overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

03.09.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з [PERSON]; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.11). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.10). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

03.09.2014 р. до суду подано позов, в якому позивачка вказала, що в день смерті її дядька [PERSON], [INFO] в м. Гайсині, відкрилася спадщина, зокрема, на належну покійному 35/100 частину житлового будинку [ADDRESS], єдиною спадкоємицею за заповітом є позивачка - його племінниця [PERSON], однак через скрутне матеріальне становище нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без неї, вимоги задовільнити повністю (а.с. 26). Представник відповідача Гайсинської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.27). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає заявлені вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що 35/100 частини житлового будинку [ADDRESS], належать [PERSON], померлому [INFO], на час відкриття спадщини померлого [INFO] [PERSON] його племінниця [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом належного на праві власності померлому спадкодавцеві 35/100 частини житлового будинку [ADDRESS], однак позивачка перебувала у скрутному матеріальному становищі, тому нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; - п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, за яким в судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; Оскільки, померлому [INFO] [PERSON], належала 35/100 частина житлового будинку [ADDRESS], спадкоємицею є племінниця [PERSON], [INFO], яка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її спадкодавця [INFO] [PERSON], [PERSON] через те, що перебувала у скрутному матеріальному становищі , що суд визнає поважною причиною, то задля захисту спадкових інтересів [PERSON] рішенням суду визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2014 р., згідно з яким [INFO] в м.Гайсин помер [PERSON] у віці 81 рік (а.с.10); - копією заповіту серії ВМО № 042488 від 02.04.2009 р., за яким [PERSON] заповів все своє майно племінниці [PERSON] (а.с. 11); - копією договору купівлі-продажу від 16.04.1991 р. за яким [PERSON] продала [PERSON] 35/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.17).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

03.09.2014 р. заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON], [INFO], вказуючи, що [INFO]. в с.Жерденівка Гайсинського району помер його батько [PERSON], який був похований на підставі лікарського свідоцтва про смерть, [INFO]. помер його брат [PERSON], який мав би займатись реєстрацією смерті, але за життя цього не зробив, тому свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO] відсутнє, просив встановити факт смерті його батька [PERSON] для видачі свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану і подальшого оформлення спадкового майна. Представник Жерденівської сільської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовольнити вимоги заяви (а.с.24). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та дослідження доказів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю. Доведено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO]. в с.Жерденівка Гайсинського району, але факт смерті не був зареєстрований, свідоцтво про смерть не видавалось, в звязку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину після свого батька. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлено факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Оскільки, всудовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] помер [INFO]. в с.Жерденівка Гайсинського району, але факт його смерті не зареєстрований належним чином, що для заявника має юридичне значення і дозволяє отримати в органах державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтво про смерть, то даний факт необхідно встановити рішенням суду для подальшого оформлення заявником спадщини у встановленому законом порядку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON], [INFO], помер [INFO]. в с.Жерденівка Гайсинського району; - довідкою виконкому Жерденівської сільської ради № 247 від 27.08.2014 р. про те, що відомості про смерть [PERSON] відсутні (а.с. 12); - довідкою виконкому Жерденівської сільської ради № 248 від 27.08.2014 р. про те, що станом на 15.04.1991 р. особистий рахунок [NUMBER], згідно господарської книги № 10 до складу двору [ADDRESS] відносився [PERSON] (а.с. 12); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.11.1955 р., за яким [INFO]. народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

03.09.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.09.2009 року між ними був зареєстрований шлюб. В зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2009 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

03.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо здійснення ним права користування та розпорядження житловим будинком, просив встановити факт належності йому [PERSON], свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Казанківської селищної ради за №58 від 27 квітня 1984 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] пояснив, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Казанківської селищної ради за №58 від 27 квітня 1984 року, він є власником житлового будинку [ADDRESS]. У зв'язку з допущеною у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок помилкою, а саме в зазначені його імені вказано «[PERSON]», тоді як у паспорті записано «[PERSON]». Казанківська селищна рада відмовила йому у внесені виправлень до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, тому змушений звернутися до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Казанківської селищної ради за №58 від 27 квітня 1984 року. Представник заінтересованої особи Казанківської селищної ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву про можливість слухання справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. З архівної копії рішення виконавчого комітету Казанківської селищної ради народних депутатів №58 від 27.04.1984 року «Про затвердження права власності на житлові будинки в смт. Казанка» вбачається, що затверджено право власності на жилу будівлю за - [PERSON], [ADDRESS]. З копії паспорту серії [NUMBER] виданого Казанківським РВ УМВС України в Миколаївській області від 12 березня 2008 року вбачається, що прізвище, ім'я, по батькові заявника зазначено «[PERSON]». Дослідженні докази вказують на те, що в документах, а саме у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок допущена помилка, усунення якої є неможливо, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON], [INFO], свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Казанківської селищної ради за №58 від 27 квітня 1984 року, має для заявника юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право користування та розпорядження житловим будинком, тому суд задовольняє його заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

03.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.12.2003 року Дідовицькою сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 14. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій просить справу слухати без його участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.12.2003 року Дідовицькою сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 14 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Сторони більше разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідачка поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

03.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.09.1989 р. він одружився із відповідачкою. Спільних дітей не мають. Сімейне життя із відповідачкою не склалося, з 2011 року вони проживають окремо. На даний час шлюбні відносини між ним і відповідачкою припинено. Спору про поділ спільного майна не має. Позивач просить шлюб, зареєстрований між ним і відповідачкою розірвати. Відповідачка надала заяву про визнання позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та позицію відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, встановив наступне. 26.09.1989 р. [PERSON] та [PERSON] вступили в шлюб. Сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам подружжя. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

03.09.2014 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2007 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №139. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили в кінці листопада 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору на даний час не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 28.12.2007 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили в кінці листопада 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору на даний час не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

03.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона 15.07.2006 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, обов'язків покладених на нього законом не виконує, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує. ( а.с. 9,13 - заяви). В порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 15.07.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблений актовий запис № 316 ( а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. ( а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

03.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матір'ю. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд в порядку ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 жовтня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Невицької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 08. З матеріалів справи вбачається, що почуття любові та поваги у них втрачені, вони не підтримують шлюбних стосунків, спору з приводу спільного майна та сплати аліментів не мають. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено у ході розгляду справи, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечить їх інтересам та може негативно відображатися на їх здоров'ї, на підставі чого суд прийшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання малолітньої дитини суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. З врахуванням вищенаведеного та вимог ст. 160 СК України, суд вважає, що вимога позивача про залишення малолітніх дітей на проживанні при матері є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

03.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі (а.с.4) та мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.6). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved