Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком. В обґрунтування позову зазначила, що у належному їй будинку, розташованому за адресою: вул. Горького, буд.93 м. Барвінкове Харківської області, зареєстрована, але фактично не проживає, її донька [PERSON], яка в квітні 2014 року виїхала за межі України, знятися з реєстрації в добровільному порядку відмовилася. Посилаючись на те, що відповідачка до теперішнього часу добровільно з реєстрації не знялась, що створює перешкоду у здійсненні нею права користування та розпорядження майно, просила позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. В судове засідання не зявилася. Крім того, про час і місце слухання справи повідомлялася шляхом розміщення судового оголошення в газеті «Слобідський край» №22 від 20 лютого 2016 року. Причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: вул.Горького, буд.93 м. Барвінкове Харківської області, належить [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину (а.с.3-6). Як вбачається з довідки, виданої 03 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Барвінківської міської ради Харківської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.11), але фактично в будинку не проживає (а.с.7). Конституція України встановила основні засади права власності.\~\~Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження.\~\~ Відповідно до ч. І ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до положень ч.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а\~\~також\~\~\~\~ іноземцям\~\~ та\~\~ особам\~\~ без громадянства,\~\~ які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією , законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено, що \~позивачці \~\~чиняться\~\~перешкоди у здійсненні ним права власності. Відповідачка з квітня 2014 року \~\~у вказаному будинку не проживає, речей її в будинку немає, добровільно зніматися з реєстраційного обліку не бажає. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачка фактично не проживає за місцем своєї реєстрації більше одного року, чим порушує право позивачки на володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки 551,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved