overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивачка пред'явила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки. В позовній заяві вказала, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. За рішеннями Шишацького районного суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання двох старших дітей [PERSON], [INFO] (в розмірі 1/4 частини заробітку) та [PERSON], [INFO], (в розмірі 1/4 частини заробітку), проте, виконавчі листи позивачка не звертала до виконання у звязку з тим, що відповідач добровільно надавав кошти на утримання дітей. На даний час стосунки між сторонами зіпсувалися, вони припинили спільне проживання і діти перебувають на утриманні позивачки. В звязку з цим позивачка просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявились, подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

02 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 28211 грн. 84 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 8300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконувала у звязку з чим станом на 15 вересня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 28211 грн. 84 коп., з якої 8273 грн. 42 коп. - заборгованість по кредиту, 16468 грн. 81 коп. заборгованість по процентам, 1650 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1819 грн. 61 коп. заборгованість по штрафам, що підтверджується розрахунком (а/с 4-5). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

02 жовтня 2015 р. позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 07 жовтня 2006 р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у Богуславській сільській раді Борівського р-ну Харківської обл., актовий запис №09 і проживав з нею до вересня 2015 р. Від спільного подружжя мають дитину: сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалося в звязку з несумісністю характерів. У звязку з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сімї неможливе. Спільне майно сторони поділили добровільно. Угода про проживання дитини між ними досягнута. Питання щодо утримання неповнолітньої дитини буде вирішуватися в іншій справі. Ухвалою суду від 20 жовтня 2015 р. сторонам надано строк для примирення терміном 2 місяці, але з закінченням вказаного терміну сторони не помирилися, надали до суду заяви про підтримання позовних вимог позивачем, визнання позову відповідачкою та розгляд справи за їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки сторони намірів не мають, на примирення не згодні, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 18 серпня 2010 року, актовий запис № 151, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена через постійні конфлікти, суперечки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з 24.05.2014 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить суд провести заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомленна відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила. Тому, за згодою представника позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають.Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дані обставини підтверджуються: даними паспорта позивача, свідоцтвом про шлюб, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб і ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачка на користь позивачки слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на утримання сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства, аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що з нею проживає їх з відповідачем син [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства. Син потребує постійного медичного лікування, зокрема лише протягом серпня-вересня 2017 року нею витрачено на придбання синові лікарських засобів на суму 4763 грн. Вказує, що в добровільному порядку не може вирішити питання з відповідачем щодо розміру його участі у наданні матеріальної допомоги сину. Тому, просить суд визначити розмір аліментів, які б стягувались з відповідача на утримання сина-інваліда в розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач може надавати таку допомогу, оскільки займається вирощуванням сільськогосподарської продукції для реалізації, має в оренді земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав та погодився сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], який є інвалідом ІІІ групи загального захворювання з дитинства. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку невролога та отримує медикаментозне лікування, витрати на яке несе його мати [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов та погодився сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісяця, тому позов підлягає задоволенню на підставі ч.4 ст.174 СК України у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її утримання на період навчання в розмірі 1200 гривень щомісяця до закінчення навчання - 30 червня 2020 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона навчається в Київському національному авіаційному університеті денної форми навчання на другому курсі. Відповідач матеріальної допомоги майже не надає. Мати її утримує, проте цих коштів на навчання не вистачає. У судове засідання позивач не з'явилась, подала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 13). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З наданої суду довідки № 2895 від 01 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] є студенткою I курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту Економіки та менеджменту Національного авіаційного університету (а.с. 5). З довідки вбачається, що термін закінчення навчання - 30 червня 2020 року. Враховуючи, що, донька відповідача продовжує навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1200 гривень щомісяця, починаючи з 02 жовтня 2017 року і до закінчення нею навчального закладу - 30 червня 2020 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 08 жовтня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1133. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 08 жовтня 2010 року. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1133 (а.с.3). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 29 квітня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №118. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивача не зявилась, надала суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 29 квітня 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №118. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 21.03.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №130. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 21.03.2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №130 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 грудня 2008 року у виконкомі Завадівської сільської ради Теплицького району, вказавши, що від спільного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], однак на протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося із-за того, що вони мають різні погляди на життя, тому між ними постійно виникали сварки, відповідач зловживає спиртними напоями, обзиває та принижує позивача, як жінку, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2008 року. Шлюб зареєстрований у виконкомі Завадівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та зловживання відповідача алкогольними напоями примирення між сторонами неможливо, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Папуша». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved