Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

04.08.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 41,66 кв. м, житловою площею 27,1 кв. м, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування вимог зазначає, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є він та його рідний брат відповідач [PERSON] Позивач фактично прийняв спадщину, так як на час відкриття спадщини постійно проживав з померлим [PERSON] у спірній квартирі. Для оформлення спадщини позивач звернувся до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, проте постановою державного нотаріуса [PERSON] від 01.08.2014 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач зазначає, що оригінал вказаного документу втрачено, а дублікати не можливо отримати у зв'язку із смертю спадкодавця [PERSON], у зв'язку з цим вирішити питання про визнання за ним права власності в порядку спадкування можливо лише у судовому порядку. Посилаючись на зазначені вище обставини [PERSON] просить задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти визнання за позивачем права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не направила свого представника для участі в розгляді справи, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. З огляду на належне повідомлення третьої особи про час та місце розгляду справи в суді, а також виходячи з приписів ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача та його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами [PERSON], померлого [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження. За життя [PERSON] на праві власності належала 1/2 частина квартири [ADDRESS], на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 01 березня 2000 року, виданого Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва. [INFO] року [PERSON] помер, що вбачається із свідоцтва про смерть. Після смерті батька позивач [PERSON] в установленому законодавством порядку 28.10.2013 року звернувся до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входила 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Разом з цим, постановою Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори від 01.08.2014 року позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом в частині спадкування 1/2 частина квартири [ADDRESS]. При цьому, Державною нотаріальною конторою було зазначено, що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану квартиру позивачу немає можливості, оскільки у останнього відсутні правовстановлюючі документи на неї, в той час як згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи відкритої 9-ою Київською державною нотаріальною конторою 28.10.2013 року щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] слідує, що єдиними спадкоємцями майна [PERSON] є його сини - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з листа Київського міського БТІ від 23.09.2014 року згідно з даними Бюро, квартира [ADDRESS], зареєстрована на праві власності в рівних частинах за [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, з огляду на обставини встановлені вище та положення ст.ст. 1216, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України до позивача в порядку спадкування перейшло право власності на 1/4 частина квартири [ADDRESS]. Разом з цим, відповідно до п. п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пояснень позивача оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] втрачено. З аналізу положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, Положення про порядок оформлення прав власності на об'єкти нерухомого майна в м. Києві, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.10.2009р. № 1227, Порядоку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, слідує, що спадкоємець позбавлений можливості отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло, яке належало спадкодавцю. З огляду на викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/4 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді і підлягають задоволенню, оскільки наданими суду доказами підтверджено право позивача на спадкування за законом зазначеного майна, і обраний ним спосіб захисту його спадкових прав є єдиним можливим способом їх захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved