Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

02.07.2020\~року заявник\~ [PERSON] звернулася до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві часткової власності належить квартира [ADDRESS] . При переоформленні права власності на вказану квартиру з`ясувалося, що у правовстановлюючому документі, свідоцтві про право власності серед співвласників зазначена вона та її чоловік [PERSON] , однак її ім`я по батькові зазначено з помилкою [PERSON] , замість правильного [PERSON] . Вказану помилку допустив орган, який на даний час вже ліквідований та виправити помилку лише в судовому порядку. Просить виправити помилку та встановити факт належності правовстановлюючого документу виданого на її ім`я. Заявник та її представник адвокат Зайцев М.П. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав викладених у заяві та наполягають на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти заявлених вимог не заперечують. Допитана в судовому засіданні заявник [PERSON] в якості свідка, підтвердила, що їй на праві часткової власності належить квартира [ADDRESS] . При оформленні документів вона виявила, що у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на квартиру, її по-батькові зазначено з помилкою [PERSON] , замість вірного [PERSON] . Вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження заявника серія [NUMBER] від 30.10.1963 року зазначено [PERSON] , копії паспорту громадянина України серія [NUMBER] заявник [PERSON] ; відповідно до свідоцтва про право власності на житло видане 18.01.1994 року за №899 керівником органу приватизації, на праві часткової власності [PERSON] , [PERSON] (російською\~мовою [PERSON] ,\~ [PERSON] ) належить квартира [ADDRESS] , що є явною помилкою в частині написанні по-бітькові « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.\~\~\~\~ Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право власності на житло, виданого 18.01.1994 року за №899 керівником органу приватизації на ім`я « [PERSON] », « [PERSON] », допущено помилку у написанні по-батькові співвласника [PERSON] , усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, а саме для переоформлення документів, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved