Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

04.03.2015 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що вони 27.10.2008 року уклали із [PERSON] договір купівлі продажу автомобілю з відстроченням платежу автомобілю марки Оpel Vectra OZCF69, 2006 року випуску, номер кузову [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який на той час знаходився у заставі АКБ «Укрсоцбанк» за договором кредитування №420/373-САФ03.16-2 від 21.06.2006 року, тому вони оплатили в рахунок оплати за автомобіль частину заборгованості у сумі 50 000 грн. ( що на той час складало 10 000 доларів США ) замість [PERSON] 24.10.2008 року і уклали договір у простій письмовій формі, маючи намір в майбутньому завірити його нотаріально. На підтвердження укладання вказаного договору між ними було складено та підписано розписку про отримання коштів та автомобілю і оформлено довіреність для того, щоб вони могли керувати автомобілем і переоформити його. Довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Качан Л.Л., реєстровий №3976, [PERSON] було передано ключі від автомобіля, реєстраційні документи та технічний паспорт. До оформлення договору купівлі продажу вони пересвідчилися, що обтяження з автомобіля знято - ПАТ «УкрСиббанк» надало довідку про дострокове погашення кредитних зобовязань [PERSON] Починаючи з 27.10.2008 року їхня родина постійно користувалася придбаним автомобілем, але через нестачу грошових коштів і постійне ухилення від цього відповідача [PERSON] переоформлення автомобіля постійно відкладалося, аж до закінчення дії довіреності. У 2011 та 2013 року вони повторно зверталися до [PERSON] із проханням поновити довіреність для проведення перереєстрації автомобіля, навіть замовили і зробили дослідження на предмет підробки документів на автомобіль, думаючи, що саме через їх підробку [PERSON] не хоче переоформлювати автомобіль через договір купівлі продажу. Але документи і автомобіль були справжні, що дозволило із впевненістю взяти від [PERSON] довіреність, який не заперечував проти укладення договору, ніяких претензій до умов його виконання не заявляв і не повідомляв про будь які проблеми із автомобілем. Проте, коли повертаючись із службового відрядження на трасі Київ Знамянка у лютому 2014 року [PERSON] було зупинено працівником ДАІ, який при перевірці даних автомобіля повідомив його, що на транспортний засіб накладено арешт Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ внаслідок невиконання відповідачем кредитних зобовязань у 2010 році. Звернувшись знов до попереднього власника, попросили усунути непорозуміння і сприяти у переоформленні автомобіля, але [PERSON] відмовився і сказав, що у нього немає заборгованості перед банком по цьому автомобілю. Автомобіль на місці зупинки було вилучено працівниками ДАІ і поміщено на тимчасове зберігання на спецстоянку ДАІ у м. Кіровограді. Таким чином, внаслідок протиправних дій [PERSON] та Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ вони позбавлені права користуватися та розпоряджатися належним їм на праві власності автомобілем, оскільки не можуть його перереєструвати. Вважають, що є власниками вказаного вище автомобіля, оскільки придбали його відповідно до чинного законодавства, а вимоги Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ до них про сплату заборгованості за [PERSON] є необґрунтованими, оскільки заборгованості за вказаний автомобіль перед банком або попереднім власником у них немає. З метою встановлення дійсних обставин, вони замовили витяг із Державного реєстру обтяжень рухомого майна, де зясувалось, що 05.03.2012 року заборону на відчуження всього майна [PERSON], в тому числі і на належний їм автомобіль наклав Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ вважаючи, що власником його є [PERSON] Із вказаного витягу також стало відомо, що обтяжувачем всього рухомого майна є філія Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», якому [PERSON] заборгував 40 500 доларів США за придбаний у кредит автомобіль ТОYOТA Camry 2.4 Р/Н, реєстраційний номер [NUMBER]. Просять визнати укладеним договір купівлі продажу від 27 жовтня 2008 року автомобіля марки Оpel Vectra OZCF69, 2006 року випуску, номер кузову [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], укладений між ними та [PERSON]; визнати за ними право спільної власності на автомобіль марки Оpel Vectra OZCF69, 2006 року випуску, номер кузову [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; зняти арешт з належного їм вище вказаного автомобіля, накладений постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, б/н від 05.03.2012 року. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Представник відповідача Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. В судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі продажу автомобіля з відстроченням ( розстроченням ) платежу, у відповідності до умов якого сторони по договору,

Outcome: approved