Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

04.03.2021 року позивач [PERSON] в особі представника-адвоката Яроша О.М. звернувся до суду з позовною заявою від 02.03.2021 року в якій просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №49560 від 25.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.; стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , судові витрати в розмірі 4816,00 грн., що складаються з: судового збору за подання позовної заяви - 908,00 грн.; судового збору за подання клопотання про витребування доказів - 454,00 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 454,00 грн.; витрат на професійну правничу допомогу - 3000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №49560 від 25.09.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо звернення стягнення на заборгованість в розмірі 8421,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». 12.02.2021 року [PERSON] дізнався, що 01.02.2021 року на адресу ТОВ «Летичівський комбікормовий завод» (код ЄДРПОУ 04330728, місцезнаходження смт.Летичів, вул.Савіцького Юрія, 101, Летичівського району Хмельницької області), де він працює на посаді токаря, надійшов лист від 21.01.2021 року та постанова ВП №64123793 від 21.01.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходів боржника. Постанова видана приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О., про відрахування із доходів боржника на поточний рахунок приватного виконавця у розмірі 20% із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника суми боргу у розмірі 9757,1 грн., що складається з витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 494,00 грн., суми боргу за виконавчим документом у розмірі 8421,00 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», основної винагороди приватного виконавця у розмірі 842,10 грн. Виконавче провадження №64123793 відкрите приватним виконавцем Єфіменко Д.О. щодо виконання виконавчого напису №49560 від 25.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. [PERSON] впевнений та стверджує, що не має будь якої заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Не укладав з ним договір позики чи будь-який інший договір. Не отримував жодних послуг чи коштів від даного товариства. Також йому не повідомлялось про зміну кредитора по будь-яким фінансовим зобов`язанням. Таким чином, вважає, що приватний нотаріус Горай О.С., не переконався про наявність документів, що встановлюють безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, а також нотаріусом не було перевірено факту повідомлення його про зміну кредитора. [PERSON] не отримував жодних вимог від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про сплату будь-якої заборгованості, а тому вважає, що виконавчий напис №49560 від 25.09.2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірно відкрито провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші його доходи. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріус при вчинені виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 05.03.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області задоволено заяву представника [PERSON] адвоката Яроша О.М. від 02.03.2021 року про забезпечення позову, зупинено стягнення щодо примусового виконання виконавчого напису №49560 від 25.09.2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., що знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменко Д.О. до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили. 10.03.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області дану позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 28.04.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Ярош О.М. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ст.280 ч.1, 2 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки в судове засідання не подав, відзив на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Єфіменко Д.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подав. Тому суд за згодою позивача та його представника на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №49560 про звернення стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості в розмірі 8421 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Єфіменко Д.О. при примусовому виконанні виконавчого напису №49560 від 25.09.2021 року, винесено постанову ВП №64123793 від 21.01.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса [ADDRESS] , що тримує дохід у ТОВ «Летичівський комбікормовий завод» (код ЄДРПОУ 04330728), а саме здійснювати відрахування із доходів боржника на поточний рахунок приватного виконавця у розмірі 20% із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника суми боргу у розмірі 9757,1 грн., що складається з витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 494,00 грн., суми боргу за виконавчим документом у розмірі 8421,00 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», основної винагороди приватного виконавця у розмірі 842,10 грн. Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.2 ст.16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до змісту ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до змісту ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Також судом встановлено, що 12.02.2021 року [PERSON] дізнався, що 01.02.2021 року на адресу ТОВ «Летичівський комбікормовий завод» (код ЄДРПОУ 04330728, місцезнаходження смт.Летичів, вул.Савіцького Юрія, 101, Летичівського району Хмельницької області), де він працює на посаді токаря, надійшов лист від 21.01.2021 року та постанова ВП №64123793 від 21.01.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходів боржника. Згідно довідки директора ТОВ «Летичівський комбікормовий завод» Вавруха В.В. вих.№33 від 01.03.2021 року, [PERSON] дійсно працює на ТОВ «Летичівський комбікормовий завод» з 08.12.2011 року по даний час на посаді токаря. Відрахування заробітної плати з [PERSON] буде проводитись згідно постанови ВП №64123793 від 21.01.2021 року з 07.03.2021 року (за лютий місяць). [PERSON] не має будь якої заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», Не укладав з даним товариством договір позики чи будь-який інший договір. Не отримував жодних послуг чи коштів від даного товариства. Також йому не повідомлялось про зміну кредитора по будь-яким фінансовим зобов`язанням. [PERSON] не отримував жодних вимог від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про сплату будь-якої заборгованості. На підтвердження або спростування даних доводів позивача [PERSON] будь-яких підтверджуючих документів сторонами не надано, а тому суд вважає, що вони є достовірними. Доказів зворотного відповідачем до суду подано не було. На виконання ухвали Летичівського районного суду Хмельницької області від 10.03.2021 року про прийняття позовної заяви до свого провадження і відкриття провадження в цивільній справі, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріально округу Горай О.С. суду не надано матеріали нотаріальної справи, що стали підставою для вчинення виконавчого напису №495560 від 25.09.2020 року. Крім того останній жодних заяв, клопотань чи пояснень з приводу позову до суду не подав. Суду також не надано доказів того, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звертаючись до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, надало нотаріусу повний перелік документів щодо звернення стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості в розмірі 8421 грн. Ст.88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Ст.88 Закону України «Про нотаріат» містить певну умову вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц з подібних правовідносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, судом встановлено, що дійсно виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №49560 від 25.09.2020 року було вчинено з грубим порушенням вимог щодо встановлення безспірності заборгованості [PERSON] , у зв`язку з чим вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати по справі становлять суму розмірі 4816,00 грн., що складаються з: судового збору за подання позовної заяви - 908 грн.; судового збору за подання клопотання про витребування доказів - 454,00 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 454,00 грн.; витрат на професійну правничу допомогу - 3000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача суму судового збору за подання позовної заяви - 908 грн.; судового збору за подання клопотання про витребування доказів - 454,00 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову - 454,00 грн. Окрім того, ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом установлено, що 15.02.2021 року [PERSON] уклав із адвокатом Ярошем О.М. договір про надання правової допомоги (адвокатська угода) №2. Предметом зазначеного вище договору є правова допомога у даній цивільній справі, а також здійснення представницьких повноважень, захисту права і законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, встановлених договором та за домовленістю сторін. Згідно додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №2 від 15.02.2021 року, сторони погодили, що гонорар адвоката за надання послуг згідно даної угоди становить 3000 (три тисячі) грн. Відповідно до наявного у матеріалах справи оригіналу квитанції №85 від 02.03.2021 року АТ «Ощадбанк», [PERSON] перерахував адвокату Ярошу О.М. кошти в сумі 3000 (три тисячі) грн., призначення платежу: за надання послуг з правової допомоги за договором №2 від 15.02.2021 року. У відповідності до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст.903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч.2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зважаючи на відсутність зазначення у договорі про правову допомогу фіксованого розмірі гонорару. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України). Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить з встановленого у договорі про надання правової допомоги від 15.02.2020 року порядку узгодження таких витрат, що відповідає приписам ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Надання адвокатом Ярошем О.М. позивачу адвокатських послуг у суді при розгляді справи підтверджується, зокрема, договором про надання правової допомоги від 15.02.2020 року, додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №2 від 15.02.2021 року, оригіналом квитанції №85 від 02.03.2021 року АТ «Ощадбанк», згідно якої [PERSON] перерахував адвокату Ярошу О.М. кошти в сумі 3000 (три тисячі) грн., призначення платежу: за надання послуг з правової допомоги за договором №2 від 15.02.2021 року. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих позивачем доказів, суд також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» підлягає стягненню на користь [PERSON] 3000 (три тисячі) грн. витрат пов`язаних з професійною правничою допомогою.

Outcome: approved