Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

04 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] третя особа Служба у справах дітей Хотинської РДА про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні малолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO]. у нього з [PERSON] народилася донька [PERSON]. Розпорядженням Хотинської районної державної адміністрації №439-р від 28.09.2017р. [PERSON] встановлено один день на тиждень - субота з 10:00 до 18:00 год. для спілкування з малолітньою донькою [PERSON] з обов'язковим поверненням дитини матері. Однак відповідачка не виконує вказане розпорядження, не дає можливості спілкуватися із донькою. Підтримуючи вищенаведене, з посиланням на ст. 153, 157-159 СК України просить суд зобов'язати відповідача - [PERSON] не чинити перешкоди позивачу - [PERSON] у спілкуванні та вихованні - [PERSON], [INFO].н., визначивши способи участі батька у вихованні дитини: встановивши один день на тиждень - субота з 10:00 до 18:00 години. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими поданими доказами, просить задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову, зокрема вказує, що позивач не приймає жодної участі у вихованні дитини, не сплачує аліменти та не піклується про дитину. Крім того, відповідач не бажає, щоб позивач здійснював виховання їхньої дитини, однак погоджується на те, що батько приймав участь у вихованні дитини один раз на тиждень - в суботу з 14:00 до 16:00 години в присутності матері або бабусі, в будинку, де проживає бабуся. При цьому повідомила, що створила нову сім'ю, а тому присутність позивача в їх будинку буде створювати певні незручності. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що Службою у справах дітей було визначено дні і години для спілкування з дитиною такі, як просив позивач, з огляду на те, що відповідач не з'явилася на засідання органу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької від 16.08.2016р.шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розріваний (а.с.8). 02.12.2016р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище на [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 02.12.2016р. (а.с.28, 26). Розпорядженням Хотинської районної державної адміністрації №439-р від 28.09.2017р. [PERSON] встановлено один день на тиждень - субота з 10:00 до 18:00 год. для спілкування з малолітньою донькою [PERSON] з обов'язковим поверненням дитини матері (а.с.11). Судом досліджено акт обстеження матеріально-побутових умов від 30.08.2017р., згідно якого [PERSON] проживає за адресою с. Гордівці Хотинського району Чернівецької області. До складу сім'ї входять: мати, батько та два брати. Житлові умови 30 м2, 2 житлові кімнати із зручностями, меблі старого зразка (а.с.9) Зі змісту довідки Рукшинської сільської ради село Чепоноси Хотинського району Чернівецької області від 02.10.2017р. №402 вбачається, що [PERSON] була попереджена про засідання комісії служби у справах дітей Хотинської РДА, яка відбулася 27.09.2017р., однак на засідання не з'явилася. На компроміс з батьком дитини не йде, зустрічатися батькові з дитиною не погоджується (а.с.10). Так, відповідно статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно частини 1 статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлено законом. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частини 2 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч.ч. 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Зі змісту статті 158 СК України вбачається, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно зі статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до частин 5, 6 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III (далі Закон) батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За нормами частини 2 статті 141, статей 153, 157 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до розпорядження Хотинської районної державної №439-р від 28.09.2017р. [PERSON] встановлено один день на тиждень - субота з 10:00 до 18:00 год. для спілкування з малолітньою донькою [PERSON] з обов'язковим поверненням дитини матері (а.с.11). Однак зі змісту наявних в матеріалах справи доказів, зокрема довідки Рукшинської сільської ради село Чепоноси Хотинського району Чернівецької області від 02.10.2017р. №402 (а.с10) вбачається, що внаслідок неприязних відносин, що склалися між сторонами, [PERSON] не бажає, щоб батько дитини приймав участь у вихованні та спілкуванні з донькою та чинить перешкоди у здійсненні позивачем свого права. Дані обставини також підтверджуються поясненнями відповідача в судовому засіданні. Визначаючи способи участі у вихованні дитини судом враховується, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, зокрема відповідачка не бажає, щоб батько дитини приймав участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, а тому суд вважає за необхідне не визначати обов'язкову присутність матері під час побачення позивача з дитиною. Крім того, суд вважає, що визначення місця спілкування між батьком [PERSON] та донькою [PERSON] в будинку, де проживає бабуся дитини обмежує право позивача на спілкування з дитиною та може в майбутньому створити перешкоди з реалізації ним такого права, забезпеченого судовим рішення, внаслідок зміни бабусею місця проживання та інших незалежних від сторін обставин. Таким чином, суд вважає, за можливе визначити позивачу способи участі у вихованні малолітньої дитини: встановивши два дня на тиждень - субота з 14:00 до 18:00 год. та неділя з 14:00 до 18:00 год. за місцем проживання дитини. Визначення місця побачення позивача з дочкою не перешкоджає батькові разом з дитиною виходити на прогулянку, відвідувати заклади культури, торговельні, розважальні та інші заклади з урахуванням віку та розвитку дитини. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 80, 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати з оплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 320,00грн.

Outcome: partial