overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

02.11.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В судовому засіданні позивачка пояснила, що з жовтня 2004 року вона разом із відповідачем проживали однією родиною, мають спільного сина [PERSON], 18.10.2005. З вересня 2013 року вони припинили сумісне проживання та з того часу кожен живе своїм життям тиа своїми інтересами. Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. На теперішній час у неї скрутне матеріальне становище, дитина потребує додаткових розходів на лікування, крім того, вона не працює. Відповідач матеріальної допомоги на дитину в добровільному порядку не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини, починаючи з 02.11.2016 року. Відповідач в судове засідання не зявився з не відомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 8), довідкою з місця мешкання (а.с. 9), довідкою з ЗОШ № 6 (а.с. 10), випискою із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 11, 12). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 02.11.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

02.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, мотивуючи тим, що між нею та відповідачами на товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №423/1 квартири №31, розташованої по вул. Лазурна, 16-Б в м. Миколаєві. Усі суттєві умови були сторонами виконані, але договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено, у звязку з чим позивачка звернулася до суду. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просили їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи товарної біржі «Українська Біржа Нерухомості» в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] в судове засідання також не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 29.04.1998 року в Миколаївському філіалі товарної біржі «Українська Біржа Нерухомості» між батьком позивачки [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за №423/1 квартири №31 розташованої по вул. Лазурна, 16-Б в м. Миколаєві. Спірна квартира належала відповідачам на підставі договору купівлі-продажу №126/1 укладеного 27.06.1997 року в Миколаївському філіалі товарної біржі «Українська Біржа Нерухомості», зареєстрованого в Миколаївському БТІ 16.07.1997 року за реєстровим №16752. Також судом встановлено, що 19.05.1998 року в ММБТІ [PERSON] зареєстрував своє право власності на спірну квартиру за реєстровим №16752. 11.04.2016 року покупець за договором, батько позивача, [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ФП №239461 від 20.04.2016 року, актовий запис №1645). 01.11.2016 року постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у звязку з відсутністю належним чином оформленого правовстановлюючого документу на вказане майно на імя [PERSON],померлого11.04.2016 року. У звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Оскільки усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, то даний договір на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України може бути визнаний дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

02.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. На обґрунтування вимог зазначила, що у неї з відповідачем є донька Аміна, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо і добровільно не надає допомоги на їх утримання. Посилаючись на викладене, вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Аміни, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 02.11.2016 року до досягнення повноліття донькою Аміною, тобто до 24.04.2020 року, а потім у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до 18.07.2028 року. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином за зареєстрованим місцем проживання був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення з відміткою Укрпошти про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ст. 74 ЦПК України у разі відсутності відповідача за зареєстрованою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В свідоцтвах про народження доньки Аміни, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], зазначено, що їх батьком є відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з позовних вимог, діти проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки обставин відповідно до ст. 182 СК України, які б перешкоджали стягненню з відповідача аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, судом не встановлено, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

02.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 04 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, відсутності між сторонами спільних інтересів, внаслідок протилежних понять щодо розуміння сімї та відносин між чоловіком та дружиною. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

02.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 22.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новововлинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем дітей немає. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розприділення і використання сімейного бюджету. Відповідач зловживає спиртними напоями, на ґрунті цього влаштовує скандали, сварки, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

02.11.2016 року [PERSON] подала даний позов, в якому просить визначити їй достатній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батьків - батька [PERSON], який помер 21.03.2006 року та матері [PERSON], яка померла 29.12.2006 року. Після смерті батьків залишилась земельна ділянка. На обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує про те, що оригінал Державного акту на землю, який потрібно було надати в нотаріальну контору після смерті батьків для оформлення спадщини, вона знайшла тільки в 2016 році. До того ж вона після смерті батьків фактично користується земельною ділянкою, яка являється її джерелом до існування. Позивач просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі позов визнали, просили розглянути справу за їхнього відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю від 31.05.1999р. [PERSON] на підставі рішення Веселівської сільської ради від 08.07.1997р. № 112 була передана у власність земельна ділянка площею 0,52га, яка розташована на території с. Українка Балаклійського району Харківської області (а.с. 10). За даними Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 24.11.2016 року, після смерті 21.03.2006 року [PERSON] із заявою до Балаклійської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто із спадкоємців не звертався (а.с. 41-44). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

02.11.2016 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 13.09.2016 року Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 84. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зі слів позивачки, [PERSON] не є батьком їхніх дітей, але питання про виключення відомостей про батька зі свідоцтв про народження дітей, вони будуть вирішувати окремо. На даний час подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично не проживають разом. Через сварки, непорозуміння та різні погляди на життя, сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, у якій позов підтримала, пояснивши, що примирення між ними не відбулося та просила розглядати справу у її відсутності, та після розірвання шлюбу виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Гужва» (а.с. 21). Відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] судове засідання надали заяви, у якій позов визнали, на примирення не погоджуються, та просили розглядати справу у їх відсутності (а.с. 20). Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 84 від 13 вересня 2016 року, складений Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, що ними не заперечувалось. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Гужва» (а.с. 21). Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

02.11.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів утримання дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, та про те, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов визнає. З позовної заяви вбачається, що 05.06.2010 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року сімейні відносини припиненні, але фактично шлюб між сторонами не розірвано, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у позивачки та відповідача є спільна дитина: [PERSON], [INFO] (а.с.3). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою з місця проживання, за якою дитина проживає та зареєстрована разом із позивачкою. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача є законними, тому підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу). Крім того, згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню у доход держави судовий збір в сумі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

02.11.2016 року заявник [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву обґрунтував тим, що 24.02.2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилося спадкове майно, яке складається з частини квартири, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Макіївка, 5-й квартал[ADDRESS]. Заявник постійно проживав разом з батьком у цій квартирі, до смерті останнього. Після смерті батька у заявника виникла потреба у прийнятті спадщини. Але у звязку з наявністю розбіжностей у призвіщах заявника та його батька, оформити документи про прийняття спадщини не надається можливим. Просить суд встановити факт того, що він [PERSON], [INFO], який народився у м. Макіївка Донецької області, є сином [PERSON], померлого 23.02.2014 року. У судове засідання заявник [PERSON] не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, свою заяву підтримав та просив її задовольнити. У судове засідання представники заінтересованих осіб - Макіївської міської ради, Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, не зявилися за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлялися належним чином та від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно свідоцтва про смерть серія 1-НО № 749883, [PERSON] помер 23.02.2014 року. Відповідно до свідоцтва про народження заявника, в графі «батько» міститься запис мовою оригіналу «Никитенков Василий Андреевич». Відповідно до довідки ТОВ «Управляюча компанія-Лідер» за адресою Донецька область м. Макіївка, 5-й квартал[ADDRESS], померлий [PERSON] до моменту смерті був зареєстрований разом з сином [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло № 3431 від 10.08.1993 року[ADDRESS] в буд. № 2 за адресою м. Макіївка 5-й квартал належить на праві приватної власності (мовою оригіналу) «[PERSON] и членам его семьи [PERSON], [PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про підтвердження факту родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] Тому суд вважає, що встановлення юридичного факту, про яке просить заявник, знайшло повне підтвердження в судовому засіданні і його об'єктивність не викликає в суду сумніву. Установлення даного факту має для заявника юридичне значення: дозволяє йому оформити та отримати спадщину.

Outcome: approved