Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

04.09.2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 12.03.1991 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не виконують сімейних обов`язків, шлюб між ними існує лише формально, примирення і подальше спільне проживання неможливе, а тому просить задовольнити поданий позов. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 30.09.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно з якою просить задовольнити позовні вимоги, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 26.02.2020 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.03.1991 року, актовий запис №263 (а.с.3). Судом встановлено, що сімейне життя у подружжя не склалося, протягом тривалого часу, вони не підтримують подружніх відносин, шлюб виявився невдалим. На даний час подружні відносини між ними припинені, примирення і подальше спільне проживання неможливе. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, а тому такий слід розірвати. При цьому, на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі.

Outcome: approved