Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

04.09.2017р. [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про позбавлення батьківських прав, третя особа: орган опіки та піклування Добропільської міської ради. В обґрунтування позову зазначила, що вона є бабусею малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Батьками дитини є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2014р. [PERSON] постійно мешкає з позивачем та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], дівчинка відвідує дошкільний навчальний заклад №22 «Райдуга». Відповідачі мешкають в [ADDRESS] та мають негативну побутову характеристику, ведуть нездоровий спосіб життя, не працюють, зловживають спиртними напоями та конфліктують між собою, вихованням та утриманням доньки не займаються, життям її не цікавляться. Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.05.2016р. [PERSON] було визнано винним у вчинені злочину за ч.1 ст.263 КК України та було засуджено до 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік. [PERSON] вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від25.08.2017р. було визнано виною у вчинені злочину за ч.1 ст.121 КК України та засуджено до 5 (п'яти) років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки. Тому просить позбавити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягнути аліменти з відповідачів по 1/4 частки з кожного, з усіх видів заробітку на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги з причин зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] також підтримав позовні вимоги [PERSON], просив їх задовольни на підставі вказаних у позові причин та підтверджуючих матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 17.11.2017р. до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява від [PERSON], про розгляд справи без його участі. Будь-які заперечення не надходили. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволені, не позбавляти батьківських прав позивачів. [PERSON] пояснила, що їй нічим було годувати дитину, тому вона поїхала заробляти гроші, це було влітку, осені 2016 року, працювала неофіційно покоївкою в готелі. Згідно з наданих заперечень вбачається, що [PERSON] не згодна з позовними вимогами позивача, вважає, що вони не підлягають задоволенню. Зазначила, що позивач [PERSON] одного дня прийшла разом зі своїм чоловіком і насильна забрала дитину, не пояснюючи підстави своєї поведінки, на сьогодні [PERSON] позбавлена права піклуватись про свою дитину, оскільки позивач забороняє наближатись до дитини. Вказала, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби виливу виявилися безрезультатними. Позивач в підтвердження позовних вимог посилається на відсутність роботи у відповідачів, зловживання спиртними напоями та невиконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, але прямі докази на підтвердження цього відсутні. Заходи впливу, як адміністративна відповідальність так і попередження з боку органу опіки та піклування не вживались (а.с.67). Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, допитавши заявлених сторонами свідків, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 06.09.2014р., зареєстрованого виконавчим комітетом Білозерської міської ради м.Добропілля Донецької області, актовий запис 68 (а.с.10). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02.06.2015р., зареєстрованого виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №46, серія [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до копії довідки виконкому Білозерської міської ради №02/04/131 від 16.06.2017р. та копії акту свідоцтва сусідів від 15.06.2017р., малолітня [PERSON], [INFO] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] (а.с.11, 12). Згідно довідки КЗ «Добропільський центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія №4 №126 від 17.06.2017р., малолітня [PERSON], 25.05.2015р. часто хворіла, а саме 02.06.2015р., 08.06.2015р., 19.10.2015р., 22.03.2016р., 26.07.2016р., 18.01.2017р., 14.04.2017р., а також в травні 2017р., гострими респіраторними захворюваннями, розладнанням шлунку, також з ускладненням, бронхіт. На диспансерному обліку не перебуває. З 26.07.2016р. дитину на прийом до лікаря приводить її бабуся [PERSON] (а.с.16). Із психолого-педагогічної характеристиці на дитину [PERSON] видно, що вона відвідує дошкільний навчальний заклад «Райдуга» ДНЗ №22, проживає в неповній сім'ї разом з бабусею та дідусем, дівчинка адекватно поводиться в спілкуванні з дітьми та дорослими, вміє виконувати доручення дорослих (а.с.13). Згідно Акту обстеження житлово-побутового та матеріального положення депутата Білозерської міської ради [PERSON] від 20.06.2017р., встановлено, що [PERSON], [INFO] мешкає в [ADDRESS], приватний будинок з п'ятьма кімнатами, маються необхідні меблі, ремонт у кімнатах хороший, побутові умови також хороші. Вважає, що [PERSON] може бути опікуном [PERSON], [INFO] (а.с.18). Відповідно до довідки виданої ТОВ «РЕКОПТ», гр.[PERSON] працює на ТОВ «РЕКОПТ» директором з 01.01.2017р., його дохід за січень-липень 2017р. складає 22400,00 грн. (а.с. 20). Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [ADDRESS], відповідно до копії Акту від 21.07.2017р. за вказаною адресою не проживає (а.с.21). Згідно копії побутової характеристики на [PERSON], він зареєстрований в [ADDRESS], але проживає [ADDRESS]. Зі слів голови ОСББ «Будівельник» та сусідів, [PERSON] характеризується з негативного боку, веде не здоровий образ життя, ніде не працює, судимий, має дитину, вихованням якої не займається, дитиною не інтересується, систематично вживає спиртні напої, в сім'ї постійно маються скандали (а.с.23). Відповідно до копії вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.05.2016р. [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину за ч.1 ст.263 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки з іспитовим строком на 1 рік (а.с.25, 26). Вирок набрав законної сили 24.06.2016р. Відповідач [PERSON], [INFO] яка зареєстрована в [ADDRESS], відповідно до копії Акту від 21.07.2017р. за вказаною адресою не проживає (а.с.22). Згідно копії побутової характеристики на [PERSON], вона зареєстрована в [ADDRESS], але проживає [ADDRESS]. Зі слів голови ОСББ «Будівельник» та сусідів, [PERSON] характеризується з негативного боку, веде не здоровий образ життя, ніде не працює, має дитину, вихованням якої не займається, дитиною не інтересується, систематично вживає спиртні напої, в сім'ї постійно маються скандали, вступає в конфлікт із сусідами (а.с.24). Відповідно до копії вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.08.2017р. [PERSON] визнана винною у вчинені злочину за ч.1 ст.121 КК України, їй призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років з іспитовим строком на 3 роки (а.с.27, 49-51). Вирок набрав законної сили 26.09.2017р. Під час відвідувань громадян [PERSON] за місцем проживання, двері жодного разу ніхто не відчинив. З метою соціального захисту малолітньої [PERSON], [INFO], виконком Добропільської міської ради вважає доцільним позбавлення їх батьківських прав, а саме гр.[PERSON] та [PERSON], про що свідчить висновок виконкому Добропільської міської ради Донецької області №05/0783-10/02 від 04.08.2017р. (а.с.28). Відповідно до ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.06.2017р., [PERSON] було звільнено від відбування покарання, призначеного йому за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.05.2016р. у зв'язку із закінченням іспитового строку (а.с.52, 53). Згідно Акту обстеження умов проживання №366, затвердженого в.о. начальника служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 16.11.2017р., проведено обстеження умов проживання по [ADDRESS] де мешкають [PERSON], [INFO] (бабуся), [PERSON], [INFO] (дитина) та [PERSON], [INFO] (мати). Стосунки в сім'ї дружні, житло розміщено на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, квартира зі зручностями, без ремонту, орендована, в приміщені прибрано. Для дитини [PERSON], [INFO] облаштований письмовий стіл та є окреме місце для відпочинку. Дитина проживає в одній кімнаті з матір'ю, в іншій кімнаті мешкає бабуся. Умови для виховання та розвитку дитини задовільні (а.с.66). 28.11.2017р. до суду надійшла довідка від Добропільського міського центру зайнятості № 03-2390 від 23.11.2017р., відповідно до якої гр.[PERSON], [INFO] до центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні у період з 2010р. по час видачі довідки, не зверталась (а.с.). Відповідно до наданих в судовому засіданні Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] від 12.12.2016р., 27.01.2017р., 22.02.2017р., 21.03.2017р., 20.04.2017р., 16.06.2017р., 07.07.2017р., 02.08.2017р., 25.09.2017р., 02.10.2017р., під час обстеження було встановлено, що за даною адресою вдома нікого не було, ніхто не відчиняв, вікна та двері цілі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідачка [PERSON] є дружиною її племінника [PERSON] В гостях у них по [ADDRESS] була часто, стан квартири не дуже охайний. [PERSON] охарактеризувала, як великого актора, особисто бачила скандали в сім'ї. Коли її племінник прибіг з дитиною, наближалася зима 2016р., взяла дитину, яка була перелякана та наспіх одягнута. Після чого [PERSON] буянила, їй не можна довірити дитину. [PERSON] бачить часто, дитина веде себе адекватно, були воші, але їх вивели та тепер дитина ходить до садочку. Була така ситуація, що [PERSON] закрили на добу в квартирі зовсім одну, після чого її забрали бабуся з дідусем. Знала, що [PERSON] працювала в м.Білозерське в якій то забігайлівці, в той період дитина знаходилась то у бабусі то у неї. З приводу частих застіль у відповідачів були не однократні звернення в поліцію, малолітню [PERSON] часто залишали одну, при відвідуванні бачила, що на дитині старий, поношений одяг, гроші на харчування [PERSON] постійно позичав. [PERSON] відносилась до дитини добре, але коли була твереза. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є її онуком, а малолітня [PERSON] являється правнучкою, [PERSON] - невістка. [PERSON] відноситься до дитини добре, а невістка гуляла. Дитина проживала з нею приблизно два місяці, коли [PERSON] поїхала в м.Дніпро працювати жінкою легкої поведінки, дитину передали, коли їй було не більше одного року. Мати позивача [PERSON] дзвонила та пояснювала, що доглядає старшу дитину [PERSON]. Також дзвонила і [PERSON], але кожного разу була в стані алкогольного сп'яніння та про дитину не запитувала. [PERSON] не міг один доглядати за дитиною, тому приніс її в 2016 році, бо [PERSON] взяла куртку та пішла за покупками, але поїхала до м.Дніпро, про що розповіла її мати. Жодної матеріальної допомоги від [PERSON] не було, з дитиною жили на 1300,00 грн. в місяць. Громадянка [PERSON] надала такі свідчення, вона була сусідкою відповідачів [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] Пояснила, коли відповідачі жили разом то часто випивали спиртні напої, дрались, не однократно викликувала поліцію, які проводили з відповідачами бесіди та щось складали на папері. Відповідачі відносилися до дитині «ніяк». В квартирі постійно збирались сумнівні компанії, при отриманні грошей [PERSON] одразу влаштовували застілля. Свідок була присутня коли позивач [PERSON] забирала дитину [PERSON], вказала, що то вона подзвонила позивачу та розповіла про гулянку у квартирі, також викликала поліцію. Після телефонних дзвінків [PERSON] та до поліції, з квартири відповідачів вийшли два чоловіки. Коли побачила коридор в квартирі відповідачів, він був закиданий огризками огірків та ковбаси, а [PERSON] стояла мокра та заплакана. Після того як бабуся забрала дитину, образ життя відповідачів не змінився. Охарактеризувала [PERSON] негативно. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він є чоловіком позивача [PERSON], одного разу до них зателефонувала [PERSON] та сказала, що в квартирі відповідачів з 20.00 години кричить та плаче дитина, після чого одразу приїхали туди. Після того, як п'яні чоловіки вийшли з квартири відповідачів, постукались до них. Відповідач [PERSON] була у нетверезому стані, не розуміла, що робить, в квартирі «дурдом», сигаретні бички та абак розкидані по квартирі, накурено, дитина кричала, з того часу [PERSON] мешкала разом з ним та [PERSON] За весь час [PERSON] намагалася навідати дитину, впустили її в будинок восени 2016 року, вона прийшла посиділа, подивилась на дитину, в свою чергу малолітня [PERSON] не підходила до матері та не впізнавала. Коли у [PERSON] було судове засідання, вона хотіла побачити дитину, але [PERSON] сказала, що прийшла страшна тітка. Відповідач [PERSON] дитину не навіщував. За весь час відповідач [PERSON] навідувала дитину два рази, з позивачем [PERSON] не перешкоджали бачити дитину. Свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача [PERSON] в судовому засіданні надала наступні пояснення. Поведінка [PERSON] за останні шість місяців хороша. Малолітня дитина попала до позивача [PERSON] після того, як їй подзвонила сусідка [PERSON]. Після того як дитину забрали [PERSON] намагалась спілкуватись з дитиною через якусь [PERSON], але їй не дозволяли. На питання представника [PERSON] пояснила, що [PERSON] бігала по місту та просила гроші на молоко для дитини та поїхала до міста Дніпро, дитина залишалась разом з батьком. В м.Кременчуг [PERSON] переїхала в березні 2017р. Коли співвідповідачі мешкали разом, то вони досить часто вживали алкогольні напої, як були гроші постійно пили пиво. Квартира по вул.Пушкіна, 8/55 це квартира її бабусі, там зараз мешкають квартиранти. Квартира по [ADDRESS] належить їй. Коли навідувалась у гості до відповідачів, стан квартири був різний, на столі були залишки їжі, квартира рідко прибиралась. Коли [PERSON] поїхала працювати до м.Дніпро та залишила дитину на чоловіка, на той час проживала разом зі свекрухою та не мала роботи, тому не забрала дитину до себе. У [PERSON] не було 50,00 грн. на молоко дитині вона працювала у нічному кафе. На даний момент [PERSON] працює оператором ігрових автоматів «Пятерка». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює фахівцем із соціальної роботи у Добропільському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, під час рейдів відвідування квартир, у тому числі і квартири сім'ї [PERSON] по [ADDRESS], їм відчинили двері та пояснили, що господарів в квартирі немає, а вони є квартиронаймачами. Відносно відвідування квартири по [ADDRESS], не може відповісти ствердно про кількість виїздів та проведення рейдів, але разом з тим свої підписи у Актах обстеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] підтверджує. Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91)(далі - Конвенція), зокрема зі змісту ст.2 Конвенції вбачається, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї. Статтею 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року № 2947-III (далі- СК України), батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 4 ст.155 СК України, визначено, що ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона: не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.1, п.2 ч.1 ст.164 СК України). Згідно ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 СК України). Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим(ч.4 ст.167 СК України). Таким чином, зважаючи на відсутність подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуна і приписи ч.3 ст.60 ЦК України та ч.3 ст.166 СК України, вимога позивача про стягнення аліментів на її користь є передчасною. Між тим, в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно їх малолітньої доньки - [PERSON] з літа 2016 року(час коли [PERSON] поїхала на заробітки), що підтверджується як матеріалами справи так і поясненнями самої [PERSON], з липня 2016р. позивач водила дитину на прийом до лікарні. Водночас, суд критично відноситься до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS] м.Кременчуг(далі за текстом - акт) від 16.11.2017 року, з огляду на наступне. По перше, у акті зазначено проживання за вказаною адресою у двох кімнатній квартирі 3(трьох) осіб, а разом з малолітньою [PERSON], кількість проживаючих у квартирі складалось з 4 (чотирьох) осіб. Рахуючи приписи ст.47 ЖК України, нормою жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Отже, площа квартири відповідача [PERSON] з врахуванням кількості проживаючих у ній осіб повинна становити 4х13,65кв.м.=56,4кв.м. Оскільки в акті не вказана житлова площа квартири у якій мешкає відповідач [PERSON] та інші особи, суд ставить під сумнів наявність достатньої жилої площі для комфортного проживання малолітньої дитини [PERSON] у вказаному приміщенні. По друге, посилання відповідача [PERSON] у своїх поясненнях стосовно відсутності грошей на харчування для дитини, внаслідок чого вона уїхала в інше місто на заробітки, є недоречним, оскільки вказана обставина жодним чином не перешкоджає спілкуванню та вихованню дитини і не підтверджує поважність невиконання нею батьківських обов'язків, крім того, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі отримували гроші, [PERSON] підробляла у нічному кафе, але гроші витрачали на алкогольні напої. Загалом дані пояснення відповідача [PERSON] розцінюються судом як намагання виправдати її безвідповідальне ставлення до своєї дитини. Суд зауважує, що наявність вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.08.2017р. відносно [PERSON] за ч.1 ст.121 КК України(а.с.27, 49-51), яким встановлено факт нанесення в стані алкогольного сп'яніння гр.[PERSON] тяжких тілесних ушкоджень (удар ножем в грудну клітину) своєму чоловіку - [PERSON], на ґрунті сімейної сварки, свідчить про небезпеку знаходження малолітньої [PERSON] у вказаній сім'ї та ризик вчинення протиправних дій щодо дитини. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON] з літа 2016 року(не займаються вихованням дитини, піклуванням про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не забезпечують її матеріально, батько дитини жодного разу не спробував навіть побачити доньку, після того як її забрала позивачка до себе, за весь час перебування дитини у позивача відповідачі жодного разу не зверталися до органу опіки для вирішення питання повернення дитини в сім'ю), а отже, є підстави визначені п.2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення гр.[PERSON] та гр.[PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] Також, у відповідності до ч.4 ст.167 СК України, оскільки батько та мати позбавлені батьківських прав і опікун не визначений, а дитина проживає разом із бабусею, суд вважає за доцільне передати малолітню [PERSON], [INFO] під опіку її бабусі - [PERSON], [INFO] Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки вимога щодо стягнення аліментів за відсутності відповідного подання органу опіки та піклування є передчасною. Відсутність задоволення вимог про стягнення аліментів, не позбавляє позивача повторного права звернення до суду після зміни обставин, що викликали таку відмову. На підставі викладеного, ст.ст.2,9 Конвенції про права дитини, ч.1 ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2 ст.150, ч.4 ст.155, п.1, п.2 ч.1 ст.164, ст.166 СК України, ст.60 ЦК України,

Outcome: partial