Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

03.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1779,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначила, що з відповідачем вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. У зв`язку з тим, що відповідач не бере участі в утриманні дитини позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася. При тому надала письмову заяву про підтримання позову, та клопотала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, при тому подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову в повному обсязі. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьому судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дитини. Відповідно ст. 182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання\~ \~щодо \~\~розміру\~\~аліментів,\~суд\~повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне\~ становище\~ дитини\~\~і платника аліментів;\~\~наявність в\~\~останнього\~\~інших\~\~неповнолітніх дітей, непрацездатних\~ чоловіка, \~дружини, \~батьків, \~повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Отже, відповідач як батько дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1779,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved