overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

04.10.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку № [NUMBER] , загальною площею 3,65 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. При житті, на випадок смерті, [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла йому зазначену земельну ділянку. Однак, в установлений законом строк до нотаріальної контори він не звернувся через юридичну необізнаність. Тому, просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутність, позов визнають. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку № [NUMBER] , загальною площею 3,65 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] КР № [NUMBER] , виданого на підставі сесії Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 24 квітня 2001 року за №88, виданого 03 липня 2001 року. \~ \~ \~ \~При житті, на випадок смерті, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області 03 грудня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 438, яким заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку. \~ \~ \~ \~ [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори з проханням видачі свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову через пропущений строк, встановлений законом для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Зі спливом шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, позивач до нотаріальної контори не звернувся. \~ \~ \~ \~В силу ст.1272 ЦК України, суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідач не заперечує проти визначення додаткового строку [PERSON] , достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, інші спадкоємці відсутні, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

04.10.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивачі в обґрунтування позову\~посилаються на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.09.2008 року. Разом з нею у будинку зареєстрована відповідач [PERSON] . З 2017 року відповідач у будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в будинку не має і взагалі даним житловим приміщенням не цікавиться, перешкод в користуванні житловим приміщенням не чинили. Просить позов задовольнити, визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку. Згідно акту депутатського обстеження від 16.08.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 3 особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з 23.03.2017 року не проживає. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрована у спірному будинку, не проживаює за місцем реєстрації з 2017 року, без поважних причин, тому вона повинна бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

04.10.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . До складу осіб, які в ній зареєстровані як члени сім`ї, входять: донька [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] , онуки - [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , мають інше постійне місце проживання, у зв`язку з чим більше трьох років за цією адресою не проживають, їх особисті речі відсутні. Та обставина, що вони значаться зареєстрованими, створює для неї труднощі в реалізації своїх прав. Тому позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач просила задовольнити позовні вимоги та розглянути справу без її участі. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать оголошення на сайті «Судова влада України», заяву про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не подали. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно зі ст. 72 ЖК України, провадиться у судовому порядку. Судом установлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Це підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26.09.2007 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.09.2015 року, технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідачі, [PERSON] , [INFO] , колишній чоловік доньки позивача, та [PERSON] , [INFO] , онук позивача, зареєстровані у зазначеній квартирі як члени сім`ї [PERSON] . Фактично більше трьох років за місцем реєстрації не проживають, підтвердженням чому є довідка Марківської селищної ради про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 10.09.2019 року, акт, складений депутатом Марківської селищної ради Личманом В.І. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подали, а надані позивачем докази дають підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем були здійснені витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн, а тому з відповідачів належить стягнути на користь позивача по 384,20 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

04.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 34637 грн. 03 коп. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працювала у відповідача. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 21.10.2019 року №466/210 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.10.2019 року складає 34637 грн. 03 коп. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 34637 грн. 03 коп. станом на 01.10.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

04.10.2019 року позивачка звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом. Вимоги мотивувала тим, що з 23.07.2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, в сім`ї немає взаємопорозуміння, виникають постійні сварки. Позивачка вважала, що сім`я розпалась і не бажала відновлювати стосунки з відповідачем. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, висловила думку про ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засіданні не прибув, про дату час і місце судового засідання повідомлений за правилами ст. 128 ч. 11 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 110 Сімейного Кодексу України права подружжя на розірвання шлюбу в судовому порядку. Судом встановлено, що 23.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Охтирському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 161, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серіх [NUMBER] \\а.с. 6\\ [INFO] народилась [PERSON] , в свідоцтві про народження якої відповідач зазначений батьком. \\а.с. 5\\ Відповідно до ч. 1, 2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Зважаючи на вимоги ст. ст. 76-81 ЦПК України, суд визнав доведеними позовні вимоги, а тому суд вважає за правомірне розірвати укладений між сторонами шлюб, оскільки це відповідає волевиявленню сторін, моральним засадам суспільства та закону, передбачених законом застережень для розірвання шлюбу (вагітність дружини, наявність дитини віком до одного року) судом не встановлено. Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~04.10.2019 \~р. \~позивач \~звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи \~свої \~вимоги тим, що\~ 27.08.2014 р. між ним та відповідачкою\~ був зареєстрований шлюб. \~ \~ \~ \~11.03.2019 року шлюб\~ було розірвано\~ на підставі рішення\~ суду. \~ \~ \~ \~ [INFO] у\~ них\~ народився син [PERSON] . \~ \~ \~ \~\~З моменту розірвання шлюбу\~ він\~\~ проживає окремо. Син\~ проживає з\~ матір`ю. \~ \~ \~ \~Посилаючись\~ на те, що\~ на момент вагітності\~\~ дружини він проживав\~ окремо, а на момент реєстрації його батьком дитини він не знав , що не є батьком дитини, просив суд винести рішення, яким виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність вказавши, що позов підтримують. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність вказавши, що позов не визнає. Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити з таких підстав. Відповідно до статті 136 СК України особа , яка записана батьком дитини відповідно до статей 122 , 124 , 126 і 127 цього Кодексу , має право оспорити своє батьківство , пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини . Судом встановлено, що 27.08.2014 року сторони уклали шлюб. 11.03.2019 року шлюб\~ було розірвано\~ на підставі рішення\~ суду. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] ( а.с.- 10 ) Як видно із свідоцтва про народження [PERSON] , останній народився [INFO] і його батьком записаний позивач у справі - [PERSON] ( а.с.- 10 ) У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження( ч. 2ст. 136 СК України). В ході розгляду справи за клопотанням позивача була проведена судово медична молекулярно -генетична експертиза. Згідно висновку експертів Відділення судово-медичних молекулярно генетичних експертиз № 18 молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, таким чином , батьківство практично доведене. (а.с. 42-48) . За таких обставин суд дійшов висновку, що біологічним батьком\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~являється позивач\~по справі\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~тому в задоволенні позову належить відмовити. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

04.10.2021 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про припинення стягнення аліментів на підставі судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.11.2019 (справа № 750/12566/19). В обґрунтування позову послався на відновлення сімейних стосунків з відповідачкою та утримання позивачем своїх дітей у добровільному порядку. У підготовчому засіданні позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідачка позов визнала повністю та пояснила суду, що вона не отримувала в суді наказ від 08.11.2019 про стягнення з позивача аліментів на утримання спільних дітей, в зв`язку з тим, що останній надавав кошти у добровільному порядку; в січні 2019 року сторони відновили сімейні стосунки і з цього часу позивач належним чином утримує своїх дітей, а тому вона не має наміру пред`являти судовий наказ для примусового виконання. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.11.2019 Деснянським районним судом м. Чернігова видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , і дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з 29.10.2019 і до досягнення дітьми повноліття. Наразі син [PERSON] досяг повноліття, в зв`язку з чим припинився обов`язок позивача щодо сплати відповідачці аліментів на його утримання; дочка [PERSON] проживає разом з батьками, які здійснюють її матеріальне утримання (а.с. 13-15, 19, 21). Через відновлення сімейних відносин, відповідачка втратила інтерес до сплати позивачем аліментів на утримання дочки [PERSON] . Суд констатує, що обґрунтованість позовних вимог підтверджуються поясненнями сторін і матеріалами справи. Підставою для задоволення позову є частина четверта статті 273 ЦПК України згідно з якою, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Можливість порушення визнанням відповідачкою позову прав, свобод чи інтересів інших осіб судом не встановлено. Вищевикладене в сукупності є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

04.10.2021 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 лютого 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 13, так як майже чотири роки вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети, фактично не спілкуються одне з одним. Відповідач має запальний характер, вчиняє сварки, з`ясовує стосунки з нею, що негативно впливає на її психологічний стан. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 13 (а.с.8). З позову вбачається, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, зникло взаєморозуміння, вони мають несумісні характери, різні інтереи та різні погляди на сімейне життя і така атмосфера в сім`ї суперечить інтересам особох сторін. Відповідач заперечень не подав; клопотання про надання строку для примирення від сторін не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати, а саме - сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

04.10.2021 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживатимуть з позивачем, спір про майно відсутній. Позивач письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] »» (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.5 ст.128 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом останнього часу, миритися не бажає, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч.2 ст.112, ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом тривалого часу, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved