Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

04.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Красноармійська міська рада Донецької області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на 1/2 частину майна посилаючись на те, що з 20.06.2000 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В період шлюбу, спільного проживання і спільного ведення господарства нею та померлим [PERSON] було придбано наступне майно: - транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER], № кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 25.04.2008 року, зареєстрованого на підставі довідки-рахунок МОЛ №137283 від 03.07.2001 року вартістю 30000,00грн; - транспортний засіб ПГА1, державний номер [NUMBER], № шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 25.04.2008 року, зареєстрованого на підставі акту-прийому передачі ДЮА №218718 від 7.10.2002 року вартістю 3000,00грн. - трактор колісний марки ХТА 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], дата реєстрації 03.12.2012 року вартістю 390000,00грн.; - трактор колісний марки КИЙ-14102, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], дата реєстрації 03.12.2012 року, вартістю 250000,00грн.; - земельна ділянка площею 0,1000га, що розташована у [ADDRESS], яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, належна [PERSON]на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 16.08.2001 року вартістю 82500,00грн. Правовстановлюючі документи на вказане майно зареєстровано за померлим [PERSON], тому вона вважає, що вищевказане майно є їх з померлим [PERSON] спільною сумісною власністю, так як на їх придбання витрачались їх спільні грошові кошти і це майно було придбано ними за час перебування у шлюбі і оскільки на теперішній час у неї з відповідачами [PERSON], [PERSON] - батьками померлого та [PERSON] - донькою померлого виник спір стосовно вище переліченого майна, то просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спільно нажитого майна, яке перелічене вище, так як ця частка майна не є спадковим майном і належить їй на підставі закону. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] не визнали, вважають себе особами, які не можуть бути відповідачами за позовом про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на таке майно, просили розглянути позов за їх відсутністю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], позов не визнав та вважав, що відповідач [PERSON] не є особою, яка є відповідачем за вказаним позовом. Відповідач [PERSON] позов визнала та просила винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи Красноармійської міської ради просила розглянути позов без участі представника, рішення винести на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до ЦПК в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що з 20.06.2000 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.5а), який помер [INFO] (а.с.4). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5). В період шлюбу, спільного проживання і спільного ведення господарства позивачем та померлим [PERSON] було придбано наступне майно (а.с.6-8): - транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER], № кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 25.04.2008 року, зареєстрованого на підставі довідки-рахунок МОЛ №137283 від 03.07.2001 року вартістю 30000,00грн; - транспортний засіб ПГА1, державний номер [NUMBER], № шасі [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 25.04.2008 року, зареєстрованого на підставі акту-прийому передачі ДЮА №218718 від 7.10.2002 року вартістю 3000,00грн. - трактор колісний марки ХТА 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], дата реєстрації 03.12.2012 року вартістю 390000,00грн.; - трактор колісний марки КИЙ-14102, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], дата реєстрації 03.12.2012 року, вартістю 250000,00грн.; - земельна ділянка площею 0,1000га, що розташована у [ADDRESS], яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, належна [PERSON]на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 16.08.2001 року вартістю 82500,00грн. За час свого життя померлий [PERSON] не складав заповіту та не залишав ніякого розпорядження стосовно того, кому він хоче залишити спадкове майно. Першочерговими спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є [PERSON], [INFO] - син померлого та позивача [PERSON], позивач [PERSON] та відповідачі по справі: [PERSON] - донька померлого, [PERSON] та [PERSON] - батьки померлого. Позивач після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частину в спільному сумісному майні на вищевказане майно, однак постановою нотаріуса від 21.02.2015 року №130/02-31 (а.с.9) позивачу було відмовлено у зв'язку з ненаданням необхідних документів, а саме - правовстановлювальних документів на спадкове майно, які знаходяться у відповідачів по справі. Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за наявності другого з подружжя, який пережив спадкодавця і який має право на 1/2 частку у спільному майні подружжя, - нотаріус видає йому свідоцтво про право власності після пред'явлення правовстановлюючих документів щодо належності майна. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач [PERSON] є власницею 1/2 частини вищевказаного майна, яке належало їй та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.6-8), оскільки ця частка майна не є спадковим майном і належить позивачу на підставі закону

Outcome: approved