Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

03.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ВФ Ритейл» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії по поверненню коштів за придбаний товар, відшкодування заподіяної моральної шкоди, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах та з представником - адвокатом Довженком В.І., посилаються на те, що він 04.05.2019 року придбав в магазині «VODAFONE», який розташований в м.Маріуполі по пр. Миру, 75-б, смартфон SAMSUNG GALAXY A50 128GB BLUE за ціною 9999 грн., отримавши від останнього безпосередньо сам товар, гарантійний талон із зазначенням гарантійного строку 12 місяців. Перед покупкою даного смартфону він його перевірив і він був в робочому стані. Будь-яких очевидних недоліків в телефоні він не помітив. Після покупки смартфону перед початком користування ним було виявлено недоліки у вигляді мерехтіння дисплею. Відповідно до акту (оцінки технічного стану) від 27.05.19 року, складеному авторизованим сервісним центром SAMSUNG, розташованим в м.Маріуполі по пр. Металургів, 47, в результаті зовнішнього огляду та тестування телефону встановлено, що заявлений дефект проявився та механічних пошкоджень не виявлено. Відповідно до технічного висновку про стан техніки клієнта № 397 від 03.09.2019 року, в ході зовнішнього огляду телефону було виявлено пошкодження дисплейного модулю (екран + тачскрин) телефону, заміна якого є необхідною. На підставі перерахованих несправностей, подальший ремонт апарату, виходячи з середньоринкових цін і особливостей конструкції, складає 2600 грн. Він звернувся до магазину і в бесіді з сервісним менеджером щодо пропорційного зменшення ціни смартфону, він пояснив, що єдиним варіантом вирішення проблеми є безоплатний гарантійний ремонт, проти чого він заперечує, оскільки немає гарантій того, що після ремонту даний недолік буде усунутий. Після чого, він 02.06.2019 року звернувся до відповідача з письмовою претензією, в якій просив здійснити пропорційне зменшення ціни придбаного товару, зменшивши ціну на 3500 грн. шляхом повернення йому даної суми. Він отримав листа від відповідача, в якому йому було відмовлено в задоволенні заявлених вимог. Протиправними діями йому було заподіяно моральну шкоду, що виразилось у втраті дорогоцінного часу та прикладати додаткові зусилля. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача 2600 грн. в рахунок пропорційного зменшення ціни придбаного товару, витрати на діагностику в сумі 100 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. А також відшкодувати заподіяну моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Позивач та його представник - адвокат Довженко В.І. у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, адвокат Линник Л.С., у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду відзив, в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності відповідача, та зазначила, що позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Товар смартфон SAMSUNG GALAXY A50 128GB BLUE було придбано позивачем у магазині ТОВ «ВФ Ритейл» 04.05.2019 року, відповідав належній якості та не мав недоліків чи механічних пошкоджень, оскільки після його придбання, зауважень до якості товару позивачем не заявлялось, а його перевірка відбувалась у його присутності. На момент звернення позивача гарантійний строк на пристрій не сплинув та не порушені гарантійні умови виробника. Споживачу було запропоновано провести гарантійне обслуговування смартфону на безоплатній основі. На що було отримано відмову та висунуто вимогу про зменшення ціни на товар у розмірі 3500 грн. Оскільки позивач відмовився передавати товар для усунення недоліку по гарантії та не сплачував вартість робіт по усуненню недоліку, а також вартість матеріалів, тому встановити розмір пропорційного зменшення ціни на товар смартфон SAMSUNG GALAXY A50 128GB BLUE не можливо. На момент звернення до суду із позовом позивач зменшив розмір своєї вимоги з 3500 грн. до 2600 грн. На доказ розміру пропорційного зменшення ціни на товар, позивачем надано технічний висновок про стан техніки клієнта № 37 від 03.09.2019 року, зроблений ФОП [PERSON] . Проте наданий доказ не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки він є недопустимим доказом. Таким чином, позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження розміру, на який може бути зменшено ціну на товар. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то позивач не надав жодного доказу на підтвердження факту звернення за правовою допомогою. Щодо вимог про відшкодування заподіяної моральної шкоди, то позовна заява не містить ані доказів, ані жодного обґрунтування завдання споживачу моральної шкоди. Крім того, просила застосувати строк позовної давності. З`ясувавши позицію сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і не підлягаючими задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач [PERSON] 04.05.2019 року придбав в магазині «VODAFONE», який розташований в м.Маріуполі по пр. Миру, 75-б, смартфон SAMSUNG GALAXY A50 128GB BLUE за ціною 9999 грн., отримавши від останнього безпосередньо сам товар, гарантійний талон із зазначенням гарантійного строку 12 місяців. Перед покупкою даного смартфону [PERSON] перевірив його і телефон був в робочому стані. Будь-яких очевидних недоліків в телефоні він не помітив. Після покупки смартфону перед початком користування ним було виявлено недоліки у вигляді мерехтіння дисплею. Відповідно до акту (оцінки технічного стану) від 27.05.2019 року, складеному авторизованим сервісним центром SAMSUNG, розташованим в м.Маріуполі по пр. Металургів, 47, в результаті зовнішнього огляду та тестування телефону встановлено, що заявлений дефект проявився та механічних пошкоджень не виявлено. 02.09.2019 року позивач звернувся до ФОП [PERSON] для проведення діагностики та оформлення висновку про технічний стан побутової техніки, у зв`язку із чим, 02.09.2019 року між ними було укладено відповідний договір № 397. Відповідно до технічного висновку про стан техніки клієнта № 397 від 03.09.2019 року, складеного сервісним інженером [PERSON] , в ході зовнішнього огляду телефону було виявлено пошкодження дисплейного модулю (екран + тачскрин) телефону, заміна якого є необхідною. На підставі перерахованих несправностей, подальший ремонт апарату, виходячи з середньоринкових цін і особливостей конструкції, складає 2600 грн. Після отримання висновку, позивач звернувся до магазину і в бесіді з сервісним менеджером щодо пропорційного зменшення ціни смартфону, він пояснив, що єдиним варіантом вирішення проблеми є безоплатний гарантійний ремонт, проти чого він заперечує, оскільки немає гарантій того, що після ремонту даний недолік буде усунутий. Не погодившись із запропонованою пропозицією відповідача, позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією, в якій просив здійснити пропорційне зменшення ціни придбаного товару, зменшивши ціну на 3500 грн. шляхом повернення йому даної суми. Згідно повідомлення № В/19/019 від 06.06.2019 року на письмову претензію, відповідач відмовив у задоволенні заявлених вимог, оскільки позивач не сплачував вартість робіт по усуненню недоліків, а також вартість матеріалів, тому встановити розмір пропорційного зменшення ціни на товар не передбачається можливим, у зв`язку із чим, вимога про пропорційне зменшення ціни за товар на суму 3500 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Позивач просив суд захистити його права як споживача, стягнути з відповідача на його користь 2600 грн. в рахунок пропорційного зменшення ціни придбаного смартфона, задовольнивши позов в повному обсязі. Виник спір, який в добровільному порядку не вирішено і позивач вимушений був звернутися з позовом до суду. Суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилом частини першої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Правові наслідки передання товару неналежної якості передбачені як статтею 678 ЦК України, так і статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів». У разі виявлення недоліків у товарі, правовідносини сторін регламентуються ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». У відповідності до абз.1 та абз.2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товар на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті (частина третя статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до пп.12, 15 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Таким чином, для визнання недоліків товару істотними в наявності мають бути три обов`язкові ознаки та хоча б одна із факультативних ознак, які передбачені пунктами «а», «б» чи «в» п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Істотні недоліки, що виникли з вини виробника (продавця, виконавця), чи фальсифікований товар у разі виникнення потреби у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, підтверджуються висновком експертизи, яку продавець відповідно до п. 13 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 «Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, зобов`язаний організувати у триденний термін із дня одержання письмової заяви від споживача. Відповідно до ст. 675 ЦК України, товар, який продавець зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Відповідно до ч. 1 ст. 676 ЦК України, гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Згідно до ч. 3 ст. 680 ЦК України, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено факт наявності недоліків в роботі вищевказаного смартфону SAMSUNG GALAXY A50 128GB BLUE. Технічний висновок про стан техніки клієнта № 397 від 03.09.2019 року, складений сервісним інженером [PERSON] , в ході зовнішнього огляду телефону було виявлено пошкодження дисплейного модулю (екран + тачскрин) телефону, заміна якого є необхідною; на підставі перерахованих несправностей, подальший ремонт апарату, виходячи з середньоринкових цін і особливостей конструкції, складає 2600 грн., не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки є недопустимим доказом, виходячи з наступного. Відповідно до інформації, яка містить в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, ФОП [PERSON] зареєстрований 12.08.2014 року і основними видами його діяльності є: Код КВЕД 95.11 - ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування (основний); Код КВЕД 95.21 - ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення; Код КВЕД 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. Таким чином, суд приходить до висновку, що ФОП [PERSON] не є спеціалістом з ремонту телекомунікаційного обладнання, доказів того, що він є спеціалістом з необхідним обсягом повноважень на видачу висновків про обсяги та вартість ремонтних робіт вказаної вище моделі смартфону, суду не надано, тому суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок. З клопотанням про призначення експертизи позивач до суду не звертався. Відповідно до гарантійного талону на смартфон SAMSUNG A50 відповідач забезпечує гарантійне сервісне обслуговування протягом 12 місяців. Отже, на момент звернення позивача до суду з вимогами, сплинув термін гарантійного обслуговування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач розпорядився своїми правами на власний розсуд, тому його позовні вимоги задоволенню не підлягають, через їх безпідставність та необґрунтованість. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову позивача, звільненого від сплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed