Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

03.08.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Як зазначено у позові, у даному будинку в якості члена сім'ї, колишнього чоловіка матері позивачки зареєстрований [PERSON], [INFO], який з 1999 року не проживає у будинку позивачки. При цьому позивачка вказує, що особистих речей відповідача у будинку немає, участі у витратах по оплаті комунальних послуг відповідач не несе, а факт його реєстрації перешкоджає позивачу отримати житлову субсидію. Позивачка просила суд постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, надали заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON], будучи належним чином, за правилами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, повідомленим про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заперечень на позовну заяву від нього не надійшло,тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, у заочному порядку. На підставі ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору купівлі-продажу № 1506-171 (біржовий контракт) від 15 червня 1998 року, укладеного Універсальною товарною біржею «Сприяння» на а. с. 13, [PERSON], 1975 року народження, належить будинок [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації Артемівської міської ради Донецької області. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії домової книги для прописки громадян та довідки від 15.08.2017 року, виданою Бахмутською міською радою, [PERSON], 1951 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS].(а. с. 10-12, 19). В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно тривалий час, а саме: з 1998 року за місцем своєї реєстрації не проживає. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність реєстрації відповідача у спірному жилому приміщенні є для позивача перешкодою у вільному користуванні, володінні та розпорядженні своєю власністю, а також нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved