overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

03 червня 2014 року представник позивача звернувся з позовом до суду в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 15157,24 гривень за кредитним договором та 243,60 гривень судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився; на адресу суду направив заяву в якій позов підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 вересня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідача отримала кредит у розмірі 10000 гривень. В силу укладеного договору відповідач мав виконати взяті на себе зобов'язання про погашення отриманого кредиту у передбачений договором строк, також врегульовано ст. 1054 ЦК України. Однак відповідач, порушуючи умови договору, не виконував свої зобов'язання належним чином. Станом на 31.01.2014 року загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 15157, 24 грн., а саме: 8390,05 грн. - заборгованість за кредитом; 4074.68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1494.55 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; штрафи: 500.00 грн. - (фіксована частина); 697.96 грн. - (процентна складова). Відповідно до вимог ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки він ґрунтується на законних підставах. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

03 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 19.04.2007 року [PERSON] 19.04.2007 року отримала кредит у розмірі 3100грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що договір діє до моменту належного виконання сторонами обов'язків. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № б/н від 19.04.2007 року [PERSON] станом на 12.03.2014 року має заборгованість - 11476,69 грн., яка складається з наступного: 2927,27 грн. - заборгованість за кредитом; 4480,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3046,63 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 522,70 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11476,69 грн. за кредитним договором № б/н від 19.04.2007 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

03 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 27.10.2007 року [PERSON] 27.10.2007 року отримала кредит у розмірі 15000грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що договір діє до моменту належного виконання сторонами обов'язків. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № б/н від 19.04.2007 року [PERSON] станом на 30.04.2014 року має заборгованість - 22309,79 грн., яка складається з наступного: 13465,39 грн. - заборгованість за кредитом; 6500,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 804,87 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1038,56 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 22309,79 грн. за кредитним договором № б/н від 27.10.2007 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

03 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька. Свій позов позивач мотивує тим, що 28 вересня 2014 року він (позивач) розірвав шлюб з [PERSON] 10 травня 2015 року відповідачка народила дитину сина [PERSON] та у актовому записі про його народження позивач вказаний, як батько. Позивач не згодний з тим, що він є батьком дитини, тому звернувся до суду з даним позовом та просить суд виключити з актового запису №339 від 15 травня 2015 року про народження дитини [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області запис про [PERSON], як батька. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву (а.с.13), в якій підтримав позовні вимоги та просить розглянути справу у його відсутності. В судове засідання відповідач не зявилась, надавши заяву (а.с.12), в якій визнала позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Вивчивши матеріали цивільної справи суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28 серпня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Сторони перебували у шлюбі з 17 березня 2005 року. 10 травня 2015 року у сторін народився син [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік батьком дитини. Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Із ч.1 ст.136 СК України слідує, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Таким чином, факт відсутності кровного споріднення між позивачем та [PERSON], [INFO], не підлягає доказуванню і є встановленим. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

03 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 1993 році, мають сина [PERSON], [INFO], який живе з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати. Позивач в суді свої вимоги підтримує і пояснив, що не живуть спільно із січня 2015 року, в обох вже є фактично другі сім»ї, строку на примирення просить не надавати. . Відповідачка, повідомлена за її місцем реєстрації проживання про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибула, заяви про відкладення розгляду справи не подала, причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання із січня 2015 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивача та письмових доказів - свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження сина. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству - подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

03 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатною його матір [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що остання через свій стан здоровя не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявник заяву підтримує, представник заінтересованої особи просить прийняти рішення на підставі результатів судово-психіатричної експертизи і актів діючого цивільного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 14.07.2015 року № 438 у [PERSON] має місце стійкий розлад психічної діяльності у вигляді судинної деменції (F01 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), яка позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій і ними керувати. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вищезазначені обставини дають суду підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

03 червня 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 05 листопада 2011 року; шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 106. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з лютого 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 106 (л.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 6). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з лютого 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача (л.с. 14) вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

03 червня 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 06 вересня 2013 року; шлюб зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 372. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 06 вересня 2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 372 (л.с. 6). Від даного шлюбу дітей не мають. Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна сторони не мають. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін; незважаючи на те, що суд давав можливість сторонам зберегти сім'ю, надавав час для примирення, позитивних результатів для збереження сім'ї це не надало, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

03 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з заявою, в якій просить визнати недієздатним свого сина [PERSON], [INFO], та встановити над ним опіку. Свої вимоги мотивує тим, що син проживає разом з нею та має тяжкий хронічний, стійкий психічний розлад, перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері № 5. Він є інвалідом ІІ групи та за станом здоров'я потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Через психічну хворобу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації у суді не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], який проживає з заявником та є її сином, страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдної форми шизофренії, параноїчний синдром, виражений апато дисоціативний дефект. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року в справі призначена судово-психіатрична експертиза. Згідно з Висновком судово-психіатричного експерта № 1021 від 15 грудня 2015 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдної форми шизофренії, параноїчний синдром, виражений апато дисоціативний дефект (F20.00), і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки (а.с. 31-32). За таких обставин, є підстави визнати [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації № 108-20006/01 від 20 листопада 2015 року вбачається, що останній вважає за доцільне у разі визнання судом [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку і призначити опікуном [PERSON] (а.с. 38-39). Згідно довідки форми № 3 ЖЕД № 905 від 25 травня 2015 року № 3175 [PERSON] зареєстрований та постійно проживає у [INFO] разом з [PERSON] (а.с. 3). Перешкод для встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] судом не встановлено. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

03 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 липня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №007305 від 16 липня 2005 року, видане Великокомишуваською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved