Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

04.02.2019 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] у неї [PERSON] , народився син - [PERSON] , з яким вона проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довід\-кою, виданою 28 січня 2019 року квартальним комітетом № 10. Її син, є інвалідом першої групи з дитинства, про що свідчить видана довідка № 202264 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією міжрайонної психіатричної МСЕК № 2. [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання: важку розумову відсталість, що зазначено в виписному епікризі з психіатричної лікарні. Він не здатен: самообслуговуватись, орієнтуватись, контролювати свою поведінку, навчатись, не може виконувати ніякі види праці. Захворювання [PERSON] призводить до того, що він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійного стороннього нагляду, догляду і контролю. Вона, як мати дитини, фактично здійснює опікунство над сином, надає йому постійну допомогу, здійснюю постійне повне його обслуговування, забезпечує належні житлово-побутові умови по догляду за дитиною, тобто забезпечую реалізацію ним його законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Синові призначена пенсія по інвалідності, але для її отримання необхідне встановлення йому опіки та призначення опікуна, оскільки внаслідок хвороби самостійно здійснювати свої майнові та немайнові права останній не може. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд визнати, [PERSON] , який народився [INFO] в м. Синельникове Дніпропетровської області, що мешкає за адресою: [ADDRESS] недієздатним. Встановити над [PERSON] , [INFO] опіку та призначити її, як мати дитини - [PERSON] , [INFO] опікуном [PERSON] , [INFO] . До початку проведення судового засідання [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду заяви про підтримання своїх вимог та розгляд справи без їх присутності. Заінтересованою особою в особі представника органу опіки та піклування Синельниківської міської ради до початку судового засідання надано заяву про розгляд справи без присутності представника та відсутність заперечень проти задоволення заяви . Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки до акту огляду медико - соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 202264, виданої КП «Обласний кліні\-чний центр медико-соціальної експертизи`ДОР» міжрайонна психіатрична МСЕК № 2 від 13.11.2018 року [PERSON] [INFO] є інвалідом першої групи «Б» з 05 листопада 2018 року ( а.с.7). В матеріалах справи знаходиться висновок судово-психіатричної експертизи № 49 від 23.04.2019 року, яким встановлено, що [PERSON] [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій і керувати ними ( а. с. 28 - 30). Згідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Сім`ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а ч. 4 даної статті визначено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Судом оглянуто та досліджено копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] та встановлено, що заявниця по справі [PERSON] є матір`ю, кровним членом сім`ї [PERSON] (а.с. 6). Згідно до положень ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. В зазначеній статті окреслено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною до яких віднесено, що недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою несе її опікун (стаття 1184 ЦК України). З довідки № 10 від 28.01.2019 року виданої квартальним комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, вбачається що [PERSON] [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 8). Копія рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 118 від 24.04.2019 року свідчить про доцільність призначення опікуном [PERSON] [INFO] його матір [PERSON] ( а.с. 26). Беручи до уваги те, що [PERSON] [INFO] , як особа яка потребує опіки, проживає за однією адресою: [ADDRESS] разом із заявницею [PERSON] , яка здійснює за ним догляд та просить суд призначити її опікуном - опіку можливо встановити за вказаною адресою, що узгоджується із ч. 1 ст. 62 ЦК України. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею ст. 67 ЦК України передбачені права та обов`язки опікуна, а саме: опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечувати його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, має право вчиняти правочини від імені та в інтересах підопічного. Статтею 68 ЦК України закріплено, що опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Опікун не може здійснювати дарування від імені підопічного, а також зобов`язуватися від його імені порукою. Згідно ч. 1 ст. 71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна. Відповідно до ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передавати його за договором в управління іншій особі. Згідно ст. 74 ЦК України, якщо у особи, над якою встановлено опіку, є майно, що знаходиться в іншій місцевості, опіка над цим майном встановлюється органом опіки та піклування за місцезнаходженням майна. Опіка над майном встановлюється також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, беручи до уваги наявність психічного захворювання особи, яка визнається судом недієздатною - [PERSON] [INFO] , яку він має з дитинства, суд вважає необхідним та обґрунтованим визначити максимальний строк дії рішення суду у даній справі, після набрання ним законної сили, який становить два роки, що не суперечить вимозі ч. 6 ст. 300 ЦПК України. Роз`яснити учасникам справи, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення дворічного строку дії рішення суду, яке набрало законної сили (ч. 7 ст. 300 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі викладеного,

Outcome: approved