Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

04 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23 березня 2018 року і до досягнення повноліття дітьми. Також просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей за минулий час, а саме за три роки у розмірі 116 529,93 грн. На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що у період з травня 2005 року по травень 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей - доньку [PERSON] та сина [PERSON], які проживають разом з позивачем та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач не виконує свого обов'язку як батька по утриманню дітей, не надає матеріальної допомоги для забезпечення їх всім необхідним для гідного та здорового життя та виховання, офіційно працевлаштований, у зв'язку з чим позивачка просила стягнути з нього аліменти у частці від доходу. Зазначає, що намагалась у позасудовому порядку врегулювати з відповідачем питання щодо утримання їх спільних дітей, однак відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати кошти, тому просить стягнути аліменти і за минулий час, а саме за три роки. У судове засідання позивач не з'явилась, її представник - адвокат [PERSON] надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила провести розгляд справи у відсутність позивача та її представника та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання у встановленому законом порядку, проте до суду він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі у період з 28 травня 2005 року по 18 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11) та рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року (а.с.14). Від шлюбу сторони мають малолітніх доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.13), які на даний час проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається законом рівною мірою на обох батьків. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач працездатний та офіційно працює у Чернігівській міській раді на посаді заступника міського голови, сума його доходів без урахування утримань за березень-грудень 2017року, січень 2018 року склала 270168 грн 02 коп. (а.с.27), а за лютий 2018 року - 35 692 грн 05 коп. (а.с.28). Виходячи з викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, а також обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання їх малолітніх доньки та сина в розмірі 1/3 частки від доходу, щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є достатнім для забезпечення належного розвитку та утримання дітей, починаючи з дня подання заяви, а саме з 04 квітня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Статтею 191Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Оскільки позивачем надано суду докази, того що вона намагалась у досудовому порядку одержати від відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей починаючи з березня 2018 року, зокрема направляла на його адресу листи-вимоги від 02 березня 2018 року та від 22 березня 2018 року (а.с.29-42), то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на корись позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] за минулий час, а саме з березня 2018 року по 04 квітня 2018 року в розмірі 1/3 частки від доходу. У решті позовних вимог в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вона протягом останніх трьох років вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Також відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп. На підставі ст.ст. 84,180-183,184 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial