Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

04 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітнього сина. Уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, починаючи з дня предявлення позову та до повноліття дитини, тобто до 27 грудня 2022 року, з урахуванням раніше сплачених сум у розмірі 59\~000 гривень. Позивачка та її представник в судове засідання зявились, уточненні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання зявився, проти задоволення позову не заперечувала та пояснила, що відповідач після звернення до суду позивачки з позовом добровільно сплачував аліменти на загальну суму 59000 гривень та надала копії квитанцій на підтвердження сплати аліментів. В матеріалах справи містяться письмові пояснення відповідача, що він згоден сплачувати щомісячно на утримання сина 3000 гривень (а.с.132). Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає що уточненні позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №15 від 12.01.2005 року (а.с.4). Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою (а.с.28). Таким чином, на утриманні позивачки знаходиться син, а батько повинен приймати участі у матеріальному забезпеченні дитини, яка такої допомоги потребує. В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Спірні правовідносини регулюються ч.1 ст. 184 СК України, за якою підставою для присудження аліментів у твердій грошовій сумі є те, що відповідач офіційно не працевлаштований та має мінливий заробіток, тобто не регулярно. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до розяснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи аліментний обовязок батька дитини, відсутність даних щодо наявності у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, те що він має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь матері дитини на утримання сина щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене суд вважає за можливе стягувати аліменти в розмірі по 3000 гривень щомісячно з дня звернення до суду та до повноліття дитини, чи зміни матеріального стану платника аліментів, з урахуванням раніше сплачених сум у розмірі 59\~000 (пятдесят девять тисяч) гривень. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: approved