Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

04 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином і у теперішній час проживає із нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку із чим [PERSON] звернулася з позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Дала пояснення, що з червня 2014 року вона та відповідач проживають окремо. Місцезнаходження [PERSON] на час розгляду справи їй не відомо. Останній спілкується з дитиною телефоном, проте матеріальної допомоги не надає. Позивачка також зазначила, що [PERSON] аліментів нікому не сплачує, за станом здоровя може працювати. Проти заочного розгляду справи [PERSON] не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації місця проживання. Згідно з позначкою відділу поштового звязку, [PERSON] за адресою реєстрації не проживає (а.с. 11). Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача. Зазначений факт підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 3). З довідки про склад сімї, виданої Острівською сільською радою №427 від 02 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою (а. с. 4). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп. стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved