Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

03.12.2020 [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідачка), у якому просить визначити місце проживання спільного малолітнього сина сторін разом з ним. Позов мотивований тим, що у шлюбі, який розірваний у 2017 році, у сторін [INFO] народився син [PERSON] , з яким Відповідачка останнім часом чинить Позивачу перешкоди у спілкуванні. При цьому Позивач сплачує аліменти на утримання сина та повністю забезпечує його потреби в одязі. Окрім того, з лютого 2020 року по червень 2020 року дитина проживала разом з Позивачем у м.Новгород-Сіверському, де відвідувала спортивну секцію. Натомість Відповідачка перекладає обов`язок виховання своїх дітей на Позивача, бабусь або дідусів, не має можливості забезпечити сину стабільні умови проживання, виховання, побуту та розвитку, проживає у будинку, право власності на який не зареєстроване. За чотири роки дитина змінила 4 дитячі садочки та 2 школи, 5 разів - місце проживання, що наносить негативний вплив на її психіку та перешкоджає нормальному розвитку. Тому Позивач, який має постійне місце роботи, службове житло та власну сім`ю, члени якої не заперечують проти того, щоб його син [PERSON] проживав разом з ними, звернувся до суду з даним позовом, задоволення якого, на думку Позивача, буде у якнайкращих інтересах дитини. Згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 08.12.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.12.2020, яке було відкладене до 14.01.2021 відповідно до п.2 ч.2 ст.198 ЦПК України. Згідно з протокольною ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14.01.2021 до участі у справі в якості третьої особи було залучено Службу у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради (далі - Третя особа-1) і підготовче засідання відкладено до 09.02.2021. Згідно з протокольною ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09.02.2021 до участі у справі в якості третьої особи було залучено Службу у справах дітей Бахмацької міської ради (далі - Третя особа-2), продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання до 23.02.2021. 23.02.2021 підготовче провадження було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті на 17.03.2021. 17.03.2021 розгляд справи був відкладений до 22.04.2021 у відповідності до положень п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили повністю відмовити в їх задоволенні та підтримали поданий на позов відзив, доводи якого зводяться до того, що сторони дійсно перебували у шлюбі, у якому у них народився син [PERSON] . Шлюб був розірваний 12.06.2017. На даний час сторони мають інші офіційні шлюби. Під час спільного проживання Позивач вів себе неналежним чином по відношенню до Відповідачки, психологічно тиснув, у тому числі на дитину. Син сторін на даний час проживає з Відповідачкою, яка створила йому належні умови для виховання та розвитку, вона має місце для проживання та постійну матеріальну підтримку свого чоловіка, який добре ладнає з її сином. Дитина не знайшла спільної мови з дитиною Позивача від іншого шлюбу і бажає проживати разом з Відповідачкою, а не виховуватись чужою жінкою. У відповіді на відзив, поданій представником Позивача, останній зазначив, що вказаний відзив та додані до нього документи подані з порушенням встановлених судом строків. Окрім того, інформація, яка зазначена у відзиві, не підтверджена належними доказами, а ті докази, які додані до відзиву не стосуються предмету судового розгляду. Заперечення на відповідь на відзив від Відповідачки та її представника не надійшли. Представники Третіх осіб у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі та висновки по суті спору між сторонами. Заслухавши представника Позивача, Відповідачку та її представника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим кодексом Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони, шлюб між якими розірваний згідно з рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.06.2017, є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.13, 17, 176). Окрім того, згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.08.2016, сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.16, 178, 180). Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , Позивач 20.02.2020 уклав шлюб з [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] (а.с.15, 18). Також, Позивач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.14). На підставі рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22.09.2020 з Позивача на користь Відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2020 і до досягнення ним повноліття. Виконавче провадження з примусового виконання рішення відкрито 14.01.2021 (а.с.105-107, 108, 109, 110, 111, 130, 131). Відповідно до копії довідки №158 від 27.11.2020 та службової характеристики від 24.11.2020, Позивач є співробітником УСБУ в Чернігівській області, має стабільний дохід, а також позитивно характеризується за місцем проходження служби (а.с.21, 22). Згідно з копією паспорта Позивача, останній зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2021 Позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7425582800:04:000:5274, площею 0.1 га, розташованої на території Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (а.с.103-104). Згідно з копією акта обстеження житлово-побутових умов від 20.05.2020, складеного депутатом Новгород-Сіверської міської ради Полуторним В.І. у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (службове житло) проживає [PERSON] , його дружина [PERSON] та сини: [PERSON] , 2012 р.н. та [PERSON] , 2011 р.н.; площа житлового приміщення складає 64 м2 (а.с.19). Також, згідно з копією акта обстеження умов проживання від 12.01.2021, складеного комісією у складі начальника та головного спеціаліста Служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради, було проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] , його дружина [PERSON] , пасинок [PERSON] , 2011 р.н. та донька [PERSON] , 2020 р.н. Також, у ході обстеження було встановлено, що житло є службовим, воно розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку та складається з 3 кімнат, є зала, дві спальні кімнати, кухня, ванна кімната та санвузол; квартира опалюється газовим котлом. У будинку чисто, тепло, речі впорядковані, наявна побутова техніка, меблі та продукти харчування у достатній кількості; для дітей створені умови проживання. Зі слів [PERSON] , який на момент обстеження був вдома, [PERSON] систематично проживав за даною адресою у 2018-2020 р., зокрема дитина проживала з батьком з березня 2020 по липень 2020; у родині батька створені належні умови для проживання, навчання та виховання дитини (а.с.59, 78). Відповідно до копії довідки від 23.11.2020, виданої ГО «Спортивно-патріотичне об`єднання «Горислав», [PERSON] відвідував секцію з кікбоксингу у спортивному клубі «Горислав» з лютого по червень 2020 року (а.с.23). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.11.2020, відомості про об`єкт нерухомості, розташований в [ADDRESS] , де зареєстрована Відповідачка, у вказаних реєстрах відсутні (а.с.20, 31, 90). Згідно з копією акта умов проживання від 15.10.2020, складеного комісією у складі фахівця із соціальної роботи, головного спеціаліста та начальника ССД Бахмацької РДА, за заявою [PERSON] було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У ході обстеження було встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку і складається з 5 кімнат: 2 спальні кімнати, зал, кухня, вітальня; у будинку є ванна кімната; стосунки у сім`ї дружні; дитина забезпечена всім необхідним (а.с.88). Згідно із характеристикою від 11.01.2021, наданою вуличкомом вул. Незалежності м.Бахмач, [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.89). Також, згідно з довідкою-характеристикою від 12.01.2021 №03-22/70, виданою Бахмацькою міською радою, [PERSON] негативних характеристик не має (а.с.90). Із копії нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 27.11.2020 вбачається, що останній надав згоду на поїздку малолітнього сина - [PERSON] з України до Республіки Австрія з 01.12.2020 по 01.01.2021 включно з метою відпочинку та оздоровлення у супроводі його матері [PERSON] (а.с.97). 14.04.2020 у Республіці Австрія, Санкт-Освальд-бай-Фрайштадт був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с.112, 113, 114, 178). При цьому, виходячи із нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 11.01.2021, останній, окрім іншого, готовий забезпечувати її дітей, гарантує, що створить гарні умови для їх виховання і розвитку та просить суд врахувати інтереси малолітнього [PERSON] (а.с.98-102). Згідно з розпорядженням Ніжинської районної державної адміністрації від 27.01.2021 №19 були встановлені дні побачення батька [PERSON] з малолітньою дитиною - [PERSON] двічі на місяць з 16:00 год. п`ятниці до 21:00 год. неділі першого і третього тижня щомісяця за адресою батька: [ADDRESS] (а.с.132). Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №25 від 04.02.2021, прийнятого за результатами розгляду заяви та документів [PERSON] , був затверджений висновок про визначення місця проживання дитини, згідно з яким орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього [PERSON] [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.129, 144-145). Вказаний висновок мотивований тим, що [PERSON] , який проживає у службовій квартирі, розташованій у [ADDRESS] , звернувся до Новгород-Сіверської міської ради із заявою про надання висновку про визначення місця проживання його малолітнього сина [PERSON] з ним за вищевказаною адресою. При цьому, у висновку відмічено, що шлюб між [PERSON] та матір`ю дитини розірваний, постійного місця проживання дитини не визначено, на даний час дане питання вирішується Бахмацьким районним судом, дитина не має місця реєстрації. Службою у справах дітей встановлено належні умови проживання [PERSON] , який проходить службу в органах СБУ, має дохід, сплачує кошти на утримання дитини та позитивно характеризується і зі слів якого дитина періодично проживала з батьком за вищевказаною адресою у 2018-2020 р.р., зокрема з лютого 2020 року по липень 2020 року та, відповідно до довідки, виданої ГО «Спортивно-патріотичне об`єднання «Горислав», у вказаний період відвідувала секцію з кікбоксингу у спортивному клубі (а.с.145). Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 23.03.2021 №61, на виконання ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.02.2021 про надання висновку щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини [PERSON] , враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 12.03.2021, був затверджений висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з мамою [PERSON] (а.с.169-171). При цьому, даний висновок органу опіки та піклування мотивований тим, що на виконання ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23.02.2021 в частині надання висновку щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , органом опіки та піклування було встановлено, що шлюб між батьками дитини розірваний. Мати дитини 14.04.2020 зареєструвала шлюб з громадянином Австрії та змінила прізвище на « [PERSON] ». Вона не має власного житла та останнім часом разом з дітьми, у тому числі з малолітнім [PERSON] , проживає разом зі своїми батьками: [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрована [PERSON] та її донька [PERSON] . Реєстрація сина [PERSON] відсутня. Умови проживання дітей хороші. Стосунки у сім`ї побудовані на взаєморозумінні та взаємоповазі. [PERSON] перебуває на утриманні свого чоловіка. У бесіді із дитиною було встановлено, що хлопчик хоче постійно проживати з мамою, а з татом - бачитись. Дитина проявляє страх та тривожність через ймовірність залишитись з батьком, з яким напружені стосунки у зв`язку з конфліктною ситуацією щодо дозволу на виїзд його за кордон та ймовірність розлучення з мамою та сестрою. Мати дитини, згідно з висновком органу опіки та піклування, характеризується позитивно. Також, органом опіки і піклування було встановлено та зазначено у висновку, що батько дитини - [PERSON] проживає разом з іншою сім`єю в [ADDRESS] , у службовому житлі. Умови проживання сім`ї хороші. [PERSON] має постійне місце роботи, за яким характеризується позитивно, на утримання сина сплачує аліменти. Батьку, згідно з розпорядженням Ніжинської РДА від 27.01.2021 №19, встановлені дні побачень із сином за місцем проживання батька у м.Новгород-Сіверський. На підставі вищевикладеного, служба у справах дітей Бахмацької міської ради, враховуючи більшу прихильність дитини [PERSON] до мами, його малолітній вік та потребу у материнській турботі, ласці та догляді, прийшла до висновку про доцільність визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Окремо орган опіки та піклування зобов`язав батьків дитини вирішити питання щодо реєстрації місця проживання сина та рекомендував матері не перешкоджати батьку спілкуватися із сином та брати участь у його вихованні, дотримуватись встановлених днів побачень. Разом з тим, Суд не бере до уваги додані Позивачем до позовної заяви копії квитанцій, оскільки вони відтворені неналежним чином, що унеможливлює з`ясування їх змісту, зокрема щодо суми платежу, дати здійснення платежу, прізвища одержувача та ін., а оригінали вказаних документів у судовому засіданні представником Позивача надані не були (а.с.25,26). Також, Суд не бере до уваги, додані до відзиву копію висновку Бахмацької районної державної адміністрації від 09.11.2020 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, оскільки вказаний документ надавався Менському районному суду Чернігівської області у справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей та отримання дозволу для виїзду з малолітніми дітьми за кордон без згоди батька, копії медичних карток ортодонтичних пацієнтів [PERSON] та [PERSON] , а також копію табеля навчальних досягнень [PERSON] за 2020/2021 навчальний рік, оскільки вказані матеріали не стосується спору між сторонами, який розглядається Бахмацьким районним судом Чернігівської області (а.с.87, 92-93, 94-95, 96). Окрім того, Суд не бере до уваги надану Відповідачкою копією протоколу індивідуальної консультації психолога від 20.10.2020, проведеної у відношенні [PERSON] , оскільки жодних реквізитів, чи будь-якої іншої ідентифікуючої інформації щодо психолога (окрім його прізвища та ініціалів), який проводив дану консультацію вказаний документ не містить (а.с.91). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини суд крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлює та надає належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справи щодо місця проживання дитини суд насамперед виходить з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримується балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». При вирішенні даного спору Судом було встановлено, що у обох батьків створені приблизно однакові умови для виховання та розвитку дитини, обоє приділяють увагу, підтримку та любов до дитини, однак не можуть самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання сина та забезпечити доброзичливе спілкування між собою. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У даній справі Суду надано висновки двох органів опіки та піклування: як за місцем фактичного проживання батька, де він просить визначити місце проживання сина, так і за місцем фактичного проживання дитини. Оцінивши вищевказані висновки, Суд бере до уваги висновок Служби у справах дітей Бахмацької міської ради, оскільки він достатньо обґрунтований, зроблений виходячи із результатів бесід з батьками дитини, візитів до дитини за місцем її фактичного проживання, проведення бесіди з дитиною та ін. У висновку оцінені як умови проживання матері, так і умови проживання батька, а також з`ясовано ступінь прихильності дитини до кожного з батьків та думку дитини щодо її бажання проживати разом з батьком. Тобто, Службою у справах дітей Бахмацької міської ради проведено обсяг роботи, спрямований на повне та об`єктивне з`ясування питання щодо можливості визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком та зроблено висновок, виходячи із встановлених обставин у якнайкращих інтересах дитини. При цьому, Суд погоджується із висновком Служби у справах дітей Бахмацької міської ради і також, вважає, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком не буде відповідати його якнайкращим інтересам. Зокрема, до вказаного висновку Суд прийшов з огляду на те, що під час розгляду даного спору не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що визначення місця проживання [PERSON] з батьком, що фактично призводить до зміни місця проживання дитини, буде мати більш позитивний вплив на хлопчика. При цьому, Судом враховано, що на даний час, виходячи із висновку органу опіки та піклування, проживаючи разом з матір`ю та сестрою, малолітній [PERSON] перебуває в атмосфері любові, турботи та захисту і бажає проживати разом з матір`ю і не заперечує проти зустрічей з батьком. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про негативну поведінку Відповідачки щодо сина, який все своє життя проживав поруч з нею та своєю сестрою, Судом не встановлено. При цьому, проживання дитини разом з Позивачем у м.Новгород-Сіверський протягом декількох місяців поспіль не свідчить про наявність підстав для задоволення позову. Також, не свідчить про наявність підстав для задоволення позову відсутність у Відповідачки власного житла, оскільки вона зареєстрована і проживає разом зі своїми батьками, де створені належні матеріально-побутові та психологічні умови, у тому числі і для малолітнього [PERSON] . Наявність у Позивача службового житла, яке не є його власністю, не надає йому переваги у визначенні місця проживання дитини перед Відповідачкою. Разом з тим, Суд не ставить під сумнів той факт, що батько дитини, який беззаперечно відіграє важливу роль у житті та розвитку сина, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Також, Суд звертає увагу, що у разі зміни обставин у відносинах сторін спору, зокрема відносин між батьками дитини, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Вказані висновки Суду узгоджуються з висновками, викладеними Верховним Судом у Постанові від 10.02.2021 у справі №132/3061/19 (провадження № 61-17699св20). Разом з тим, Суд не бере до уваги висновок, наданий Службою у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради, оскільки він не достатньо обґрунтований, зроблений лише виходячи із заяви батька дитини, його пояснень та характеристики, змісту довідки про відвідування дитиною спортивної секції та обстеження умов проживання батька. З огляду на вищевикладені обставини, підстав для задоволення даного позову Суд не вбачає. Окремо слід звернути увагу, що під час розгляду даної справи було встановлено, що місце проживання малолітнього [PERSON] на даний час взагалі не зареєстроване, що свідчить про порушення батьками дитини вимог діючого законодавства. Однак, з урахуванням того, що даний факт був виявлений органом опіки та піклування, який у висновку про визначення місця проживання дитини звернув увагу батьків на необхідність вирішення даного питання та за наявності у рішенні виконавчого комітету Бахмацької міської ради, яким вказаний висновок затверджений, покладення контролю за його виконанням на конкретно визначену посадову особу, Суд не вбачає підстав для реагування шляхом постановлення з цього приводу окремої ухвали, у відповідності до положень ст.262 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed