Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

03.03.2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 52 201,32 грн. та судові витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу адвоката. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником транспортного засобу BMW Х5, реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску. Згідно постанови Херсонського міського суду від 02.12.2019 року у справі №664/2668/19, відповідач [PERSON] , 10.09.2019 року о 15 годині, керуючи транспортним засобом TOYOTA HIACE, р.н. [NUMBER] , по вул. Вільхова, 78 в м. Херсоні, не дотримався безпечного інтервалу та не врахував дорожню обстановку, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW Х5, р.н. [NUMBER] під керуванням позивача, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільна відповідальність відповідача на час дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до висновку № АВє-266, вартість матеріального збитку завданого власнику авто BMW Х5, реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, внаслідок його пошкодження 10.09.2019 року в результаті ДТП, в цінах станом на час завершення дослідження складає 50 217,32 грн. Крім того, з відповідача підлягають стягненню збитки, яких особа зазначала у зв`язку з пошкодженням речі в сумі 1984 грн., які сплачені позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження та складання висновку №АВє-266. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача складає 52 201,32 грн. Крім того позивачем сплачені судові витрати, а саме 840,80 грн. за сплачений судовий збір та 5000 грн. витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, які підлягають стягненню з відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.04.2020 року відкрито провадження у даній справі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] є власником автомобіля BMW Х5 р.н. [NUMBER] 2015 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно постанови Херсонського міського суду від 02.12.2019 року у справі №664/2668/19, відповідач [PERSON] , 10.09.2019 року о 15 годині, керуючи транспортним засобом TOYOTA HIACE, Р.Н. [NUMBER] , по вул. Вільхова, 78 в м. Херсоні, не дотримався безпечного інтервалу та не врахував дорожню обстановку та відповідно не зреагував на її зміну, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW Х5, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.2.3.б, 1.1 ПДР України. Постановою суду [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.5). Постановою Херсонського апеляційного суду від 06.02.2020 року постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2019 року залишено без змін (а.с.6-8). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.( ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 10.09.2019 р., встановлена постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2019 року. На день дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність відповідача застрахована не була, що вбачається з відомостей з перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ (а.с.9). Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку № АВє-266 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 26.09.2019 року, вартість матеріального збитку завданого власнику легкового автомобіля BMW Х5, реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, внаслідок його пошкодження 10.09.2019 року в результаті ДТП, в цінах станом на час завершення дослідження складає 50 217,32 грн. (а.с.11-25). Крім того, позивачем сплачено Херсонській торгово-промисловій палаті суму 1984 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження та складання висновку №АВє-266, що підтверджено квитанцією від 17.09.2019 року (а.с.26-28). Таким чином загальна сума збитків, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його автомобіля внаслідок дій відповідача складає 52 201,32 грн. (50217,32 + 1984,00). Згідно із роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, судом встановлено, що вказана шкода позивачу була заподіяна внаслідок ДТП саме відповідачем, за що він визнаний винним, тому з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 50 217,32 грн. в рахунок вартості матеріального збитку та 1984 грн. сума оплати за проведення, а всього 52 201,32 грн., оскільки це витрати, які позивач поніс для захисту свого порушеного права. Крім того, за правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем в змісті позовної заяви та в тексті позову зазначено, що ним понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 5000 грн. Доказів понесених витрат, на час вирішення справи не долучено, тому при ухваленні рішення не вирішується питання щодо стягнення витрат на правову допомогу. У відповідності із ч.8 ст.141 ЦПК України, протягом 5 днів з дня ухвалення рішення докази витрат на правову допомогу подаються за умови, що сторона зробила відповідну заяву.

Outcome: approved