Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду. В обґрунтування своєї заяви зазначив, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Дмитрівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, його позовні вимоги задоволені. Судом, зокрема, визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 0,6123 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Слов'янського район Донецької області по вул. Мирній, 21, яка відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 054291, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50 15 жовтня 1997 року, належала [PERSON]. До позовної заяви були додані документи, у тому числі копія державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий на імя спадкодавця [PERSON] Державний акт 1-ДН № 054291 на земельну був досліджений в судовому засіданні, в державному акті зазначене цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, особистого підсобного господарства, однак в рішенні суду не зазначене цільове призначення земельної ділянки. У звязку із викладеним, заявник просив суд ухвалити по справі додаткове рішення, в якому зазначити, що цільове призначення земельної ділянки загальною площею 0,6123 га № 21, яка розташована по вул. Мирній в с. Дмитрівка, Слов'янського району Донецької області, право власності на яку визнано судовим рішенням за [PERSON], для обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,25 га, та особистого підсобного господарства, площею 0,3623 га. Особи, що брали участь у справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання не з'явились. Відповідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, набуває висновку, що існують всі підстави для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~ \~ \~Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Дмитрівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, позовні вимоги задоволені повністю (а.с. 40-41). Судом встановлено, що при розгляді справи з приводу позовних вимог сторони подавали докази. Так, з мотивувальної частині зазначеного рішення вбачається, що в ході судового розгляду судом, як один із доказів наданих сторонами, було досліджено, зокрема, копію державного акту на право власності на земельну, згідно із яким, за життя, [PERSON] володіла на праві власності земельною ділянкою, розташованою по вул. Мирній, 21 у с. Дмитрівка Словянського району Донецької області, призначеною для обслуговування \~жилого будинку та господарських будівель, особистого підсобного господарства (а.с. 15, 15 з.б.). Як вбачається із резолютивної частини зазначеного рішення, судом було вирішено: - визнати за [PERSON], [INFO], - право власності на житловий будинок № 21, який розташований по вул. Мирній, у с. Дмитрівка, \~в Словянському районі Донецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05 вересня 2008 року у с. Дмитрівка Словянського району Донецької області,. - визнати за [PERSON], [INFO],в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05 вересня 2008 року у с. Дмитрівка Словянського району Донецької області \~- право власності на земельну ділянку розміром 0,6123 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Слов'янського район Донецької області по вул. Мирній, 21, яка у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 054291, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50 15 жовтня 1997 року, належала [PERSON]. (а.с. 41). Зазначене рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 24 грудня 2013 року. Таким чином, у резолютивній частині рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2013 року, не зазначено цільового призначення земельної ділянки, право власності на яку судом визнано за [PERSON] Відповідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Беручи до уваги встановлені судом факти, зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved