Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

04.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.08.2013 року по справі №191/2096/13-ц з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500 грн., [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500 грн. 00 коп., [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 400 грн., з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 16 травня 2013 року, і до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку з тим, що догляд за дітьми, їхнє харчування та лікування потребує значних матеріальних коштів, отримуваних нею коштів на зазначене не вистачає. Відповідач взагалі ухиляється від сплати призначених рішенням суду аліментів, і тому станом на 01.04.2018 року його заборгованість складає 78869 грн. 89 коп., у зв'язку із чим 05.04.2018 року [PERSON], тимчасово обмежено: у праві полювання; у праві керування транспортними засобами; у праві виїзду за межі України; у праві користування зброєю. Окрім того, з моменту постановлення вищевказаного рішення суду, відбулись зміни в законодавстві України, тому 500 грн., а тим більше 400 грн. на місяць є менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв'язку із чим вважає наявність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів у сумі 1500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили. З огляду на викладене, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2013 року по справі №191/2096/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей; стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією, відповідно до закону, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судовому засідання позивач змінила розмір аліментів, які просить суд стягнути у збільшеному розмірі з 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину на 1000 грн. на кожну дитину. Змінені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнав змінені позовні вимоги [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі мають трьох дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8-10), які проживають за адресою: [ADDRESS], разом із [PERSON] (а.с.11). 07 серпня 2013 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яке набрало законної сили 20.08.2013 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 400 (чотириста) грн. 00 коп., з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 16 травня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, в тому числі в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.06.2017 року, внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема до статті 182 СК України, частину другу якої викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати на утримання дитини, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення змінених вимог [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її користь з твердої грошової суми 500 грн. та 400 грн., на 1000 грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно і до повноліття дітей, починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили. Сторонам роз'яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дітей, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, оскільки в силу п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд також присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved