Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

04.03.2015 року позивачем поштою подано до суду вищевказаний позов, позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 серпня 2003 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Кіровському відділі РАЦС м. Кіровограда. З цього часу вони проживали разом до 27 березня 2009 року, коли шлюб був розірваний Ленінським відділом РАЦС м. Кіровограда на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, відповідач ухиляється від утримання дитини. На протязі останніх трьох років вона постійно зверталася до нього з проханням утримувати їхню спільну дитину, але останній всіляко ухиляється. Їй не відомо, чи має відповідач постійний заробіток, на його утриманні інших осіб не має. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] за минулий час в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за останні три роки, до дати подачі позовної заяви до суду, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 30 відсотків від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розгляд справи у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач в судовому засіданні не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 березня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №69 ( а.с. 6 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 8). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 30 відсотків від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду, а саме з 04 березня 2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Під час розгляду справи позивач зазначала, що відповідач ухиляється від утримання доньки після розірвання шлюбу. Однак, жодних доказів того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду надано не було, а тому суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial