overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

02.08.2017 року позивач предявила суду позов про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 09 жовтня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2666. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що у них є неповнолітні діти Юрій та Вікторія, [INFO] Відносини з відповідачем не склалися. На протязі трьох років вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбних відносин. В звязку з цим вона звертається до суду та просить розірвати шлюб. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просять позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Зазначив, що у нього нова сімя та шлюб зберегти не можливо. Додатково пояснив, що між ними досягнуто згоди в вихованні та проживанні спільних дітей. Просить розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

02.08.2017 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 05.02.2009 р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Негровецької сільської ради Міжгірського району, про що у Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний запис за № 06. Від спільного проживання у шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з веденням спільного господарства, з червня 2017 року і по даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка [PERSON] та її представник при розгляді справи позовні вимоги підтримують, просять такі задоволити та не надавати строк для примирення. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не заперечили, відповідач позов визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 05.02.2009 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрати по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

02.08.2018 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.12.2016 з відповідачем зареєстровано шлюб, від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Останнім часом стосунки погіршились, відповідач почав зловживати спиртними напоями, розлад сімейного життя стався через образи, суперечки, скандали та непорозуміння один до одного, що негативно вплинули на шлюбні відносини. З березня 2017 року шлюбно- сімейні відносини припинені, з відповідачем проживають окремо. У звязку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити «Кутковська». Відповідач надав заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, примирення не можливе. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований у Дзержинському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №974. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

02.08.2018р. до Збаразького районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позивач просить: 1. Допитати в судовому засіданні свідків: [PERSON], жительку [ADDRESS], [PERSON], жительку [ADDRESS]. Явку вказаних свідків в судове засідання буде забезпечено стороною позивача. Дані свідки дадуть покази по факту не проживання відповідача з 2009 року по даний час в її будинку без будь-яких поважних на те причин. 2. Винести рішення, яким визнати відповідача по справі [PERSON], [INFO], зареєстрованого в житловому будинку [ADDRESS] таким, що втратив право користування житловою площею вищевказаного житлового будинку внаслідок тривалого не проживання (більше одного року) за місцем реєстрації без будь-яких поважних на те причин. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] Разом з нею в зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі, який з 2009р. не проживає у вищевказаному будинку. Саме це унеможливлює позивачці повноцінно користуватися даним будинком, а тому відповідача, згідно чинного законодавства, необхідно визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим будинком. 21 серпня 2018 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. До суду не надійшов відзив відповідача на позов. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.10.2015р. (а.с.5). В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично без поважних причин в ньому не проживає більше одного року, що стверджується депутатським актом обстеження та опитування громадян від 27.07.2018р. (а.с.9). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач відсутній без поважних причин понад рік і на підставі ч.2 ст.405 ЦК України втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS]. Тому позовні вимоги слід задовольнити та відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України відповідача [PERSON] визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим будинком. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

02.08.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що в 2014 році відповідач добровільно покинув квартиру і з цього часу постійно не проживає в ній без поважних причин, при цьому не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; будучи допитаною судом в якості свідка підтвердила, що в 2014 році відповідач добровільно покинув її квартиру і з цього часу не проживає в ній, не сплачує за комунальні послуги та за утримання житла, жодного разу не намагався повернутися до квартири. Відповідач не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача, 25.09.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS] (далі - Квартира), в якій зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 7, 8, 10). Як убачається з матеріалів справи (а.с. 11) і показань позивача, яку допитано судом як свідка, які узгоджуються між собою, в 2014 році відповідач добровільно покинув Квартиру і з цього часу постійно не проживає в ній без поважних причин; відповідач не бере участі в утриманні Квартири та в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить сім'ю позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв'язку з доведенням факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

02.08.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У підготовче засідання позивач не зявилася, при цьому надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач позов визнав і погодився на розірвання шлюбу з позивачем. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28.12.2007 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як випливає з позовної заяви, у січні 2018 року сторони припинили сімейні відносини; з цього часу, хоча подружжя й проживають разом, проте вони не ведуть спільне господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

02.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.06.2007 року, Кам'янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 348. Ухвалою суду від 03.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28 серпня 2018 року проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. В обґрунтування вимог [PERSON] вказує, що 03 червня 2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу, є відсутність взаєморозуміння та поваги. Із-за чого в 2012 року припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. За час окремого проживання жодного кроку для примирення ніхто з них не зробив. Сім'я існує формально. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Позов просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності відповідача. Позивач [PERSON] проти заочного розгляду справи не заперечує. Заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, так як втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. За час окремого проживання стали чужими людьми. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

02.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], який доводиться заявнику троюрідним братом, оскільки його батько [PERSON], [INFO], був двоюрідним братом [PERSON], [INFO]. В свою чергу, їх батьки були синами рідних братів [PERSON], 1893 року народження, і [PERSON], 1895 року народження. Заявник та його троюрідний брат проживали разом в с. Миролюбівка Синельниківського району Дніпропетровської області і підтримували стосунки. В зв'язку із викладеним, заявник [PERSON] просить суд, встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], [INFO], який помер [INFO], а саме: що вони були троюрідними братами. До початку проведення судового засідання представник заявника [PERSON] [PERSON] надала суду заяву про підтримання заяви та розгляд справи без її присутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, але до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. В матеріалах справи знаходиться копія свідоцтва про смерть [PERSON], померлого [INFO], з яким заявник [PERSON], має родинні відносини, оскільки був його троюрідним братом, так як їх батьки: [PERSON], 1914 року народження, та [PERSON], 1929 року народження, були двоюрідними братами, а відповідно їх батьки: [PERSON], 1893 року народження, та [PERSON], 1895 року народження, рідними братами. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З огляду на викладені вище обставини у справі, судом встановлено факт родинних відносин, а саме, що заявник [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], померлий [INFO], були троюрідними братами. Таким чином, суд, з'ясувавши всі обставини справи, приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

02.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду із скаргою, заінтересовані особи: Надвірнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, державний виконавець Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області - [PERSON], [PERSON] на бездіяльність державного виконавця. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту ухвали в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

02.08.2018 року\~ [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що вона та відповідач є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться повністю на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач\~ не надає, дитина потребує забезпечити належний рівень життя, необхідний для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до Довідки КЖЕП ММР «Зоря»від 31.12.2018 року за № 908 малолітній [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом з матірю \~ [PERSON]. Відповідач\~ матеріальну допомогу на утримання дитини\~ не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст.\~182,\~183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітків (доходів) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.08.2018 року та до досягнення ним повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

02.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування вчиненої шкоди в сумі 9344 грн., в обґрунтування якої вказала, що її онук [PERSON] разом з співмешканкою, відповідачкою по справі, проживав однією сім`єю у період з 2013 по 2018 рік в квартирі [ADDRESS] , що належить позивачці по 1/2 частці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.03.1994 року Орендним підприємством «Первомайськдизельмаш», та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23.07.2008 року Першою Первомайською державною нотаріальною конторою. В 2016 році в квартирі було відключено централізоване опалення і позивачкою було вирішено зробити електроопалення. Позивачкою, як власником, було замовлено робочий проект реконструкції електропостачання вказаної житлової квартири в межах дозволеної напруги, придбано необхідні електроприбори та проведено електроопалення. Після його проведення було укладено договір про користування електричною енергією з електропостачальною організацією ПАТ «Миколаївобленерго», де вказано, що в належній позивачці квартирі стаціонарні установки для опалення та нагрівання води NЕТР-1024 від 24.11.2016 року, електроконвектори 3 шт. (0,3 кВт, 0,5 кВт, 0,7 кВт по одній шт.). Опалення працювало взимку 2017-2018 років. В лютому 2018 року онук позивачки важко захворів, став інвалідом 1 групи і потребує постійного стороннього догляду. Відповідачка у відсутність позивачки виїхала з квартири, забравши свої речі та опалювальні прилади УДЕН-300, УДЕН-500, УДЕН-700 вартістю 4344 грн. Таким чином, на даний час квартира залишилась без опалення, коштів на придбання інших опалювальних приладів у позивачки не має, оскільки вона, онук та її донька є пенсіонерами та отримують маленькі пенсії. Склалася ситуація, що дві жінки похилого віку та онук з обмеженими фізичними можливостями, якому потрібен догляд, залишилися без опалення у вказаній квартирі у холодну пору року. Вказаними діями позивачки також завдано і моральної шкоди позивачці, а саме: дії відповідачки призвели до порушення нормального укладу її життя, заставили хвилюватись та нервувати, адже коштів на придбання нових приладів не було, думки про відсутність опалення призвели до порушення здоров`я позивачки, наслідком якого є підняття тиску, біль у серці, голові та призводить до порушення сну вночі. Свої моральні страждання позивачка оцінила у 5000 грн. Враховуючи зазначене,

Outcome: dismissed