Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

03.06.2014 року заступник прокурора міста Чернігова звернувся до суду в інтересах Чернігівської міської ради, Чернігівської міської лікарні № 2 Чернігівської міської ради до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 1369,94 грн. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідач [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.12.2013 року відповідача було визнано винним у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення. Прокурор та представники позивачів - Чернігівської міської ради та Чернігівської міської лікарні № 2 Чернігівської міської ради до початку розгляду справи через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений завчасно належним чином, про відкладення розгляду справи не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку у 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення. Судом при розгляді кримінальної справи було встановлено, що [PERSON] 06.08.2013 року, близько 19 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в приміщенні квартири [ADDRESS], де також знаходилась [PERSON], в ході сварки, що виникла на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, наніс численні удари в життєво-важливі органи потерпілої [PERSON], а саме: три удари рукою стиснутою в кулак в потиличну область голови, три удари ногою в область тулубу та три удари рукою стиснутою в кулак в область правої ключиці, при цьому коліном притискаючи до підлоги в область грудної клітини, в результаті чого спричинив потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, закритої травми грудної клітки з переломами 2-8 ребер зправа, правобічного гемопневмотораксу, після травматичного пульмоніту, закритого перелому ключиці зправа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 983 від 18.09.2013 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я, строком понад 21 день. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З 07.08.2013 року по 02.09.2013 року потерпіла [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у Чернігівській міській лікарні № 2 Чернігівської міської ради (всього 26 ліжко-днів). Відповідно до розрахунку лікарні за вказаний період витрати на лікування хворої [PERSON] становлять 6380,40 грн., а за виключенням заробітної плати та нарахувань на неї - 1369,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, шкоду, заподіяну Чернігівській міській лікарні № 2 Чернігівської міської ради на загальну суму 1369,94 грн. повинен відшкодовувати відповідач, оскільки його вина у заподіяні такої шкоди встановлена вироком суду. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved