Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

03.01.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.02.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.01.2020 року. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.02.2009 року з [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28.11.2008 року і до повноліття дітей, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.02.2018 року збільшено розмір аліментів з 1000 грн. до 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2017 року і до їх повноліття. Розмір аліментів на дітей, встановлений вищезазначеним рішенням суду, на теперішній час є мінімальним і не відповідає потребам дітей. На даний час матеріальний стан відповідача змінився, він має стабільний дохід, мешкаючи та працюючи в Польщі, де оформлює карту побуту. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.01.2020 року відкрито провадження по даній справі. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28.11.2008 року і до повноліття дітей, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.02.2018 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2009 року, з 1000 грн. до 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2017 року і до їх повноліття. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК). У відповідності зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно із роз`ясненнями, наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивачка отримує аліменти на неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, спосіб стягнення аліментів підлягає зміні. Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що відповідач має працездатний вік, суд вважає, що він в змозі сплачувати аліменти, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 840,80 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved