Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

03.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» про визнання недійсним кредитного договору № 22/в про надання споживчого кредиту в іноземній валюті, який був укладений 08 серпня 2007 року між нею та «Всеукраїнським [PERSON] Банком». Уточнивши позовні вимоги просить визнати недійсним не тільки кредитний договір № 22/в від 08.08.2007 року та додатковий договір № 7 до нього. Визнати недійсним також договір іпотеки від 08.08.2007 року та додаткові договори до нього. Виключити з реєстру обтяжень та заборон відчуження запис про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки за реєстровим номером 3847 від 08.08.2007 року, а саме житловий будинок з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Астраханська 113. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що перед укладенням кредитного договору [PERSON] в порушення вимог чинного законодавства та Правил не надав Позичальнику в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. В договорі про надання споживчого кредиту № 22/в від 08.08.2007 року відсутній детальний розпис сукупної вартості кредиту, вартості сукупних послуг. Банківською установою був наданий позичальнику графік платежів, складений в іноземній валюті, в графіку не видно, скільки споживач повинен платити у гривнях. Графік не враховує суму страхових платежів, банківських комісій при придбанні споживачем валюти та погашення кредиту. В кредитному договорі № 22/в від 08.08.2007 року не зазначено, що відповідач є уповноваженим банком на здійснення валютних операцій. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з тим, що її інтереси в суді буде представляти її представник за довіреністю [PERSON] Представник позивачки за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, наполягала на ухвалення заочного рішення, оскільки представник відповідача не з`явився в судове засідання без поважних причин, направивши заперечення проти позову. У зв`язку з тим, що відповідач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника банку до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивачки наполягає на такому вирішенні справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. 08 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22/в, за умовами якого [PERSON] надає позичальнику кредит у сумі 85000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 7619 від 08.08.2007 року, цільове призначення кредиту на споживчі потреби. За користування кредитними коштами була встановлена плата 13 %. Кредитні кошти були надані строком по 07 серпня 2017 року. 01.08.2013 року був укладений Додатковий договір № 7 до кредитного договору, згідно з яким за користування кредитними коштами встановлювалась плата в розмірі 13 % річних за період з 08.08.2007 року по 27 листопада 2008 року; в розмірі 17 % річних за період з 28 листопада 2008 року по 31 липня 2013 року; в розмірі 15 % річних за період з 01 серпня 2013 року до закінчення строку користування кредитними коштами, строком повернення до 07 серпня 2020 року. Спірний договір укладений між сторонами 08 серпня 2007 року. Увесь час [PERSON], знаючи про існування договорів, заборгованості по кредиту, сплачувала борг за кредитним договором, листувалася з банком, а звернулася до суду з позовом про визнання недійсним зазначеного Договору лише 31.07.2015 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. Позивачка ж звернулася до суду через 7 років 11 місяців з моменту, як довідалась, як вона стверджує, про порушення своїх прав, тобто після спливу позовної давності. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Відповідач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заявив про застосування позовної давності та відмову у позові. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). При укладенні договору сторонами були дотримані усі вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 ЦК України, а саме зміст пунктів договору жодним чином не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства. Особи, які вчинили вказаний правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин вчинений у письмовій формі. Правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. Сторонами дотримані усі вимоги щодо змісту та форми кредитного договору. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір містить усі істотні умови, передбачені чинним законодавством для даного виду договорів. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Уклавши договір, позивачка прийняла усі його умови, в тому числі умови, щодо суми та валюти кредиту, і, являючись дієздатною особою, чітко розуміла характер та наслідки своїх дій. Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦК України щодо засад змагальності сторін у цивільному судочинстві на позивача покладається обов`язок доводити обставини, на які він посилається як на підстави своїх вимог. [PERSON] не надано доказів недійсності договору та його невідповідності положенням статей Цивільного Кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачка добровільно, на власний розсуд звернулася до банку з метою отримання кредиту в іноземній валюті, оскільки процентна ставка була більш привабливою через низький відсоток, згідно умов договору підтвердила, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ним. Прийнявши грошові кошти, погодилася з умовами договору і здійснювала платежі відповідно до умов договору. При укладенні договору [PERSON] були відомі усі умови договору та не існувало інших умов, які б примусили позивачку прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Уклавши договір з ПАТ «ВіЕйБі Банк» позивачка погодилась на умови надання кредиту як такі, що її влаштовували та звернулася за отриманням кредиту. Договір підписаний власноручно позивачкою і представником Банку, закріплений печаткою банківської установи. Підписанням цього договору [PERSON] ствердила, що вона у письмовій формі у повному обсязі отримала від банку інформацію, визначену ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачка не подала свої заперечення на момент укладення договору, вважала усі умови договору справедливими, добросовісними та розумними. Отримавши наданий час те, на що розраховувала грошові кошти, намагається ухилятися від виконання договірних зобов`язань. 08.08.2007 року [PERSON] письмово ознайомилась з загальними умовами споживчого кредитування ПАТ «ВіЕйБі Банк» та орієнтованою сукупною вартістю кредиту та власним підписом засвідчила повідомлення про умови споживчого кредитування. Банк в додатку № 2 до цього договору, який є його невід`ємною частиною, надав позичальнику детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх послуг, інших фінансових зобов`язань позичальника, зазначивши повну інформацію. В додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною, банк надав позичальнику графік погашення заборгованості по кредиту та відсоткам. Зважаючи на наявність у відповідача банківської ліцензії та письмового дозволу (генеральної ліцензії) операції з наданням Відповідачем кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії НБ України. Про правомірність укладення кредитних договорів в іноземній валюті зазначає [PERSON] України у листі від 07.12.2009 року № 13-210/7871-22612. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та вимог чинного законодавства. Станом на 16.06.2015 року заборгованість за кредитним договором позивачки № 22/в від 08.08.2007 року становить 988703,55 грн. Викладені обставини не дають суду підстав для задоволення позовних вимог позивачки і в задоволення позовних вимог їй необхідно відмовити. Витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на позивачку.

Outcome: dismissed