Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

03 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що Органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було розглянуте клопотання служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про надання висновку до суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що [PERSON] самоусунулася від утримання та виховання дитини, не цікавиться станом здоров'я, не виявляє материнської уваги та турботи. Позивач зазначає, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2017 року відібраний у одинокої матері гр. [PERSON], без позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради від 13.07.2017 року №284 малолітньому [PERSON], [INFO], встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено опіку над дитиною, в особі рідного дідуся гр. [PERSON], [INFO], закріплено право дитини на житло, опіки над його майном та житлом. 10.04.2018 року до служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, з усним повідомленням, звернувся гр. [PERSON], щодо позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], та повідомив, що місце проживання гр. [PERSON] йому не відоме, також йому не відомо чи вона працевлаштована. 20.06.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було повторно розглянуто питання щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та з'ясовано, що станом на 20.06.2018 року гр. [PERSON] не усунуто причини, згідно з якими у неї було відібрано сина, а саме: станом на 20.06.2018 року вона не працює, адреса її проживання не відома, вона не співпрацює з ЦСССДМ, має заборгованість по сплаті аліментів, протягом року дитину відвідувала зі слів опікуна гр. [PERSON] 8 разів. На підставі викладеного позивач просить позбавити гр. [PERSON], [INFO], батьківських праввідносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 20 серпня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Тричі, в підготовче судове засідання відповідач не з'явилася, причин неявки суду не повідомила. Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду. Третя особа та представник третьої особи в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області /а.с.17/. Згідно вищезазначеного свідоцтва про народження вбачається, що у графі мати записано «[PERSON]», а у графі батько - «[PERSON]». Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2017 року позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради до [PERSON], третя особа: [PERSON] про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав - задоволено. Відібрано малолітнього [PERSON], [INFO] від його матері - [PERSON], [INFO] без позбавлення її батьківських прав. Стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 15.05.2017 року до виповнення дитиною повноліття /а.с.12-14/. Згідно заяви гр. [PERSON], [INFO] відмовилась від утримання та виховання її малолітнього сина, [PERSON], [INFO], дала згоду на встановлення опіки, піклування над [PERSON], її рідним батьком, [PERSON], [INFO] /а.с.11/. Відповідно до довідки-розрахунку Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 12.07.2018 вбачається, гр. [PERSON] рішення суду не виконується, заборгованість по аліментах з 09.06.2017 року по 01.07.2017 року становить 32 830,80 грн. /а.с.9/. Згідно рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради №284 від 13.07.2017 року малолітньому [PERSON], [INFO] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено опіку над дитиною, закріплено право дитини на житло, опіки над його майном та житлом /а.с.10/. Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №348 від 20.07.2018, вирішено надати висновок до Фастівського міськрайонного суду Київської області щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до Висновку №06-23/3302 від 24.07.2018, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.6-7/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок №06-23/3302 від 24.07.2018 в якому зазначено, що комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON]. Також суд, звертає увагу на Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» в якому встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітнього сина. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням свого сина не займається і ухиляється від своїх обов'язків по його утриманню та вихованню, не спілкується з ним і не проявляє турботи, тому, з урахуванням інтересів дитини є необхідність у позбавленні батьківських прав відповідача відносно свого сина - [PERSON].

Outcome: approved