overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

02.06.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що від шлюбу з відповідачем є донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття донькою. 30.06.2017 р. [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. (а.с.11) Відповідач в судове засідання не зявився. Від його імені надійшла до суду заява, в якій він вказав, що з позовними вимогами [PERSON] ознайомлений, аліменти платити згоден, просить розглянути справу у його відсутність та позов задовольнити. (а.с.43) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них 13 березня 2008 року народилася донька [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що вона народилася 13 березня 2008 року, і її батьком є відповідач по справі [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

02.06.2017 року судом постановлено рішення, яким позов Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди - задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» матеріальну шкоду, завдану незаконним звільненням працівника у розмірі 84458 грн. 51 коп. Під час ухвалення рішення не було вирішено питання щодо судових витрат на користь позивача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного: Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем при зверненні із позовною заявою до суду був сплачений судовий збір у розмірі 884 грн. 60 коп., рішення ухвалено на його користь, з [PERSON] на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

02.06.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що під час перебування у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], в них народилась донька [PERSON]. Дитина навчається на першому курсі денної форми навчання у Запорізькому національному університеті за спеціальністю «соціологія». На теперішній час, позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, донька потребує матеріальної допомоги на навчання. Відповідач працює неофіційно, має значний дохід, місце його роботи позивачу невідомо. Інших аліментних зобов'язань відповідач не має, і в змозі надавати матеріальну допомогу дитині, яку він відмовляється надавати в добровільному порядку. У звязку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] за період її навчання у розмірі 1000 гривень щомісяця. У судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги уточнила, та просила стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки за час навчання у розмірі 800 гривень, просить суд задовольнити позов. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

02.06.2018 року між сторонами укладено шлюб у Краматорського міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 238, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.2013 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.01.2019 року. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2019 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

02.06.2020 [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що12.07.2003 в Ясниській сільській раді Яворівського району Львівської області зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини у них не склалися.З 2017 року вони проживають окремо, припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, він втратив будь-які почуття любові та поваги до дружини. Вважає, що їхній шлюб існує формально, сім`я розпалась остаточно і поновити її не можливо, примирення між ними не можливе, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Згідно з ст. 247 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, спори відносно майна та проживання дітей відсутні. Позивач втратив почуття любові і поваги до дружини, обоє заперечують примирення, тому шлюб сторін носить формальний характер, спільне життя і збереження такого суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] . На підставі наведеного та ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

02.06.2020\~до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з його матір`ю [PERSON] понад п`ять років, а саме у період з 2002 року по [INFO] дня смерті спадкодавця за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з земельних ділянок, площею 0,2500 га та 0.0111 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . За життя мати заповіту не залишила. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] постановою від 10 березня 2020 року державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори відмовила у видачі такого Свідоцтва, оскільки не надано документів на підтвердження факту родинних відносин між заявником та [PERSON] . Підтвердити факт родинних відносин немає можливості, оскільки у посвідці про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яка видана 17 жовтня 1944 року Паньківською с/радою\~Петриківського району\~Дніпропетровської області,\~матір`ю записана [PERSON] , а батьком [PERSON] . Будь-які документи про зміну прізвища матері не збереглися. Незважаючи на той факт, що мати була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , через її похилий вік (82\~роки),\~втрату зору,\~вона потребувала\~догляду та\~допомоги та з 2002 року вона проживала разом з заявником у його будинку по [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [PERSON] \~з дружиною\~та донькою\~опікували стареньку\~матір до\~дня її\~смерті та\~поховали за\~власні кошти. [PERSON] вважає, що спадщину після смерті матері фактично прийняв відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України та оскільки, дійсно постійно (без реєстрації) мати [PERSON] проживала з ним однією сім`єю більше п`яти років, він має право на спадкування спадщини померлої за законом у порядку четвертої черги. 09.06.2020 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі. 02.10.2020 до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] . Від заявника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Від заінтересованої особи - Петриківської державної нотаріальної контори до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник заінтересованої особи Єлизаветівської сільської ради та заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

02.06.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14.02.2014 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14.02.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

02.06.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14.02.2014 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14.02.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не\~ суперечить закону та не\~ порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

02.06.2020 позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, а також відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 11.19.2014, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2466. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 02.06.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 16.06.2020 в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 21.08.2020 від відповідача до суду надійшла заява, в якій останній визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11.09.2014, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2466. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо утримання дитини між сторонами відсутні. Дитини залишається проживати з матір`ю. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

02.06.2020 позивач звернулася до суду із позовом в кому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання починаючи з 01.04.2020 року по 01.04.2021 року в розмірі 1/8 частини заробітку відповідача щомісяця. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій просила розглянути справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 року по 27.04.2012 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігові від 22.05.2018 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 07.03.2018 року до 01.03.2019 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігові від 11.05.2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 01.03.2019 року до 01.04.2020 року. [PERSON] повторно встановлено третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання строком до 01.04.2021 року, що підтверджується копією довідки медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 675752 від 25.03.2020 (а.с. 4). Відповідно ст. 75 СК України право на утримання ( аліменти ) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею ст. 75 СК України встановлено, що непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. При цьому право на утримання після розірвання шлюбу має особа, якщо стала непрацездатною під час перебування в шлюбі або протягом року після його розірвання. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

02.06.2020 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Південна товарна біржа про визнання біржового договору купівлі-продажу квартири дійсним. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.06.2020 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідачі не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 04.10.1996 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №5570. Відповідно до біржового Договору №5570 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідачі ( [PERSON] та [PERSON] ) продали належну їм квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] , придбав вищевказану квартиру. Договір купівлі-продажу нерухомого майна №5570 зареєстрований покупцем 08.10.1996 року в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №17123. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved