Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

02.09.15р. позивач звернувся до суду з заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2531 від 11.07.2007р. в розмірі 2111,32 доларів США, що станом на 27.08.2015р. еквівалентно 45 236,51 грн. та судові витрати в розмірі 452,36 грн. Заяву мотивує тим, що 11.07.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське міське відділення №6319 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2531, згідно якого Банк надав останньому кредит в сумі 14740,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язався належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором з остаточним терміном погашення 11 липня 2013 року. У відповідності до умов додаткового договору від 28.07.2011р. №2 до кредитного договору №2531 від 11.07.2007р. термін остаточного погашення кредиту продовжено до 11.07.2015 року. Однак відповідач порушив умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого, станом на 26.08.2015р. в останнього виникла заборгованість перед Банком, що становить 2111,32 доларів США, з яких, залишок прострочених платежів по кредиту - 1895,40 доларів США, пеня по кредиту - 168,97 доларів США, пеня по відсотках 3,14 доларів США, 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту - 42,81 доларів США. У відповідності до вимог закону та положень кредитного договору, позивачем 13.05.2015 року надіслано боржнику письмове повідомлення про повернення кредиту з відповідними нарахуваннями, однак дана вимога виконана не була, а тому вимушене звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, останнім часом у нього не було можливості оплачувати кредит. Крім того додав, що виплатить кредит повністю, якщо Банк продовжить термін дії кредитного договору ще на два роки. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2007 р. між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівське міське відділення №6319 ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2531, згідно якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 14740,00 доларів США, а останній зобов'язався належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором з остаточним терміном погашення 11 липня 2013 року. У відповідності до умов додаткового договору від 28.07.2011р. №2 до кредитного договору №2531 від 11.07.2007р., термін остаточного погашення кредиту продовжено до 11.07.2015 року. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого, станом на 26.08.2015р. в останнього виникла заборгованість перед Банком, що становить 2111,32 доларів США, з яких, залишок прострочених платежів по кредиту - 1895,40 доларів США, пеня по кредиту - 168,97 доларів США, пеня по відсотках 3,14 доларів США, 3 % річних від простроченої суми по тілу кредиту - 42,81 доларів США. Даний факт стверджується розрахунком суми боргу в матеріалах справи /а.с. 17-19/. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк встановлений договором або Законом. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено , що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,05 відсотків від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього заборгованості визнав, а згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що на день подання позову термін виконання зобов'язань по кредитному договору минув, а заборгованість залишається непогашеною, [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань відповідно до кредитного договору, а тому Банк має право вимагати стягнення з відповідача кредитну заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Також судом встановлено, що 07.06.2011 року проведено державну реєстрацію змін до статуту банку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.11р. № 505 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 25.02.2003р. № 261, які стосуються в тому числі найменування банку: з ВАТ «Державний ощадний банк України» - на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved