Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

03.09. 2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивували тим, що відповідно до договору від 13.11.2006 р. відповідачка отримала від позивача \~кредит в розмірі 9 194 грн. 60 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, відповідно до умов договору відповідачка зобовязувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому кредитним договором. Оскільки [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконала, станом на 15.07.2014 р. утворилась заборгованість за кредитом. Посилаючись на вищевикладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 73 669 грн. 82 коп. за кредитним договором № DNH4KS67300506 від 13.11.2006 р., а також судовий збір. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], згідно заяви, просила суд про застосування строку позовної давності до позовних вимог. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення, суд встановив наступне. 13.11.2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складався з Заяви позичальника \~від 13.11.2006 р., \~Умов та правил \~надання банківських послуг та Тарифів, \~згідно умов \~якого Банк надав відповідачці кредит в розмірі 9 194 грн. 60 коп. на строк \~по 13.05.2010 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 % в місяць. \~ Відповідно до \~Умов надання споживчого кредиту фізичним особам позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, комісію; згідно п. 5.3 при порушенні позичальником строків \~платежів по будь-якому з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів передбачено сплата штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. \~ Згідно положень п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, долучених позивачем до матеріалів справи, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України \~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням. Однак всупереч вимог законодавства \~та умов кредитного договору, відповідачка неналежним чином \~виконувала свої кредитні зобовязання \~перед банком \~- несвоєчасно та не в повному обсязі \~здійснювала погашення кредитної заборгованості. Відповідно до наданого позивачем [PERSON], станом на 15.07.2014 р. заборгованість відповідачки складає 73 669 грн. 82 коп., а саме: 4 938 грн. 10 коп. заборгованість за тілом кредиту, 24 165 грн. 37 коп. заборгованість за відсотками, 40 582 грн. 07 коп. заборгованість з пені, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 3 484 грн. 28 коп. штраф (процентна складова). Проте наданий банком розрахунок не оформлений належним чином, так-як не містить прізвища та підпису посадової особи, яка має право складати такий розрахунок. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Разом з тим відповідачка [PERSON] звернулась до суду з заявою про застосування строків позовної давності, відповідно до якої\~ просила суд відмовити у задоволенні позову на підставі пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки кредит строковий - до 13.05.2010 р. Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ст. 261 ЦК України правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Згідно із ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Разом з тим судом встановлено, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), які долучені позивачем до матеріалів справи та якими установлено позовну давність тривалістю в пять років, не містять підпису відповідачки, у заяві позичальника від 13.11.2006 р. відомості про домовленість сторін про збільшення строку позовної давності відсутні. Крім того, відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме на ці Умови надання споживчого кредиту погодилась відповідачка, підписуючи заяву позичальника, а також того, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника. Аналогічний висновок міститься в Рішенні Верховного Суду України у справі № 6-1926цс15 від 04.11.2015 р., який згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що остаточне погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором повинно було відбутись 13.05.2010 р., до зобовязань відповідачки перед Банком необхідно застосовувати загальну позовну давність у 3 роки, в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити в звязку зі сплином позовної давності.

Outcome: dismissed