Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

02.07.2019р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. №3, 4). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 22.03.2017р. в Центральному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області під актовим записом №89. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами не проіснували й двох місяців, оскільки між сторонами існували непорозуміння у побуті, у звичках та в поглядах на рівність у сімейних стосунках, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Сторони з літа 2017р. проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Майнових спорів між сторонами не існує. Підготовче засідання відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у справі проведено 27.11.2019р. (а.с. № 21). В судове засіданні 27.01.2020р. позивачка не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином (а.с. №20). В раніше наданій до суду заяві від 30.07.2019р., яка посвідчена приватним нотаріусом ДМНО Дніпропетровської області Двірник І.В., позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні за її відсутності (а.с. № 8). Відповідач в підготовчі засідання по справі, які були призначені на 28.10.2019р. та 27.11.2019р. та в судове засідання по справі, яке було призначено на 27.01.2020р., тричі поспіль не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався своїм правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та шляхом опублікування оголошення на сайті «Судової влада» про виклик відповідача (а.с.№ 15, 20, 23, 25, 30). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для винесення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність підстав для винесення заочного рішення, яка передбачена ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка ні по тексту позову до суду, ні по тексту заяви від 30.07.2019р. не давала згоду на винесення по справі заочного рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 22.03.2017р. сторони зареєстрували шлюб в Центральному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом №89 (а.с. №5). Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння, різні погляди на побут, на рівність у сімейних стосунках, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбно-сімені відносини були припинені з літа 2017р., як зазначається по тексту позовної заяви, іншого періоду позивачка та відповідач не зазначили. Майнових спорів у сторін не має. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені понад два роки тому (влітку 2017р.) і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення та надання строку на примирення неможливе, і шлюб підлягає розірванню Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. за ставками 2019р. (а.с. №2). На підставі викладеного,

Outcome: approved