Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

03 березня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. За час шлюбу в них змінилися погляди на подружнє життя. Все це призводить до сварок у сім`ї, що негативно впливає на малолітнього сина. Через ці суттєві розбіжності сумісне життя та збереження сім`ї стало неможливим. Ухвалою суду від 03 березня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, в категоричній формі наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім`ї неможливим. Відповідач заперечувала проти позову, вважаючи, що сімейні сварки та непорозуміння у відносинах не є достатньою підставою для розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, 20 листопада 2015 року сторони [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Шишацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 01 серпня 2019 року (а.с.4). Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 23.06.2016 року (а.с.5). Позивач в категоричній формі наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім`ї неможливим за жодних умов. Проти надання строку на примирення заперечив та вказав, що це за жодних обставин не змінить його позицію. Враховуючи таку категоричну позицію позивача, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, що є правом, а не обов`язком суду. Майнових претензій сторони один до одного не висловлювали. Спір щодо місця проживання неповнолітнього сина між ними відсутній. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідач не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved