Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

04.02.2019 року ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» в інтересах ВП «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги, в якій просить стягнути на користь ВП «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго» грошові кошти з заборгованості за спожиті комунальні послуги: централізоване опалення 5113,94 грн.; централізоване постачання гарячої води 4175,72 грн.; централізоване постачання холодної води 1269,85 грн. та 3 відсотки річних у розмірі 1667,24 гривні. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач зазначає, що ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області від 13.12.2018 року було скасовано судовий наказ № 2-н/237/283/18 про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та зобов'язаний сплачувати за спожиті комунальні послуги. Позивачем надається відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої та холодної води, які позивач з січня 2011 року по вересень 2018 року виконав належним чином. Водночас, відповідачем плата за спожиті комунальні послуги за період з січня 2011 року по вересень 2018 вносилась частково, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, у зв'язку із чим позивач змушений звернутися із цим позовом до суду. Ухвалою суду від 08.02.2019 року зазначена вище позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 19.02.2019 року позивач усунув всі вказані в ухвалі суду недоліки. 19.02.2019 року ухвалою суду було відкрито спрощене позовне провадження по справі. 04.03.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилається на те, що договір про надання послуг між відповідачем та позивачем не було укладено. Стверджує, що він у цій квартирі не проживає та не зареєстрований. Зазначив, що ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області від 03.11.2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про захист прав користування квартирою заява про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі була задоволена та мирова угода, яка була укладена між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] була затверджена, згідно умов якої [PERSON] бере зобов'язання перед судом та позивачем погасити борг, який виник з його вини, за комунальні послуги протягом року і в повному обсязі, і в подальшому своєчасно оплачувати комунальні послуги, зобов'язується переоформити поточні рахунки на своє ім'я з [PERSON] та утримувати квартиру в стані, що задовольняє нормам і стандартам проживання. Крім того, представник відповідача просив долучити до матеріалів справи угоду про погашення заборгованості з оплати комунальних послуг л/с 206662 від 27.12.2017 року, відповідно до якого вбачається, що ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» в інтересах ВП «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» з однією сторони та громадянин [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] як боржник з іншої сторони уклали угоду щодо того, що вищевказане підприємство надає розстрочку по сплаті заборгованості за спожиті комунальні послуги, яка виникла у боржника станом на 27.12.2017 року у сумі 7819,02 гривень, а боржник зобов'язується щомісячно сплачувати реструктиризовану заборгованість в сумі 7819,02 гривень. 21.03.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просив відзив відхилити повністю у зв'язку із тим, що відповідач є власником квартири з 2004 року, однак, договір на постачання комунальних послуг з позивачем він не укладає, проте комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] надаються вчасно і якісно. Позивач стверджує, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі та наголошує на тому, що до правовідношень, які виникли між відповідачем та [PERSON] , що спричинило укладання мирової угоди, позивач не має жодного відношення. 25.03.2019 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, з якого вбачається, що саме позивач повинен був укласти договори на постачання комунальних послуг з [PERSON] , який був єдиним споживачем комунальних послуг з 1992 року, однак, позивач жодного разу не пропонував [PERSON] укласти з ним договір. Крім того, представник відповідача зазначає, що доказом того, що постачальник послуг визнав вину [PERSON] як споживача ЖКП, на підтвердження чого уклали з ним договір реструктуризації заборгованості. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував та у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі на підставі відзиву на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії ухвали Мар'їнського районного суду Донецької області від 13.12.2018 року вбачається, що було скасовано судовий наказ № 2-н/237/283/18 про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 07.04.2000 року Курахівським МВ Мар'їнського РВ УМВС України в Донецькі області, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В той час, з копії довіреності, яка посвідчена Леоновим С . І., приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу Донецької області та зареєстрована у реєстрі за № 601 вбачається, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . З виписки з особового рахунку [NUMBER] вбачається, що заборгованість по сплаті ЖКП складає 10559, 51 гривню. З копії ухвали Мар'їнського районного суду Донецької області від 03.11.2017 року у цивільній справі 237/2629/17 за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про захист прав користування квартирою заява про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі була задоволена та мирова угода, яка була укладена між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] була затверджена, згідно умов якої [PERSON] бере зобов'язання перед судом та позивачем погасити борг, який виник з його вини, за комунальні послуги протягом року і в повному обсязі, і в подальшому своєчасно оплачувати комунальні послуги, зобов'язується переоформити поточні рахунки на своє ім'я з [PERSON] та утримувати квартиру в стані, що задовольняє нормам і стандартам проживання. З копії угоди про погашення заборгованості з оплати комунальних послуг л/с 206662 від 27.12.2017 року, яка долучена представником відповідача до матеріалів справи, вбачається, що ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» в інтересах ВП «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» з однією сторони та громадянин [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] як боржник з іншої сторони уклали угоду щодо того, що вищевказане підприємство надає розстрочку по сплаті заборгованості за спожиті комунальні послуги, яка виникла у боржника станом на 27.12.2017 року у сумі 7819,02 гривень, а боржник зобов'язується щомісячно сплачувати реструктиризовану заборгованість в сумі 7819,02 гривень, у сумі 599,40 гривень за опалення, 557,07 гривень за горячу воду, 149,72 гривень за холодну воду в місяць, починаючи з січня 2018 року по грудень 2018 року. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов'язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов'язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що особа має сплачувати вартість за отримані та спожиті комунальні послуги, тобто бути споживачем таких послуг та користуватися житлово-комунальними послугами. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами між [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] та позивачем ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» в інтересах ВП «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» мала місце реструктуризація заборгованості та між ними було досягнуто згоди щодо порядку здійснення реструктуризації шляхом підписання відповідної угоди відповідно до Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», отже позивач своїми діями визнав [PERSON] споживачем наданих ЖКП. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, [PERSON] скористався своїм правом, як це передбачено положеннями Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», уклавши 27.12.2017 року з ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» в інтересах ВП «Курахівська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. За умовами договору, договір вступає в силу з дати підписання та діє до 31.12.2018 року та в будь-якому випадку до повного розрахунку боржника, зважаючи на те, разом з тим спеціальним законом, який регулює ці правовідносини, передбачена можливість продовження терміну дії договору, а окремих вимог щодо розірвання договору з [PERSON] позивачем в межах даного спору заявлено не було, в той же час вирішення спору щодо неналежного виконання договірних зобов'язань [PERSON] є окремими предметом доказування. Однак, як встановлено судом відповідач не є споживачем комунальних послуг за які позивач просив стягнути з нього кошти, оскільки за вказаною адресою не проживає, а відтак і підстави для їх стягнення з відповідача відсутні.Крім того, позивачем не надано доказів суду того, що відповідач [PERSON] взагалі є власником/наймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з встановленим ст.13 ЦПК України принципом диспозитивної цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексах випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3 ст. 12 та частиною 1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed