overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

03.02.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті чоловіка, [PERSON]. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав та просить задовольнити. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу (серія ЯФ № 389182), 22.05.1954 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. 12.12.2004 року помер [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 210081). Після смерті залишився будинок за адресою с. Риботин, вул. Перемоги, 20, Коропського району, Чернігівської області за яким не зареєстровано право власності. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом є його дружина [PERSON], яка звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та її прийняла. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок позивачка не може через відсутність належного правовстановлюючого документа. Згідно довідки виданої Риботинським старостатом Коропської селищної ради № 125 від 02.02.2017 року, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою с. Риботин, Коропського району, Чернігівської області, вул. Перемоги, 20 побудував в 1959 році [PERSON]. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем майна померлого чоловіка, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 488/2005 року, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

03.02.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що в 2006 році з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Власних коштів їй не вистачає на утримання дитини. Чоловік має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв'язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі і просить стягнути з відповідача аліменти у визначеному розмірі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що не відмовляється від надання допомоги на утримання дитини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що від шлюбу позивачка народила сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має постійне місце роботи, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

03.02.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що 02.09.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 128 . Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, тому що вони з чоловіком гарної сімї не створили, втратили любов та повагу один до одного, шлюбні відносини вони припинили та примирення бути не може. Позивачка у судове засідання не з*явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністью, та просить винести по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання неодноразово не з*являвся, був повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином , але не повідомив суд про причини неявки до суду. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку, та винести по справі заочне рішення, так як в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.09.2011 року. Від сумісного шлюбу мають доньку - [PERSON], 06.12.2015 народження. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами сімя розпалась. Позивач стверджує, що сімя фактично не існує, оскільки шлюбні відносини припинені. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

03.02.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 06.09.2006 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.02.2017 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

03.02.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 23.09.2011 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні стосунки з грудня 2015 р., просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

03.02.201 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.2-4), мотивуючи свої вимоги тим, що 15.09.2007 р. між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок в національній валюті. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникає за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів та всю суму пені та процентів за користування кредитною лінією. Відповідач станом на 27.12.2013 р. порушив умови вказаного кредитного договору і має прострочену заборгованість - 4943,51 грн. Просили стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 4943,51 грн. та судові витрати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку. В позові представник позивача просить розглянути справу у його відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вирішує справу у його відсутність. Вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15.09.2007 р.(а.с.6), зобов'язання згідно даного договору не виконує, внаслідок чого за позичальником існує заборгованість у розмірі 4943,51 грн. (а.с.10-11). Відповідно до п. 1.2 Статуту ПАТ «Дельта Банк», затвердженого рішенням загальних зборів учасників Банку 15.09.2009 р., Банк є правонаступником щодо всіх прав та обов'язків ТОВ «Комерційний Банк «Дельта». Необхідно стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4943,51 грн. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60 грн. (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

03.02.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 24.06.2015 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. На теперішній час шлюб розпався, існує формально, примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила розірвати шлюб, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 24.06.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №987. Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

03.02.2020 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 листопада 1995 року. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Немирської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 5. В шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства подружні стосунки погіршилися, разом не проживають з лютого 2017 року. Шлюб існує формально. Переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб з відповідачем розірвати та стягнути понесені судові витрати. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує з підстав викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб з відповідачем. Просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб (повторно) серії [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 листопада 1995 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Немирської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 5 (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, разом не проживають з лютого 2017 року. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

03.02.2020 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги, спадщину після смерті матері позивач прийняла належним чином, звернулась до Чуднівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, тому позивач змушена звернутись із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Сторони в судове засідання не з`явились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи без її участі. Від представника відповідача - сільського голови Патея І.В. до суду надійшла заява, згідно якої відповідач позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

03.02.2020 представник МТСБУ звернувся до суду з позов, у якому просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 47361, 75 грн., витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів, у розмірі 1 666, 60 грн., судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.09.2018 року в м. Харкові на перехресті пр-ту Тракторобудівників з вул. Краснодарська, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Geely», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортного засобу «Toyota», р.н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Ford Focus», р.н [NUMBER] під керуванням [PERSON] 26.10.2018 року постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова відповідача було визнано винним у вчиненні вказаної ДТП. В результаті ДТП автомобіль «Ford Focus», р.н. [NUMBER] та автомобіль «Toyota», р.н. [NUMBER] буз пошкоджені, внаслідок чого їх власникам завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про ОСЦПВ», МТСБУ, за рахунок кошт фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правву відповідальність. Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 01.11.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Focus», р.н [NUMBER] , внаслідок ДТП складає: 6 114, 64 гривень. За послуги ТОВ «Незалежна експертна компанія» позивач поніс витрати в розмір 866,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

03.02.2020 р. [PERSON] звернулась до суду звищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 03.08.2013 р., мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який є вихованцем Центру соціальної та реабілітаційної допомоги «Прометей» з березня 2018 р. Дитина має інвалідність, законним представником сина є вона, відповідач надає незначну допомогу на утримання [PERSON] . \~ \~ \~ \~За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову, до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 14 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст.279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. [PERSON] , як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved