overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

04 вересня 2014 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 27 серпня 2012 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 10476,42 гривні, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та, у разі порушення умов договору, сплатити штрафні санкції, що встановлені договором. Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 13731,19 гривня. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 13731,19 гривню, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про підтримання позову, який просив розглянути за його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення він не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 27 серпня 2012 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 10476,42 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та у разі порушення умов договору сплатити штрафні санкції, що встановлені договором. Через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по кредитному договору в нього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 13731,19 гривня, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9558,06 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 1899,39 гривень, залишок штрафу за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 2273,74 гривні, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача. З урахуванням вищенаведених обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що даний позов є законним та обґрунтованим, а тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. У зв'язку з розглядом справи позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 гривні. В силу ст.88 ЦПК України ці кошти мають бути відшкодовані позивачеві за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

04 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 21.12.2005 року [PERSON] 21.12.2005 року отримав кредит у розмірі 10000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № б/н від 21.12.2005 року [PERSON] станом на 31.07.2014 року має заборгованість - 49009,14 грн., яка складається з наступного: 12050,81 грн. - заборгованість за кредитом; 36958,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 7935,46 грн., яка була задоволена судовим наказом Приморського районного суду м.Маріуполя від 23.05.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 41073,68 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2053,68 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість становить 43627,36 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 43627,36 грн. за кредитним договором № б/н від 21.12.2005 року та судові витрати у розмірі 436,27 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до до [PERSON] про виділення часток у спільній сумісній власності. В обгрунтування своїх вимог зазначав, що він та відповідач [PERSON] відповідно до згідно розпорядження №1 від 14 серпня 2006 року керівника органу приватизації ВАТ «Львівський дослідний нафтомаслозавод» у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], згідно якого вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Вказане свідоцтво 10 жовтня 2006 року було зареєстровано у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації за №12104920. Частки співвласників у даній квартирі не визначені та він не може дійти згоди з відповідачем стосовно розпорядження належним їм майном, а тому вирішив звернутись в суд. З огляду на такі обставини просить постановити рішення, яким визнати, що йому та відповідачу належить по 1/2 (одній другій) частині приватизованої квартири [ADDRESS] за кожним. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились повторно, хоч про час і місце розгляду повідомлялись в установленому порядку та від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились повторно, хоч про час і місце розгляду повідомлялась в установленому порядку. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 10 жовтня 2006 року керівником органу приватизації ВАТ «Львівський дослідний нафтомаслозавод» на підставі розпорядження №1 від 14 серпня 2006 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON], які зареєстровані та проживають у цій квартирі. Виходячи з принципу рівності прав суб'єктів права спільної сумісної власності, суд вважає, що ідеальні частки сторін у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/2 (одній другій) ідеальній частині. Вищевказані обставини підтверджуються долученими до справи копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 жовтня 2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 12104920, яке видано ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 10 жовтня 2006 року та копіями паспортів громадянина України позивача і відповідача. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2013 році, спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому припинили шлюбні стосунки 16 листопада 2014 року. В суді позивач доводи позову підтримує. Відповідачка в суді з позовом не погоджувалась. Після закінчення наданого судом строку для примирення з позовом згідна. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою з листопада 2014 року припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. В наданий судом строк не примирились. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін в суді та доказу, доданого до позовної заяви свідоцтва про шлюб. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова про стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 7474,92 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 01.02.11р. працював двірником в Будинкоуправлінні № 4 КЕВ м. Львова. 10.03.15р. звільнився за власним бажанням. На день звільнення відповідачем нараховано йому заробітну плату в сумі 7474,92 грн., проте кошти не були виплачені через їх відсутність. Враховуючи викладене вважає, що керівництво Будинкоуправління порушує його трудові права, оскільки виплачувати заробітну плату зобов'язане регулярно, а також в день звільнення, тому він змушений звернутися в суд для захисту своїх порушених прав. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з 01.02.2011р. по 10.03.2015р. працюва двірником на Будинкоуправлінні № 4 КЕВ м. Львова, звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що стверджується відповідними записами у його трудовій книжці /а.с.3-5/. У відповідності до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки від 22.06.15р., виданої БУ № 4 КЕВ м. Львова, заборгованість [PERSON] по заробітній платі станом на 01.06.15р. становить 7474,92 грн. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що з 02 червня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 24 жовтня 2008 року народилася дочка [PERSON]. З вини відповідача їхня сім»я розпалася, сторони проживають окремо. Дочка [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини, коштів на його утримання не надає. Тому, просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на дочку [PERSON]. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав та погоджується сплачувати на користь позивачки аліменти на дочку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів свого заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до \~[PERSON] \~про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 29 серпня 2003 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №278. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімю, відсутність взаємоповаги та спільних інтересів. Відповідач зловживав спиртними напоями, через що в сімї постійно виникали непорозуміння та сварки, що негативно впливало на виховання дитини. На теперішній час сімя фактично розпалась, з червня 2014 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сімї є неможливим, оскільки сімя існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про народження (а.с.5), копію паспорта позивача (а.с.6-7), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи тим, що 21 січня 2015 року вона уклала з відповідачем договір позики, згідно, з яким передала їй грошові кошти в сумі 15\~000 гривень з умовою їх повернення до вересня 2015 року. Договір було укладено у письмовій формі у вигляді розписки. По закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернула. В судове засідання позивач не зявилась, надіславши до суду заяву, в якій просила справу розглянути на попередньому судовому засіданні без її участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надіславши до суду заяву, в якій просила справу розглянути на попередньому судовому засіданні без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки від 21.01.2015 року [PERSON] позичила у [PERSON] гроші в сумі 15\~000 грн. на строк до вересня 2015 року, однак до даного часу борг не повернула. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13 лютого 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з зловживанням відповідачем спиртних напоїв. Спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо з серпня 2014 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 13 лютого 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 07 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). 14 серпня 2010 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртних напоїв. З серпня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved