Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

03.07.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Дзержинського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області « Про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку », в уточненій редакція якого посилалася на те, що спірним житловим приміщенням є будинок № 31 розташованим по вулиці Павлівській у Дзержинському районі м. Харкова, 1\\2 частина якого, в відповідними надвірними прибудовами, належить її на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 20.09.2003 року, укладеного між нею та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1368 та зареєстрованого в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації » 23.10.2003 року за реєстраційним № 607 в книзі № 1. Після укладення вказаного договору купівлі продажу, продавець разом з членами своєї родини звільнили відчужене позивачу спірне житлове приміщення. [PERSON] знялась з реєстраційного обліку за вказаною адресою, однак в будинку залишився бути зареєстрованим її син відповідач по справі [PERSON] З моменту укладення договору купівлі продажу будинку по теперішній час відповідач не мешкає в спірному жилому приміщенні, вказаним житлом не цікавиться, витрати по його утриманню не несе. За весь вказаний час відповідач не намагався вселитися у вказане жиле приміщення, перешкод в користуванні будинком йому ніхто не чинив. Після вибуття, відповідач не знявся з реєстрації в добровільному порядку за вказаною адресою, як то було обумовлено під час укладення вказаного договору. Де на теперішній час мешкає відповідач її невідомо. Таким чином у зв»язку з тим, що відповідач більш ніж один рік не мешкає за місцем реєстрації в належному її будинку, без будь яких поважних причин, позивач просить суд усунути перешкоди в здійсненні нею права користування та розпорядження належним її спірним будинком, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобов»язати Дзержинський райвідділ у м. Харкові ГУ ДМС України у Х/О зняти останнього з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], яка діє на підставі відповідного ордеру та угоди про надання правової допомоги ( а.с.а.с. 12-13, 21 ), підтримали заявлені позивачем позовні вимоги, з підстав, на які остання посилається в своєї уточненої позовної заяві, пояснив, що відповідач в спірному приміщенні не мешкає без поважних причин на протязі більш ніж 1 року, адреса місця мешкання відповідача їм невідома. З будинку відповідач виселилися в добровільному порядку, забравши все належне йому майно. За весь вказаний час відповідач вселитися в будинок не намагався. Перешкод в користуванні будинком йому ніхто не чинив. Участі в витратах на утримання будинку відповідач не несе. Подальша реєстрація в спірному будинку відповідача становить перешкоду позивачу в використанні в повному обсязі свого права власності у відношенні спірного житла. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, так як в спірному будинку, за місцем реєстрації він не мешкає, його місце перебування у теперішній час невідомо. ( а.с.а.с. 31, 32, 40 ). Представник співвідповідача - Дзержинського райвідділу у м. Харкові ГУ ДМС України у Х/О в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся. ( а.с.а.с. 28, 41 ). При таких обставинах, суд враховуючи позицію позивача [PERSON], представника позивача адвоката [PERSON] та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу у відсутності вказаних осіб, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухваливши рішення при заочному розгляді справи. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є дочками позивача, в судовому засіданні пояснили, що вони після придбання матір»ю вказаного жилого будинку, постійно з нею мешкають. Відповідач не мешкає у спірному жилому приміщенні з 2003 року по теперішній час, так як, після придбаннями ними будинку, переїхав мешкати за іншою адресою, яка їм невідома. З будинку він виїхав добровільно, забравши все належне його родині майно. Перешкод в користування житлом позивач та вони відповідачу не чинили. В будинок відповідач вселитися не намагався. В будинку мешкає весь цей час позивач та вони, при цьому позивач та вони сплачують відповідні кошти на утримання будинку. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В силу ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. В судовому засіданні встановлено те, що спірним житловим приміщенням є будинок № 31 розташованим по вулиці Павлівська у Дзержинському районі м. Харкова, 1\\2 частина якого, в відповідними надвірними прибудовами, належить позивачу [PERSON], на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 20.09.2003 року, укладеного між нею та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1368 та зареєстрованого в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації » 23.10.2003 року за реєстраційним № 607 в книзі № 1. ( а.с.а.с. 7-8 ). Як вбачається з домової книги, довідок, наданих адміністрацією Дзержинського району Харківської міської ради та [PERSON], УДМС України у Х\\О, копії загальногромадянського паспорту позивача, в спірному житловому приміщенні будинку № 31 розташованому по вулиці Павлівській у м. Харкові зареєстровані : з 03.10.1997 року позивач [PERSON] разом зі своєю родиною та відповідач [PERSON] ( а.с.а.с. 4, 5-6, 16, 22, 26, 35-36 ). З копій наданих позивачем [PERSON] квитанцій вбачається те, що оплату по утриманню спірного житлового приміщення та комунальних послуг, на протязі тривалого часу, проводить позивач. ( а.с.а.с. 17-20 ). Як встановлено в судовому засідання відповідач [PERSON] в спірному житловому приміщенні не мешкає на протязі тривалого часу, що також підтверджується нотаріально посвідченою заявою колишнього власника спірного будинку [PERSON], відповідно до якої остання стверджує факт не проживання в будинку її сина відповідача [PERSON] з моменту укладення відчуження будинку, тобто з 20.09.2003 року по теперішній час. ( а.с. 42 ). Таким чином, сукупність наведених доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що відповідач [PERSON] не мешкає в спірному житловому приміщенні понад одного року без поважних причин, у зв'язку з чим він має бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим будинком, який належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, тому що в даному випадку порушаються житлові права позивача, як власника спірного житла. На підставі викладеного, ст.ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved