Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

02.06.2020 року Моторне (транспортне) бюро України звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.07.2017 року о 21 год. 20 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Honda» державний номерний знак « [NUMBER] » в м. Одеса по вул. Разумовській допустив зіткнення з транспортним засобом «Subaru», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Приморського районного суду м. Одеси справа №522/14053/17 від 29.08.2017 року відповідач винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, у зв`язку з чим потерпіла особа повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про настання дорожньо-транспортної пригоди та надало останньому усі необхідні документи надання яких передбачається ст. 35 Закону України №1961-IV. Зокрема потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі, у зв`язку з чим у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу передано на розгляд за територіальною юрисдикцією до Приморського районного суду м. Одеси. 10.09.2020 року за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду головуючому судді- Кузнецовій В.В. Ухвалою суду від 11.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження призначено на 26 жовтня 2020 на 12 год. 00 хв. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 26.10.2020 року та 25.11.2020 р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поштове повідомлення повернуто судові з поміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Станом на 25.11.2020 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16.07.2017 року з вини [PERSON] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого автомобілі «Honda», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та «Subaru», державний номерний знак « [NUMBER] », отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2017 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. [PERSON] станом на 20.05.2017 року не мав страхового полісу на автомобіль «Honda», державний номерний знак « [NUMBER] », що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Постраждала особа у ДТП [PERSON] зверталась до МТСБУ з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідно до висновку №27-07/17 А вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Subaru», державний номерний знак « [NUMBER] » складає - 62 367,77 грн., 01.11.2017 року позивачем здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 62 367,77 грн. (за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу), що підтверджується платіжним дорученням № 1261084 від 01.11.2017 року. Окрім цього, позивачем було понесено витрати на проведення незалежного оцінювання вартості пошкоджень транспортного засобу у розмірі 820,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1260509 від 10.10.2017 року. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Судом встановлено, що МТСБУ виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 62 367,77 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується наказом МТСБУ № 9972 від 31.10.2017 року та платіжним дорученням № 1261084 від 01.11.2017 року, за шкоду заподіяну з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідач не з`являвся в судове засідання та не надав доказів, які б спростовували твердження позивача. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України , позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як зазначено в ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У той же час, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлює, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Таким чином, та задоволення вимог позивача в повному обсязі. З огляду на вищевикладене, з урахуванням встановленої вини з боку [PERSON] у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про набуття позивачем права регресної вимоги після виплати страхового відшкодування та задоволення позовних вимоги в повному обсязі. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved