Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

03 січня 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі з 1500 гривень щомісячно на 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області в 2017 році розірвано. В 2017 році рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно до повноліття дочки. Вказує, що на теперішній час не може сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки офіційно не працює, соціальної допомоги не отримує та на його утриманні знаходиться його мати [PERSON], що є, на його думку, підставами для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дочки [PERSON]. В судове засіданні позивач не зявився. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримав. Надіслав також копію свідоцтва про шлюб, копію рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року та копію чека з описом документів, які просив суд долучити до матеріалів справи /а.с. 32-36/. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с.62/. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причину неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~\~зареєстрували шлюб\~21\~серпня 2015\~року у\~Відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Южноукраїнського міського\~управління юстиції\~у Миколаївській\~області за\~актовим записом\~№192,\~який рішенням\~Южноукраїнського міського\~суду Миколаївської\~області від\~24\~липня 2017\~року було\~розірвано /а.с. 73/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, починаючи з 21 червня 2017 року і до повноліття дочки /а.с. 34/. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ст. 182 СК України та роз'яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Стаття 192 Сімейного Кодексу України, передбачає, що розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов'язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Позивач вважає, що змінилось його матеріальне становище та визначений судом розмір аліментів, на його думку, на даний час є занадто великим. Як вбачається зі змісту рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року у справі №486/655/17 /а.с. 34/, яке набрало законної сили 02 вересня 2017 року, [PERSON] в судове засідання не зявився, заперечення на позовну заяву не подав. Тому при постановленні рішення суд виходив із обставин, викладених позивачем в позовній заяві, наявних в матеріалах справи доказах в сукупності та не мав можливості в повному обсязі оцінити майновий стан позивача, його працевлаштування та, як наслідок, можливість позивача сплачувати аліменти саме в розмірі 1500 гривень щомісячно. [PERSON] погодився з таким рішенням суду, оскільки не додав до позовної заяви постанову апеляційного суду. Суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що на його утриманні перебуває його мати [PERSON], оскільки хоча він і надав довідку, видану виконкомом Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області /а.с. 7/, однак у вказаній довідці не вказано час, підставу та причини перебування матері на утриманні [PERSON] Доказів того, що на цей час, порівняно з липнем 2017 року, змінився його матеріальний або сімейний стан та він не спроможний сплачувати у теперішній час аліменти у сумі, визначеній рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року суду, [PERSON] надано не було. Стосовно наданої позивачем довідки №2623 від 22 листопада 2017 року, виданої виконавчим комітетом Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області /а.с. 6/, вказана довідка підтверджує той факт, що позивач на даний час ніде не працює, а тому розмір аліментів, визначений рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року є розумним та таким, що відповідає чинному законодавству України. Суд визнає, що надані позивачем докази жодним чином не доводять тих обставин, які є підставою для зменшення розміру аліментів та передбачені частиною першою\~статті 192 СК України. Наведене свідчить про те, що підстави для зменшення розміру аліментів, відсутні. При цьому суд вважає, що розмір стягуваних з [PERSON] аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітньої дитини, а обставини, на які посилається позивач, як на підставу зменшення розміру аліментів, були враховані при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню та на даний час не змінилися, належних доказів утримання ним матері суду не надано, у звязку з чим суд прийшов до висновку що, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed