Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

03 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 18.06.2011 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб Маломощаницькою сільською радою Здолбунівського району Рівненської області. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що протягом останнього часу сімейне життя сторін погіршилося, сторони мають різні погляди на життя та сім`ю, на даний час сімейні відносини між сторонами фактично припинені. Відтак, оскільки сім`я розпалася, примирення між сторонами неможливе, то подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Посилаючись на викладені обставини позивач просив суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 18.06.2011 року у Маломощаницькій сільській раді Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис №2. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 31 березня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, у поданій до суду заяві від 17.03.2020 року позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та справу просив розглядати за його відсутності. Також судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву від 17.03.2020 року, у якій позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила справу розглянути у її відсутності. Зазначила, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.06.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Маломощаницькій сільській раді Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис №2, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.2011 року. Від спільного сумісного проживання сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.03.2012 року, серії [NUMBER] від 20.10.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд дійшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved