Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

03 березня 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеними позовними вимогами посилаючись на те, що 30 жовтня 2010 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що останні чотири місяці, після припинення сімейних відносин, відповідач не надає матеріальної допомоги та не утримує дітей. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Вона витрачає значні кошти на придбання одягу, продуктів для харчування, засобів гігієни, медикаментів, зберігання компонентів крові, оплату житлово-комунальних послуг. Син [PERSON] потребує особливого лікування, що підтверджується медичним висновком. Вона не працює перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років. Крім того, малолітні діти потребують постійного догляду. Відповідач офіційно працевлаштований. На підставі викладеного, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 40) позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання кожної дитини у розмірі 30% заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 30% заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми трьох років. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Позивач зазначила, що відповідач не проживає з нею та дітьми з травня 2014 року. Вона з дітьми зареєстрована та проживала в квартирі матері відповідача, проте у звязку з погіршенням стосунків з відповідачем, переїхала проживати з дітьми у [ADDRESS]. Відповідач матеріально не допомагає з лютого 2015 року, інколи купує продукти харчування, проте грошові кошти не надає. Позивач вказала, що її стан здоровя задовільний, дочка теж здорова, проте син хворіє на дерматит, у звязку з чим йому потрібне спеціальне харчування та засоби і ліки для догляду за шкірою. Відповідач позов визнав частково. Зазначив, що з травня 2014 року не проживає з позивачем та дітьми, на даний час у суді розглядається справа про розірвання шлюбу між ним та позивачем, позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та їх вихованні і вимагає приймати участь в утриманні дітей виключно у грошовій формі. Він добровільно щомісячно з липня 2014 року по лютий 2015 року перераховував на рахунок позивача грошові кошти для утримання дітей. Проте з березня 2015 року грошові кошти не перераховував, оскільки виник конфлікт з позивачем щодо його спілкування з дітьми. Крім того, він здійснює оплату наданих житлово-комунальних послуг у квартирі, де мешкає позивач з дітьми. Також позивач отримує допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років. Позивач повідомив, що він має зобовязання перед [PERSON] щодо відшкодування заподіяної йому шкоди в результаті пошкодження його автомобіля внаслідок ДТП. Також він навчається на 5 курсі у Київському національному університеті технологій та дизайну, у звязку з чим несе певні витрати. Відповідач зазначив, що стан його здоровя задовільний, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні він не має. Посилаючись на вказані обставини відповідач не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 20 % його заробітку щомісячно від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трьох років заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що сторони з 30 жовтня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час у провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між ними. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з позивачем та дітьми не проживає з травня 2014 року. Позивач з травня 2013 року працює за строковим трудовим договором на посаді касира в ПАТ «ІНГ БАНК Україна» на період перебування основного працівника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, але з 06 березня 2014 року по 14 листопада 2016 року перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років. За період роботи позивача нарахована їй заробітна плата становила від 8000 до 10000 грн. на місяць. Відповідач працює завідувачем складу у ТОВ «Егзагон» з 09 жовтня 2009 року по теперішній час. З довідок про доходи вбачається, що нарахована йому заробітна плата становить від 14000-15000 грн. на місяць. У грудні 2014 року відповідачу було нараховано заробітну плату у розмірі 21810 грн., у лютому 2015 року 27900 грн. З пояснень відповідача вбачається, що після відрахування податків його заробітна плата становить близько 12000 грн. на місяць. З медичного висновку щодо стану здоровя [PERSON] від 11 березня 2015 року вбачається, що дитині встановлений діагноз атопічний дерматит, у звязку з яким вона, крім медикаментозного лікування, потребує індивідуального режиму харчування, придбання гіппоалергійних продуктів, безглютенових каш, безлактозного молока. З наданих позивачем квитанцій вбачається, що відповідач з липня 2014 року перераховував на рахунок позивача грошові кошти на утримання дітей. Проте останній платіж було здійснено 10 березня 2015 року. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на даний час грошові кошти позивачу не перераховує у звязку з виникненням спору щодо його участі у спілкуванні з дітьми та їх вихованні. Позивач суду зазначила, що отримує державну допомогу на дітей до досягнення ними трьох років, яка становить 1800 грн. на місяць. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітніх дітей аліменти у частці від доходу відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У разі понесення позивачем додаткових витрат, повязаних з лікуванням сина [PERSON], вона не позбавлена права звернутися до суду з вимогою про часткове відшкодування фактично понесених витрат. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст.84 цього Кодексу встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 ст.84 цього Кодексу передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до частин 1 та 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. За змістом ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищенаведеного суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживають його малолітні діти. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, стан здоровя відповідача задовільний, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні відповідач не має. Будь-яких доказів, які б підтверджували неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання позивача, суду не надано. Та обставина, що відповідач зобовязаний відшкодувати іншій особі шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу в результаті ДТП, що сталася з його вини, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на дружину до досягнення дітьми трьох років. Доказів того, що відповідач навчається та несе у звязку з цим витрати, суду не надано. Оскільки відповідач працює та має постійний дохід, та виходячи з встановленого законодавством можливого максимального розміру утримань із заробітної плати відповідача, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, від дня предявлення позову і до досягнення дітьми трьох років. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial