Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

03 жовтня 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь, на її утримання, як непрацездатної матері, аліменти у розмірі 25% від усіх видів заробітку відповідача щомісячно. В обґрунтування вимог посилається на те, що є матір'ю відповідача та на даний час потребує його допомоги у вигляді аліментів. Так, вона є пенсіонером, отримує незначну пенсію. Останнім часом стан її здоров'я погіршився, їй призначають дорогі ліки та процедури. Самостійно нести витрати, пов'язані з лікуванням та харчуванням, їй стає все важче. Зазначає, що проживає з чоловіком, який також є пенсіонером, та матір'ю, яка важко хвора, немічна, та перебуває на їх повному утриманні. Відповідач працює у ПрАТ «МК «Азовсталь», має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], на утримання якої сплачує аліменти у розмірі ? частки свого заробітку. Також їй відомо, що син допомагає своїм повнолітнім дітям - [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з навчанням останніх у середньому спеціальному навчальному закладі. Вважає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу та зазначає, що неодноразово зверталась до сина із проханням про допомогу, однак він відповідав відмовою. Через наведені обставини вирішила звернутись до суду з даним позовом. До позову позивач додала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до зали судових засідань не прибув, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує виплачувати аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі ? частки його заробітку. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності, також надала суду заяву, якою не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх наданими письмовими доказами, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Стаття 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з ч. 1 ст. 172 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, підставами виникнення права батьків на утримання від повнолітніх дочки, сина, якому кореспондує відповідний обов'язок повнолітніх дітей, є: непрацездатність батьків та наявність у них потреби у матеріальній допомозі, при цьому обов'язок повнолітніх дітей з утримання таких батьків не залежать від їх майнового стану. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи (ч. 3 ст. 75 СК України). Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. За вимогами статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом встановлено, що позивач є матір'ю [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується свідоцтвом про народження останнього, виданим 14 жовтня 1974 року Володарським районним відділом записів актів громадянського стану Донецької області, серія [NUMBER]. Позивач досягла загального пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER], виданим 25 вересня 29007 року Пенсійним фондом України, отже є непрацездатною. З довідки управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області № 2203/06-32 від 13 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 22161,77 гривень щомісяця. Як вбачається з виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 03619, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 2007 року з діагнозом: ішемічна хвороба серця: атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба серця, ІІ стадія, ступінь 3, ризик 3; кризовий перебіг, а з 2013 року - з діагнозом: В12-дифіцитна анемія, рецидивуючий перебіг, середній ступінь тяжкості. У виписці зазначено, що хвора постійно лікується амбулаторно, а при погіршенні стану - стаціонарно. За медичною допомогою зверталась за останній рік: 27 січня 2016 року (гіпертонічний криз), 04 лютого 2016 року, 06 квітня 2016 року, 14 вересня 2016 року. Позивачці рекомендовано прийом ряду ліків постійно. Отже приймаючи до уваги, що основним джерелом доходу позивача [PERSON] є пенсія за віком, позивач хворіє та змушена щомісяця витрачати кошти на придбання ліків, суд дійшов висновку, що вона потребує матеріальної допомоги. За даними довідки ПрАТ «МК «Азовсталь» № 022-1943 від 12 вересня 2016 року відповідач [PERSON] працює у цеху ОТК-062 товариства, його середньомісячна заробітна плата з вирахуванням обов'язкових платежів за період з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року становить 12161,07 гривень. З даної довідки вбачається, що з заробітної плати відповідача утримуються аліменти у розмірі ? її частки. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність у відповідача, як повнолітнього сина позивача [PERSON], яка є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, обов'язку з її утримання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 25% його заробітку, але враховуючи, що стаття 205 СК України передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) відповідача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ? частки його заробітку, що відповідає відшукуваному позивачкою розміру. Відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства і моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved