Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

02.12.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором купівлі-продажу в розмірі 19891,48 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. В позові посилається на те, що 04.02.2012 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договіри купівлі-продажу № 103 та № 104, згідно з якими позивач зобов'язується передати у власність відповідачу товар, а відповідач зобов'язався прийняти зазначений в договору товар та сплатити його вартість. Позивач зазначає, що він свої обов'язання згідно Договорів купівлі-продажу виконав в повному обсязі, проте відповідач порушує умови договору, в наслідок чого станом на 30.11.2014 року виникла заборгованість в розмірі 19891,48 грн., з яких: 8365,00 грн. - основний борг; 3121,65 грн. - пеня; 529,77 грн. - 3% річних; 1539,24 грн. - проценти за користування грошовими коштами; 1608,82 грн. - інфляційні витрати. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтрима, просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату та час розгляд справи, про причини неявки суду не відомо. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з п. 1.1 Договорів продавець зобов'язується передати належний йому на умовах даного договору у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти даний товар та сплатити його вартість на умовах даного договору. Судом встановлено, що 04.02.2012 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договіри купівлі-продажу № 103 та № 104. Відповідно до умов даних договорів позивач передав відповідачу у власність Наматрацник Lama (90/200), в кількості 1 шт.., Подушка Koll, в кількості 1 шт., Каструля (V=5,6 л.), в кількості 1 шт., Плед (140х200), в кількості 1 шт., Комбімиска, в кількості 1 шт., а позивач зобов'язався отримати даний товар та сплатити його вартість в розмірі 8965 грн. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання, передавши відповідачу товар. Даний факт підтверджується накладною № 102 від 04.02.2012 року та атом приймання-передачі товарів від 07.03.2012 року. Пунктом 8.3 Договорів передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання покупцем грошових зобов'язань за цим договором покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 624 ЦК України - якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 6.6. Договорів якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст.. 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунків заборгованості по кредиту, наданими позивачем. Між тим, відповідач умов договору купівлі-продажу не виконала і станом на 30.11.2014 року загальна заборгованість відповідача становить 19891,48 грн., з яких: 8365,00 грн. - основний борг; 3121,65 грн. - пеня; 529,77 грн. - 3% річних; 1539,24 грн. - проценти за користування грошовими коштами; 1608,82 грн. - інфляційні витрати. Крім того, судом встановлено, що позивачем, з метою попередження порушення умов договорів купівлі-продажу та повернення існуючої заборгованості, 04.06.2013 року направив відповідачу претензію про погашення заборгованості за вказаним вище договором, в якій позивач вимагав від відповідача повернути існуючий борг відповідно до договорів. 10.06.2013 року [PERSON] було отримано дану претензію, що підтверджується зворотнім повідомленням, проте проігноровано та не виконано. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вимоги позивача про виконання зобов'язань по договорам купівлі-продажу в добровільному порядку відповідачем не виконано. Оскільки відповідачем не надано доказів здійснення розрахунків з позивачем та сплати позивачу заборгованості по Договірам купівлі-продажу № 103 та № 104 від 04.02.2013 року, суд вважає, що відповідачем порушено умови договорів, а позов є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved