overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 жовтня 2004 року зареєстрував з відповідачкою шлюб. Від спільного життя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, в сім'ї не має порозуміння, тому позивач вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе. Просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 02 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області , актовий запис №239. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. В зв'язку з чим, суд вважає, за доцільне відповідно до вимог ст. ст. 169, 197 ЦПК України розглянути справу у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі матеріалів. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2004 року (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки, сторони стали чужими людьми, почуття любові між ними втрачено, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати в розмірі 487, 20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 вересня 2009 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2009 року, актовий запис № 1701 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 28 жовтня 1989 року, актовий запис №156, місце реєстрації: РайЗАГС міста Роздільна Одеської області. У сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка є дорослою. Спільне життя з відповідачем не склалося через сварки, образи, застосування до позивача фізичної сили, зловживання відповідачем алкогольних напоїв. Відповідач не вносить вклад до сімейного бюджету. З 2015 року стосунки сторін припинились. Просить суд розірвати її шлюб із [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала, строк для примирення просила не надавати, залишити їй прізвище - Динік, справу розглянути у її відсутності, про що надала суду заяву. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати, строк для примирення не надавати, справу розглянути у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON] (дошлюбне прізвище - Плашкіна), [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 28 жовтня 1989 року, актовий запис №156, місце реєстрації: РайЗАГС міста Роздільна Одеської області. Від шлюбу мають дорослу доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в звязку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. У звязку із задоволеннм позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 лютого 2014 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним у порядку передбаченому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, а саме шляхом надіслання до Міністерства юстиції Єгипту прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів відповідно до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54 (а/с 32-44). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 лютого 2014 року, актовий запис № 118 (а/с 9). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що він сплачує аліменти на утримання іншого сина Юрія, [INFO]. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 вересня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 4). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 28.02.2014 року рішенням Іванківського районного суду шлюб між нею та відповідачем було розірвано, а їх спільна дитина донька [PERSON], [INFO], залишилася проживати із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків та безпідставно відмовляється приймати належну участь в утриманні дитини. Позивач на даний час не працює та не може підтримати нормальний рівень забезпечення для доньки. Вона не знає достовірно де працює [PERSON] та про розмір його доходу, домовитися про способи виконання ним батьківського обовязку вони не можуть. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 600 гривень, починаючи із дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилась. До суду звернулась із заявою про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що працював у деревообробному цеху, у вересні 2015 року його звільнили; стверджує про те, що позивач знала де він працює. Сторони домовились про проживання позивача із дитиною у будинку відповідача у рахунок аліментів, відповідач пропонував засвідчити таку домовленість нотаріально, але позивач відмовилась. На даний час він ніде не працює, згоден платити аліменти у розмірі не більше 250 гривень на місяць. Так, в судовому засіданні встановлено, що 28.02.2014 року рішенням Іванківського районного суду Київської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя \~та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька (матері), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей суд визначає їх у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнень за один місяць. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 23 червеня 2007 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. 23 липня 2007 року народилась їх донька Анна, а 04 червня 2010 року син [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові один до одного, та вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з вересня 2013 року. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, тому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. У разі задоволення позову, бажала залишити прізвище, обране нею під час державної реєстрації шлюбу «Дрьомова». Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій проти задоволення вимог щодо розірвання їх з позивачкою шлюбу не заперечував, просив справу розглянути у його відсутності. За такого, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП №028649, виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 23 червня 2007 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 202. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Макарчук» на «Дрьомова» (а.с.5). Проте шлюб між сторонами не склався, вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного з вересня 2013 року. Сторони мають неповнолітніх дітей, доньку Анну, [INFO] та сина Романа, [INFO], які мешкають разом з матірю. Спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх неповнолітніх дітей на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом ів обгрунтування позову зазначила, що 08 жовтня 2011 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено запис за №39. За час спільного проживання та шлюбу 01 липня 2012 року народився син [PERSON]. Позивачка зазначає, що одруження з [PERSON] виявилося невдалим, між нею та [PERSON] не було і не має взаєморозуміння, рідко доходили до згоди при вирішенні сімейних питань. По вказаних причинах між ними виникали сварки, скандали. Усі спроби позивачки направлені на те, щоб налагодити нормальне сімейне життя та стосунки позитивних результатів не давали, а тому близько двох місяців назад після чергової сварки вона, забравши дитину та свої речі, переїхала проживати до батьків. З часу переїзду і до даного часу практично не спілкуються і ніяких стосунків не підтримують. Позивачка вважає, що за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам дитини, яка на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила шлюб розірвати без надання строку на примирення, дитину залишити проживати з нею, заявила, що після розірвання шлюбу обирає прізвище «Дяченко». Відповідач позов визнав повністю, погодився з тим, що шлюб має бути розірваний без надання строку на примирення, підтвердив, що згоден на проживання дитини з позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони фактично сімейних стосунків не підтримують і це дає суду підстави для висновку про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Малолітню дитину сторін слід залишити проживати з позивачкою, з якою дитина за взаємною згодою сторін проживає після фактичного припинення між сторонами шлюбних стосунків. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу 08 жовтня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис за № 39, прізвище змінила позивачка, яка мала дошлюбне прізвище «Вакульчук». Позивачка\~в судовому засіданні заявила, \~що бажає залишити прізвище «Дяченко». \~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з \~відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487,20грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області актовий запис № 236. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони не проживають однією родиною вже тривалий час у звязку з непорозуміннями, які виникали в родині, щодо різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливі. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. До судового засідання сторони надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідачка позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи єдиний намір сторін припинити шлюбні стосунки, суд вважає можливим не надавати сторонам строк для припинення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. На даний час бажання сторін зберегти родину відсутні. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, які наведені у позовної заяві, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved