Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

03 березня 2020 року до суду надійшов вказаний позов від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позивач вказував, що шлюб з відповідачем було взято 01 листопада 2014 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати та визначити місце прживання дитини з матір`ю. Ухвалою судді від 30 березня 2020 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено сторін. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позов [PERSON] до [PERSON] в частині вимоги про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду у зв`язку з поданням позивачем заяви про залишення позовної вимоги без розгляду. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали, про що надали письмові заяви, відповідач позов визнала в повному обсязі ( а.с. 26,31). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 01 листопада 2014 року, який зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис за № 1207, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення не погодилися, відповідач позов визнала в повному обсязі. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами, а також заявами сторін, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та їхьмалолітньої дитини. Спір між сторонами щодо розподілу майна та визначення місця проживання дитини фактично відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу необхідно присвоїти прізвище [PERSON] . Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача коштів у повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved