Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

04.12.2015 р. до суду подано позов [PERSON] до ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» про захист прав споживачів, стягнення відсотків за користування вкладом, пені та відшкодування збитків, в якому позивачка просила суд стягнути із ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» на користь [PERSON] відсотки за користування банківським вкладом у розмірі 432,77 (чотириста тридцять дві цілих сімдесят сім сотих) грам золота, пеню за порушення договору банківського рахунку в розмірі 865,54 (вісімсот шістдесят п'ять цілих п'ятдесят чотири сотих) грам золота, пеню за порушення прав споживача у розмірі 5,6 (п'ять цілих шість сотих) грам золота, втрачену вигоду у розмірі 433 336,80 (чотириста тридцять три тисячі триста тридцять шість гривень 80 копійок). 04.04.2016 року позивачка [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд стягнути із ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» на користь [PERSON] відсотки за користування банківським вкладом у розмірі 432,77 (чотириста тридцять дві цілих сімдесят сім сотих) грам золота, пеню за порушення договору банківського рахунку в розмірі 865,54 (вісімсот шістдесят п'ять цілих п'ятдесят чотири сотих) грам золота, пеню за порушення прав споживача у розмірі 5,6 (п'ять цілих шість сотих) грам золота, втрачену вигоду у розмірі 433 336,80 (чотириста тридцять три тисячі триста тридцять шість гривень 80 копійок), а також стягнути на її користь із відповідача понесені судові витрати. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 07.02.2014 р. між нею, [PERSON], та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» було укладено договір банківського вкладу «Золотий стандарт» у банківських металах № 139D- 1676 (надалі - Договір № 139D-1676), згідно із яким банк зобов'язаний прийняти банківські метали (золото) Вкладника, на вкладний (депозитний) рахунок на строк з 07.02.2014 р. по 06.02.2015 р., а також банк зобов'язаний з 07.02.2014 р. по 06.02.2015 р. щомісячно, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, нараховувати проценти на вклад у розмірі 2,5 % річних. На виконання вимог договору позивачка [PERSON] передала, а відповідач ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» прийняв 2230 грам золота 999,9 проби. Датою вимоги вкладником вкладу сторони визначили кінець строку дії договору - 06.02.2015 р. [PERSON] неодноразово зверталася до банку 01.02.2015 р., 04.03.2015 р., 21.04.2015 р., 03.09.2015 р. з листами та претензіями, в яких вимагала повернення суми депозиту. Повернення депозитного вкладу відповідач ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» почав здійснювати частково лише з 11.08.2015 р., при цьому проценти на депозитний вклад були нараховані відповідачем лише за період із 07.02.2014 р. по 06.02.2015 р., вклад та зазначені проценти були отримані позивачем у період із 11.08.2015 р. по 05.10.2015 р. Строк (термін) дії Договору №139D-1676 визначено розділом 6. Зокрема, згідно із п 6.2. Договір втрачає силу за згодою сторін із моменту повернення банком вкладнику суми вкладу і процентів за цим вкладом, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Оскільки повернення банком вкладнику суми вкладу і процентів за цим вкладом відбулось у період із 11.08.2015 р. по 05.10.2015 р., тобто із порушенням строку (06.02.2015 р.) повернення вкладу встановленого договором №139D-1676, то право позивачки на отримання вкладу та відсотків було порушене, позивачка змушена звернутись до суду із позовом до ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» про захист прав споживача, із вимогами про стягнення відсотків за користування вкладом, пені та відшкодування збитків (втраченої вигоди). 10.08.2016 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка\~І.І. Позивач [PERSON] та її представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовільнити у повному об'ємі із підстав зазначених у позові, в наступному подали письмову заяву, в якій просили справу розглянути у їх відсутність (т.2 а.с.29). Представники відповідача Орендівський\~В.І. в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи доказами (т.1 а.с. 228), у задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити повністю з підстав зазначених у письмовому запереченні і доповненні до них, вважав цей позов необґрунтованим, надіслав письмове заперечення у якому пояснив, що у період часу судового розгляду справи за цим позовом [PERSON] у банку відповідачу - ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» з 05 квітня 2016 р. вже було введено тимчасову адміністрацію, а в подальшому з 02 червня 2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», у зв'язку із чим неможливо здійснити стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а правовідносини між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та вкладником [PERSON] регулюються не тільки положеннями Цивільного кодексу України і умовами Договору № 139D-1676, а й положеннями Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», останні з яких є спеціальними, і Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах, тому необхідно застосувати приписи і норми статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за якими під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку та відмовити у задоволенні позову [PERSON] Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» Костенко\~І.І. та його представники, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, до суду з невідомих причин не з'явились, будь-яких клопотань та заяв не надсилали. З урахуванням позицій сторін, їх пояснень, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає, що у задоволенні позовних вимог за позовом [PERSON] необхідно відмовити з таких міркувань. Доведено, що 07.02.2014 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик», в особі Гайсинського відділення, було укладено договір банківського вкладу «Золотий стандарт» у банківських металах № 139D- 1676 (надалі - Договір № 139D-1676). Згідно із п. 1.1. Договору № 139D-1676 банк зобов'язаний прийняти банківські метали (золото) Вкладника, на вкладний (депозитний) рахунок № 2630400Г139/2630.6.084355.004, що відкривається банком на його ім'я в сумі 71,70 (сімдесят одна ціла 70 сотих) унцій (2230 грам) на строк з 07.02.2014 р. по 06.02.2015 р., а також відповідно до положень п. 1.2. Договору № 139D-1676 банк зобов'язаний з 07.02.2014 р. по 06.02.2015 р. щомісячно, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, нараховувати проценти на вклад у розмірі 2,5 % річних. На виконання вимог договору №139D-1676 позивачка [PERSON] передала, а відповідач ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» прийняв 2230 грам золота 999,9 проби, що підтверджується актом приймання-передачі банківських металів від 07.02.2015 р. Датою вимоги вкладником вкладу сторони визначили кінець строку дії договору - 06.02.2015 р. [PERSON] неодноразово зверталася до банку 01.02.2015 р., 04.03.2015 р., 21.04.2015 р., 03.09.2015 р. з листами та претензіями, в яких вимагала повернення суми депозиту (а.с.а.с. 15-20). Повернення депозитного вкладу відповідач ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» почав здійснювати частково лише з 11.08.2015 р., при цьому проценти на депозитний вклад були нараховані відповідачем лише до за період із 07.02.2014 р. по 06.02.2015 р., вклад та зазначені проценти були отримані позивачем у період із 11.08.2015 р. по 05.10.2015 р. Строк (термін) дії Договору №139D-1676 визначено розділом 6. Зокрема, згідно із п 6.2. Договір втрачає силу за згодою сторін із моменту повернення банком вкладнику суми вкладу і процентів за цим вкладом, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 р. № 234 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05 квітня 2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно. Згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 квітня 2016 р. № 560, продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ ««Комерційний Банк «Хрещатик» з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно. 02 червня 2016 року Правління Національного банку України прийняло рішення № 46-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик». На підставі вищевказаного рішення Правління Національного банку України Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 03 червня 2016 року прийнято Рішення № 913 про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик» по 05 червня 2016 року включно. Спірні правовідносини регламентуються: - відповідно до пункту 8.8. спірного Договору № 139D-1676 правовідносини між Банком та Вкладником, не врегульовані даним Договором, регламентуються чинним законодавством України, нормативними актами Національного банку України та внутрішніми положеннями ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик»; - згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; - відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах; - статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації; - зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; - відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси. Оскільки, у період часу судового розгляду справи за цим позовом [PERSON] і ухваленні у ній кінцевого рішення у банку відповідачу ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» з 05 квітня 2016 р. вже було введено тимчасову адміністрацію, а в подальшому з 02 червня 2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний Банк «Хрещатик», у зв'язку із чим неможливо здійснити стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а правовідносини між ПАТ ««Комерційний Банк «Хрещатик» та вкладником [PERSON] регулюються не тільки положеннями Цивільного кодексу України і умовами Договору № 139D-1676, а й положеннями Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», останні з яких є спеціальними, і Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах, то враховуючи приписи і норми статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за якими під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення відсотків за користування вкладом, пені та відшкодування збитків (втраченої вигоди) через їх безпідставність. Такої ж правової позиції щодо вирішення цивільно-правових спорів про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, відсотків за користування вкладом, пені та відшкодування збитків дотримується й Верховний Суд України (Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі №6-1123 цс16), рішення та практика якого відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

Outcome: dismissed