Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

03.09.2019 року позивач звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що 18.09.2018 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. У шлюбі у сторін народилася спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач разом з позивачем не проживає, допомоги на утримання дитини не надає, хоча працевлаштований та отримує доходи. У зв`язку з цим позивач просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, а також стягувати з [PERSON] на своє утримання аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, проте подав відзив на позов [PERSON] , в якому просив відмовити останній у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що не ухиляється від утримання своєї доньки, купує для неї речі, іграшки, дитяче харчування, ліки та інше. На підтвердження відповідач додав до відзиву товарні чеки, квитанції та виписки з банківського рахунку. Також зазначив, що фінансово підтримує ще одну свою дитину від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що 18.09.2018 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 13.12.2018 року (а.с.5). На даний час відповідач не проживає разом з позивачем. Відповідно до довідки №436, виданої виконавчим комітетом Луківської сільської ради Малинського району Житомирської області, дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері (а.с.7). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4144, виданої КУ «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня», [PERSON] має захворювання важкої форми гострого обструктивного бронхіту, наслідком чого є необхідність позивача витрачати кошти для забезпечення лікування дитини (а.с.6). Відповідач, в свою чергу, працює фізичною особою-підприємцем та отримує від своєї підприємницької діяльності доходи, зокрема, згідно податкової декларації про майновий стан і доходи загальна сума його прибутку за 2018 рік становить 60596,72 грн. (а.с.25). [PERSON] вважає, що виконував свої фінансові зобов`язання по-відношенню до дитини та дружини належним чином та у якості доказів надав суду товарні чеки, згідно яких предметами купівлі є іграшки, одяг (а.с.17,18); квитанції про оплату товарів дитячого догляду та гігієни, харчування (а.с.19,20); квитанції та платіжні доручення щодо переказу грошових коштів на платіжну картку позивача (а.с.20-24). Також [PERSON] має від попереднього шлюбу ще одну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.26), якому, як він стверджує, також надає фінансову допомогу. Однак документальних доказів, які підтверджували б факт утримання відповідачем сина [PERSON] , суду не надано. Таким чином, відповідач вважає, що він не ухиляється від виконання обов`язку по утриманню дитини та дружини. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Тобто даний обов`язок не залежить від матеріального становища батьків. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Отже, враховуючи рівний та спільний обов`язок кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, наявності стабільного доходу, а отже і можливості сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої\~доньки у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Щодо вимоги позивача, яка стосується стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, слід зазначити наступне. Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з податкової декларації про майновий стан і доходи загальна сума прибутку [PERSON] за 2018 рік становить 60596,72 грн. Також у своїй приватній власності відповідач має житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . У зв`язку з цим суд доходить висновку про те, що [PERSON] на теперішній час має можливість надавати матеріальну допомогу дружині, а тому вказану частину позовних вимог необхідно задоволити. У відповідності до\~ ст. 430\~ ЦПК України\~ рішення\~ в частині стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання позивача в розмірі місячного стягнення підлягає\~ негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial