Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

02 серпня 2016 року [PERSON] звернувся з заявою про оголошення особи померлою, вказавши, що [PERSON] є його рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 26 листопада 1992 року Чорнухинським районним відділом ЗАГС Полтавської області. В 1998 році рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області були задоволені позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 30.09.1998 року і до повноліття дитини. В 2008 році відділом ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області було подано подання до Васильківського міськрайонного суду про оголошення розшуку [PERSON] по несплаті аліментів. 21 квітня 2008 року Васильківським міськрайонним судом Київської області винесено ухвалу про оголошення у розшук [PERSON], [INFO], остання відоме місце проживання - [ADDRESS] 29 вересня 2009 року рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області [PERSON] визнанно безвісти відсутнім. Згідно довідки виданої 12 серпня 2009 року Чорнухинською селищною радою Полтавської області [PERSON] знятий з реєстраційного обліку 22 березня 2006 року. Мати [PERSON] - [PERSON], є інвалідом І - групи і догляд за нею здійснює заявник, що підтверджується довідкою № 1641 від 27.07.2016 року, виданою Чорнухинською селищною радою Полтавської області. З 2008 року минуло вісім років, однак жодних відомостей про місце перебування його батька [PERSON] так і не надійшло. Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Заявник в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити з підстав викладених в заяві. Будучи допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердили факт, що батько заявника [PERSON] зник понад вісім років тому, відсутній за останнім відомив місцем проживання ([ADDRESS]) та місце його знаходження невідоме. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення заявника та свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як вона відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи. Згідно зіст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON] померлим, оскільки за останнім місцем його проживання відсутні відомості щодо неї більше трьох років. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів зазначених у заяві. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим. В п. 13Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених уст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, [PERSON] необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved