Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

03 вересня 2020р. [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.06.2016р. у Київському районному у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Зазначила, що 03.06.2016 зареєструвала шлюб з відповідачем; від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] ; шлюб існує формально та його збереження суперечить інтересам позивача. Позивач до судового засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала; вказала, що сумісне господарство з відповідачем не ведеться з лютого 2020р.; майновий спір відсутній; після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею; судові витрати просила покласти відповідача; після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження Відповідач до судових засідань 16.11.2020, 16.12.2020, 29.01.2021 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не сповістив, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надійшло. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2016 між позивачем та відповідачем у Київському районному у м. Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстрований шлюб, актовий запис №203 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Відповідно ч. 2 ст. 112 СУ України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство з лютого 2020р., майновий спір відсутній. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що фактично сім`я розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. При поданні позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., який згідно ст. 141 УПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved