Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

03 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 22 березня 2018 року між кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № VV0000000028, згідно якого остання отримала кредит в сумі 5000 гривень з кінцевим терміном повернення до 22 березня 2020 року на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57% річних. Того ж дня, між нею, [PERSON] , Кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено договори поруки № VV0000000035-П, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № VV0000000028 від 22 березня 2018 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала і отримані у борг грошові кошти не повертала, а тому банк вимушений був звернутись із позовом до суду для стягнення наявної заборгованості. Заочним рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року у справі № 154/1612/19 стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , місце проживання [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , в користь Кредитної спілки «Самопоміч» заборгованість за кредитним договором №VV0000000028 від 22.03.2018 р. та згідно договору поруки № VV0000000035-П від 22.03.2018 року в сумі 5573 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 77 копійок. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (місце проживання: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , в користь Кредитної спілки «Самопоміч» по 960 грн. 50 коп. судового збору з кожного. Це рішення набуло законної сили 26.11.2019 року. Сторони у добровільному порядку рішення суду не виконали, а тому воно було звернуто до примусового виконання. 18 жовтня 2019 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області було виписано виконавчі листи. В рамках виконавчого провадження із [PERSON] , як солідарною боржника, на виконання рішення суду виконавчий лист було скеровано по місцю роботи позивача, а саме до комунального підприємства «Полігон», яке здійснювало стягнення з неї боргу в сумі 6212, 21 гривень на користь Кредитної спілки «Самопоміч». Таким чином, вона як боржник (поручитель) із якого було солідарно стягнуто борг виконала боргові зобов`язання [PERSON] у сумі 6212,21 грн. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею борг за кредитним договором в сумі 6212, 21 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 30 листопада 2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за останнім відомим місцем її реєстрації. Про причини неявки відповідач не повідомила, відзив на позов, а також заяву про слухання справи у її відсутності не подала. Тому зі згоди сторони позивача, з урахуванням положень ст. ст.128-131, 223, 280-282 ЦП України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті заочно за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. Судом встановлено, що заочним рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року у справі № 154/1612/19 стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , місце проживання [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , в користь Кредитної спілки «Самопоміч» заборгованість за кредитним договором №VV0000000028 від 22.03.2018 р. та згідно договору поруки № VV0000000035-П від 22.03.2018 року в сумі 5573 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 77 копійок. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (місце проживання: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] , в користь Кредитної спілки «Самопоміч» по 960 грн. 50 коп. судового збору з кожного. Вказане рішення набуло законної сили 26.11.2019 року, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені цим рішенням не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вище вказаним судовим рішенням встановлено, що 22 березня 2018 року між кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № VV00000000028, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57 % річних. Кредит надавався строком на 24 місяці. Строк дії кредитного договору 10 років. У забезпечення виконання грошових зобов`язань, згідно зазначеного договору, між КС «Самопоміч» та гр. [PERSON] та [PERSON] 22.03.2018 року було укладено договір поруки № VV0000000035-П. Відповідно до умов п. 3.1 договору поруки № VV0000000035-П поручить відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами. Судом встановлено, що 18 жовтня 2019 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області було виписано виконавчі листи. В рамках виконавчого провадження із [PERSON] , як солідарною боржника, на виконання рішення суду виконавчий лист було скеровано по місцю роботи позивача, а саме до комунального підприємства «Полігон». Вимагаючи стягнення з відповідача [PERSON] 6212,21 грн., позивач посилається на те, що вона, як поручитель, сплатила вказану суму на користь Крединої спілки «Самопоміч» за кредитним договором № VV00000000028. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Статтею 544 ЦК України передбачено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Згідно з ч.3 вказаної норми закону передбачено, що до кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним. Частинами 1, 2 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно повідомлення Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на виконання виконавчого листа 154/1612/19, виданого 06.12.2019 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Крединої спілки «Самопоміч» 5573,77 грн. заборгованості та по 960,50 грн. судового збору, з боржниці [PERSON] відраховувалось 20% заробітної плати в рахунок погашення боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Загальна сума, яку стягнуто із заробітної плати боржниці [PERSON] становить 6212, 21 грн. 21.08.2020 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним погашенням заборгованості. Таким чином, відповідно до наданих суду доказів сума сплачена позивачем [PERSON] , як поручителем за кредитними зобов`язаннями [PERSON] , складає 6212, 21 грн. Зі змісту довідки, виданої комунальним підприємством «Полігон» від 05.10.2020 року № 01-03/248 вбачається, що із [PERSON] припинено відрахування із заробітної плати в зв`язку з погашенням заборгованості. Отже, заборгованість позичальника [PERSON] перед кредитором погашена за рахунок доходів поручителя [PERSON] . Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. На час розгляду справи достовірність вказаних вище обставин не спростована відповідачем. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Таким чином, оскільки позивач, як майновий поручитель за кредитним договором № VV0000000028 від 22 березня 2018 року, укладеним між [PERSON] та кредитною спілкою «Самопоміч», виконала зобов`язання боржника (відповідача) перед кредитною спілкою «Самопоміч», то до неї переходить право вимоги від боржника відшкодування сплаченої суми. Отже, грошові кошти в сумі 6212, 21 грн., сплачені позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, слід стягнути з відповідача на користь позивача, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved