Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

03.02.2014 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до Валківської міськради та Департаменту культури і туризму Харківської обласної держаної адміністрації про визнання частково недійсним договору купівлі - продажу та недійсним охоронного договору. В позові зазначено, що позивач придбала у Валківської міської ради частину нежитлової будівлі - будинку [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу передбачає зобов'язання покупця укласти з Департаментом культури і туризму Харківської облдержадміністрації охоронний договір стосовно придбаної нерухомості. На виконання умов договору купівлі-продажу, позивачем 03.12.2013 року був укладений охоронний договір. Позивач вважає, що частина будівлі придбана ним не є об'єктом культурної спадщини, а тому вимагає визнати частково недійсним договір купівлі-продажу, в частині зобов'язання укласти охоронний договір та визнати повністю недійсним охоронний договір на об'єкт культурної спадщини № 203 від 03.12.2013 року укладений з Департаментом культури і туризму Харківської обласної держаної адміністрації. В судове засідання позивач не з'явилась та подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідачі та треті особи також не з'явились, однак згідно наявних даних повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явились та повідомлені про судовий розгляд належним чином в заочному порядку. Вивчивши позов та додані до нього матеріали суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.11.2013 року, укладеного між позивачем та Валківською міською радою Харківської області, [PERSON] набула право власності на частину будинку [ADDRESS], а саме нежитлові кімнати № 7,9,10 та 17 загальною площею 120,5 кв.м. Відповідно до п. 5.3.5 вищезазначеного договору купівлі-продажу, позивач зобов'язаний укласти з Департаментом культури і туризму Харківської обласної держаної адміністрації охоронний договір на щойно виявлений об'єкт культурної спадщини. 03.12.2013 року позивач уклав з Департаментом культури і туризму Харківської обласної держаної адміністрації охоронний договір №203 на об'єкт культурної спадщини. Згідно п.1 цього договору, позивач взяв на себе обов'язок щодо охорони пам'ятки культурної спадщини - будинку у якому жив заслужений лікар України [PERSON] Договір містить і інші обов'язки, що обмежують право власника на вільне розпорядження та користування нерухомим майном:здійснювати продаж, передачу у володіння, користування чи управління пам'ятки (її частини) тільки після письмової згоди органу охорони, проводити ремонтні роботи в певні терміни, тощо. Відповідно до інформації Департаменту культури і туризму Харківської облдержадміністрації № 01.02.-01/559 від 13.03.2013 року, будинок [ADDRESS] де жив заслужений лікар України [PERSON], взятий на облік щойно виявлених об'єктів культурної спадщини наказом Управління культури Харківської облдержадміністрації №25 від 02.03.2005 року. Та ж інформація містить дані про те, що період життя видатної людини [PERSON] охоплює 1874-1943 роки. Як вбачається з даних технічного паспорту, частина будинку, а саме, приміщення №,7,8,9,10 та 17 загальною площею 120,5 кв.м, які були придбані позивачем, побудована в 1973 році, тобто через 40 років після смерті видатної людини [PERSON] Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» - об'єктом культурної спадщини є споруда, або її частина. Згідно із ст. 2 зазначеного закону, будинок, пов'язаний з життям та діяльністю видатної особи, відноситься до історичного виду об'єктів культурної спадщини. Типом об'єкту є приміщення в будівлі, що зберегли автентичні свідчення про життя та діяльність видатних людей. Враховуючи, що приміщення №,7,8,9,10 та 17 загальною площею 120,5 кв.м в будівлі, придбані позивачем відповідно до договору купівлі - продажу нерухомого майна від 22.11.2013 року були побудовані набагато пізніше смерті видатної людини [PERSON], вони не можуть бути предметом охоронного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 цього кодексу. Охоронний договір між позивачем та Департаментом культури і туризму Харківської обласної держаної адміністрації охоронний, а також п. 5.3.5 договору купівлі продажу приміщень №,7,8,9,10 та 17 будинку [ADDRESS] не відповідають вимогам ст. 317 ЦК України, де зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved