Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

02 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю, поділ будинку в натурі, припинення права спільної сумісної власності. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час спільного проживання сторони придбали житловий будинок літ. «Б-1» [ADDRESS]. Згодом між сторонами було укладено шлюб, який розірвано у березні 2016 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей. Після розірвання шлюбу сторони не змогли врегулювати питання щодо користування домоволодінням, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання спірного житлового будинку та земельної ділянки під ним спільною сумісною власністю, поділ будинку в натурі, припинення права спільної сумісної власності на будинок (а.с.а.с. 2 - 5). Ухвалою суду від 17.09.2018 року закінчено підготовче судове засіданні, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представниця позивача заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, пояснивши, що за час шлюбу сторони придбали житловий будинок [ADDRESS]. Шлюб розірвано 15.03.2016 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей. Після розірвання шлюбу сторони не змогли врегулювати питання щодо користування домоволодінням. Позивач просить поділити спірний будинок в натурі за варіантом [ADDRESS], запропонованим під час проведення у справі судової будівельно-технічної експертизи. Відповідачка у суді не заперечувала проти задоволення позовних вимог за варіантом, запропонованим представницею позивача. Заслухавши пояснення представниці позивача, відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27.07.2005 року між [PERSON], з одного боку, та сторонами, з другого боку, був укладений договір купівлі-продажу, за яким сторони придбали у рівних частках 64/100 часток (по 32/100 часток) домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, набувши право спільної часткової власності. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №3792 (а.с.а.с. 8, 9). Тог ж дня між [PERSON], з одного боку, та сторонами, з другого боку, був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким сторони придбали земельну ділянку площею 0,0403 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер - [NUMBER], набувши право спільної сумісної власності. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. і зареєстрований у реєстрі за №3793 (а.с.а.с. 6, 7). 07 березня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, розірваний рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2016 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дочок, які мешкають разом з відповідачкою (а.с. 10). 22 березня 2017 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі за клопотанням представниці позивача було призначено судове будівельно-технічну експертизу з приводу визначення можливих варіантів поділу спірного будинку в натурі. Проведення експертизи було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.а.с. 39, 40). Висновком експерта за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 02.05.2018 року №1628/1629-17 (а.с.а.с. 59 - 100) запропоновано варіант [ADDRESS] поділу спірного домоволодіння в натурі, який погоджений у судовому засіданні представницею позивача та відповідачкою, а саме: 1.І власнику (відповідачці) - 1/2 частка, виділяється квартира [ADDRESS] в житловому будинку літ. «Б-1» (Додаток №3) Прим. 2-1 - 3,9 м2; 2-2 - 2,8 м2; 2-3 - 8,1 м2; 2-4 - 22,8 м2 ___________________ Разом: 37,6 м2. Крім того, І-му співвласнику виділяються такі будівлі і споруди: -1/2 частина веранди літ. «б-1» - 13 660,00 грн.; -сарай літ. «В» - 37 212,00 грн.; -1/2 №1-хвіртки - 396,50 грн.; -1/2 №4-огорожі з цоколем; -1/2 №5-огорожі з цоколем; -1/2 №6-сходів; -1/2 №7-сходів; -1/2 №7-сходів; -1/2 №10-стінки бетонної; -№11-сходів; -1/2 №12-огорожі з цоколем; -№13-огорожі з цоколем; -№14-басейну; -1/2 №15-ями вигрібної; -№16-піч; -1/2 І-вимощення (1/2 від 25,7 м2 = 13,5 м2); -1/2 ІІ-вимощення. 2.ІІ власнику (позивачеві) - 1/2 частка, виділяється квартира [ADDRESS] з такими приміщеннями в житловій прибудові літ. «Б1-1» (Додаток №3) Прим. 2-5 - 18,9 м2; 2-6 - 9,1 м2; 2-7 - 8,9 м2; ___________________ Разом: 36,9 м2. Крім того, ІІ-му співвласнику виділяються такі будівлі і споруди: -1/2 частина веранди літ. «б-1»; -1/2 №1-хвіртки; -1/2 №4-огорожі з цоколем; -1/2 №5-огорожі з цоколем; -1/2 №6-сходів; -1/2 №7-сходів; -№9-огорожі з цоколем; -1/2 №15-ями вигрібної; -1/2 №10-стінки бетонної; -1/2 №12-огорожі з цоколем; -1/2 І-вимощення (1/2 від 25,7 м2 = 13,5 м2); -1/2 ІІ-вимощення. 3.Згідно з варіантом поділу №2 необхідно виконати такі переобладнання (Додаток №3): -у приміщенні 2-7 - переобладнати віконний отвір у дверний; -приміщення 2-6 - переобладнати під кухню; -між приміщеннями 2-1 і 2-5 - закласти дверний отвір; -у приміщенні 2-4 - встановити перегородки з дверним отвором, в результаті чого буде створений коридор. 4.Частки співвласників по варіанту №2 приймають такий вигляд: -І співвласник (відповідачка) - 35/100 часток домоволодіння; -ІІ співвласник (позивач) - 29/100 часток домоволодіння; -Грошова компенсація на користь ІІ-го співвласника складає 26 631,50 грн. Відповідно до частини 1 статті 356 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з частиною 1 статті 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з частинами 1, 2 статті 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За правилами, встановленими частиною 1 статті 364 ЦК, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частинами 1, 2 статті 367 ЦК визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, ураховуючи зміст приведених норм та встановлені судом факти та обставини (зокрема, бажання сторін поділити в натурі належне їм домоволодіння та погодження конкретного варіанту його поділу), суд вважає за необхідне позов у частині поділ будинку в натурі задовольнити за варіантом №2 висновку експерта за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 02.05.2018 року №1628/1629-17. При цьому суд вважає за необхідне покласти на сторони обов'язок виконати відповідні переобладнання згідно з варіантом поділу №2 (Додаток №3). Крім того, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація в сумі 26 631,50 грн. Позовна вимога про припинення права спільної сумісної власності сторін на спірне домоволодіння задоволенню не підлягає, оскільки сторонам в силу частини 1 статті 356 ЦК спірне домоволодіння належить на праві спільної часткової власності. Розв'язуючи спір у частині визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю, суд виходить з такого. Так, за змістом частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі \-- ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності з частиною 1 статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту порушеного права визначено частиною 2 статті 16 ЦК, яка визначає, що такими способами можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено. При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципом диспозитивності, згідно з яким захист здійснюється виключно у межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів і з суворим дотримання приписів статті 16 ЦК. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з вимогою про визнання житлового будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю, що не входить до кола способів захисту порушеного права, визначеного приведеною вище нормою.

Outcome: partial