Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

03.10.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що В 1995 році він працював в радгоспі ім. 40 років Жовтня і згідно наказу № 2 від 11.01.1995 року йому була виділена земельна ділянка площею 0,15 га по вул. Залівна селища Зайцеве м. Горлівка для будівництво приватного будинку. На підставі цього наказу 08.02.1995 року Зайцівська селищна рада м. Горлівки Донецької області позивач отримав дозвіл про надання в постійне користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку по вул. Залівна,18 в розмірі 0,15 га. Відповідно до п. 2 зазначеного рішення № 11/2 від 08.02.1995 року Зайцівська селищна рада зобовязала забудовника оформити на протязі місяця проект забудови земельної ділянки, постійно утримувати в порядку земельну ділянку та прибудинкову територію. Позивач, як забудовник, у передбачений рішенням № 11/2 строк звернувся до Управління головного архітектора м. Горлівка для отримання відповідного дозволу на будівництво житлового будинку, та отримавши його. Розпочав будівництво приватного будинку на підставі проекту архітектора. За два роки позивач побудував будинок, переїхав туди зі своєю сімєю і проживав в ньому. Рішенням № 118 від 29.12.1999 року Зайцевської селищної ради м. Горлівка земельна ділянка розміром 0,15 га була передана позивачу у приватну власність безкоштовно для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, а також рішення № 119 від 29.12.1999 року земельна ділянка по вул. Залівна,18 в розмірі 0,15 га передана позивачу у приватну власність безкоштовно для ведення особистого підсобного господарства. З квітня 2014 року на території Зайцівської селищної ради м. Горлівка розпочалися бойові дії. Постановою ВРУ від 08.09.2016 року № 1520-VІІІ межі Бахмутського району Донецької області були змінені шляхом приєднання до них в т.ч. землі Зайцівської селищної ради Горлівської міської ради, та таким чином будинок позивача став відноситися до Бахмутського району Донецької області. Враховуючи підпорядковані зміни адміністративно-територіального строю Донецької області, створення військово-цивільної адміністрації,позивач став приводити до ладу свої документи. Так, розпорядженням № 3-о від 18.05.2017 року військово-цивільної адміністрації селища Зайцеве Бахмутського району позивачу був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га. Пунктом 4 вказаного розпорядження № 3-о раніше видані позивачеві дозволи та рішення втратили чинність у звязку з набуттям чинності постанови ВРУ від 08.09.2016 року № 1520-VІІІ. У звязку із чим, оформити право власності неможливо. Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності як забудовника на житловий будинок, загальною площею 108,10 кв.м (житлова - 65,60 кв.м, допоміжна 42,50 кв.м), з господарським спорудами та побудовами: гараж (літера В), сарай (літера Д), літня кухня (літера Б), огорожа (літера № 1-3), розташованих за адресою: Донецька область, Бахмутський район, селище Зайцеве, вул. Залівна, буд. № 18. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації селища Зайцеве Бахмутського району Донецької області у підготовче судове засідання також не зявився. Разом з тим, 17.10.2018 року на адресу суду надійшов від керівника військово-цивільної адміністрації відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відповідач проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечу, позовні вимоги визнає, оскільки дійсно позивач будував будинок на земельній ділянці, яка була передача позивачу селищною радою у приватну власність. Просив розглянути справу за відсутності представника. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Згідно з частиною 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що згідно наказу № 2 від 11.01.1995 року Донецького обласного державного виробничого підприємства плодово-овочевого господарства «Донецьковочепром» Радгоспу ім. 40 років Жовтня позивачу [PERSON] було виділено земельну ділянку по вул. Залівна, 18 в розмірі 0,15 га під будівництво будинку (а. с. 16). Рішенням виконавчого комітету Зайцевської селищної ради народних депутатів № 11/2 від 08.02.1995 року надано [PERSON] у постійне користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку по вул. Залівна, 18 в розмірі 0,15 га. Згідно п.п. 2,3 цього рішення зобовязано забудовника оформити протягом місяця проект забудови земельної ділянки в управлінні головного архітектора, та утримувати в порядку земельну ділянку та прилеглої території; розяснено, що він втрачає право користування земельною ділянкою, якщо протягом 2 років не розпочне будівництво жилого будинку (а. с. 15). Позивач, як забудовник, звернувся до Управління головного архітектора м. Горлівка для розробки проекту жилого будинку для будівництва за адресою: Микитівський район, селище Зайцеве, вул. Залівна, 18, який був розроблений і затверджений начальником управління 20.02.1995 року (а. с. 18-23). 28.02.1995 року на підставі рішення № 11/2 від 08.02.1995 року представником Управління головного архітектора міста був здійснений виділ в натурі відвід земельної ділянки площею 1500 кв.м, розташованої за адресою: м. Горлівка, вул. Залівна, 18 у користування забудовнику [PERSON], згідно акту від 28.02.1995 року (а. с. 17). 29.12.1999 року виконавчим комітетом Зайцевської селищної ради були прийняті рішення (а. с. 24): № 118 - про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 015 га по вул. Залівна, 18 у приватну власність безкоштовно для будівництва, обслуговування жилий будинків та господарських споруд; № 119 про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,05 га по вул. Залівна, 18 у приватну власність безкоштовно для ведення особистого підсобного господарства. Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1520-VІІІ «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж міста Горлівка та Бахмутського району Донецької області» межі Бахмутського району Донецької області були змінені (збільшені) за рахунок передачі до його складу в т.ч. 1516,0 гектара земель, що знаходять у віданні Зайцівської селищної ради Горлівської міської ради. Позивач вказує, що таким чином його спірний будинок став відноситися до Бахмутського району Донецької області. У звязку зі змінами адміністративно-територіального устрою Донецької області, створення військово-цивільної адміністрації, він став приводити до ладу правовстановлюючі документи. Так, розпорядженням № 3-о від 18.05.2017 року військово-цивільної адміністрації селища Зайцеве Бахмутського району [PERSON] був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га із земель комунальної власності, розташованої в с. Зайцеве, вул. Залівна, 18 в межах селища Зайцеве Бахмутського району Донецької області. Пунктом 4 вказаного розпорядження № 3-о раніше видані позивачеві дозволи та рішення втратили чинність у звязку з набуттям чинності постанови ВРУ від 08.09.2016 року № 1520-VІІІ. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено у ч.1 ст. 321 ЦК України. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. \~ \~ \~ \~Як вбачається зі звіту про проведення технічного обстеження (№ ТЗ-211-18) від 17.08.2018 року, за результатами проведення технічного обстеження обєкта - житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: Донецька область, Бахмутський район, селище Зайцеве, вул. Залівна, буд. № 18 встановлено його готовність та придатність до нормальної експлуатації (а. с. 31-41). За даними\~звіту про\~оцінку майна,\~виконаного 24.09.2018\~року ПП\~«Юридична фірма\~«[PERSON] і\~Партнери»,ринкова вартість житлового будинку загальною площею 108,1 м2,\~жилою 65,6м2, за адресою: Бахмутський район, селище Зайцеве, вул. Залівна, буд. № 18, становить 64\~000 грн. (а. с. 57-82). Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог, встановлено, що військово-цивільною адміністрацією селища Зайцеве був виданий дозвіл на передачу у власність позивача земельної ділянки під спірним будинком, прав інших громадян не порушені, незаконність набуття права власності судом не встановлена. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами за адресою: Донецька область, Бахмутський район, селище Зайцеве, вул. Залівна, буд. № 18. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved