержателя за Договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. 20.01.2011р. за р.н. 83 який був укладений 09.11.2018р. між [PERSON] та [PERSON] за яким [PERSON] було відступлено права іпотекодержателя на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] ; договір про внесення змін №2 до Договору іпотеку, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. 20.01.2011р. за реєстровим № 83 який був укладено 21.05.2020р. між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. за реєстраційним №440.;Стягнути у солідарному порядку з [PERSON] ( [NUMBER] , [ADDRESS] ), [PERSON] (ІПН [NUMBER] , [ADDRESS] ), [PERSON] (ІПН [NUMBER] , [ADDRESS] ), [PERSON] ( ІПН невідомий, [ADDRESS] ), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 36) сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5044,80 грн. на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] , [ADDRESS] ). 26.03.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Никоненко І.С. на адресу суду надіслано письмові пояснення щодо заяви позивача про зміну предмету та підстав позову Ухвалою суду від 28.04.2021 року підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М., Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що 20.01.2011 р. [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України уклали письмовий договір позики, у відповідності з яким Позичальник позичив у Позикодавця гроші в сумі 480 000 гривень, що на момент укладення цього договору за курсом продажу доларів США НБУ є еквівалентом суми 60 000 доларів США, зобов`язавшись повернути зазначену суму позики до 20.01.2016 року включно. 20.01.2011р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 20.01.2011р. укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем було передано житлову квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] .,посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., зареєстровано в реєстрі за № 83.Накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна - квартира [ADDRESS] , яке належить гр. [PERSON] до припинення чи розірвання договору, зареєстровано в реєстрі за № 84. 01.03.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів на суму 284 000 доларів США, оформлений у письмовій формі у вигляді власноручної розписки [PERSON] 19.07.2016р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору іпотеки від 20.01.2011р., згідно якого строк виконання зобов`язання було змінено до 20.01.2025р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., зареєстровано в реєстрі за №1405. 22.07.2016р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого новим кредитором [PERSON] став [PERSON] ,посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., зареєстровано в реєстрі за №1471. 09.11.2018р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про уступку права вимоги за договором позики від 20.01.2011р.,згідно якого [PERSON] відступає [PERSON] право вимоги до [PERSON] ,що виникло за договором позики грошей від 20.01.2011 року ( з урахуванням змін внесених додатковою угодою від 19.07.2016 року). Право вимоги передається у повному обсязі. 09.11.2018р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 20.01.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., зареєстровано в реєстрі за №2640, за яким права іпотекодержателя за договором іпотеки від 20.01.2011р., переходять від [PERSON] до [PERSON] з дати нотаріального посвідчення цього Договору. 27.09.2019р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення, яке 19.02.2020р. Запорізьким апеляційним судом було залишено у законній силі та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 7 767 650,00 грн. 12.03.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. було відкрито виконавче провадження №61535265 про стягнення боргу у розмірі 7 767 650,00 грн. з [PERSON] на користь [PERSON] та накладено арешт на житлову квартири ,яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 21.05.2020р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про внесення змін №2 до договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., зареєстровано в реєстрі за №440. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 626, 627 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема в третій частині вказаної статті передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; в п`ятій - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для його вчинення необхідна не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Таким чином волевиявлення є способом, яким внутрішня воля особи виражається зовні. Для чинності правочину волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, тобто формування волевиявлення має бути вільними від чинників, що могли б викривати уяву особи про зміст правочину (помилка, обман) або створити бачення наявності внутрішньої волі за її відсутності (погроза, насильство). Волевиявлення буває прямим і побічним (конклюдентним). Як вбачається із матеріалів справи між відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були укладені договори: позики,іпотеки, уступки права вимоги, внесення змін до договору іпотеки, підписані сторонами, які своїми підписами підтвердили, що однаково розуміють значення, умови договорів та їх правові наслідки, заперечень щодо умов не мають, та посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. У зв`язку з чим, підписання оспорюваних договорів - стало результатом досягнення згоди з усіх істотних умов договору, та засвідчило згоду всіх сторін правочину на виникнення взаємних прав та обов`язків відповідно до умов договору позики. Таким чином, справжня внутрішня воля відповідачів станом на момент укладення договору позики та договору іпотеки, відповідних доповнень і змін до них полягала у бажанні сторін укласти саме договір позики,договір іпотеки та проявилась зовні у підписанні ними відповідних договорів, що було засвідчено нотаріусом у відповідності до норм цивільного законодавства. Доказів, які б спростовували встановлені обставини позивачем до суду не надано та матеріали справи не містять. Суд також не приймає визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в частині визнання недійсним договору позики від 20.01.2011 року з підстав відсутності у нього грошових коштів для укладання договору позики з [PERSON] , оскільки він суперечить матеріалам справи та [PERSON] жодними належними, достатніми та достовірними доказами не доведено суду, що кошти за договором позики не передавались. Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Отже, оскільки правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 234 ЦК України правочин, який вчиняється без наміру створити будь-які наслідки, визнається судом недійсним і ЦК України у ст. 234 називає такі правочини фіктивними. У ст. 234 ЦК України не передбачено коло осіб, які мають право звертатися з позовом про визнання фіктивного правочину недійсним, тобто це можуть зробити сторона фіктивного правочину або інші заінтересовані особи. При цьому, позивач зазначаючи, що спірний договір позики порушує його майнові права та інтереси вказує на те, що за допомогою цього договору відповідач [PERSON] мав на меті уникнення звернення стягнення на квартиру в межах виконавчого провадження про стягнення боргу з останнього на його користь. Будь-яких інших посилань стосовно порушення спірним договором прав та інтересів позивача, що в свою чергу надавало б позивачу ознак статусу заінтересованої особи в питанні вимог про визнання договору позики,договору іпотеки, змін та доповнень до них недійсним, матеріали справи не містять. Визнання судом недійсним договору у зв`язку з його фіктивністю має свої особливості, а саме: у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача. Крім того, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише удавано, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для створення враження повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Такий правовий висновок сформований у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14. Посилання позивача про те, що договір позики від 20.01.2011 року та договір іпотеки від 20.01.2011 року були оформлені лише з метою уникнути звернення стягнення на квартиру на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №61535265 від 12.03.2020року про стягнення боргу у розмірі 7 767 650,00 грн. з [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом №337/4737/17 виданого 04.03.2020року, є припущенням, адже лише 01.03.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів на суму 284 000 доларів США,оформлений у письмовій формі у вигляді власноручної розписки [PERSON] . При цьому, з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, оспорюваний договору позики не порушуються права позивача, виключно у захисті яких полягає завдання цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Оскільки оспорюваний позивачем договір позики не суперечить нормам чинного законодавства України та погоджений сторонами відповідно до ст.ст. 6, 536, 626-628, 1046 та 1048 ЦК України щодо свободи договору, визначення сторонами його умов, вибору контрагентів, платності користування чужими коштами, а також зважаючи на те, що оспорюваним договором позики не порушуються права позивача, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Щодо позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:53557919 від 11.08.2020р., яким за [PERSON] було зареєстровано право власності на житлову квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] .;Визнання недійсними у зв`язку з тим, що були укладені фіктивно додаткову угоду до договору позики від 20.01.2011р. яка була укладена 20.01.2016р. між [PERSON] та [PERSON] на суму 1 490 658,00 грн. що станом 20.01.2016р. еквівалентно 60 000,00 доларів США строком до 20.01.2025р.; договір іпотеки від 20.01.2011р. укладений між [PERSON] та [PERSON] , за яким у іпотеку було передано житлову квартиру у [ADDRESS] посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохой О.В. за р.н.83;договір про внесення змін про внесення змін №1 (посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохой О.В. за р.н.1405) до договору іпотеки від 19.07.2016р. укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 20.01.2011р. [PERSON] за р.н. 83;договір уступки права вимоги за договором позики від 20.01.2016р. який був укладений 22.07.2016р. між [PERSON] та [PERSON] за яким було передано [PERSON] право вимоги до [PERSON] на суму 60 000,00 доларів США;договір відступлення прав іпотекодержателя за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохой О.В. 20.01.2011р. за реєстровим №83 який був укладений 22.07.2016р. між [PERSON] та [PERSON] за яким [PERSON] було відступлено права іпотекодержателя на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] ; договір уступки права вимоги за договором позики від 20.01.2016р. який був укладений 09.11.2018р. між [PERSON] та [PERSON] за яким [PERSON] було передано право вимоги до [PERSON] на суму 60 000,00 доларів США;договір відступлення прав іпотекодержателя за Договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. 20.01.2011р. за р.н. 83 який був укладений 09.11.2018р. між [PERSON] та [PERSON] за яким [PERSON] було відступлено права іпотекодержателя на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] ; договір про внесення змін №2 до Договору іпотеку, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. 20.01.2011р. за реєстровим № 83 який був укладено 21.05.2020р. між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. за реєстраційним №440.;Стягнути у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5044,80 грн. на користь [PERSON] ,то вони також задоволенню не підлягають оскільки є похідними від позовних вимог про визнання недійсним договору позики від 20.01.2011 року в задоволенні яких судом відмовлено.

Outcome: dismissed