Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

02 березня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 24 лютого 2011 року. 03.03.2020 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 23 квітня 2020р. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися, тривалий час між ними вникали непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, тому вона з їх неповнолітніми доньками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] переїхала до свого будинку в с.Пересадівка Вітовського району Миколаївської області. Спільно господарства з того часу не ведуть, стосунки не підтримують, вважає, що примирення між ними неможливе, тому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Бажала залишити прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала (а.с. 15). Відповідач [PERSON] до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 18). Заяв від нього про відкладення судового засідання не надходило. За вказаного, суд вважає за можливе, відповідно до приписів ст.223 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області 24 лютого 2011 року здійснено актовий запис про шлюб за №45. Під час реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю - [PERSON] (а.с.6, 8-9). Шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на неможливості примирення. На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна чи місця проживання їх неповнолітніх дітей сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати - судовий збір в сумі 870 грн. 80 коп.

Outcome: approved