Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

03.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який було уточнено 01.08.2016 року, та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона знаходилась у шлюбі з відповідачем, який за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 30.09.2015 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON], які мешкають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у достатньому обсязі, незважаючи на те, що це є його обов'язком відповідно до законодавства України. [PERSON] у позові зазначає, що відповідач займається адвокатською практикою, має значний дохід, який є достатнім для виплати аліментів на доньок. Аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень за виконавчими документами з нього не проводилось, інших неповнолітніх дітей не має. На підставі вищевикладеного позивач остаточно просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньок аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 12.07.2016 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на позов, в яких йдеться про те, що аналізуючи доводи позовної заяви від 26.05.2016 року представник відповідача приходить до переконання щодо їх необґрунтованості та недоведеності належними, допустимими доказами з огляду на наступне. Наказом від 01.05.2010 року відповідач прийнятий на посаду юрисконсульта Селянського (фермерського) господарства «Дружба», яку він обіймав до 22.06.2016 року, про що зроблено відповідні записи у трудовій книжці. Відповідно до Довідки Селянського (фермерського) господарства (ЄДРПОУ 31668316) про доходи від 22.06.2016 року №ДБР00000009 дохід відповідача у 2016 році на займаній посаді склав 15 236, 53 грн. Окрім зазначеного, за сумісництвом відповідач з 01.04.2012 року у ТОВ «Агрозернопромресурс» займає посаду директора. Обіймаючи зазначену посаду у 2016 році відповідач отримав сукупний дохід на загальну суму 10 689, 40 грн., що підтверджено Довідкою ТОВ «Агрозенропромресурс» від 30.06.2016 року № АЗГ1 00000001. На час подання заперечень проти позовної заяви [PERSON] заробітна плата відповідача на посаді директора ТОВ «Агрозернопромресурс» складає 1 789,51 грн., що підтверджується Довідкою ТОВ «Агрозернопромресурс» про заробітну плату від 08.07.2016 р. Відповідно до Декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік загальна сума заробітної плати річного доходу відповідача склала 40 422, 52 грн. Представник відповідача зазначав, що про всі викладені у запереченнях факти та обставини позивачці було відомо. Більш того, відповідач свій обов'язок утримувати малолітніх дітей виконує належним чином, шляхом надання грошових коштів позивачці на їх утримання (без розписок та підтверджуючих документів), придбання необхідних для дітей речей та предметів, а також організації відпочинку дітей за кордоном. [PERSON] зазначив, що у відповідача дохід від адвокатської діяльності, згідно Декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік складає 0,00 грн. Відповідно до наказу Директора ТОВ «Агорзернопромресурс» №13 від 01.07.16 року із заробітної плати відповідача щомісячно відраховуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки доходу із заробітної плати директори ТОВ «Агрозернопромресурс» [PERSON] у триденний строк з моменту нарахування. Зазначений наказ прийнято відповідно до заяви відповідача від 01.07.2016 року про добровільне відрахування аліментів на користь позивача на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений нею уточнений позов, посилаючись на обставини і факти, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти уточненого позову не заперечував та погодився сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньок у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу кожного місяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Зі ст. 61 ЦПК України слідує, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 30.09.2015 року (а.с.22). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане відділом РАЦС по м. Чугуєву Чугуївського МРУЮ Харківської області 18.04.2006 року (а.с.4), та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Чугуївського МУЮ Харківської області 17.03.2010 року (а.с.5). Згідно Довідки, наданої головою вуличного комітету (старшого будинку [ADDRESS]) [PERSON], [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми дітьми - [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). -2- Відповідач з 01.05.2010 року по 21.06.2016 року працював юрисконсультом у Селянському (фермерському) господарстві «Дружба», на даний час працює у ТОВ «Агрозернопромресурс» (а.с.45-46). Згідно Довідки від 22.06.2016 року №ДРБ00000009, виданої Селянським (фермерським) господарством «Дружба», дохід [PERSON] за період січень-червень 2016 року складає 15 236,53 грн. (а.с.47). Довідка від 08.07.2016 року АЗП00000008, видана ТОВ «Агрозернопромресурс» підтверджує факт того, що відповідач працює на посаді директора зазначеного товариства з 01.04.2012 року і за червень 2016 року отримав дохід у 1 789,51 грн. (а.с.48). За період січень-червень 2016 року отримав дохід на цій посаді у розмірі 10 689,40 грн. (а.с.49). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] добровільно приймає участь у вихованні та утриманні спільних дітей сторін, а з 01.07.2016 року він добровільно відраховує із своєї заробітної плати аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/3 від заробітної плати (а.с.50-51). Також відповідачем надано суду Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік, Довідки про дохід за 2014 та 2015 роки, отриманий у Селянському (фермерському) господарстві «Дружба» і ТОВ «Агрозернопромресурс» (а.с.59-62). Згідно довідки директора ТОВ «Агрозернопромресурс» від 29.07.2016 року - посадовий оклад відповідача на посаді директора вказаного товариства складає 3 700 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою платника або одержувача лише, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька, матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 Закону України вiд 21 квiтня 1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження» вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту вищеприведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Як показують досліджені судом матеріали справи, відповідач має регулярний, стабільний дохід, отже, у стані виконувати передбачений законом обов'язок по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх доньок, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дітей та можливостей батька, суд вважає за необхідне присудити з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу кожного місяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.06.2016 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Не може заперечуватися і право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у сторін залишається право на зміну розміру та способу виплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved