Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

02 серпня 2018 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що між сторонами 01 вересня 2017 року укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) №АЗ~007/000/1700000039, а 30 травня 2018 року стався страховий випадок, за яким згідно страхового акту №КАСКО/007/000/18/0442 вартість відновлювального ремонту без урахуванням фізичного зносу деталей, без ПДВ становить 30255,09 гривень. Відповідачем прийнято рішення про здійснення позивачу страхового відшкодування готівкою з тимчасовим утриманням суми ПДВ. В той же час, як стверджує позивач, п.16 вказаного договору добровільного страхування визначено, що вартість матеріального збитку встановлюється згідно з розцінками гарантійної СТО (використовується вартість нормо-годин такої СТО та інформація про вартість матеріалів та змінних деталей у офіційного дилера). Згідно рахунків-фактур №СЧ-0000876 від 01 червня 2018 року та №СЧ-00873 від 01 червня 2018 року філії «Автосалон Мерседес» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» вартість ремонтних робіт по автомобілю позивача після ДТП 131232,47 гривень (в тому числі ПДВ - 21872,08 гривень), а згідно рахунку ПП «Віктор і Сини» - 133379,44 гривень (в тому числі ПДВ - 22229,91 гривень). З викладеного позивач вважає, що визначена відповідачем сума страхового відшкодування є неспівмірною із сумою вартості завданого позивачу дійсного матеріального збитку. З огляду на таке, позивач 02 липня 2018 року звернувся до відповідача з претензією щодо необхідності виконання останнім належним чином своїх договірних зобов'язань з виплати страхового відшкодування у належному розмірі. Таким чином, оскільки відповідь на свою претензію позивач не отримав, він звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактично виплаченою страховою виплатою та розміром завданої позивачу шкоди в ДТП з огляду на рахунки-фактури №СЧ-00873, №СЧ-0000876 від 01 червня 2018 року філії «Автосалон Мерседес» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» в розмірі 100977,38 гривень, а також на підставі ст.625 ЦК України 3% річних, інфляційні втрати, пеню, тобто всього 101226 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував в повному обсязі з підстав йог необґрунтованості та недоведеності. Від сторони відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач послався на те, що до рахунків, наданих стороною позивача, включено вартість блок-фари та робіт з її заміни. Пошкодження цієї деталі відповідач вважає такою, що не мало місце внаслідок ДТП, оскільки при огляді 30 травня 2018 року автомобіля позивача за участю останнього представником страховика не було виявлено пошкодження згаданої вище блок-фари, що підтверджується відповідним актом, підписаним представниками сторін. У разі же виявлення прихованих пошкоджень в ході відновлювального ремонту авто, позивач зобов'язаний згідно укладеного між сторонами договору призупинити такий ремонт до огляду представником відповідача цих пошкоджень. У даному випадку складається додатковий акт огляду та приймається відповідне рішення. Таких вимог договору позивач не виконав. Останнє, в свою чергу, виключає можливість включення вартості вказаної блок-фари та робіт з її заміни до суми страхового відшкодування. Послався відповідач і на використання ним програми «Audatex» при визначенні вартості відновлювального ремонту, а також на те, що при вирахуванні вартості блок-фари та робіт з її заміни із наданого позивачем суду рахунку СТО №СЧ-00873 від 01 червня 2018 року залишається саме та сума, яку і було сплачено відповідачем позивачу в якості страхового відшкодування. Вказав відповідач і на подання ним відповіді на претензію позивача. (а.с.36-47) Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 вересня 2017 року між позивачем, як страхувальником і вигодонабувачем, та відповідачем, як страховиком, укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) №АЗ~007/000/1700000039 (далі - Договір). Забезпеченим транспортним засобом за цим договором є автомобіль «Mercedes-Benz E 220 d», 2017 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Страховим випадком визначено дорожньо-транспортну пригоду - пошкодження (знищення) транспортного засобу та/або його додаткового обладнання внаслідок події, що сталася під час руху транспортного засобу по автомобільній дорозі, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, зіткнення з нерухомим транспортним засобом інших транспортних засобів або об'єктів, що рухались по автомобільній дорозі. Розмір страхової суми визначено для транспортного засобу в сумі 2400000 гривень. Строк дії договору страхування встановлено з вересня 2017 року по вересень 2018 року. Викладене підтверджується копією відповідного договору страхування (а.с.9-15). 30 травня 2018 року о 08 годині 20 хвилин мала місце ДТП на перехресті нерівнозначних доріг вул. Абхазська та вул. Високовольтна в м. Дніпрі, внаслідок якої автомобіль «Mercedes-Benz E 220 d», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні ушкодження, що, в свою чергу, завдало позивачу майнової шкоди. Дані обставини підтверджуються копією постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2018 року (а.с.43-44), а також у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України дані обставини з огляду на їх фактичне визнання сторонами вважаються встановленими судом. В той же день, 30 травня 2018 року, представником відповідача за участю представника позивача проведено огляд пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу позивача, за наслідками чого складено відповідний акт. Згідно такого акту, підписаного представниками сторін, пошкодженим внаслідок ДТП є лише передній бампер, а ліва блок-фара на момент огляду не має механічних пошкоджень та перевірки не потребує, однак в процесі експлуатації, за переконанням представника позивача, може втратити герметичність. (а.с.39) Положеннями п.п.16, 20.5 Договору встановлено, що вартість матеріального збитку встановлюється розцінками гарантійної СТО (при цьому використовується вартість нормо-годин такої СТО та інформація про вартість матеріалів та змінних деталей у офіційного дилера). В разі здійснення страхового відшкодування за страховим випадком ДТП готівкою, на рахунок страхувальника чи вигодонабувача, страховик тимчасово утримує із суми матеріального збитку суму ПДВ. За змістом пп.19.3.5, 19.3.6 п.19.3 Договору страховик має право розраховувати (або ініціювати проведення розрахунку) вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту транспортного засобу із застосуванням програмного комплексу «AUDATEX» та використовувати в таких розрахунках вартість замінних деталей з додаткових джерел інформації незалежно від строку їх поставки; при визначенні розміру вартості матеріального збитку та відновлювального ремонту транспортного засобу на власний вибір керуватись актом автотоварознавчого дослідження, калькуляцією «AUDATEX» або рахунком СТО. Судом також встановлено, що ДТП від 30 травня 2018 року за участю забезпеченого автомобіля позивача відповідачем визнано страховим випадком, в зв'язку із чим відповідачем за результатами проведеного 30 травня 2018 року огляду пошкодженого авто позивача з урахуванням даних калькуляції, отриманої з програми «AUDATEX» з огляду на п.20.5 Договору розраховано вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля позивача, розмір якої за вирахуванням ПДВ склав 30255,09 гривень. Викладені обставини підтверджуються копією страхового акту №КАСКО/007/000/18/0442 від 08 червня 2018 року, копією ремонтної калькуляції № uip_2273 від 05 червня 2018 року. (а.с.16, 40-41) За змістом пп.19.1.3 п.19, п.20.5 Договору страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строк, передбачений договором та програмою страхування. Страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування протягом 10 робочих днів з моменту отримання передбачених договором документів. Строк виплати страхового відшкодування за ДТП складає 10 робочих днів після прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом і не заперечувалось сторонами по справі прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 30255,09 гривень, а також виплата такого страхового відшкодування позивачу здійснено відповідачем із дотриманням передбачених в пп.19.1.3 п.19, п.20.5 Договору і наведених вище строків. В той же час, позивач 01 та 04 червня 2018 року самостійно, без узгодження із відповідачем та без запрошення представника відповідача звернувся до двох СТО: філії «Автосалон Мерседес» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» та ПП «Віктор і Сини», де йому провели огляд пошкодженого транспортного засобу та визначили вартість відновлювального ремонту автомобіля, про що було складено першим СТО два рахунки-фактури №СЧ-0000873 та №СЧ-000876 від 01 червня 2018 року на суму 9330,96 гривень (ПДВ - 1555,16 гривень) та 121901,51 гривень (ПДВ - 20316,92 гривень), а другим - рахунок від 04 червня 2018 року на суму 133379,44 гривень (ПДВ - 22229,91 гривень). Викладені обставини підтверджуються копіями вказаних вище рахунків-фактур від 01 червня 2018 року та рахунку від 04 червня 2018 року (а.с.17-19). Відповідно до пп.19.2.15, 19.2.16 п.19, пп.20.1.7, 20.1.9 п.20.1 Договору страхувальник зобов'язаний: письмово узгодити зі страховиком вибір СТО та вартість ремонту транспортного засобу, а також забезпечити належні умови для проведення пошкодженого транспортного засобу представниками страховика та/або експертних установ; надати страховику або його представнику для огляду пошкодження транспортного засобу до початку ремонту; у разі виявлення під час проведення ремонтно-відновлювальних робіт прихованих пошкоджень, призупинити такі роботи до огляду страховиком виявлених прихованих пошкоджень транспортного засобу. Ненадання можливості страховику огляду прихованих пошкоджень транспортного засобу є підставою для відмови в оплаті вартості відновлення таких пошкоджень. Вважаючи свої права на отримання страхової виплати в повному розмірі відповідно до розміру отриманої в ДТП шкоди порушеними, а кореспондуючий такому праву обов'язок відповідача останнім не виконаним, позивач 02 липня 2018 року звернувся до відповідача із відповідною письмовою претензією, в якій просив відповідача сплатити йому залишок страхового відшкодування, розрахований як різниця сукупної суми за рахунками-фактурами №СЧ-0000873, №СЧ-000876 від 01 червня 2018 року (131232,47 гривень (в тому числі ПДВ - 21872,08 гривень) та фактично виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 30255,09 гривень. Відповіддю від 17 липня 2018 року відповідачем відмовлено позивачу у задоволенні його претензії. (а.с.20-25, 45) Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень зазначеного вище Договору, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування». Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставам и для виникнення цивільних прав та обов'язків є, окрім іншого, договір, який є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є договір страхування, який укладається у письмові формі (ст.ст.979, 981 ЦК України). Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Аналогічна норма міститься в ст.16 Закону України «Про страхування». Нормою ст.980 ЦК України, ст.4 Закону України «Про страхування» визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Згідно ст.6 Закону України «Про страхування» видом добровільного страхування є страхування наземного транспорту (крім залізничного). Положеннями ст.988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Аналогічне положення щодо обов'язку страховика містить ст.20 Закону України «Про страхування». За змістом ст.ст.8, 9 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За змістом норм ст.988 ЦК України, ст.9 Закону України «Про страхування» страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст.22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі вищевказаних доказів фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до висновку відсутність підстав для задоволення позову, ґрунтуючи свою правову позицію на тому, що як встановлено судом під час розгляду справи відповідач на виконання своїх договірних зобов'язань, обумовлених в першу чергу положеннями п.16, пп.19.1.3 п.19, п.20.5 Договору добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) №АЗ~007/000/1700000039 від 01 вересня 2017 року, виконав взяті на себе зобов'язання із своєчасної та повної (в межах страхової суми) сплати позивачу страхової виплати в розмірі 30255,09 гривень з огляду на розмір належним чином встановленої та підтвердженої суми матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок страхового випадку - ДТП від 30 травня 2018 року. В той же час, заявлені позивачем позовні вимоги ґрунтуються на посиланнях про невідповідність визначеної відповідачем вказаної вище суми страхової виплати реальним збиткам позивача, виниклим внаслідок згаданої вище ДТП. Такі твердження суд оцінює критично і не може покласти їх в основу судового рішення на користь позивача, виходячи з наступного. Так, як слідує із встановлених судом фактичних обставин, огляд пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу позивача проводився за участю представників обох сторін, і в ході цього огляду факт механічного пошкодження блок-фари автомобіля, а отже і необхідність її подальшої заміни, що фактично і зумовило збільшення позивачем суми визначеного відповідачем матеріального збитку, не встановлено. В той же час, суд не може прийняти як належні, допустимі, достатні та достовірні докази заявлених позовних вимог надані позивачем два рахунки-фактури №СЧ-0000873 та №СЧ-000876 від 01 червня 2018 року на суму 9330,96 гривень (ПДВ - 1555,16 гривень) та 121901,51 гривень (ПДВ - 20316,92 гривень), складені філією «Автосалон Мерседес» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» та ПП «Віктор і Сини», а також рахунок від 04 червня 2018 року на суму 133379,44 гривень (ПДВ - 22229,91 гривень), складений ПП «Віктор і Сини». Оцінюючи таким чином вказані докази, суд виходив з того, що зафіксована в них необхідність заміни блок-фари автомобіля з оплатою вартості такої запчастини та робіт по її заміні, встановлена внаслідок самостійного, без узгодження із відповідачем та без запрошення представника відповідача звернення позивача 01 та 04 червня 2018 року до вказаних двох СТО, що є прямим порушенням позивачем вимог пп.19.2.15, 19.2.16 п.19, пп.20.1.7, 20.1.9 п.20.1 Договору добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) №АЗ~007/000/1700000039 від 01 вересня 2017 року. А останнє, в свою чергу, тягне безумовну відмову страховика згідно тих же умов укладеного між сторонами договору в оплаті вартості відновлення таких нових, раніше не виявлених при огляді за участю представника страховика пошкоджень (прихованих пошкоджень) транспортного засобу позивача. Відмовляючи у задоволенні позову з огляду на наведену абзацом вище обставину, суд керувався також і тим, що при вирахуванні із вартості відновлювального ремонту, зазначеній в рахунку-фактурі №СЧ-0000873 від 01 червня 2018 року, складеному філією «Автосалон Мерседес» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто», вартості блок-фари та робіт по її заміні (з вирахуванням суми ПДВ), залишкова вартість відновлювального ремонту авто позивача дорівнює сумі страхової виплати, сплаченої позивачу відповідачем (також за вирахуванням ПДВ). При цьому суд не приймає до уваги як доказ рахунок-фактуру №СЧ-000876 від 01 червня 2018 року, складений філією «Автосалон Мерседес» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто», оскільки наведені в ньому відновлювальні роботи та запчастини для заміни або ж дублюються з переліком запчастин та робіт, вказаним в рахунку-фактурі №СЧ-000873 від 01 червня 2018 року та складеним філією «Автосалон Мерседес» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто», або ж суперечать переліку запчастин та робіт, зазначеному в рахунку від 04 червня 2018 року та складеному ПП «Віктор і Сини». Критично суд оцінює і посилання сторони позивача на обов'язковість визначення відповідачем розміру збитків, а відтак і суми страхової виплати, лише на підставі розцінок гарантійної СТО, оскільки такі твердження суперечать положенням пп.19.3.5, 19.3.6 п.19.3 Договору добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) №АЗ~007/000/1700000039 від 01 вересня 2017 року, згідно яких відповідач має право за власним розсудом керуватись актом автотоварознавчого дослідження, калькуляцією «AUDATEX» або рахунком СТО. Таким чином, з огляду на необґрунтованість тверджень позивача про завдання йому значно більшого розміру збитків внаслідок ДТП та про не виплату відповідачем страхового відшкодування в повному і належному розмірі, що зумовило відмову судом у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача донарахованої позивачем вартості відновлювального ремонту, не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих у зв'язку із стверджуваною позивачем неповною виплатою відповідачем суми страхового відшкодування. Отже, підсумовуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, а отже такими, що не можуть бути задоволені. З огляду на положення ст.141 ЦПК України та результат розгляду даної цивільної справи судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 1012,26 гривень (а.с.26), відшкодуванню позивачу не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed