Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 30 вересня 2009 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики в простій письмовій формі, відповідно до якого вона передала [PERSON] 2000 доларів США, які остання гарантувала повернути до 30 вересня 2010 року. Крім того, 28 березня 2011 року, між нею та відповідачкою також було укладено договір позики в простій письмовій формі, відповідно до якого вона передала [PERSON] 13000 грн., які остання також гарантувала повернути. На теперішній час відповідачка, в порушення зобов'язань, не повернула гроші по вказаним розпискам. Посилаючись на викладені обставини просила стягнути суму заборгованості в розмірі 2000 доларів США, що в еквіваленті до гривні за курсом Національного банку України складає 20000 грн. 00 коп. за розпискою від 30 вересня 2009 року, а також в рахунок відшкодування боргу 13000 грн., за розпискою від 28 березня 2011 року. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не подавала. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Згідно оригіналу розписки, 30 вересня 2009 року між сторонами, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, було укладено договір позики, за яким [PERSON] зобов'язалася повернути [PERSON] борг в сумі 2000 доларів США в строк до 30 вересня 2010 року. Крім того, з оригіналу розписки від 28 березня 2011 року вбачається, що між сторонами, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, також було укладено договір позики, за яким [PERSON] зобов'язалася повернути [PERSON] борг в сумі 13000 грн. На час розгляду справи борг відповідачкою не сплачений. Положеннями ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином. В силу зазначених договорів, відповідно до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що в порушення вказаних вимог закону відповідачка не повернула суму позики в строк, передбачений договорами, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов'язань, позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. В еквіваленті до гривні за курсом Національного банку України на час розгляду справи (100 доларів США = 1138,32грн.) борг у розмірі 2000 доларів США становить 22766 грн. 60 коп. В межах заявлених позовних вимог, з відповідачки слід стягнути в рахунок відшкодування боргу за розпискою від 30 вересня 2009 року 2000 доларів США, що еквівалентно 20000 грн. 00 коп., та в рахунок відшкодування боргу за розпискою від 28 березня 2011 року 13000, а всього 33000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved