Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

03 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником зазначеної квартири, з серпня 2003 року в квартирі був зареєстрований син позивача, який з квітня 2014 року в квартирі не проживає, добровільно не знявся з реєстраційного обліку, реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує її права як власника квартири, тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач та її представник надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримуть (а.с. 18, 30). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклик відповідачу було надіслано на адресу, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, який повернувся до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 25-29) Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та неявку в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом міського комунального майна 24.10.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Рубіжанською державною нотаріальною конторою 03.03.2005 року (а.с. 5-6). Згідно довідки КП «БТІ» Рубіжанської міської ради від 22.07.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] з 25.08.2003 року як син власника квартири (а.с. 10). Згідно положень ст. 150 ЖК України, які кореспондують з положеннями ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що будучи зареєстрованим у квартирі, відповідач в ній не проживає, плату за користування квартирою не сплачує, доказів утримання квартири відповідачем та оплати за користування квартирою відповідачем, матеріали справи не містять. Відповідач не надав суду жодних доказів з приводу збереження за ним права користування квартирою та доказів, які підтверджують поважність причин його відсутності понад 1 рік в цій квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved