Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

04.01.2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 20 липня 2012 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 4,410 га в межах згідно з планом, що розташована на території Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі звернулися до суду для визнання права власності на спадщину, оскільки втрачений оригінал Державного акту на зазначену земельну ділянку. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10.01.2018 року відкрито провадження у справі. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 341145, виданого Новосанжарським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області 16.01.2008 року, [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5323486800-00-001-0190 площею 4,410 га, що розташована на території Супротивнобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13). Оригінал вказаного Державного акту втрачений, про що свідчить оголошення в газеті (а.с. 14). Відповідно до свідоцтв про народження серії V-УР № 0037112 від 29.08.1967 року, серії V-УР № 1665046 від 22.09.1964 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 386244 від 12.09.1981 року [PERSON] є матірю [PERSON], [PERSON] (а.с. 10, 11). [PERSON] померла 20 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 224522 від 21.07.2012 року (а.с. 6). Згідно постанови Новосанжарської державної нотаріальної контори №1858/02-31 від 11.09.2017 року, після померлої 20.07.2012 року [PERSON] спадкова справа в Новосанжарській ДНК не заводилась (а.с. 12). Відповідно до письмової заяви [PERSON] відмовляється від належного йому після смерті [PERSON] спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 4,41 га на користь [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved