Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

04.07.2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] з позовом до відповідача, в якому просить суд відібрати малолітніх [PERSON] та [PERSON] у їх матері [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 заробітку матері,але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до досягнення повноліття, на користь органу опіки та піклування. Представник заявника надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №3596. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1490. Відповідно до клопотання Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35 від 11.03.2019 р., остання просила службу у справах дітей Заводського району провести профілактично-роз`яснювальну роботу з [PERSON] щодо виховання дитини [PERSON] , [INFO] та необхідності виконання батьківських обов`язків. Згідно повідомлення Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 13.03.2019 р., співробітниками виявлено факт грубого невиконання батьківських обов`язків, у результаті чого н/л [PERSON] , 2010 р.н. не одноразово покидав своє місце мешкання займався бродяжництвом з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя та знаходився у розшуку за Центральним ВП. Наказами №38,39 від 02.04.2019 р. служби у справах дітей Адміністрації Центрального району постановлено на облік [PERSON] та [PERSON] таких, що опинилися у складних життєвих обставинах. Згідно інформації Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 08.04.2019 р., 06.05.2019 р., 05.04.2019 р. та 02.05.2019 р. відповідно фахівцями було здійснено відвідування сімї, під час якого з [PERSON] проведено психолого-педагогічну бесіду щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, підвищення рівня психолого-педагогічних знань з питань виховання, навчання та гармонійного розвитку дітей відповідного віку, негативних наслідків вживання алкогольних напоїв. Відповідно до повідомлення Департаменту праці та соціального захисту населення ММР від 17.04.2019 р., [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує державну допомогу. 26.05.2019 р. до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшов сигнал, що за адресою вул. Шосейна, біля «Приват Банку» виявили малолітнього хлопчика, без догляду батьків. Згідно рапорту УПП в Миколаївській області було виявлено [PERSON] , [INFO] , якого було передано його матері [PERSON] , о 22-00 год. Згідно повідомлення Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 06.06.2019 р., співробітниками виявлено факт грубого невиконання батьківських обов`язків, у результаті чого н/л [PERSON] , 2010 р.н. не одноразово покидав своє місце мешкання та знаходився у розшуку за Центральним ВП. За місцем мешкання по [ADDRESS] антисанітарні умови проживання. У відношенні [PERSON] неодноразово складались протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. Згідно довідки-характеристики Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 20.06.2019 р., [PERSON] проживає в [ADDRESS] , на протязі тривалого часу. Характеризується негативно, громадський порядок та спокій громадян періодично порушує, вступає у конфліктні ситуації з сусідами. У вживанні наркотичних напоїв та наркотичних речовин помічена не була. У [PERSON] є малолітній син [PERSON] , [INFO] , який неодноразово знаходився в розшуку. Згідно Акту обстеження умов від 24.05.2019 р., проведено обстеження умов проживання по [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання потребують покращення. Відповідно до Висновку про доцільність відібрання від 27.06.2019 р., орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за доцільне відібрати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у їх матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Відповідно ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст. 170 Сімейного Кодексу України ( далі - СК України), Суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Частиною 2 ст. 170 СК України встановлено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відібрання малолітніх дітей підлягають задоволенню. На підставі ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, визначаючись щодо розміру аліментів, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей з відповідача в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ними повноліття, з дня подачі позовної заяви, а саме з 04.07.2019 року. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. за дві позовні вимоги.

Outcome: approved