Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, коштів на утримання дитини не вистачає. [PERSON] навчається в Донецькому Національному технічному університеті на першому курсі денної форми навчання. Відповідач [PERSON] не здійснює матеріальну допомогу на утримання сина, через що позивачка змушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка [PERSON], відповідач [PERSON] не з'явилась, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судове засідання третя особа [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] мають дитину - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень Ворошиловським районним відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис № 334. Як вбачається із довідки Донецького Національного технічного університету № 02/04 від 25.03.2014 року, [PERSON] є студентом 1 курсу Донецького Національного технічного університету, електротехнічного факультету, денного відділення з 01.09.2013 року, дата можливого закінчення навчання - 30.06.2017 року. З позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] мешкає її син [PERSON], 1993 року народження, що підтверджено довідкою комунального підприємства «Керуюча компанія Будьоннівського району м. Донецька» № 326 від 24.03.2014 року. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно з положеннями статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як передбачено ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (чи) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання аліментів другим з батьків, своїми дружиною чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності з частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши обставини справи, суд визнає, що відповідач [PERSON] на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідає найвищім інтересам дитини. За наведених обставин визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України та статтею 4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. належать до стягнення з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved