Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

04.05.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач у справі, який матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає разом з нею з жовтня 2016 року, не надає, відповідач працює, сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення сином повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. 31.05.2017 року до суду звернулася позивач з заявою про розгляд справи без її участі. У судове засідання належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що позивач є його дружиною, вони мешкають окремо з жовтня 2016 року, він проживає в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, за проживання в якій сплачує 900 грн., працює по трудовому договору мийником транспортних засобів у приватного підприємця [PERSON] в [ADDRESS], його заробіток становить 3200 грн., з його доходів за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з 2007 року стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки його доходів, земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків він не має, має кредит, за який сплачує 400 грн. щомісяця, стан його здоров`я задовільний, йому відомо, що стан здоров`я сина та позивача задовільні, позивач винаймає житло, за яке сплачує 400 грн., земельної ділянки, майнового паю та стягнень з доходів не має, не заперечує сплачувати 1/4 частку від своїх доходів на утримання сина. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: [PERSON], належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 30.04.2009 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 30.04.2009 року керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану (а.с.5). [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданого керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану 24.11.2009 року (а.с.6). З жовтня 2016 року сторони мешкають окремо. Син знаходиться на утриманні позивача. Позивач винаймає житло, за яке сплачує 400 грн., земельної ділянки, майнового паю та стягнень з доходів не має, стан здоров`я її та сина задовільний. Відповідач проживає в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, за проживання в якій сплачує 900 грн., працює по трудовому договору мийником транспортних засобів у приватного підприємця [PERSON] в [ADDRESS], його заробіток становить 3200 грн., з його доходів за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з 2007 року стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки його доходів, земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків він не має, має кредит, за який сплачує 400 грн. щомісяця, стан його здоров`я задовільний. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Угоди про спосіб утримання сина між сторонами не досягнуто. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 ЦПК України. Судом встановлено, що до суду звернулася мати неповнолітньої дитини відповідно до ст.180 СК України з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, так як останній не виконує обов'язку, передбаченого ст.180 СК України. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, задовільний стан здоров`я сторін та їхнього сина, наявність аліментних обов`язків у відповідача в розмірі 1/3 частки його доходів, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно відповідно до ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Так як рішення прийнято у справі про стягнення аліментів, то суд відповідно до ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений дослідженими судом доказами. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 640 грн., то судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved