Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

03.11.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся виконавчий комітет Лисичанської міської ради, що діє в інтересах малолітнього [PERSON], з позовом до [PERSON], до [PERSON], за участю третьої особи - служби у справах дітей Лисичанської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що громадяни [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Мати дитини, [PERSON], померла [INFO]. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З червня 2011 року малолітній [PERSON] проживає у бабусі [PERSON] по [ADDRESS]. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 08.11.2013 року № 253/795/13-ц малолітній [PERSON] відібраний від батька [PERSON] без позбавлення останнього батьківських прав, та переданий під опіку бабусі [PERSON], стягнені аліменти на її користь на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини узсіх видів доходів [PERSON] [PERSON] отримував пенсію по втраті годувальника на сина [PERSON] увесь час з червня 2011 року поки дитина мешкала у бабусі, але на дитину ці кошти не витрачались, батько зовсім не допомагав бабусі утримувати сина. З червня 2011 року відповідач не підтримував стосунків з сином, не намагався знайти з ним спільну мову. Малолітній [PERSON] панічно боїться батька та не шукає з ним спілкування. Після відібрання дитини від батька нічого не змінилося у відносинах між відповідачем та сином. В абзаці 5 п. 8 постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» зазначено, що якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Саме те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормальної самосвідомості, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, за час спільного з сином проживання відповідач вдавався до жорстоких засобів виховання, фізичного та психологічного насильства. Позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], уродженця м. Горлівка Донецької області, батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач виконавчий комітет Лисичанської міської ради надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Від третьої особи служби у справах дітей Лисичанської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заявлених вимог, вважав за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданим повторно міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Горлівського МУЮ у Донецькій області 10.10.2013 року, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 4) [INFO] у віці 24 років [PERSON] померла (актовий запис № 2727 від 08.06.2005 року). (а. с. 5) Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 08.11.2013 року у справі № 253/795/13-ц вирішено відібрати [PERSON] від батька [PERSON] без позбавлення останнього батьківських прав, передати малолітнього [PERSON] під опіку його бабусі [PERSON], стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист про стягнення аліментів виданий 25.01.2014 року. (а. с. 8-9, 10) Рішенням виконавчого комітету Горлівської міської ради від 02.04.2014 року № 289 надано малолітньому [PERSON], [INFO], статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а. с. 11) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] від 24.10.2014 року № 2873/01-16, за останній рік [PERSON] зовсім не цікавився життям сина [PERSON], його здоров'ям, успіхами, не намагався налагодити відносини з дитиною. [PERSON] жодного разу не звернувся до служби у справах дітей Лисичанської міської ради з проханням посприяти налагодженню стосунків з сином, не повідомляв про те, що хоче бачитися з сином. Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] (а. с. 12-13) Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток свого неповнолітнього сина [PERSON], його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний та психічний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, що суд розцінює як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. Окрім того вже існує рішення суду про відібрання малолітнього [PERSON] від його батька [PERSON], дитина панічно боїться власного батька. На підставі наданих сторонами доказів суд вважає, що позовні вимоги по позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками і, виходячи з інтересів дитини та конкретних обставин справи, немає можливості попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання свого сина, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 150, 155, 164, 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 82, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved