Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

04 жовтня 2016 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO]. в м. Донецьк, яка є тимчасово окупованою територією, дочка заявника [PERSON] народила доньку. Її дочка перебуває у шлюбі із [PERSON]. З метою реєстрації народження дитини заявник звернулась до Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, однак їй у цьому було відмовлено, оскільки медичні документи про народження дитини, видані на тимчасово окупованій території, є недійсними та не створюють правових наслідків. Просила встановити факт, що її дочка [PERSON] народила [INFO] дитину жіночої статі, зазначивши матір'ю дитини [PERSON], громадянку України, та батьком [PERSON], громадянина України. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. На адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом телефонограмою. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника та заінтересованих осіб на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Заявник [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією її паспорта [NUMBER], виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 09 грудня 2013 р. Заінтересована особа [PERSON], [INFO], народилась у місті Макіївка Донецької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією її паспорта [NUMBER], виданим Калінінським РВ у м.Донецьку ГУ ДМС України в Донецькій області 25 грудня 2013 р. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Червоногвардійським відділом ЗАЦС м. Макіївка Донецької області 20 грудня 1985 р., актовий запис № 1332 від 20 грудня 1985 р., - [INFO] народилась [PERSON]., в якому батьком зазначено [PERSON]., матір'ю [PERSON], заявника у справі Отже, заявник є матір'ю заінтересованої особи [PERSON]. 08 листопада 2013 року [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області 08.11.2013 р., актовий запис № 1134. [INFO]. [PERSON] видано «медичне свідоцтво про народження» № 1463 медичним закладом «Донецький республіканський центр охорони материнства і дитинства Міністерства охорони здоров'я Донецької народної республіки», який розташовано на тимчасово не підконтрольній органам державної влади України території. У цьому свідоцтві зазначено, що [PERSON] [INFO]. о 15:25 год. народила дівчинку вагою 3 400,0 грам. 04 жовтня 2016 р. заявник звернулась до Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про реєстрацію народження дитини, на яку отримала відповідь про відмову у задоволенні її вимог з тих підстав, що надане заявницею медичне свідоцтво не встановленої форми. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Законом України від 04.02.2016 № 990-VIII, який набрав чинності 24 лютого 2016 р., внесено зміни до ЦПК України, зокрема, доповнено кодекс статтею 257-1, яка на даний час є чинною. Так, частинами першою, третьою статті 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. З урахуванням наданих суду документів, а також того, що встановлення факту народження дитини заявникові необхідно для отримання свідоцтва про її народження, суд з урахуванням наданих доказів, доходить висновку про підтвердження факту народження [PERSON] дитини (дівчинки) [INFO] у місті Донецьку Донецької області. Відтак, вимоги заяви [PERSON] в частині встановлення факту народження та зазначення відомостей про батьків дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В цей же час, вимоги заяви в частині зазначення імені дитини - [PERSON], не можуть бути задоволені судом, оскільки внесення до актового запису про народження та свідоцтва про народження запису про ім'я дитини здійснюється за відповідною вказівкою особи, яка звернулась до органу РАЦС, а не за рішенням суду (див. роз'яснення Міністерства юстиції України від 29.06.2011 «Порядок присвоєння прізвища, імені, по батькові дитині при державній реєстрації народження»). Отже, заяву [PERSON] суд задовольняє частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial