Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

02.07.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 14 лютого 2014 року виконавчим комітетом Часовоярської міської ради м.Артемівськ Донецької області, актовий запис № 11. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [INFO] . Вказує, що фактично шлюбні відносини припинені, з лютого 2018 року вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. На даний момент шлюб існує формально, примирення з моменту припинення шлюбних відносин не сталося, спору майнового характеру немає. У зв`язку з тим, подальше існування формального шлюбу суперечитиме їх інтересам, просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.07.2020 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просили розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Разом з тим, надав через канцелярію суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] (арк.с.7), 14 лютого 2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Часовоярської міської ради м.Артемівськ Донецької області, про що 14.02.2014 складено відповідний актовий запис № 11. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8, 9), сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю - позивачем. Спору про місце проживання дітей на час розгляду справи немає. Встановлено, що сімейне життя не склалося, сторони подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначила, що примирення між сторонами та збереження сім`ї неможливе та є таким, що суперечить її інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згоден. Згідно з ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, подальше сумісне життя і збереження сім`ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачем при подачі до суду позовної заяви були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., ці витрати в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved