Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

04.03.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO], зазначивши в обґрунтування позову, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 05.07.2008 року по січень 2016 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. З відповідачем вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Як мати, вона піклується вихованням та повноцінним розвитком неповнолітньої дитини, але має маленький дохід та не у змозі в повному обсязі забезпечувати дитину усім необхідним. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини, оскільки офіційно працює і отримує постійно дохід. На сьогоднішній день між ними не досягнуто домовленості про надання допомоги на утримання сина, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить його задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилась, направивши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач позов визнав, пояснивши суду, що ніколи від утримання своєї дитини не відмовлявся і продовжує надавати йому допомогу, на даний час працює і в змозі матеріально утримувати свого сина. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Як встановлено ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі з 05.07.2008 року. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.01.2016 року, справа №504/3112/15-ц, шлюб між подружжями [PERSON] розірвано /а.с.6/. 31.10.2008 року у подружжя народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Коблівською сільською радою Бережанського району Миколаївської області, актовий запис за №38 /а.с.5/. Згідно довідки виконкому Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 24.02.2016 року, [PERSON], 1991 року народження, зареєстрована та проживає в [ADDRESS], де разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні неповнолітній син - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. При визначені розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.180,181,183,191 СК України і

Outcome: approved