Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

03.05.2018 року до суду звернувся позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» з позовом про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу до відповідача [PERSON] 14.06.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 15.06.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 05.10.2018 року. 03.10.2018 року відповідачем надана зустрічна позовна заява. 04.10.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області зустрічна позовна заява залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення встановлених недоліків. 12.10.2018 року позивачем за зустрічною позовною заявою усуненні виявлені судом недоліки. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 року прийнято зустрічну позовну заяву та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 03.12.2018 року. 03.12.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву. Справу призначено до розгляду на 07.02.2019 року. 07.02.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою відповідача. Справу призначено до розгляду на 06.05.2019 року 06.05.2019 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 05.08.2019 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 05.08.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. Справа призначена до розгляду на 07.10.2019 року 07.10.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 04.11.2019 року. 04.11.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину рішення. Згідно первісної позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 7389.00 грн., вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762.00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідач є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз » згідно ліцензії по об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] , на якому встановлені газові прилади: плита газова - ПГ, газовий котел та зареєстровані 3 особи. Згідно п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання (які діяли на той час), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання повинна в носитись споживачем не пізніше 10 числа наступного місяця. Але відповідач своєчасно не оплачувала послуги з газопостачання, в зв`язку з чим 24.02.2016 року по даній адресі було відключення від газопостачання за борги, про що було складено акт № 31 на відключення від газових мереж. 09.10.2017 року представниками позивача під час перевірки раніше відключених абонентів від системи газопостачання було встановлено за адресою відповідача, здійснене несанкціоноване відновлення газопостачання. Після виявлення порушення газопостачання було припинене. Про фіксування цього факту, в присутності споживача був складений акт про порушення № 1201 та акт відвідування від 09.10.2017 року. Відповідно до пп. 2 п.1 гл. 2 р. ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване відновлення газоспоживання. Пунктом 34 Правил постачання, зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема за самовільне використання газу. Зривання пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальником або газопостачальним підприємством. В складеному 09.10.2017 року акті про порушення відповідачу роз`яснено про необхідність прибути на засідання комісії, на якому буде розглянутий акт про порушення. 25.10.2017 року вказаний вище акт був розглянутий комісією по розгляду актів про порушення кодексу ГРС та складений акт розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу і його вартості ( Протокол № 1305 від 25.10.2017 року). Було прийняте рішення про проведення перерахунку (донарахування) об`ємів природного газу в період з 02.06.2017 року по 30.09.2017 року згідно п.1 пп. 2 гл. 2 р.Х1 Кодексу ГРС, відповідно до якого, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватись відповідними актами перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання - до дня виявлення порушення ( але не більше ніж за шість місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Складеним актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 25.10.2017 року було визначено об`єм не облікованого (донарахованого) природного газу в розмірі 959.97 куб. м. Його вартість склала 7389.00 грн. Рахунок на оплату збитків направлений відповідачу засобами поштового зв`язку 03.11.2017 року. Станом на день подання позову до суду вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу відповідачем не сплачена, що й стало підставою звернення до суду. Відповідачем подана зустрічна позовна заява відповідно до якої відповідач просить відновити становище, яке існувало до порушення її права, а саме до 24.02.2016 року, шляхом зобов`язання відповідача відновити постачання природного газу до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] і стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5000.00 грн. В обґрунтування позовних вимог за зустрічною позовною заявою відповідач посилається на наступне. 24.02.2016 року позивачем за первісним позовом було припинене газопостачання шляхом опломбування вводу про що складено акт № 31. В 2016 році представниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» взагалі був обрізаний газопровід та газопостачання не здійснювалось, що підтверджується актом від 02.06.2017 року. 09.10.2017 року вона перебувала на подвір`ї свого будинку за адресою: [ADDRESS] . В цей час за вказаною адресою прибули представники позивача з метою здійснення перевірки не користування нею газом. На момент прибуття представників позивача, раніше обрізаний газопровід був підв`язаний під будинком та будь-яких підключень до газопроводу не було. Незважаючи на її заперечення про відсутність з її боку самовільного відновлення газопостачання та пропозицію пройти до будинку та перевірити відсутність газопостачання на газових приладах, представники позивача виконати дані дії відмовились. Також представники позивача за первісним позовом відмовились від запрошення сусідів для фіксування начебто існуючого «несанкціонованого відновлення газопостачання» та здійснили вирізку частини газопроводу на подвір`ї будинку. Таким чином її доводи про відсутність несанкціонованого газопостачання представниками позивача взяті до уваги не були. Вона неодноразово зверталась до позивача з метою відновлення газопостачання в належному їй домоволодінні, але будь-яких наслідків її звернення не мали, оскільки представники позивача посилаються на наявність судового наказу про стягнення з неї боргу за спожитий газ в сумі 3840.69 грн. Проте даний судовий наказ був скасований ухвалою суду від 20.07.2016 року. Таким чином будь-яка заборгованість за спожитий природній газ у неї перед позивачем відсутня, а вирізка частини газопроводу представниками позивача унеможливлює відновити газопостачань до її будинку. Крім того такі дії в відповідача, тривала відсутність газопостачання до належного їй домоволодіння спричинили їй моральну шкоду, оскільки вона не може мешкати в даному будинку та вимушена знімати житло, не має можливості приготувати їжу, отопити будинок в зимовий період, тощо, що спричинило виникнення у неї пригніченого стану, що й стало підставою для подання зустрічної позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Проти задоволення позовних вимог заперечував, виходячи з того, що відключення будинку відповідача від газопостачання було викликане наявністю заборгованості яка не погашена. Подальше відключення домоволодіння відповідача від системи газоспоживання викликане несанкціонованим підключенням відповідач до газопроводу. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог за первісною позовною заявою заперечувала, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою підтримала, при цьому пояснила, що будь-якого несанкціонованого споживання газу вона не здійснювала. Так як в 2016 році представники позивача вирізали частину труби, яку належним чином не зафіксували. Після відрізання її будинку від газопостачання було стихійне лихо. Гілку з дерева було звалено на газову трубу, яка не була зафіксована позивачем і вона змушена була вживати заходів для фіксації труби з метою відвернення більш тяжких нслідків, так як позивач на її виклик відмовився приїхати. Сусід допоміг їй зафіксувати газову трубу і на момент приїзду представників позивача газова труба була лише підв`язана, будь-якого газоспоживання не було. Вона просила представників позивача зайти до будинку і пересвідчитись, що газ до газових приладів не надходить, але останні цього не зробили, а склали акт про порушення та знову відрізали шматок труби. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824. Відповідач [PERSON] , є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» за місцем реєстрації відповідача по об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] , на якому встановлені газові прилади: плита газова ПГ, газовий котел та зареєстровані 3 особи. Згідно п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання (які діяли на той час), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання повинна в носитись споживачем не пізніше 10 числа наступного місяця. Але відповідач своєчасно не оплачувала послуги з газопостачання, в зв`язку з чим 24.02.2016 року по даній адресі було відключення від газопостачання за борги про що було складено акт № 31 на відключення від газових мереж, що підтверджується копією акту. 02.06.2017 року у домоволодінні відповідача було здійснено чергову перевірку газових приладів та складений акт про відвідування № 20 від 02.06.2017 року в якому зазначено, що газ відрізаний, порушень не виявлено, ПЛГ - відсутній. Даний акт підписаний відповідачем, що підтверджується копією акту. 09.10.2017 року під час чергової перевірки домоволодіння відповідача був складений акт відвідування в якому зазначено, що на момент перевірки на газопроводі, де було від`єднання газопостачання методом відрізки газозварки, встановлено шланг, зроблено фото і відео. Абонент категорично відмовляється підписати акт про порушення. В графі підпис абонента зазначено «відмовилась». Також був складений акт про порушення № 1201 від 09.10.2017 року, який відповідач також підписати відмовилась. В складеному акті про порушення зазначене ивлене порушення: несанкціоноване відновлення газопостачання, РХ.1 гл. 2 п.п.2 25.10.2017 року вказаний вище акт був розглянутий комісією по розгляду актів про порушення кодексу ГРС та складений акт розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу і його вартості ( Протокол № 1305 від 25.10.2017 року). Було прийняте рішення про проведення перерахунку (донарахування) об`ємів природного газу в період з 02.06.2017 року по 30.09.2017 року згідно п.1 пп. 2 гл. 2 р.Х1 Кодексу ГРС, відповідно до якого, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватись відповідними актами перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання - до дня виявлення порушення ( але не більше ніж за шість місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Складеним актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 25.10.2017 року було визначено об`єм не облікованого (донарахованого) природного газу в розмірі 959.97 куб.м. Його вартість склала 7389.00 грн. , що підтверджується актом розрахунком Рахунок на оплату збитків направлений відповідачу засобами поштового зв`язку 03.11.2017 року. Відповідач як під час складання акту-про порушення, так і в судовому засіданні заперечує наявність несанкціонованого відновлення газопостачання та споживання нею газу. Вказує на неможливість споживання нею природного газу після відрізки її домоволодіння від системи газопостачання. А підв`язування газової труби була викликана стихійним лихом з метою її фіксації газової труби та недопущення більш тяжких наслідків пошкодження газопроводу. Правовідносини з приводу постачання фізичним особам природного газу регулюються ст. 714 ЦК Українию, ЗУ «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженою постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується постачати споживачеві природний газ належної якості у кількості та порядку. Передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленим стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та регулюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників та споживачів визначаються цим законом, Цивільним та Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами. А також договором постачання природного газу. Пунктом 2 розділу УІ КГС передбачено, що доступ споживачів, в тому числі і побутових споживачів до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав, це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної загрози їх порушення. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений в ст. 16 ЦК України. Відповідно до п.4,5,6 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування; норми права на які посилаються сторони, які суд не застосував та мотиви їх незастосування. Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи або інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Суд вважає, що сторонами обрані способи захисту порушених прав,які передбачені ст. 16 ЦК України. А саме: відшкодування збитків у вигляді стягнення не облікованого (данарахованого) об`єму і обсягу природного газу (позивачем), відновлення положення, яке існувало до порушення та відшкодування моральної шкоди (відповідачем). У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім складеного акту про порушення, яким зафіксоване несанкціоноване відновлення газопостачання відповідачем. Проте даний факт категорично заперечується відповідачем. Позивачем на підтвердження обґрунтування позовних вимог наданні фотознімки: на яких зафіксований будинок, газопровід, з`єднання двох кінців газопроводу шлангом, а поряд вбачається фрагмент обрізку газової труби. Представником позивача зазначено, що з`єднання між двома частинами газопроводу і є несанкціоноване відновлення позивачем газопостачання. Відповідачем також надані фотознімки з яких вбачається відсутність з`єднання домоволодіння із газопроводом, загнута донизу частина газової труби, а також шматок газової труби, яка з одного боку не має отвору (краї сплющені), відповідач пояснила, що це частина труби, яка була відрізана працівниками позивача останнього разу, але через неї неможливо було споживати газ. Порівнюючи від`єднану частину газової труби з фотознімку, наданого відповідачем з фотознімком, наданим представником позивача, можна зробити висновок, що на ньому зображена частина газової труби між якою було з`єднання шлангом, виходячи із наявності фарби голубого кольору. Проте враховуючи, що один кінець цієї труби не має отвору, кінці труби сплющені один з одним, суд приходить до висновку, що позивачем недоведено факт можливості споживання природного газу позивачем через трубу такої конфігурації. В свою чергу донарахування вартості не облікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу пов`язується із його фактичним споживанням споживачем і відповідно спричиненням збитків газопостачальній організації. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 22 ЦК України - Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином обов`язковими елементами відшкодування спричиненої шкоди (збитків) є: наявність самої шкоди (збитків), протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і спричиненою шкодою і наявність вини особи, яка її завдала. Відповідачеві здійснено нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу за порушення у вигляді несанкціонованого відновлення газоспоживання. Проте позивачем не доведений факт того, що в результаті з`єднання газової труби шлангом, вказаному в акті про порушення, відповідачем в дійсності було відновлене газоспоживання до належного їй домоволодіння. В свою чергу відповідач зазначає, що вона прохала працівників позивача зайти до домоволодіння і перевірити наявність газу у газових приладах та можливість споживання нею природного газу, запросити сусідів для підтвердження даного факту, але працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» цього не зробили. Представником позивача не надано доказів які б беззаперечно підтверджували, що в результаті виявленого порушення у домоволодінні відповідача було відновлене газоспоживання. Відповідно недоведеним є факт самого газоспоживання (спричиненої шкоди). Оскільки на фотознімках, які надані в тому числі і позивачем зафіксовані газові труби, направлені до домоволодіння відповідача, які не мають сполучення із газопроводом. Так як рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за первісною позовною заявою про стягнення з відповідача на користь позивача вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в сумі 7389.00 грн. В свою чергу позовні вимоги за зустрічною позовною заявою на думку суду також не підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено із наданих суду доказів, від`єднання домоволодіння відповідача від системи газопостачання відбулося 24.02.2016 року в зв`язку з наявністю заборгованості а газоспоживання і відповідачем дані дії позивача протягом тривалого періоду час не оспорювались. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , не надала суду доказів того, що у неї відсутня заборгованість за спожитий природній газ або проте, що наявна заборгованість нею погашена повністю. Скасування судового наказу не свідчить про відсутність заборгованості, оскільки має наслідком вирішення спору за правилами позовного провадження. Виходячи з того, що відключення домоволодіння відповідача від системи газопостачання першопочатково відбулось на в зв`язку з несанкціонованим відновленням газопостачанням, а в зв`язку з наявною заборгованістю і суду не надані докази про її відсутність або погашення, позовні вимоги щодо зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про відновлення газопостачання до будинку відповідача задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню і вимоги відповідача про відшкодування спричиненої позивачеві моральної шкоди, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України -Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спір, який виник між сторонами, виник на підставі договору про надання послуг із газопостачання, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди. Крім того початкове відключення домоволодіння відповідача від системи газопостачання виникло в результаті наявності заборгованості за спожитий газ. Тобто винних дій самого відповідача, а не з вини позивача. Доказів того, що відповідач погасила заборгованість за газопостачання, але позивач відмовився відновити газопостачання до її домоволодіння, як вже зазначалось вище, суду не надані. Як не надані суду докази і того, що позивачеві була спричинена моральна шкода. За даних обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою в цій частині. Відповідно до 141 ЦПК України, понесені сторонами судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони відповідно до сплачених сум, оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог як за первісною так і за зустрічною позовною заявою..

Outcome: dismissed