Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

02.07.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що спільне життя у шлюбі не склалося, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи постійно виникають сварки, свідками яких є діти. Однією сім'єю проживали до червня 2019 року. У шлюбі зареєстрованому 15.07.2006 року народилося двоє дітей, [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Спільне господарство не ведеться. Спору з приводу поділу майна, що перебуває у спільній власності, а також виховання та утримання дітей, немає. Неповнолітні діти проживатимуть з батьком. Заходи досудового врегулювання спору не проводилися. Переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачкою є неможливим і суперечить його інтересам. До судового засідання учасники справи не з`явилися, надійшли заяви про слухання за їх відсутності. Позивач позов підтримує, просить задовольнити та визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] з матір`ю. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, клопоче про визначення місця проживання дітей з нею, залишення прізвища набутого в шлюбі. Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, приймає рішення про слухання справи, та вивчивши позов, врахувавши думку позивача, відповідача, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. У разі визнання відповідачем позову, суд, за нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. 15 липня 2006 року [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідач по справі, зареєстрували шлюб, про що Виконавчий комітет Цвітківської селищної ради Городищенського району Черкаської області, склали актовий запис №2, підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 19.06.2019 року, повторне. В подружжя у шлюбі народилися діти, [INFO] [PERSON] , актовий запис №01 від 09.02.2007 року (Свідоцтво про народження, повторне, Серія [NUMBER] від 24.01.2018 року), [INFO] [PERSON] , актовий запис №97 від 25.08.2011 року (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 24.01.2018 року, повторне). Шлюб, за нормами ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористався правом, звернувся до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. За нормами ст.24 СК України, п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Ніхто з подружжя не ставить питання про примирення. Позивач вказує, що збереження сім`ї суперечить його інтересам. Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідач позов визнала. За нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також вбачаючи відсутньою морально-правову основу шлюбу, приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За нормами ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд визначає місце проживання дітей, за згодою сторін у справі, враховуючи їх інтереси, а також, вирішує питання щодо прізвища відповідача. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Суд, з урахуванням, заявленого позивачем, розподіляє судові витрати, понесені ним у зв'язку із зверненням до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved