Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

04.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи їх тим, що з [PERSON] вона знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2004 року виконкомом Старовишневецької сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, актовий запис за № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 25 вересня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 25.05.2005 року виданим виконкомом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області та сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 23.04.2008 року виданим виконкомом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Діти проживають разом з нею і знаходиться повністю на її утриманні, що підтверджено довідкою, виданою виконкомом Роздорської селищної ради від 03 липня 2019 року. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дітей, щомісячно. Позивачка у судове засідання не з`явилась, але до його початку надала суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 вересня 2004 року [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому 25 вересня 2004 року виконкомом Старовишневецької сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області шлюбі, актовий запис за № 2. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.04.2008 року виданого виконкомом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON]. та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.2005 року виданого виконкомом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON]. та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] . Згідно довідки з місця проживання № 8053 від 03 липня 2019 року діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів враховується відсутність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, , що передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приписами статей 181, 192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючі встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що є всі підстави, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved