Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2014 шлюб між сторонами був розірваний. Відповідач працевлаштований, проте добровільно матеріальну допомогу не надає, проте, на погляд позивача, може надавати їй матеріальну допомогу. За таких обставин позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просив суд задовольнити позов повністю. Відповідач у судове засідання з'явився, визнав позовні вимоги частково, суду пояснив, що він працює, інших дітей на утриманні не має, аліменти жодній особі не сплачує, просив задовольнити позов частково, стягнувши аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) щомісяця до досягнення донькою повноліття. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2007 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю [PERSON] (а.с. 8). Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідач [PERSON] працює у Науково-дослідному і проектному інституті Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (а.с. 6). Відповідачем сплачені аліменти позивачу 21 листопада 2015 року у сумі 850,00 грн., 07 грудня 2015 року у сумі 850,00 грн. (а.с. 17-18). [PERSON] проживає разом з позивачем, що не оспорюється відповідачем. Згідно вимог ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Стаття 51 Конституції України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 Сімейного кодексу України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у відповідача на утриманні, окрім доньки [PERSON], інших дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту предявлення позову до суду, тобто з 02 грудня 2015 року, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково. У відповідностііз п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial