Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

04.06.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про збільшення розміру аліментів, які стягнуто з відповідача на її користь на утримання спільної дочки [PERSON] рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.06.2011 року, - з 500 грн до 1000 грн щомісячно; крім того просила стягнути з відповідача 2975 грн у відшкодування половини суми додаткових витрат на дитину, пов'язаних із навчанням дочки в музичній школі та її лікуванням. В обґрунтуванні позову посилається на те, що сума аліментів, які стягнуто рішенням суду в 2011 році натепер не забезпечує можливість належного матеріального утримання дитини, а також її фізіологічний та духовний розвиток. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач визнав позов частково. Він погодився відшкодувати позивачеві половину суму додаткових витрат на дитину в розмірі 2975 грн, при цьому заперечував щодо збільшення розміру аліментів. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.06.2011 року, і є батьками [PERSON], [INFO]. В зв'язку з розірванням шлюбу малолітня дочка сторін залишилася проживати разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Під час розірвання шлюбу рішенням суду з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 16.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4, 5). Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів у 2011 році, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її нормальний фізіологічний та духовний розвиток на визначену судом суму аліментів. За таких обставин, вимога позивача про збільшення розміру аліментів до 1000 грн щомісячно є такою, що ґрунтується на законі та відповідає інтересам дитини. Згідно з частиною першою статті 185 Кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як випливає з матеріалів справи, малолітня дочка сторін навчається в Чернігівській школі мистецтв, за що позивач щомісячно сплачує 140 грн (а.с. 10); за 9 місяців 2017/2018 навчального року позивачем сплачено 1260 грн. Крім того, за лікування дочки позивач сплатила 4690 грн, що підтверджується фіскальними чеками. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача половина суми додаткових витрат, пов'язаних з розвитком здібностей дитини та її лікуванням в розмірі 2975 грн /1260 + 4690/. Виходячи з вищевикладеного, пред'явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved