Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

02 жовтня 2017 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.12.2015 р. між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №8212896842БС/2015-12, згідно якого позивачем було відкрито [PERSON] картковий рахунок та видано платіжну картку. Згідно зазначеного договору [PERSON] було відкрито кредитну лінію в розмірі 5800,00 грн., строком до 30.11.2017 року під 36,0% річних (п.п.2.1, 2.3, 2.6Договору). 15.11.2016 року відповідачу направлялась претензія № 070-12/1535 про погашення заборгованості, проте погашення не відбулось. У звязку із неналежним виконанням умов договору, у [PERSON] станом на 28.08.2017 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 5044,63 грн., з яких: 3870,99 грн. прострочена заборгованість за основним боргом; 531,65 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 587,44 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом та 54,56 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за відсотками. У звязку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі, до складу яких входить судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду представник за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, вказала, що вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи чи інших заяв не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.12.2015 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка у рамках зарплатного проекту №8212896842БС/2015-12. Відповідно до п. 2.1. даного договору, банк на підставі зави клієнта відкриває клієнту кредитну лінію, у межах якої надає клієнту кредит з лімітом у розмірі 5800 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а [PERSON] зобов'язується повернути банку кредит та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Дія кредитної лінії припиняється 30.11.2017 року (п. 2.3 договору). Відповідно до п.п. 2.6, 4.1 за користування кредитом [PERSON] зобовязувалась щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані фіксованою процентною ставкою у розмірі 36 % річних. Нарахування процентів за користування клієнтом кредитом здійснюється банком у валюті карткового рахунку щомісяця, в останній банківський день місяця, у день припинення дії кредитної лінії, а у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом у день надходження на картковий рахунок грошових коштів, за рахунок яких така прострочена заборгованість (її частина) буде погашена. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється банком виходячи із фактичної заборгованості за кредитом на початок кожного календарного дня поточного місяця, розміру процентної ставки, визначеної договором, фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Нарахування процентів за користування кредитом банк здійснює, починаючи з першого календарного дня, наступного за днем видачі кредиту, по день повного погашення кредиту (п. 4.2. договору). У відповідності до п. 4.3. сплата клієнтом процентів за користування кредитом повинна здійснюватись у сумах, нарахованих банком, та у валюті, в якій клієнту надано кредит. Згідно п. 7.2. у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня. 15.11.2016 року відповідачу було направлено претензію № 070-12/1535 про погашення заборгованості, однак відповідач добровільно заборгованість не погасила. Станом на 28.08.2017 року у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекта № 8212896842БС/2015-12 від 25.12.2015 р. в розмірі 5044,63 грн., з яких: 3870,99 грн. прострочена заборгованість за основним боргом; 531,65 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 587,44 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом та 54,56 грн. пеня нарахована на прострочену заборгованість за відсотками. Зазначене підтверджується копією договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекта № 8212896842БС/2015-12 від 25.12.2015 р., заявою, розпискою, інформацією про умови кредитування, розрахунком заборгованості, претензією, поточною випискою. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України Договір є обовязковим для виконання сторонами. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» виконав свої зобовязання за договором про відкриття карткового рахунка в повному обсязі, видавши відповідачу платіжну картку та відкривши кредитну лінію. Проте, відповідач взяті на себе зобовязання не виконала та допустила порушення строків погашення заборгованості. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що примусовому стягненню з відповідача [PERSON] підлягає сума у розмірі 5044,63 грн., що є заборгованістю перед банком за договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекта № 8212896842БС/2015-12 від 25.12.2015 р. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 1\~600 грн. судового збору.

Outcome: approved