Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

03 серпня 2018року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 30 листопада 2017 року, близько 08 год. 30 хв., [PERSON] керуючи транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO Т13110, номерний знак [NUMBER], рухаючись у м. Нова Одеса по вул. Шкільна в районі перехрестя з вул. Центральною, не виконавши вимоги дорожнього знаку, здійснив поворот ліворуч, не надавши перевагу в русі транспортному засобу ЗАЗ 1103, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва, відповідача визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху що привело до пошкодження транспортних засобів та накладено адміністративне стягнення. Позивач вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль фізично знищено, тобто вартість його відновлювального ремонту перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно звіту оцінювача позивачу було завдано матеріальну шкоду у розмірі 36815,46грн. Вартість послуг оцінювача які оплатив позивач склала 2000грн. Крім того внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав легкі тілесні ушкодження, потрапив до лікарні і у зв'язку з цим поніс витрати на лікування у сумі 2312,20коп. Позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спору звертався до відповідача з претензією, але відповідач відмовив. Посилаючись на вищевикладене позивач просив стягнути з відповідача вказані суми коштів, а також судові витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у порядку загального провадження За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як видно із постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва №490/11550/17 від 12.02.2018, [PERSON] 30 листопада 2017 року, близько 08 год. 30 хв., керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO Т13110, номерний знак [NUMBER], рухаючись у м. Нова Одеса по вул. Шкільна в районі перехрестя з вул. Центральною, не виконав вимоги дорожнього знаку, здійснив поворот ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу ЗАЗ 1103, номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення, що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів. Вищевказаною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як видно із висновку за звітом №169-18 від 30.07.2018року про незалежну оцінку майна з визначення матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля ЗАЗ 1103 0701 реєстраційний номер [NUMBER], вартість матеріального збитку заподіяного пошкодженням вищевказаного автомобіля становить 36815грн.46коп. При цьому суб'єктом оціночної діяльності у своєму звіті встановлено, що ринкова вартість вищевказаного автомобіля до ДТП становить 36815грн.46коп., а вартість його відновлювального ремонту 60187грн. 55коп. Згідно ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Як видно із медичної карти [PERSON] 30.11.2017року він звернувся до лікарні із скаргами на біль у грудях, який виник після травми отриманої під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30.11.2017року близько 08 год. 30 хв. На купівлю призначених лікарями медичних препаратів позивач витратив 2312грн. 20 коп., що підтверджується вищевказаною медичною картою та відповідними квитанціями. Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно зіст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 1статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частинами 1, 2, 3, 4статті 1187 ЦК України регламентовано, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] має право розпоряджатися автомобілем ЗАЗ 1103, номерний знак [NUMBER], на підставі довіреності виданої власником вказаного автомобіля [PERSON], посвідченої 13.02.2017року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В. Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну, такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», На підставі статті 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі (постанова ВСУ 14 лютого 2018 року 754/1114/15-ц). Верховний суд України у своїй постанові від 26 жовтня 2016р., у справі № 6-954цс16 дійшов висновку, що потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді має право стягнути шкоду безпосередньо з особи, яка її завдала, навіть якщо цивільно-правова відповідальність цієї особи застрахована. З наведеного видно, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, підтверджуються відповідними доказами які було досліджено судом, визнано належними, допустимими, достовірними та достатніми, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правничу допомогу та витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Позивач поніс судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000грн., витрати на оплату послуг суб'єкта оціночної діяльності - 2000грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 704грн 80 коп., які підтверджено документально, а отже ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved