Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

04.12.2020 року заявник [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи заяву тим, що на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації від 24 грудня 2003 року №880 їй, [PERSON] , було видано державний акт серії ОД № 070174 на право власності на земельну ділянку, площею 1,00 га, для ведення особистого селянського господарства, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 8997-л, в якому невірно зазначили її ім`я, вказавши, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано громадянину України « [PERSON] », в той час як в її паспорті ім`я вказане « [PERSON] ». Окрім цього державний акт видано на прізвище « [PERSON] ». Це прізвище її колишнього чоловіка. В 2005 році вони розірвали шлюб і вона змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Дані обставини позбавляють її можливості передати земельну ділянку в оренду, тобто реалізації її права власності. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу у її відсутності (а.с.1 на звороті). Представник заінтересованої особи - Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, Веліков С.Л., в судове засідання не прибув, надав заяву про визнання вимог [PERSON] , просить розглядати справу у відсутності сільської ради. Представник заінтересованої особи - Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Кучмійов А.В, в судове засідання не прибув, надав заяву про визнання вимог [PERSON] , просить розглядати справу у відсутності представника адміністрації. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. В судовому засіданні встановлено, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Болградським РС ГУ ДМС України в Одеській області 30.05.2015 року, ім`я заявниці значиться українською мовою « [PERSON] » (а.с.3). Також, як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 30.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис № 115 від 30.08.2005 року. Після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.7). На підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Болградського району Одеської області від 24 грудня 2003 року №880, 08 липня 2004 року заявниці було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 070174, яким підтверджено її право власності на земельну ділянку площею 1,00 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 8997-л (а.с.4), але в цьому акті ім`я заявниці зазначено « [PERSON] », в той час як за паспортом громадянина України її ім`я зазначено « [PERSON] ». В українському правопису не має імені « [PERSON] » є ім`я « [PERSON] ( [PERSON] )». Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявниця, достатні для встановлення факту того, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ОД № 070174, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 8997-л, виданого на ім`я [PERSON] , було допущено помилку в написанні імені заявниці, а саме зазначена буква «и» замість апострофу «'», а помилка сталася через невірний переклад імені «[PERSON]» та неуважності працівників, які оформлювали державний акт. Також судом було встановлено, що заявниця змінили своє прізвище, тому суд вважає за можливим встановити факт, який має юридичні наслідки для заявниці. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved