Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

03.02.2017 року позивач ОК «МСЖТ ДОМ» звернулося до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 9068,56 грн., з яких: послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 01.05.2015 року по 25.01.2017 року у розмірі 534,60 грн., заборгованість за послуги з опалення з 01.05.2015 року по 25.01.2017 року у розмірі 3393,49 грн.; інфляційні втрати 2162,82 грн.; пеня, нарахована на заборгованість 2751,50 грн.; 3 % річних 226,15 грн. У ході розгляду справи 10.08.2017 року позивач ОК «МСЖТ ДОМ» надав заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 5896,17 грн., з яких: 2\~855,95 грн. інфляційні втрати; 2\~909,32 грн. пеня, нарахована на заборгованість; 230,90 грн. 3 % річних, нарахованих на заборгованість; та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. При цьому, позивач посилається на те, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами укладено лише 28.10.2011 року однак, відповідач являється фактичним користувачем послуг, здійснювала часткову оплату житлово-комунальних послуг. ОК «МСЖТ ДОМ» з вимогами про стягнення заборгованості зверталось до суду в порядку наказного провадження. Судовий наказ про стягнення заборгованості за заявою [PERSON] скасований ухвалою суду від 06.10.2016 року. Позивач зазначає, що у ході розгляду справи відповідачем було у добровільному порядку сплачено заборгованість, однак у звязку із несвоєчасністю погашення боргу, відповідач прострочила виконання грошового зобовязання та ОК «МСЖТ ДОМ» змушене звертатися до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача ОК «МСЖТ ДОМ» - [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, так як вказав, що відповідачем до відкриття провадження у справі погашено заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, тому представник вважає, що відсутній предмет спору. Також вказав, що позивач не мав правових підстав для нарахування плати за користування коморою. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав /а.с. 14-16/. Зазначений будинок знаходиться на балансі та обслуговується ОК «МСЖТ ДОМ», яким надаються комунальні послуги в зазначеному будинку на підставі Статуту /а.с.11/, відповідно до затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 354 від 27.11.2014 року та № 356 від 26.11.2015 року тарифів /а.с.36-40/. 28.10.2011 року між ОК «МСЖТ ДОМ» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 63-к /а.с. 23-25/ та договір про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води № 63-к/1 /а.с. 26-29/. Відповідно до п. 3.4 Договору про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води № 63-к/1 від 28.10.2011 року, за несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі 0,1 % за кожний день прострочення від суми заборгованості. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що ОК «МСЖТ ДОМ» зверталося до суду із вимогами до [PERSON] у наказному провадження. 12.09.2016 року був виданий судовий наказ, який скасований ухвалою суду від 06.10.2016 року. У ході розгляду справи сторони пояснювали, що відповідач повністю розрахувалася із заборгованістю за надані житлового-комунальні послуги. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості № 44/17-юр від 18.04.2017 року та відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру, наданими стороною відповідача до матеріалів справи. Суд погоджується із позицією позивача ОК «МСЖТ ДОМ» щодо того, що у зв'язку із простроченням виконання грошового зобовязання через несвоєчасне погашення боргу, позивач не позбавлений права на предявлення вимог щодо відшкодування збитків у порядку ст. 625 ЦК України та виплати пені, встановленої договором між сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 23.01.2012 року по справі № 3-142гс11 зазначено, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» № 14 від 17.12.2013 року, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позивач ОК «МСЖТ ДОМ» має право нараховувати на суму заборгованості відповідача інфляційні втрати та три відсотки річних, а також пеню відповідно до п. 3.4 Договору № 63-к/1 від 28.10.2011 року. У звязку із чим, заперечення представника відповідача є неспроможними. Суд погоджується із розрахунком заборгованості, наданим ОК «МСЖТ ДОМ» до уточненої позовної, згідно якого заборгованість відповідача становить 5 896,17 грн., з яких: 2\~855,95 грн. інфляційні втрати; 2\~909,32 грн. пеня, нарахована на заборгованість; 230,90 грн. 3 % річних, нарахованих на заборгованість. При цьому суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача з посиланням на відсутність у позивача правових підстав для нарахування плати за користування коморою. Так як відповідно до розрахунку заборгованості № 44 від 18.04.2017 року, плата за користування вказаною коморою не врахована. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає письмові заперечення відповідача необґрунтованими, та приходить до висновку, що вимоги позивача ОК «МСЖТ ДОМ» підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Судові витрати у відповідності до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. У звязку із зверненням позивача з вимогами до відповідача у наказному та позовному провадженнях, суд зазначає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved