Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

03.07.2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі відповідач) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.10.2016 року (реєстровий № 4378), яким з позивача стягнуто на користь відповідача заборгованість за кредитним договором від 14.12.2010 року, яка виникла за період з 14.12.2010 року по 21.08.2016 року, в сумі 35869 грн 55 коп. В обґрунтування позову зазначила, що в приватного нотаріуса [PERSON] не було законних підстав для вчинення виконавчого напису, через ненадання відповідачем документів, які підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості та пропуск відповідачем встановленого законом трирічного строку позовної давності для стягнення заборгованості. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; представник відповідача позов не визнав; представник третьої особи не зявився, при цьому надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини: 1. 10.10.2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчив виконавчий напис (реєстровий № 4378) про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором від 14.12.2010 року (далі Договір), що виникла за період з 14.12.2010 року по 21.08.2016 року, в сумі 35869 грн 55 коп.; стягнута сума заборгованості складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісії, пені та штрафу (а. с. 55). 2. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Оскаржуваним позивачем виконавчим написом приватного нотаріуса стягнуто заборгованість поза трирічним строком позовної давності, що суперечить приписам статті 88 Закону України «Про нотаріат». 3. Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як випливає з тексту оскаржуваного позивачем виконавчого напису (а. с. 55), замість засвідченої виписки з рахунка боржника, із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, відповідачем предявлено приватному нотаріусу розрахунок заборгованості. Проте вказані документи не є тотожними та не замінюють один одного, що дає підстави для висновку про те, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості не є документом, який посвідчує безспірність визначеної суми боргу. 4. На підтвердження укладення з позивачем кредитного договору відповідач надав приватному нотаріусу копію заяви позивача про надання їй кредиту (а. с. 80), яка містить запис про те, що вказана заява є договором про надання банківських послуг лише в сукупності з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. Утім, відповідач не надав ані приватному нотаріусу, ані суду Памятку клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифами і таким чином не підтвердив сам факт укладення з позивачем кредитного договору. 5. За викладених в пунктах 2 4 мотивувальної частини рішення суду обставин і висновків, у приватного нотаріуса [PERSON] не було законних підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу, водночас сума заборгованості розрахована поза межами трирічного строку позовної давності. Таким чином, предявлений позов повністю ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved