Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

04.05.2016 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «[PERSON] плюс», [PERSON] Лімітед про визнання недійсними договір іпотеки, серія та номер: 159, 160, від 25.01.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]; стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23630267 від 13.08.2015 року, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло право приватної власності на будинок № 49 по вул. Висока в м. Чернігові. На підставі вказаного рішення, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» передало вказане нерухоме майно в іпотеку на правах іпотекодавця новому іпотекодержателю в особі [PERSON] Лімітед на підставі договору іпотеки, серія та номер: 159, 160, від 25.01.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року, яке набуло законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23630267 від 13.08.2015 року. Тому просить визнати недійсними договір іпотеки, серія та номер: 159, 160, від 25.01.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]; стягнути судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві і просив задовольнити їх, просив застосувати наслідки недійсності правочину. (а.с. 155) Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «[PERSON] плюс» в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 86-87, 129-130). До суду неодноразово надходили клопотання про відкладення слухання справи. (а.с. 121, 152) Згідно ч.3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки. На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа [PERSON] проти Іспанії»). За таких обставин, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 74 і ч. 2 ст. 76 ЦПК України щодо повідомлення та вручення поштових відправлень, враховуючи процесуальні строки розгляду даної справи і час перебування її в провадженні суду та зважаючи на те, що представником відповідача не надано повідомлення про виклик чи ухвали суду, що дає підстави вважати, що останні, в порушення приписів ч. 3 ст. 27 ЦПК України, зловживають своїми процесуальними правами, беручи до уваги принцип розумності строків розгляду судом спорів, суд вважає можливим розглядати справу, за відсутності представника, на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] Лімітед в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 146 - 151). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, ТОВ «ФК «Вектор Плюс», на підставі рішення приватного нотаріуса Київського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 23630267 від 13.08.2015 року, набуло право приватної власності на будинок № 49 по вул. Висока в м. Чернігові та, на підставі договору іпотеки, серія та номер: 159,160 від 25.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], передало вказане нерухоме майно в іпотеку на правах іпотекодавця новому іпотекодержателю в особі - [PERSON] Лімітед. (а.с. 10-11) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку»: іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Згідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку»: предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.01.2016 року, яке набуло законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного наторіуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23630267 від 13.08.2015 року, при цьому встановлено, що 20.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавець ([PERSON]Ю.) передає в іпотеку іпотекодержателю (ВАТ «Сведбанк») належне йому на праві власності на підставі договору дарування: будинок №49 по вул. Висока в м. Чернігові. (а.с. 6-9, 79-81, 156-161) Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. Частиною 3 ст. 215 ЦК України: передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно зі ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України : підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги те, що постановою суду визнано протиправним та скасовано вищезгадане рішення державного реєстратора, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, визнавши недійсним договір іпотеки, серія та номер: 159, 160, від 25.01.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Крім того, необхідно застосувати наслідки недійсності іпотечного договору, серія та номер: 159, 160, від 25.01.2016 року, тобто скасувати: запис про іпотеку 15396096 від 14.07.2016 року; заборону на нерухоме майно, номер запису 13003100 від 25.01.2016 року; запис про іпотеку 13048717 від 25.01.2016 року та виключити з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна: запис про іпотеку 15396096 від 14.07.2016 року; заборону на нерухоме майно, номер запису 13003100 від 25.01.2016 року; запис про іпотеку 13048717 від 25.01.2016 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь [PERSON] необхідно стягнути в дольовому порядку судовий збір в сумі по 275 грн. 60 з кожного та витрати, пов»язані із залученням перекладача, в розмірі по 1073 грн. 00 коп. з кожного (а.с. 162-164)

Outcome: approved