Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

02 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 02 квітня 2016 року померла її баба по лінії батька, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,72 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Павлівської сільської ради, посвідчену сертифікатом серії СМ №0051444 від 14 червня 1996 року. Вказує, що у звязку з проживанням у іншому районі та відсутністю коштів на приїзд до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, пропустила встановлений законом строк для її прийняття. Внаслідок цього не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватися спадковим майном. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби, [PERSON], яка померла 02 квітня 2016 року, тривалістю в чотири місяці. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 27). Представник відповідача Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають (а. с. 32). Третя особа приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] надіслала листа про розгляд справи без її участі (а. с. 25). У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 02 травня 2016 року в с. Шаликово Іванівської області Російської Федерації померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФО №885490, виданим повторно 08 червня 2017 року Лежневським районним філіалом комітету Іванівської області ЗАГС (а. с. 7). Остання була бабою позивачки по лінії батька, [PERSON], який помер 15 травня 2004 року (а. с. 4-6, 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом серії СМ №0051444 від 14 червня 1996 року, виданим на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською РДА членам КСП «Обрій» за №202 (а. с. 9). За інформацією Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області [PERSON], яка померла 02 травня 2016 року, постійно була зареєстрована та проживала в [INFO] із чоловіком [PERSON], який помер 26 серпня 1999 року. Відомості про те, з ким на день смерті проживала остання та хто здійснив її поховання відсутні. Довідка на отримання допомоги на поховання [PERSON] не видавалась, інші спадкоємці останньої з приводу прийняття спадщини до сільської ради не звертались. Заповіт від імені померлої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради не посвідчувався (а. с. 10, 26, 32). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 08 листопада 2017 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 02 травня 2016 року, не заведена (а. с. 23). 28 жовтня 2017 року позивачка зверталася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON], проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину внаслідок пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини (а. с. 31). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину за законом після померлої 02 травня 2016 року рідної баби, [PERSON], однак вона не може реалізувати його у звязку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 6 п. 24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у звязку з проживанням у іншому районі та відсутністю коштів на приїзд до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Суд визнає дану причину поважною і приходить до висновку про необхідність визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби. Разом з цим суд не вбачає підстав для визначення вказаного строку тривалістю чотири місяці і вважає необхідним визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. На підставі викладеного

Outcome: partial