Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

02.08.2021 р. позивачка звернулась\~до суду\~з даною\~позовною заявою,\~у якій\~просить стягнути\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~начас навчання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів). В обґрунтування позову зазначено, що 29.11.2001 р. між нею\~та відповідачем\~було зареєстровано\~шлюб.\~Від подружнього\~життя у\~них народилася\~дочка[PERSON] , [INFO] , на утримання якої, згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19.07.2010р., з відповідача стягнуто аліменти. В даний час дочка навчається на денній формі у Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського, та таке навчання триматиме до червня 2024 р., що тягне за собою необхідність витрат на навчання та її особисте утримання. Після досягнення дочкою повноліття, стягнення аліментів було припинено, та з цього часу остання повністю перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини. Зазначила, що вона не може повністю забезпечити належне утримання дочки, яка продовжує навчання. За таких обставин, покликаючись на приписи ст. 199 СК України, просить позов задовольнити. Ухвалою від 16.08.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів для усунення недоліків. Ухвалою від 27.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 11.10.2021 року з повідомленням сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та вказала, що підтримує позовні вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 11.10.2021 р. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. Третя особа: [PERSON] подала письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначила, що підтримує позовну заяву та просила позов задовольнити. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2001 р., що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29.11.2001 р. відділом РАГС Червоноградського управління юстиції. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 13.08.2003 р.. [INFO] [PERSON] досягнула повноліття. Згідно довідки Тернопільського національного медичного університету імені І.Я. Горбачевського від 04.06.2021 р. за №05/1-18/404, дочка сторін [PERSON] ,\~навчається у даному навчальному закладі на першому курсі денної форми навчання на контрактній основі. Термін навчання закінчується в червні 2024 р.. Зі змісту позовної заяви випливає, що тягар матеріального утримання дитини, яка продовжує навчання, лежить на позивачці, відповідач відповідних коштів добровільно не надає, однак є працездатним та працює у Відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля». Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу, а якщо така можливість підтверджена, то в якому розмірі, який би максимально відповідав інтересам обох сторін з урахуванням встановлених у справі обставин. Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать про те, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дочки, відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або припинення навчання, при цьому відповідач може надавати матеріальну допомогу та може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього дитини, яка продовжує навчатися, оскільки працює у Відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля». Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, яка навчається, суд приходить до переконання, що наявні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Матеріали справи не містять доказів, що позивач вживала до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача та не надала доказів ухилення відповідача від сплати аліментів. Оскільки позивачка звернулася з позовом 02.08.2021року, відтак аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 02.08.2021 року. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved