Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

03 квітня 2014 року, позивач звернувся до Будьоннівського районного суду м. Донецька з зазначеним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20 січня 2006 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним та банком договір, про що свідчить відпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із порушеним зобов'язанням за кредитним договором позивач просить стягнути заборгованість, яка станом на 26 січня 2014 року складає 21173,88 грн. з яких: - 2987,00 грн. заборгованість за кредитом; - 18186,88 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; від цієї суми заборгованості відрахована сума у розмірі 4057,78 грн., яка була задоволена рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2006 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 17116,10 грн.; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 855,80 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з'явився, суду надана заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача в особистих поясненнях котрого немає необхідності за матеріалами справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із заяви [PERSON] від 20 січня 2006 року, він звернулась до установи банку з заявою про надання кредитних послуг, а саме кредитної картки з кредитним лімітом в 3000,00 грн., зі сплатою 4 % щомісячно із розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної картки. Погашення заборгованості по кредитному ліміту проводиться шляхом внесення коштів на картку клієнтом. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором б/н від 20 січня 2006 року, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26 січня 2014 року складає: - 2987,00 грн. заборгованість за кредитом; - 18186,88 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; з урахуванням суми за кредитом, яка задоволена рішення суду 4057,78 грн. поточна заборгованість складає 17116,10 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина);- 855,81 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається із вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що залишилися за договором. Як вбачається із вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення від 24 березня 2014 року позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved