Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

03.10.2018 р. позивач звернувся у суд із позовом до відповідачів, у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником даного будинку, а відповідачі, які є членами його сім'ї, зареєстровані у цьому житлі, проте тривалий період часу не проживають в даному будинку, виїхали у інше місце проживання (за межі України), будинком не цікавляться, не платять комунальні послуги, чим чинять перешкоди у реалізації права власності. 05.04.2019 року у судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити, на заочному розгляді справи не заперечив. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Інші відповідачі будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судові засідання 16.11.2018 р., 25.02.2019 р. та 05.04.2019 року не з'явилися, заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали, про причини неявки не повідомляли. При цьому не було подано відзиву. Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, та підтримала рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 26.12.2018 р. №245. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. Позивач є власником спірного житла, що стверджується копіями реєстраційного посвідчення від 05.11.1996 р. та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.1996 р. Згідно довідки про склад сім'ї №20161 від 18.09.2018 року, відповідачі зареєстровані у спірному будинку. Як видно з актів КП «Комунальник» від 01.09.2017 р., 19.09.2018 р. та 07.02.2019 р., відповідачі не проживають у будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області №245 від 26.12.2018 р. «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини», вирішено покласти на думку суду питання про зняття з реєстрації місця проживання малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону . Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Фактичні обставин справи та наявні докази свідчать про те, що відповідачі понад встановлені законом строки відсутні у спірному житлі, тому втратили право користування останнім. Суд вважає доведеним факт, що тривала відсутність відповідачів зі збереженням реєстрації у даному будинку призвела до порушення прав та інтересів позивача, який повноцінно не має змоги повноцінно ним користуватися та розпоряджатися;змушений нести додаткові витрати на утримання майна. Викладене свідчить по обґрунтованість позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON]у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 234,93 грн. з кожного.

Outcome: approved