Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

03 березня 2020 року [PERSON] \~ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 листопада 2005 року між сторонами укладено шлюб, проте спільне життя не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на вирішення сімейних проблем, всі ці обставини створили умови, за яких з листопада 2019 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі. Проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату, місце слухання справи повідомлялась належним чином. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Заперечень проти позовних вимог до суду не надала. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого повторно 02 січня 2020 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного між регіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), 04 листопада 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с.5/ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ./а.с.4/ Також судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки за час подружнього життя між сторонами не досягнуто взаєморозуміння. Спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини сторони не підтримують і відновлювати не збираються. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб і причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання.

Outcome: partial