Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

04.11.2020 року представник Департаменту патрульної поліції звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] проходив службу в поліції на посаді поліцейського роти № 3 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правного берегу) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. В період з 02.09.2017 року по 06.07.2018 року відповідач був відсутній на службі без поважних причин, що підтверджено матеріалами службового розслідування. Наказом Департаменту патрульної поліції від 06.08.2018 року № 1064 [PERSON] звільнено зі служби в поліції у зв`язку із вчиненням ним дисциплінарного проступку невиходу на службу без поважних причин. Водночас за вказаний період відповідачем було отримано грошове забезпечення у розмірі 95758,20 грн, що підтверджується відповідною довідкою про доходи. За таких підстав позивач просить стягнути з [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 95758,20 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти вимог позову. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] проходив службу в поліції на посаді поліцейського роти № 3 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правного берегу) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 08.06.2018 року № 2584 у зв`язку з фактом невиходів на службу з 26.09.2017 року сержанта поліції [PERSON] було призначено службове розслідування. Згідно висновку Департаменту патрульної поліції від 06.07.2018 року, складеного за наслідками службового розслідування, поліцейський роти № 3 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП сержант поліції [PERSON] з 02.09.2017 по теперішній час відсутній на службі без поважних причин. Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.08.2018 року № 1064 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV, поліцейського роти № 3 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правного берегу) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції [PERSON] звільнено зі служби у поліції. Відповідно до Довідки про доходи [PERSON] за період з 02 вересня 2017 року по 06 липня 2018 року отримав грошове забезпечення у розмірі 95\~758,20 грн. 03.12.2019 року на адресу [PERSON] була направлена претензія про повернення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 95758,20 грн за період відсутності на службі без поважних причин, однак вона була проігнорована, кошти повернуті не були. Частинами 1 та 2\~статті 94 Закону України «Про Національну поліцію»\~поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Відповідно до частини 1 статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій вона було набуте, згодом відпала. Пунктом першим частини 1 статті 1215\~ЦК України передбачено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку позивача. Судом встановлено, що наказом від 06.08.2018 року № 1064 за вчинення дисциплінарного проступку сержанта поліції [PERSON] звільнено зі служби у поліції, а отже грошові кошти у розмірі 95758,20 грн отриманні ним від Департаменту патрульної\~поліції за період його відсутності на службі без поважних підстав, набуті без належних на те правових підстав у зв`язку з його недобросовісністю. Даний факт не заперечується і відповідачем. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved