Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

04.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. Після померлої [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з спадкового майна , а саме: приватизована земельня ділянка площею 0,55 га., що знаходиться на території Кротенківської сільської ради Полтавського району, яку померла успадкувала після свого померлого чоловіка - [PERSON]. Позивач звернулась до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а саме: на земельнй ділянку, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача Відділу Держземагенства у Полтавському районі Полтавської області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи: Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшли заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла, [PERSON] мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про народження(а.с.4, 6). 29 квітня 2011 року Четвертою Полтавською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 211 після померлої [PERSON]. Заповіту спадкодавець не залишила. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом на майно [PERSON] та в установленому законом порядку прийняв спадщину. 22.07.2011 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири, що належала померлій матері [PERSON] Крим цього, до спадкового майна належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 квітня 2010 року, яке видано Негодою І.В., державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори, [PERSON] в порядку спадкування після чоловіка, [PERSON], належить земельна ділянка площею 0,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 347903 від 27.10.2006 року. Кадастровий номер земельної ділянки : 5324082400:00:019:0134. Як встановлено, позивач з метою оформлення свого права на спадкове нерухоме майно - вищезазначену земельну ділянку, звернувся до Четвертої полтавської державної нотаріальної контори. Але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,55 га, розташовану на території Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в зв»язку з відсутністю державної реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON]. Згідно ст..182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 331 ч.2 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст..125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved