Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

03.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів, мотивуючи його тим, що 24.11.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір-заява №331832/251854/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 5 місяців в іноземній валюті на строк з 24 листопада 2014 року по 24 квітня 2015 року. Відповідно до вищевказаного договору він на вкладний рахунок № 2630.2.079162.004 вніс грошові кошти в розмірі 3019,67 доларів США. Після закінчення строку вкладу він звернувся з заявою до відповідача про повернення суми вкладу та процентів. Однак 24.04.2015 року банк відмовив йому в поверненні вкладу та видачі відсотків. Просив суд стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь нараховані та несплачені відсотки в розмірі 19,14 доларів США, 12,5% річних за період з 24.04.2015 року по 01.06.2015 року в розмірі 39,90 доларів США, 3% річних за період з 24.04.2015 року по 01.06.2015 року та неустойку за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за період з 24.04.2015 року по 01.06.2015 року в розмірі 188,48 доларів США. В судовому засіданні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.19), заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів та враховуючи згоду позивача [PERSON] суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача. Заслухавши думку позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 24.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір-заяву №331832/251854/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» (а.с.4). За умовами вказаного договору позивачем на вкладний рахунок №2630.2.079162.004, внесено грошові кошти в сумі 3\~019, 67 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.8). Згідно наведеного договору №№331832/251854/5-14 строк, на який вкладник передав, а банк прийняв кошти, становить пять місяців з 24.11.2014 року по 24.04.2015 року. У встановлений договором строк 24.04.2015 року - позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату належних йому коштів. Але відповідач позивачу кошти в повному обсязі не повернув та не сплатив нараховані відсотки. В судовому засіданні встановлено,що 02.06.2015 року рішенням Київського районного суду м.Полтави з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти за договором-заявою №331832/251854/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» в розмірі 3\~019,67 доларів США. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги, що відповідач повернув позивачу суми банківського вкладу не в повному обсязі та не виконав умови договору, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме в частині стягнення 19,14 доларів США суми нарахованих та несплачених процентів на 24.04.2015 року, 39,90 доларів США 12,50% річних, встановлених договором за період з 24.04.2015 року по 01.06.2015 рік, 9,50 доларів США 3% річних за період з 24.04.2015 року по 01.06.2015 рік. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що договором-заявою також не передбачено стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] неустойки (пені) за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за період з 24.04.2015 року по 01.06.2015 року в розмірі 188,48 доларів США необхідно відмовити. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial