overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

04 вереся 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просив встановити факт що вона прийняла спадщину у порядку, визначеному ст. 549 ч.1 п.1 ЦК Української РСР 1963 року після смерті її мами [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначала, що її мати заповіту щодо розпорядження своїм майном не залишила, а тому спадкування відбулося за законом. При зверненні заявниці в державну нотаріальну контору лдя оформлення свої прав, їй було відмовлено, оскільки нею пропущено строк звернення для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю документів, які могли б підтвердити те, що вона фактично вступила у управління та розпорядження майном спадкодавці після її смерті. А тому змушена звернутися до суду з даною заявою. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заявлених вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що заявник є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 02.04.2019 року, та після її смерті відкрилась спадщина, яку бажає отримати [PERSON] в чому для неї нотаріусом відмовлено, оскільки спадкоємець не подала у шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини та ним не підтверджено факт прийняття спадщини після смерті спадкодавці. За положеннями ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 названого Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт прийняття спадщини, що унеможливлює для неї оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті матері [PERSON] ..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

04 грудня 1999 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище: «Денисенко»), [INFO], зареєстрований 04 грудня 1999 року Сторчівською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 011757 від 04.12.1999. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають предявленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Позивач, який змінив своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 17.06.2016 зазначив про своє бажання надалі іменуватися цим прізвищем, що є його правом, передбаченим ст. 113 СК України. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 27.04.2016 № 0.0.544088238.1, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 551,20 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

04 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 05692-86-08, згідно якого відповідач одержав кредит в сумі 21800 гривень, який зобов'язався повернути у термін до 10 грудня 2011 року. Відповідач порушив свої зобов'язання за Договором, допустивши станом на 18 грудня 2013 року заборгованість в розмірі 142307,25 гривень, з яких: 21800 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 117950,79 грн. - заборгованість по відсоткам і 3194,50 гривень - 3% річних від простроченої суми. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати - 1423,07 грн. судового збору Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи сповіщений належним чином. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 05692-86-08 від 04 грудня 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 21800 гривень, які повинен був повернути до 10 грудня 2011 року. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 18 грудня 2013 року 142307,25 гривень, з яких: 21800 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 117950,79 грн. - заборгованість по відсоткам і 3194,50 гривень - 3% річних від простроченої суми. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

04 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 05692-86-08, згідно якого відповідач одержав кредит в сумі 21800 гривень, який зобов'язався повернути у термін до 10 грудня 2011 року. Відповідач порушив свої зобов'язання за Договором, допустивши станом на 18 грудня 2013 року заборгованість в розмірі 156904,83 гривень, з яких: 21800 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 131808,03 грн. - заборгованість по відсоткам і 3296,80 гривень - 3% річних від простроченої суми. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати - 1690,84 грн. судового збору, 150 грн. витрат на виклик відповідача в судове засіданні та 600 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи сповіщений належним чином. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 05692-86-08 від 04 грудня 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 21800 гривень, які повинен був повернути до 10 грудня 2011 року. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 18 грудня 2013 року 156904,83 гривень, з яких: 21800 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 131808,03 гривень - 120% річна відсоткова ставка; 3296,80 гривень - 3% річних від простроченої суми. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 1690,84 грн. судового збору, 150 грн. витрат на виклик відповідача в судове засіданні та 600 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

04 грудня 2009 року позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 35. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. В останні роки між сторонами, постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим вони припинили в 2015 році між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Спільне майно вони планують поділити добровільно. Шлюб розривають вперше. Позивач наполягає на розірвання шлюбу і просить суд розглянути справу в його відсутність. Від позивача до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути в його відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в її відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Оскільки сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

04 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ПАТ КБ «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-22000-041212, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику у тимчасове користування на умовах відкриття карткового рахунку грошові кошти в сумі 50 000 грн. з терміном до повного погашення. В серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 58 550 грн. посилаючись на те, що остання не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у їх відсутність та позовні вимоги підтримує. Відповідач, яка повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 04 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ПАТ КБ «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-22000-041212, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику у тимчасове користування на умовах відкриття карткового рахунку грошові кошти в сумі 50 000 грн. з терміном до повного погашення. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 15 травня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 58 550 грн. з яких: 33 450 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 16 500 грн. - прострочення по тілу кредиту; 8 600 грн. - заборгованість по комісії. Ці обставини підтверджуються: копією кредитного договору № 004-22000-041212 від 04 рудня 2012 року; умовами надання кредиту фізичним особам; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що відповідач не виконала в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

04 грудня 2012 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 4800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 11 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18099,88 грн., заборгованність за кредитом 4804,85 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 10256,94 грн, заборгованність за пенею та комісією 1700,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 838,09 грн., всього загальна сума забогованості склала 18099,88 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 грудня 2012 року в розмірі 18099,88 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 04 грудня 2012 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 4800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 11 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18099,88 грн., заборгованність за кредитом 4804,85 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 10256,94 грн, заборгованність за пенею та комісією 1700,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 838,09 грн., всього загальна сума заборгованості склала 18099,88 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

04 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 1988 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою дітей немає. Через те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, через два роки після реєстрації шлюбу, він виїхав на постійне місце проживання до Росії. На протязі тривалого часу не спілкується з відповідачкою та не підтримує шлюбні відноси. Просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить про їх задоволення. Крім того, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не подавала. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 1988 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 43. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причинами розпаду сім'ї стала втрата взаєморозуміння, відсутність подружніх стосунків на протязі тривалого часу. Сторони не підтримують стосунків з 1990 року. Зазначені факти підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

04 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 05 грудня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 542. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що він і відповідачка з травня 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, в зв'язку із сварками, різницею характерів, відсутністю взаєморозуміння щодо принципів сімейного життя, дружина не бажає проживати з ним, посилається на те. що вона помилилася, зареєструвавши з ним шлюб, він втратив до дружини почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позов визнає, просила суд розірвати шлюб, в разі задоволенні позову її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 05 грудня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 542, що підтверджується відповідним свідоцтвом.. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з травня 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття довіри та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

04 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 118. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що спільне життя не склалося з причин розбіжності характерів. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Сторони спроб до примирення робити не бажають. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. На підставі викладеного і

Outcome: approved