overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

03 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 31.01.2014р. о 22год. 09хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 31.01.14р. о 22год 09хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради у супроводі за направленням лікаря-психіатра Падафа І.В. Синельніковської ЦРЛ. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий агресивний в адресу сім'ї. Повідомляє, що бабуся діє на нього гіпнозом, схиляє до сексу. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

03 лютого 2014 року КУСОР «Білопільський дитячий будинок-інтернат» звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] та призначення йому опікуна. Свої вимоги мотивує тим, що в дитячому будинку-інтернаті на державному забезпеченні та вихованні з 06 червня 2008 року знаходиться [PERSON], який є інвалідом з дитинства. Посилаючись на викладене, просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити йому опікуна - директора КУСОР «Білопільський дитячий будинок-інтернат» - Турчина В.І. У судове засідання представник заявника Місан А.В. не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву просить задовольнити (а. с. 33). Представник Органу опіки та піклування Білопільської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 31). Директор КУСОР Білопільський дитячий будинок-інтернат - Турчин В.І. у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та про призначення його опікуном [PERSON] (а. с. 34). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 3). Рішеннями Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2005 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] (а. с. 8). З 06 червня 2008 року [PERSON] знаходиться в КУСОР «Білопільський дитячий будинок інтернат» на повному державному забезпеченні (а. с. 4). Відповідно до довідки Сумського обласного психоневрологічного диспансеру від 25 квітня 2008 року та висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини КУСОР «Білопільський дитячий будинок-інтернат» від 20 листопада 2010 року [PERSON] встановлений діагноз помірна розумова відсталість (а. с. 16, 18). Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 24 лютого 2014 року №66 [PERSON] виявляє ознаки помірної розумової відсталості (імбецильність). За своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 25-27). Із заяви директора КУСОР «Білопільський дитячий будинок-інтернат» - Турчина В.І. вбачається, що він згоден на призначення його опікуном над [PERSON] (а. с. 7). З подання Органу опіки та піклування Білопільської міської ради від 11 лютого 2014 року №56/02-16 вбачається, що вказаний Орган просить призначити Турчина В.І. опікуном над [PERSON] (а. с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним і призначити його опікуном директора КУСОР «Білопільський дитячий будинок-інтернат» - Турчина В.І. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

03 лютого 2014 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі 2/756/199/14 (Унікальний номер: 756/9904/13-Ц), яким частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Астра Банк». У вступній та резолютивній частинах даного рішення суду допущено описку, а саме невірно зазначено по батькові позивачки: «Корнилівна» замість вірного: «Корниліївна». 14.02.2014 року позивачка звернулась до суду із заявою про виправлення описки. Згідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може за власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути заяву про виправлення описки у рішенні суду за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2014 року у цивільній справі № 2/756/199/14 року, яким частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Астра Банк». У вступній та резолютивній частинах рішення суду допущено описки, а саме: невірно зазначено ім'я позивачки: «Корнилівна», замість вірного: «Корниліївна». Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд вважає необхідним виправити допущені у судовому рішенні описки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

03 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Ясинуватської державної райдержадміністрації Донецької області про визнання права власності. Ухвалою суду від 03 березня 2014 року первісний відповідач Ясинуватська райдержадміністрація Ясинуватського райрну Донецької області було замінено на належного Соловйовську сільську раду Ясинуватського району Донецької області. В позовній заяві позивач [PERSON] зазначила, що рішенням Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області від 26.01.2000 року [PERSON] було видано дозвіл на будівництво - хозсарая 2,2*3м, хозприміщення - 1,07*2,5 м, гаража - 2,85*2,8м та оформлення документів на домобудівництво - житловий будинок 12,55*6,5 м, веранди для скота 6,2*3,74 м, погреба 1,9*2,2 м, хозсарая для вугілля 3,0*3,2 м, хозсарая для інвентарю 2,8*3,0 м, літньої кухні 4,95*3,3 м, веранди до літньої кухні 2,2*2,5 м, надвірного туалету 1,0*1,0 м, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. При нотаріальном оформленні спадщини [PERSON] ій стало відомо, що [PERSON] зареєструвала будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] у БТІ Ясинуватської міської ради та отримала технічну документацію. Разом з тим, не оформила за своє життя право власності га домоволодіння з господарськими спорудами у відповідних реєстраційних органах. Просила суд визнати право власності на житловий будинок з господарським спорудами за адресою: [ADDRESS] після смерті своєї матері [PERSON] Від позивача надійшла заява про розгляд справи у ії відсутність, підтримала позовні вимоги, просив позов задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

03 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. З листопада 2013 року з відповідачем проживають окремо. Відповідч [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дочка знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] працює, має стабільний дохід. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти по 1/4 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо задоволення вимог позивача. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задоволює і присуджує до стягнення з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання дитини по 1/4 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Також до стягнення з відповідача підлягає 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

03 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний. Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоча має можливість надавати таку допомогу. Позивач працює лампівником ДП «Передпускова дирекція шахта №10 «Нововолинська». Коштів на забезпечення дітей всім необхідним не вистачає. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримав і пояснили, що позивач з відповідачем мають від шлюбу неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Вказують, що позивачу не вистачає коштів для забезпечення дітей всім необхідним. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги, тому просять стягувати з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що він на даний час не працює, зареєстрований на обліку в центрі зайнятості як безробітний, проходить за направленням МЦЗ професійне навчання по перекваліфікації. Вказує, що відповідач не може надавати допомогу позивачу на утримання дітей в розмірі по 1000 грн., та заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час не виконує в добровільному порядку обов'язки по утриманню дітей. Всупереч ст.60 ЦПК України, належних доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу позивачу відповідач суду не надав, тому врахувавши матеріальний стан сторін, суд визначає до стягнення з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. До задоволення також відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 350 грн. понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.10,18).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

03 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.10.2006 року вона уклала шлюб, зареєстрований Виконкомом Родинської міської ради м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 64 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 23 жовтня 2006 року зареєстрували Виконкомом Родинської міської ради м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 64 (а.с. 5), від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 10,11). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

03 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між сторонами, що зареєстрований 18 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 116. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що 18 листопада 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сварки з приводу чого переросли в неприязні стосунки. На даний час відповідач проживає з іншим чоловіком. Сумлінне проживання припинено з 02 січня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, оскільки не має наміру на примирення з відповідачем. Відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Судом встановлено, що 18 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 18 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 116. Згідно положень ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

03 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає в ньому з 2010 року без поважних причин. Представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, у своїй нотаріально завіреній заяві від 31 серпня 2013 року дав згоду на зняття його з реєстраційного обліку в м. Чернігові, у зв'язку з реєстрацією за адресою: [ADDRESS]. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вказавши, що позов підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] є власником ? частини вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.08.2006 року, а за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частину квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.08.2006 року та ? частину на підставі договору дарування від 03.11.2008 року № 9546. В даній квартирі, крім позивача та третіх осіб, зареєстрований також [PERSON] (а/с 5). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з 2010 року, участі у витратах на утримання житла не приймає, що підтверджується актом від 27 січня 2014 року (а/с 7). Відповідно до згоди від 31 серпня 2013 року (а/с 6), [PERSON] дав згоду на зняття його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з реєстрацією його за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved