Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

02 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 16 лютого 2013 року. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої записаний відповідач. Шлюбні стосунки між ними припинені, неповнолітня донька проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 3013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 16 лютого 2013 року Орджонікідзевським відділом реєстрації стану актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №44. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого [INFO] Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON], народилася [INFO], актовий запис №390, в графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно довідки від 15.09.2015 року, виданої директором ЖКП «АЖК», позивачка [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], 2013 року народження. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Статтями 182, 200 СК України встановлено, що при визначені розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших аліментних зобов'язань, непрацездатних утриманців та інші обставини, які мають суттєве значення по справі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, має працездатний вік, регулярний дохід та не має непрацездатних членів сім'ї чи родичів, яких він зобов'язаний утримувати, тому,

Outcome: approved