Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

02.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою вказуючи, що [INFO] народилася її донька - [PERSON], батьком , якої є [PERSON]. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач, посилаючись на ст.ст. 75, 84, 105, 110, 112, 180-182 СК України, ст.ст.175-177 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 04.07.2018 року по цивільній справі № 364/736/18 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом за зареєстрованим місцем його проживання згідно положень ч.ч. 7, 8 ст.128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву не надіслав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін не надав. З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, із змісту позовної заяви та із матеріалів справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої - [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Довідками виданими виконкомом Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області № № 207, 210 від 04.05.2018 року стверджено, що [PERSON], [INFO], є членом сім'ї позивача, проживає разом з нею та перебуває на її утриманні ( а.с.7,8). В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов'язок передбачено в ст. 180 Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 Сімейного кодексу України, вказує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України та положення ч.2 - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька у розмірі ? (однієї чверті) ч.1 ст.183 СК України. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Враховуючи, що дитина проживає спільно з позивачем, яка об'єктивно несе більші витрати та постійно нею опікується, беручи до уваги наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] належить визначити у частці від доходу, щомісячно, починаючи з часу пред'явлення позовної заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі, не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved