Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

04.12.2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтований тим, що 27.11.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні матері, в той час, як батько матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, у звязку з чим вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 3000 грн., щомісячно, а також зобов'язати відповідача у разі виникнення додаткових витрат на дитину брати участь у їх несенні у рівних частках на підставі підтверджуючих документів. Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, \~без повідомлення\~сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, відповідачем була надана суду заява про часткове визнання заявлених позовних вимог, відповідно до якої він просив стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від його заробітку, посилаючись на те, що на його утримання також перебуває інша дитини. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №584472, [PERSON], народився 05.05.2014 року, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки, виданої КСН «Нікопольський» за №9832 від 20.11.2018 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. 01.12.2018 року [PERSON] був укладений договір найм житлового приміщення, розташованого за адресою: м. Маріуполь, б. Хмельницького, 33-31, строком 12 місяців, вартістю 2000,00 грн. у місяць. Згідно довідки, виданої ПрАТ «Маріуполь-АВТО» 24.01.2019 року за №24/49, [PERSON] працює у ПрАТ «Маріуполь-АВТО» з 14.05.2009 року, займає посаду водія, при цьому, заробітна плата останнього за період з липня 2018 року по грудень 2018 року склала 22779,44 грн., з яких, окрім податків, утримано аліментів в розмірі 4584,38 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно із п. 1\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі»\~із змінами і доповненнями, внесеними\~Законом України від 02 червня 2016 року №1404 VІІІ, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, на час винесення рішення неповнолітньому [PERSON], [INFO], виповнилось 4 роки. Відповідно до\~Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»\~з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., тому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину повинен становити не менше 813,00 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, який згідно наданими медичними документами, періодично протягом 2018-2019 роках хворів на ОРВІ (бронхіт), майновий стан відповідача, те, що він є працездатним, працює водієм у ПрАТ «Маріуполь-АВТО», проте його фактичний середній дохід у місяць складає 3056,24 грн., при цьому він вже має на утриманні іншу дитину, на утримання якою з його заробітної сплати стягуються аліменти, в той час як, позивачкою не зазначено та не доведено наявності у відповідача інших доходів, окрім заробітної плати, наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів тощо. Крім того, судом враховуються положення ч. 3\~ст. 70, ч.6\~ст.\~71 Закону України «Про виконавче провадження»\~відповідно до яких загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи положення ч.7\~ст.81 ЦПК України\~суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину відповідного віку - 813,00 грн., оскільки стягнення аліментів у більшому розміру призведе до істотних порушень законних прав та інтересів відповідача. Статтею 185 СК України\~передбачений обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні іншої частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необґрунтованістю та передчасністю, оскільки в прохальній частині позову ставиться питання про участь відповідача у понесені додаткових витрат на дитину, у разі їх виникнення, а не в разі вже їх настання. При цьому, позивачка не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем чи шляхом звернення до суду ставити питання щодо участі відповідача у понесених додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Пунктом 6\~ст.141 ЦПК України\~визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивачка_1 в силу п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, то розподіл судових витрат необхідно здійснити наступним чином, зобов'язати відповідача сплатити в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial