overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

03.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 14.01.2015р. помер його двоюрідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка, яка розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з втратою правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку, про що було оголошено в районній газеті Колос. В судове засідання позивач не зявився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що надав відповідну заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, про що повідомив в телефонному режимі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий 14.01.2014р. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 7) був власником земельної ділянки, яка розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Погребищенському районі Вінницької області (а.с. 18). Після смерті померлого брата [PERSON] являється спадкоємцем за законом, має намір успадкувати майно померлого, однак не має змоги цього зробити у звязку з втратою правовстановлюючого документа. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 14.01.2015р., був власником земельної ділянки, яка розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за законом має намір успадкувати майно, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на земельну ділянку, яка належала його померлому брату.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

03.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання громадянки безвісно відсутньою, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO] є його донькою. З 2013 року [PERSON] виїхала з м. Краматорська, не повернулась, до даного часу її місцезнаходження не відомо. У зв'язку з цими обставинами, просить визнати [PERSON] безвісно відсутньою, для нього це має значення, в звязку з тим, що він хоче оформитись до інтернату, дуже хворіє, а допомагати йому нікому. У судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги, викладені в заяві, і просив їх задовольнити. Представник заявника [PERSON] підтримала вимоги заявника та просила їх задовольнити. Представники заінтересованої особи Управління труда та соціального захисту населення Краматорської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, так як заявник потребує піклування, догляду. Задля того, щоб заявника помістити до інтернату необхідна згода доньки, яка відсутня. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив: [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.2). Відповідно Довідки МСЕК від 04.08.2014 року [PERSON] має 2 групу інвалідності без строку та направлений до будинку інтернату (а.с.3 -4). Згідно інформації начальника відділу ДРАЦС Краматорського міського управління юстиції [PERSON] реєструвала шлюби та розірвання шлюбу, остаточно має прізвище «Кудінова» (а.с.52). Відповідно свідчень адресно-довідкових бюро [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] та має власність на квартиру за адресою: м.Краматорськ, вул. Луначарського 3-12 (а.с.41-42,46). Згідно інформації ГЦОСІ Державної прикордонної служби України від 05.01.2016 року [PERSON], [INFO], виїхала з України закордон 25.06.2014 року і не повернулася, до даного часу її місцезнаходження не відомо. Пошуки ніяких результатів не дали (а.с.68). Відповідно ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце його перебування. Суд враховує, що визнання [PERSON] безвісно відсутньою має для заявника юридичне значення: дозволяє оформити перебування у будинку інтернаті, відповідно направлення. За таких обставин, заяву [PERSON] про визнання громадянина безвісно відсутнім, слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

03.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], [INFO], в інтересах якої діє [PERSON] про усунення перешкод в праві користування квартирою №1 в будинку №8 по вул. Червонопрапорна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON], [INFO], за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй, згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2014 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] з її малолітньою донькою [PERSON], [INFO], які більше пяти років, а саме з січня 2015 року по теперішній час в квартирі [ADDRESS] не проживають, місце їх мешкання позивачу невідомо, внаслідок чого, позивач [PERSON] самостійно повинна сплачувати за комунальні послуги, які нараховуються на відповідачів, тим самим відповідачі перешкоджають їй у здійсненні її права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач [PERSON], просить суд ухвалити рішення котрим усунути перешкоди в користуванні її квартирою №1 в будинку №8 по вул. Червонопрапорна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зобовязавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти[PERSON] з її малолітньою донькою [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена завчасно та належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], - а.с.4-6. У вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], [INFO], а саме з січня 2015 року та по теперішній час у зазначеній квартирі не проживають, місце їх знаходження позивачу невідоме, - а.с.9-11. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності на своє майно, на підставі чого суд вважає, що слід усунути перешкоди у здійсненні права власності на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS], зобовязавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з її малолітньою донькою [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст.319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

03.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 11.10.2014 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сторони мешкають окремо, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, працює, інших аліментних зобов'язань не має, прозивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. (а.с. 11,12 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 11.10.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 588 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення сином повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

03.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, а також на своє утримання у розмірі ? частини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що з 17.10.2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку на утримання дитини та на своє утримання. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в який просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. В частині задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позивач з 17.10.2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №176. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії I-НО №375325 (а.с.4). Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] Суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від доходу. В частині задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, необхідно стягнути з відповідача на позивача аліменти на її утримання щомісячно у розмірі ? частини від усіх видів доходу, до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів необхідно задовольнити повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розмірі мінімальної заробітної плати, тобто 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

03.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 09.10.2004 року в Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №57. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. З початку червня 2015 року шлюбні відносини фактично припинені. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 09.10.2004 року (а.с.6). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження, [NUMBER] (а.с.7). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», зазначила про намір залишити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

03.09. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 29.09. 2006 року Семенівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 8. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 29.09. 2006 року. Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] 18.09. [INFO] Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії І СГ № 039025 від 29.09. 2006 року; Свідоцтво про народження серії 1 СГ № 123867 від 02.10. 2007 року повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

03.09.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

03.09.2015 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилася 05.04.1960 року в с. Свитинці Погребищенського району Вінницької області. В свідоцтві про її народження, запис батьків був зроблений тільки щодо її матері, запис про батька не було зроблено в звязку з тим, що її мати на час її народження не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], тобто батьком заявниці. На час народження заявниці її батьки проживали однією сімєю, вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідне для реалізації своїх спадкових прав. В судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС, в судове засідання не зявилася, просила провести розгляд даної справи без участі їхнього представника, проти заявлених вимог не заперечувала, про що надала відповідну заяву. Свідки [PERSON] та [PERSON], кожна окремо, підтвердили факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] та народження у них дочки [PERSON] Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України, факт батьківства у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, може бути визнаний за рішенням суду. Оскільки вимоги заявника знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

03.09.2015 року до суду звернулось ПАТ «Дельта Банк» з позовом (а.с.1-4) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що відповідачу на підставі кредитного договору №500-7 ДОУ1А від 17.05.2006р. АКІБ «УкрСиббанк» було надано в кредит грошові кошти у розмірі 36 808,0 швейцарських франків з розрахунку 8,99% річних на строк з 18.05.2006р до 18.05.2012р. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином в наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі307 109,27 грн., яку позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглянути справу без його присутності, у разі не явки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи, позов підтримав у повному обсязі (а.с.37). Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення просив суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. 17.05.2006р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500-7 ДОУ1А на підставі якого останньому було надано в кредит 36 808,00 швейцарський франків зі сплатою 8,99 % річних строком з 18.05.2006р. до 18.05.2012р. (а.с.5-18). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованіст за кредитни договором №500-7 ДОУ1А від 17.05.2006р. складає 307 109,27 грн.(а.с.21). Відповідач з запереченях вказав, що жодного разу платежів не здійснював. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позов до суду пред'явлено 03.09.2015 року, через три роки від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Перебіг позовної давності відповідно до ч.1, ч.3 ЦК України переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку . Матеріали справи не містять обставин, які б свідчили про зупинення, перерив або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності, клопотань щодо поновлення строку звернення до суду позивач також суду не заявляв. Трирічний строк позовної давності за вимогами, що випливають з умов договору №500-7 ДОУ1А від 17.05.2006р. закінчився. Відповідно до ч. 4 ст. 267 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, вимоги щодо стягнення заборгованості заявлені позивачем з пропуском строку позовної давності. Позивач у позові не зазначив причини пропуску строку та не заявляв клопотання про поновлення строку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed