Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

04.04.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Миколаївка, вул. Польова, буд. № 5. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 28.04.2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. 29.03.2016 року приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок. Позивач у судовому засіданні 13.05.2016 року позов підтримала та просила задовольнити, дала пояснення по справі. У судове засідання 07.07.2016 року не зявилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Камяномайданської сільської ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 241033 від 29.04.2014 року, [PERSON] померла 28.04.2014 року. (а.с. 9) Згідно свідоцтва про народження серії 1-ТП № 285273 від 16.02.1976 року, [PERSON] народилась 13.01.1976 року, батьками вказані [PERSON], [PERSON] (а.с. 11) Згідно постанови приватного нотаріуса № 141 від 29.03.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Миколаївка вул. Польова, № 5, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до довідки № 228 від 25.03.2016 року житловий будинок № 5 по вул.. Польовій в с. Миколаївка, Новоград-Волинського району, належить [PERSON], яка померла 28.04.2014 року, відповідно до записів в по господарській книзі № 2, особовий рахунок № 0040-1 за 2011-2015 р. (а.с. 13) Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно технічного паспорту на будинок № 5 по вул. Польовій в с. Миколаївка, Новоград-Волинського району, від 16.03.2016 року, домоволодіння складається з житлового будинку, веранди, пяти сараїв, убиральні, навісу, колодязя, огорожі. Будинок збудований в 1975 р. (а.с. 14-16) На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірне домоволодіння належало [PERSON], яка померла 28.04.2014 року, спадкоємицею якою є її дочка [PERSON] На запит суду приватним нотаріусом надано інформацію, що інші особи, крім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] не звертались. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved