overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

03.02.2016 р. до суду подано дану заяву, в якій заявниця вказала, що 26.08.2014 р. в с.Кисляк Гайсинського району померла її мати [PERSON], в свідоцтві про народження якої в графі «мати» зазначено «Пастушенко Марфа Францевна», просила встановити факт, що [PERSON] є її рідною матір`ю для подальшого оформлення нею права приватної власності в порядку спадкування за заповітом спадкового майна. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву згідно якої заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, справу розглянути без неї (а.с. 15). Представник Карбівської сільської ради до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 16). Доведено, що [PERSON], [INFO] є спадкоємицею за заповітом спадкового майна після смерті 26.08.2014 р. її матері [PERSON], через зазначення її по-батькові в свідоцтві про смерть [PERSON], а не Францевна не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявниці для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON], [INFO] є спадкоємицею за заповітом спадкового майна після смерті 26.08.2014 р. її матері [PERSON], через зазначення її по-батькові в свідоцтві про смерть [PERSON], а не Францевна не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -копією паспорта серії АВ № 395449 виданого Гайсинським РВ УМВС України в Вінницькій області 16.07.2002 р. на ім`я [PERSON] (а.с. 3); -копією свідоцтва про народження серії IV-УР № 002274 від 06.06.1966 р., де зазначено, що 01.03.1948 р. народилась [PERSON] батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5); -копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 303332 від 01.09.2014 р., згідно з яким 26.08.2014 р. в с.Кисляк Гайсинського району померла [PERSON] (а.с. 9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2015 року він позичив відповідачам грошові кошти в розмірі 118527 доларів США, що відповідно до курсу НБУ України станом на 03.02.2016 року становить суму в розмірі 3066293,49 грн., які останні зобовязались повернути до 21.01.2016 року. Проте, до цього часу відповідачі зобовязання не виконали. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів в його користь заборгованість за позикою в розмірі 118527 доларів США, що відповідно до курсу НБУ України станом на 03.02.2016 року становить суму в розмірі 3066293,49 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів в його користь понесені судові витрати по справі. Відповідачі в судове засідання не зявились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, які не зявились за наявними матеріалами справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав з підстав, з підстав вказаних у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 553, 554, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] відповідно до договору позики укладеного 21.12.2015 року позичив у [PERSON] суму в розмірі 118527 доларів США, що відповідно до курсу НБУ України станом на 03.02.2016 року становить суму в розмірі 3066293,49 грн., які останні зобовязались повернути до 21.01.2016 року (а.с.16). Ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Однак, зобовязання за договором позики до цього часу відповідач не виконав. Отже, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача суму боргу за позикою в розмірі 118527 доларів США, що відповідно до курсу НБУ України станом на 03.02.2016 року становить суму в розмірі 3066293,49 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~з відповідачів слід стягнути в користь позивача суму в розмірі 6890,00 грн. понесених витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені з вересня 2015 року у звязку з несумісністю характерів. Спору про поділ майна не заявив. В судове засідання позивач [PERSON]О не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності. Справа розглянута у відсутності позивача на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. У своїй письмовій заяві позов визнала у повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна та просить суд розглянути справу у її відсутності. Суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області, за актовим записом № 88. Сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року подружжя припинили шлюбні відносини, на розірвання шлюбу згодні. Майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. 24.02.2016 року ухвалою суду заяву про перегляд заочного рішення було задоволено та призначено справу до розгляду в загальному порядку. 02.11.2011 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Структурного підрозділу з експлуатації та ремонту будівель і споруд звернувся в суд з позовом до відповідачів, які мешкають за адресою: вул.Товариська буд.№ 66-а кв.№ 139 про стягнення заборгованості по квартирній платі і комунальним послугам, вказавши в заяві, вказаний будинок перебував на балансі ВАТ „Заппоріжжяобленерго і відповідачі повинні були щомісяця провадити оплату за квартиру і комунальні послуги, однак за період січня 2002 року по грудень 2004 року оплату за житлово-комунальні послуги не провели, у зв'язку із чим утворилася заборгованість у сумі 932,40 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по житлово-комунальним послугам у сумі 932,40 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення в суді у сумі 30,00грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк, задовольнити позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі СПЕтР по стягнення заборгованості по квартирній платі та платі за комунальні послуги в повному обсязі., надав суду письмові пояснення по справі. У судовому засіданні відповідачі позов не визнали, оскільки позивачем порушений встановлений законом термін звернення до суду, просили застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог ВАТ «Запоріжжяобленерго». Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 66-68 ЖК України, наймач зобов'язаний вчасно вносити щомісячну квартирну плату і оплату за житлово-комунальні послуги. Із представлених суду документів встановлено, що заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 932,40 грн. виникла за період з січня 2002р. по грудень 2004 р., що підтверджується копією особового рахунку, натомість позивач звернувся до суду з позовом 02.11.2011 року. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю в три роки, тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити у звязку із пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 07.08.2010 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що в лютому 2015 року привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе, оскільки він проживає разом з іншою жінкою. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без нього. Відповідачка булла належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.08.2010 року (а.с.7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого місяця 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

03.02.2016року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що свідоцтво про право особистої власності на будівлі під реєстром №106 від 11 грудня 1989року видане на прізвище [PERSON] та державний акт на право приватної власності на землю під реєстром №517 від 15 січня 1999року виданий [PERSON] належить [PERSON],14.02.1933року народження, яка померла 19 жовтня 2015року. В обґрунтування своїх вимог зазначила те, що згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі під реєстром №106 від 11 грудня 1989року та державний акт на право приватної власності на землю під реєстром №517 від 15 січня 1999року її матерії [PERSON] належить житловий будинок та земельна ділянка, які знаходяться в с. Тадані Камянко-Бузького району Львівської області. В свідоцтві про право особистої власності на будівлі під реєстром №106 від 11 грудня 1989року помилково вказано імя її матері як Тереза-Марія та по-батькові Филипівна, в державному акті на право приватної власності на землю під реєстром №517 від 15 січня 1999року неправильно вказано її імя як Тереза-Марія В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, давши аналогічні пояснення тим, які зазначені в заяві. Просили заяву задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на заяву зацікавленою особою суду подано не було. Заслухавши пояснення заявника, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що свідоцтво про право особистої власності на будівлі під реєстром №106 від 11 грудня 1989року видане на прізвище [PERSON] та державний акт на право приватної власності на землю під реєстром №517 від 15 січня 1999року виданий [PERSON] належить [PERSON],14.02.1933року народження, яка померла 19 жовтня 2015року. Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, зокрема, в копії свідоцтва про народження ЯЯ №4555130 від 23 травня 1950року дошлюбне прізвище, імя, по-батькові матері заявниці [PERSON], з копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ №409821 від 19 жовтня 2015року померла [PERSON], з свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-СГ №427947 від 1 серпня 1990року, після укладення шлюбу з [PERSON] 1 серпня 1990року їй було присвоєно прізвище чоловіка [PERSON]. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 18.11.1991 року у Шершенівській сільській раді Тиврівського району Вінницької області, актовий запис №7. Від даного шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. 26 березня 2014 року Гайсинський районний суд Вінницької області засудив [PERSON] до 14 років позбавлення волі, тому вони не проживають однією сім`єю. У [PERSON] є доходи: це заробітна плата за працю в майстерні по ремонту автотранспорту, також він отримує пенсію по інвалідності. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1\\2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке проводиться в режимі відеоконференції, позовні вимоги про стягнення з нього 1\\2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, визнав повністю. Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.12.2000 року Олександрівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області (а.с.5). Згідно довідки №179 від 01.02.2016 року, виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району донька [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.8). При визначені розміру аліментів суд враховує обставини, відповідно до ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідач як батько дитини зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, однак добровільно кошти на утримання своїй дружині не надає. Тому суд вважає, що кошти на утримання неповнолітньої дитини(аліменти) необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки - у розмірі 1\\2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.180,182,183,191 СК України. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп. та на користь позивача витрати за надання правової допомоги в сумі 300грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 12.06.2010 року вона уклала шлюб з позивачем. Від щлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та облаштування сімейного співіснування. З жовтня 2015 року вона з відповідачем припинили вести спільне господарство та проживають окремою Відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем вона не збирається, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував та пояснив, що дійсно з жовтня 2015 року вони проживають окремо. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2010 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії № [NUMBER] (а.с. 10). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім'ї. Все це призвело до того, що подружжя тривалий час не підтримує сімейно-шлюбних відносин, окремо проживають та ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Від примирення сторони відмовилися. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини на даний час у сторін немає. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не надає, а тому просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця смт. Казанка, Миколаївської області, не працюючого, проживаючого за адресою [ADDRESS], на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.02.2016 року до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити посилаючись на обставини, зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі. Суд, вислухавши думку позивача, ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.06.2014 року видно, що шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 01 травня 2010 року Троїцько-Сафонівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №02, розірвано. Відповідно до свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за №109 від 28.01.2016 року видно, що до складу сім'ї [PERSON] входять дочка [PERSON], 2006 року народження, та дочка [PERSON], 2011 року народження. Відповідно до довідки виконавчого комітету Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за №118 від 02.02.2016 року видно, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками малолітніх дітей. Договір про утримання дітей не укладено, сторони проживають окремо. Враховуючи наведене, частка заробітку (доходу) відповідача [PERSON], яка буде стягуватись щомісяця позивачу, як аліменти на дітей, визначається у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2016 року і до досягнення ними повноліття. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved