Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

02 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] де зазначила, що [INFO] року у неї народилася донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Менчикурівською сільською радою Веселівського району Запорізької області від 07.06.2016 року. До народження дитини позивач перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з серпня по жовтень 2015 року. Вони постійно зустрічалися, разом відвідували спільних друзів, здійснювати покупки, планувати майбутнє спільне життя та мали інтимні стосунки тощо. У жовтні 2015 року позивач дізналася про те. що вона вагітна, про що повідомила відповідача. Відповідач відразу батьківство не заперечував, обіцяв допомагати під час її вагітності, проте після народження дитини відповідач змінив своє ставлення до неї та їхньої спільної дитини, порвав усі стосунки та перестав спілкуватися. Після народження дитини, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] батьком записано [PERSON]. Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень здійснювався на підставі ч. 1 ст.135 СК України, якою передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Отже, враховуючи те. що відповідачем не визнається батьківство спільної дитини та те, що відповідач уникає будь-якого спілкування із позивачем та донькою, не приймає участі у її вихованні та немає наміру допомагати у майбутньому, тому позивач вимушена звернутися до суду із відповідною позовною заявою про визнання батьківства. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій прохала позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без його участі. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що з серпня по жовтень 2015 року позивач перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. У жовтні 2015 року позивач дізналася, що завагітніла та [INFO] року народила доньку [PERSON]. Пленум Верховного Суду України в п. 9 своєї роз'яснив, що відповідно до статей213,215 ЦПК(1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. На підтвердження позовних вимог щодо визнання батьківства позивач [PERSON] заявила клопотання про призначення судової генетичної експертизи. Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 26.12.2016 року було призначено по справі судово-генетичну експертизу. Згідно висновку експерта № 8-218 від 08.08.2017 року Запорізького науково-дослідний експертно-криміналістичного центру МВС України зазначено, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] складає 99,9999 %. Приписами ст. ст. 126,127 СК України передбачено визначення походження дитини за заявою чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою та заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч.3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Оцінюючи встановлене, беручи до уваги пояснення позивача суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved