overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

03 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що з відповідачем із 2012 року по даний час перебувають у шлюбних відносинах. Від даного шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], який перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. Просить стягнути із [PERSON] в свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 2000 грн. на дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на стягненні із відповідача аліментів на утримання сина в розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що спроможний сплачувати аліменти, однак в меншому розмірі, ніж просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON] є відповідач, що стверджено його свідоцтвом про народження (а.с. 4), а перебуває він на утримані позивачки, про що відповідач не заперечує. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VІI від 16.01.2014 року передбачено, що з 1 липня 2014 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1059 грн., що 30 % становитиме 317 грн. 70 коп. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, який, інших окрім сина [PERSON], дітей не має, згідно довідки Камінь-Каширського відділення Ратнівської ОДПІ від 10 вересня 2014 року № 1910/17-09 є суб'єктом підприємницької діяльності і сума його доходу за період з 01 січня по 30 червня 2014 року становила 12186 грн., що за місяць в середньому - 2031 грн., суд призначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивачка не довела суду, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, якому вона просить. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд стягує з відповідача судовий збір в користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

03 вересня 2014 року судом ухвалено рішення, яким позовну заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі, стягнуто з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], ІПН [NUMBER], не працюючого на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 12 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Під час ухвалення рішення не було вирішено питання про щодо судових витрат на користь Державного бюджету України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання про судові витрати, у даній справі належить ухвалити додаткове рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися. Неявка сторін не перешкоджає ухваленню додаткового рішення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, додатковим судовим рішенням належить стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

03 вересня 2015 р. [PERSON] звернулася з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач, з яким вона перебуває з 2013 р. в шлюбі, є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На даний час позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Оскільки відповідач офіційно працює, тому просить стягувати з нього на своє утримання аліменти у в розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не згідний повністю. Вказує, що його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дружини, дитині він допомагати не відмовляється. Крім того повідомив, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду з нього стягують аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 СК передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд відхиляє доводи відповідача про його матеріальний стан і не спроможність надавати дружині матеріальну допомогу оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд бере до уваги те, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1,4 частини від всіх його доходів. Судом встановлено, що відповідач працює на посаді бригадир у «Мотовагонному депо Коломия» ДТГО «Львівська залізниця». Тому аліменти з нього слід стягувати в частці від доходу. На підставі ст.ст. 80, 84, 91 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

03 вересня 2015р. до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу зареєстрованого 10 вересня 2011р. виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 35. На доведеність позову вказала, що знаходиться з 10.09.2011р. в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дочку 2014р. народження. З 2014р. разом не живуть і припинені відносини. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і різні характери, що призвело до розпаду сімї. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Позивач у суді позовні вимоги підтримала. Відповідач у суді позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст.112 СК України, тому що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх і поновляти не збираються. Суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між подружжям [PERSON] і доцільністю розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб особі, яка не досягла шлюбного віку, в якій зазначила, що, познайомившись з [PERSON], що є заінтересованою особою по справі, має бажання створити з ним сімю. В усній формі вона та [PERSON] звернулись до органів РАЦС з наміром зареєструвати шлюб, однак їм було відмовлено у звязку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку. На даний час [PERSON] вагітна та перебуває на обліку у лікаря - акушера Базарянської СЛА Татарбунарського району Одеської області з терміном вагітності 13 тижнів. Вказала також, що її батьки та батьки [PERSON] не заперечують проти укладення між ними шлюбу та зазначила, що надання права на шлюб відповідатиме її інтересам, а також інтересам майбутньої дитини. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій, просила розглядати справу без її участі, просила заяву задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] в засідання не з'явилися, надали заяви, в якій просили розглядати справу без їх участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилася 19 січня 1998 року, на момент розгляду справи виповнилося сімнадцять років (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], який народився 05 червня 1993 року, є повнолітньою особою (а.с.4). З довідки Базарянської сільської лікарської амбулаторії Татарбунарського району Одеської області від 02.09.2015 року № 479 вбачається, що заявниця знаходиться на обліку у лікаря-акушера з діагнозом вагітності 13 тижнів (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.22 Сімейного кодексу (далі СК) України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу (ч.2 ст.22 СК). Згідно зі статтею 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. При цьому за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З урахуванням згоди матері, суд дійшов висновку, що надання заявниці, яка має намір стати матірю, права на шлюб відповідатиме її інтересам, оскільки дозволить створити повноцінну сімю. У цьому звязку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 вересня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з відповідачкою у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15 вересня 2007 року, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.07.2008 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1601. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сім'ї, між ними постійно виникали сварки та скандали. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечила. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 26.07.2008 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1601. (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є син [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 травня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 травня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 02 травня 2009 року, виданим Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 20.09.2008 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного у подружжя немає дітей. Спільне життя не склалося через обман відповідача. З серпня 2015 р. вони не підтримують шлюбних відносин. Вони не ведуть спільного господарства. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Просила розірвати шлюб між сторонами. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 20.09.2008 р. Від подружнього життя у них немає дітей. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося. З серпня 2015 р. вони не підтримують шлюбних відносин. Вони не ведуть спільного господарства. Їх шлюб існує формально. Позивачка відмовилася від запропонованого терміну на примирення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON], яка перебуває на утриманні позивачки, відповідач, добровільно допомоги на утримання доньки не надає. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2001 році, мають одну неповнолітню дочку [PERSON]»ю, [INFO], яка живе з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. Позивачка в суді свої вимоги підтримує, просить строк для примирення не надавати і пояснила, що вона вісім місяців живе з іншим чоловіком. Відповідач, повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув, заяви про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання з лютого 2015 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дочки. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству - подальше сумісне проживання сторін у шлюбі буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач припинив надання матеріальної допомоги з червня 2015 року. Позивач в судове засідання не зявилася, направила заяву з клопотанням розгляду справи за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не зявився, направив заяву про визнання позовних вимог з клопотанням розгляду справи за його відсутності. Справа розглянута за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільного із позивачкою сина [PERSON], який народився 26 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 02 вересня 2011 р. Новоставецькою сільською радою Теофіпольського р-ну серії І-БВ № 160624. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою виконкому Новоставецької сільської ради від 02 вересня 2015 р. № 1024/02-25. Відповідно до довідки Теофіпольської ЦРЛ від 31 серпня 2015 р. дитина здорова. Враховуючи досліджені докази в їх сукупності та визнання позову суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved