Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

03.06.2015 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Посилалась на те, що вона працювала у відповідача з 06.11.2013 року по 10.11.2014 року на посаді інженера по кадрам за сумісництвом та 10.11.2014 року звільнена з роботи з підстав, передбачених п.1 ст. 36 ЗКпП України. В період роботи їй несвоєчасно виплачували заробітну плату. Станом на час звільнення борг по заробітній платі становить 9926 грн. 34 коп. які вона просила стягнути з урахуванням індексу інфляції . При звільненні з нею не проведений повний розрахунок, а тому відповідач повинен сплатити їй середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Окрім того просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, яка полягає у спричиненні їй моральних страждань у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, що потягло за собою втрату нею нормальних життєвих зв»язків, вона була позбавлена можливості нормально існувати та повинна була докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Оцінює моральну шкоду у 5\~000 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь 9\~975грн. 44 коп.середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 9926 грн. 34 коп. заборгованості по заробітній платі, та з урахуванням індексації вказаних сум просила стягнути 25\~417.89 грн. і 5\~000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Позивач пояснила, що вона працювала за сумісництвом, при прийомі на роботу їй повідомили, що бувають затримки по виплаті заробітної плати. Окрім роботи у відповідача вона є аспірантом Полтавського національно технічного університету, де отримує щомісячну стипендію , яка в 2014 році складала 1470 грн., а зараз розмір стипендії підвищився. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, тільки в частині боргу по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди пояснив, що позивач була повідомлена при прийомі на роботі, що у них існує затримка з виплатою заробітної плати, так як у зв»язку з анексією Криму на території АР Крим українське законодавство не підлягає застосуванню і ПАТ « Державне акціонерне товариство « Чорномнафтогаз» відмовилось виплатити свій борг перед ними. Затримка виплати заробітної плати сталася не з вини підприємства. Заслухавши позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши надані суду докази суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Установлено, що позивач працювала у відповідача з 06.11.2013 року на посаді інженера по кадрам за сумісництвом та звільнена з роботи 10.11.2014 року з підстав, передбачених п.1 ст. 36 ЗКпП України. На час звільнення позивача з роботи відповідач мав заборгованість перед позивачем по заробітній платі у розмірі 9926.34 грн. та при звільненні позивача з роботи повністю з нею не розрахувався, що є порушенням вимог ст. 116 КЗпП України , а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідач не оспорював розміру середнього заробітку, який повинен виплатити у зв»язку з затримкою розрахунку при звільненні та який становить 9\~975 грн. 44 коп., отже вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції суд звертає увагу на наступне. Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. N 1078 (із змінами внесенними постановою КМУ від 29.01.2014 р. № 36.) (далі - Порядок), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством. Пунктом 5 Порядку передбачено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення.Згідно з пунктом 7 Порядку особі, яка працює за сумісництвом, видається на її вимогу довідка з основного місця роботи про розмір доходу, що підлягає індексації, та проіндексованого доходу. На підставі цієї довідки провадиться індексація доходів від роботи за сумісництвом у межах суми, що не перевищує прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, з урахуванням отриманої заробітної плати за основним місцем роботи. Тобто загальний дохід працівника, отриманий за основним місцем роботи і за сумісництвом, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. [PERSON] є аспірантом Полтавського національного технічного університету де отримує стипендію у 2014 році 1470 грн. а у 2015 році розмір стипендії підвищений, що підтверджується її поясненнями , отримувана нею стипендія не має разового характеру, а отже підлягає індексації. Враховуючи те, що [PERSON] отримує в Полтавському національному технічному університеті фіксовану суму індексації, визначену в межах прожиткового мінімуму, встановленого на місяць, індексація заробітної плати за сумісництвом не проводиться. За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції. Також позивач включила до розрахунку інфляційних витрат середній заробіток, який вона просить стягнути за час затримки розрахунку при звільненні, тоді як на ці кошти взагалі не може нараховуватись індекс інфляції, оскільки вони не були нараховані їй при звільненні. Що стосується моральної шкоди, то позивач не надала жодного доказу у підтвердження заподіяння відповідачем такої шкоди, а посилання на те, що у зв»язку з затримкою виплати заробітної плати вона залишилась без засобів для існування, спростовується її ж поясненнями, що у 2014 році вона отримувала стипендію у розмірі 1470 грн. щомісячно, а з 2015 року розмір стипендії збільшився. Отже позивач отримувала щомісячно дохід, який перевищує прожитковий мінімум встановлений для працездатної особи, а тому підстав вважати, що вона з вини відповідача залишилась без засобів для існування немає. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial