Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

04.01.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона виховує та утримує малолітніх внуків [PERSON], 2004 року народження, та [PERSON], 2012 року народження. Відповідач [PERSON] є її донькою та матір'ю дітей. Відносно старшого сина [PERSON] вона вже позбавлена батьківських прав. Відповідач фактично з 2012 року самоусунулась і від виконання своїх батьківських обов'язків відносно молодшого сина, пішла з дому, довгий час не поверталась, разом з дитиною без поважних причин не проживає, не проявляє щодо неї батьківської уваги та турботи, матеріально не утримує. Позивач, як особа в сім'ї якої проживає дитина, не має можливості скористатись усіма наданими законом правами щодо захисту інтересів внука [PERSON], так як останні ґрунтуються на факті спорідненості із відповідачем [PERSON] З метою захисту прав малолітнього внука [PERSON], просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги збільшила та суду пояснила, що внук [PERSON], [INFO], постійно проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] ніякої учать у вихованні та утриманні дитини не приймає, необхідним харчуванням та лікуванням його не забезпечує. З травня 2015 року вона сина взагалі не бачила, його життям та здоров'ям не цікавилась, свідомо нехтує своїми обов'язками щодо його виховання та утримання. Весь час змінює місце проживання, зловживає алкогольними напоями, влаштовує лише особисте життя. З метою захисту інтересів малолітнього внука, просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно нього, та стягувати із нею аліменти на утримання дитини на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісяця. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Шепетівської РДА Чорнописька Н.В. у судовому засіданні позов підтримала. Крім того, суду пояснила, що з 13.07.2015 року [PERSON], [INFO], службою у справах дітей Шепетівської РДА поставлений на облік дітей, які проживають у сім'ях, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. А тому, посилаючись на те, що відповідач веде бродячий спосіб життя, зловживає алкоголем, з дитиною не проживає, не утримує її, свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, просила суд позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе справу розглянути без участі відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив позивач. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України, у випадках: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в суді, відповідач [PERSON]є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим 09.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області. Відомості про батька дитини внесені до нього на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2007 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. А рішенням виконавчого комітету Коськівської сільської ради № 33 від 12.12.2007 року призначено [PERSON], 1960 року народження, опікуном на її малолітнім внуком [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що його матір-одиночку [PERSON] позбавлено батьківських прав. 06.06.2015 року рішенням координаційної ради Коськівської сільської ради сім'ю [PERSON] поставлено на облік, як неблагонадійну. А з 13.07.2015 року [PERSON], [INFO] поставлено на облік дітей, які проживають у сім'ях, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Згідно довідки № 02-20/124 від 13.10.2015 року, виданої Коськівською сільською радою Шепетівського району, [PERSON] зареєстрована [ADDRESS], однак на даний час там не проживає. З довідки № 615 від 14.12.2015 року, виданої виконавчим комітетом Коськівської сільської ради Шепетівського району, вбачається, що згідно з записами погосподарської книги № 5 виконавчого комітету Коськівської сільської ради за 2011-2015 роки по [ADDRESS] також зареєстрована та проживає [PERSON], 1960 року народження із внуком [PERSON], 2004 року народження, та внуком [PERSON], 2012 року народження. Як вбачається з актів обстеження умов проживання малолітнього [PERSON], складених 15.09.2015 року та 09.10.2015 року, дитина [PERSON], [INFO], проживає із бабою [PERSON] в її будинку, яка доглядає та утримує його. Мати дитини [PERSON] з травня 2015 року з сином не проживає, повністю усунулась від виконання батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя. Житловий будинок має три житлові кімнати, кухню. Умови проживання задовільні, в помешканні чисто, охайно, є необхідні меблі. Згідно довідки-характеристики № 02-20/162 від 14.12.2015 року, виданої виконавчим комітетом Коськівської сільської ради Шепетівського району, [PERSON], 1987 року народження, ніде не працює, зловживає алкоголем, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя. З висновку органу опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації від 19.10.2015 року вбачається, що орган опіки та піклування, розглянувши заяву [PERSON] про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], встановив, що [PERSON] ухиляється від виховання малолітнього [PERSON], зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, з травня 2015 року зникла з місця проживання, не спілкується з дитиною, матеріально не утримує її. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що родина [PERSON] була під її соціальним супроводом, коли вона працювала у центрі соціальних служб у 2013-2014 роках, а тому вона добре знає відповідача та її відношення до виховання малолітнього сина. Стверджувала, що [PERSON] зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. Вона неодноразово пояснювала відповідачу необхідність піклуватись про дитину, наслідки ухилення від виконання батьківських обов'язків, відповідач неодноразово писала розписки про те, що змінить своє ставлення до виховання дитини, однак результатів це не принесло. З травня 2015 року [PERSON] взагалі в с.Коськів з дитиною не проживає, не виховує та не утримує її, цим займається виключно бабуся [PERSON] Крім того, показала, що відповідач позбавлена батьківських прав відносно старшого сина, його опікуном являється [PERSON] Вказувала, що діти [PERSON] та [PERSON] доглянуті, у них є все необхідне, їх утриманням та вихованням займається позивач [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що був сільським головою Коськівської сільської ради попереднього скликання, а тому добре знає відповідача [PERSON] Стверджував, що остання зловживає алкоголем, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього сина [PERSON], з ним не проживає. [PERSON] проживає із бабусею [PERSON], яка і займається його вихованням та утриманням. Відповідач [PERSON] на території сільської ради проживала з 2013 року, він разом із службою у справах дітей неодноразово обстежував умови її проживання, оскільки вона неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки через зловживання алкоголем. Ними неодноразово роз'яснювались наслідки такої поведінки, відбирались розписки про її недопустимість, однак бесіди профілактичного характеру результатів не дали. В даний час відповідач в с.Коськів не проживає. Охарактеризував відповідача з негативної сторони, наголосив, що [PERSON] залишила малолітнього сина для бабусі [PERSON], а саме веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Відомості про батька записані зі слів матері, батько дитини життям сина не цікавився, до них та до служби не звертався. Дитиною займається лише бабуся [PERSON] Таким чином, у матеріалах справи містяться докази винної поведінки [PERSON] щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Викладене свідчить про відсутність будь-яких поважних причин, які б перешкоджали вихованню дитини відповідачем, про її ухилення від виконання своїх обов'язків та про необхідність позбавити її батьківських прав в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю дитини, записана такою в свідоцтві про її народження, разом з дитиною не проживає, не утримує малолітнього сина, хоча є працездатною особою, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з неї аліментів на користь [PERSON], з якою проживає дитина та на утриманні якої вона перебуває. Отже, вимоги позивача щодо стягнення аліментів з [PERSON] в твердій грошовій сумі є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує наявність у неї двох неповнолітніх дітей, відсутність інших утриманців, а відтак вважає можливим визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісяця з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня пред'явлення нею позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. 164, 180, 184, 191 СК України,

Outcome: approved