Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

04.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить визнати за нею право власності на гараж [NUMBER] загальною площею 22,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.02.2012 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного гаражу. Згідно довідки КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 28.01.2015 року № 5 право власності на гараж не зареєстровано, внаслідок чого позивач не може нотаріально оформити договір купівлі-продажу гаражу та зареєструвати своє право, чи порушуються її права власника придбаного нерухомого майна, тому вона була змушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вирішити на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 02.09.1977 року виконавчим комітетом Новоград-Волинської міської ради було прийняте рішення № 477, зокрема пункт 9, про надання [PERSON] земельної ділянки для будівництва гаражу на відведеній для цієї мети площі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 168 від 14.04.2004 року було затверджено акт про закінчення будівництва й введення в експлуатацію закінченого будівництвом боксового гаражу [NUMBER] загальною площею 22,7 кв.м. в гаражному масиві по [ADDRESS] забудовнику [PERSON] (а.с. 6, 7), окрім цього КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» на вказаний гараж був виготовлений технічний паспорт 16.03.2004 року (а.с.8-9). 27 серпня 2005 року гараж [NUMBER] загальною площею 22,7 кв.м. в гаражному масиві по [ADDRESS] було відчужено [PERSON] про що складено розписку (а.с. 10). 10 лютого 2012 року між позивачем, [PERSON], та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаража [NUMBER] загальною площею 22,7 кв.м. в гаражному масиві по [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно довідки КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 28.01.2015 року № 5 право власності на гараж [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано (а.с. 12). Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що між сторонами було фактично укладено договір купівлі-продажу гаража, але інша сторона ухиляється від його виконання, крім цього місце знаходження іншої сторони за договором невідоме, то суд вирішив позовні вимоги позивача задовольнити та визнати за нею право власності на гараж.

Outcome: approved