Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

02 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.09.2015 року на вул. Юрія Савченка в м. Дніпропетровську, біля будинку №6В, сталося зіткнення автомобілів марки «Skoda» (реєстраційний номер [NUMBER]), який належить ПІІ «Віп-Рент», і марки «ВАЗ» (реєстраційний номер [NUMBER]) під керуванням відповідача. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Skoda» було пошкоджено. Ризики пошкодження автомобіля марки «Skoda» були застраховані позивачем, і сума страхового відшкодування склала 5 879,82 грн., які позивач добровільно сплатив в рахунок відновлювального ремонту автомобіля. У добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачеві понесені витрати, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 1, 2, 22). Представник позивача до суду не зявився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 31). Відповідач до суду також не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 29 жовтня 2018 року суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29.10.2013 року між позивачем та підприємство з іноземними інвестиціями «Віп-Рент» було укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700/14-AVIS, за яким останнє застрахувало ризики пошкодження належного йому автомобіля марки «Skoda» (реєстраційний номер [NUMBER]) (а.с.а.с. 5 11). 23 вересня 2015 року на вул. Юрія Савченка в м. Дніпропетровську, біля будинку №6В, сталося зіткнення автомобілів марки «Skoda» (реєстраційний номер [NUMBER]), який належить ПІІ «Віп-Рент», і марки «ВАЗ» (реєстраційний номер [NUMBER]) під керуванням відповідача (а.с. 4). 28 вересня 2015 року ПІІ «Віп-Рент» звернулося до позивача із заявою, якою повідомило про настання страхового випадку та учасників пригоди (а.с.а.с. 12, 13). 28 жовтня 2015 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Постанову було ухвалено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.09.2015 року (а.с. 17). 24 листопада 2015 року позивач сплатив ПІІ «Віп-Рент» за договором страхування у рахунок відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в сумі 5 879,82 грн. (а.с.а.с. 14 16). Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно зі статтею 993 ЦК до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності зі статтею 27 Закону України від 07.03.1996 року №85/96-ВР «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобовязання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні статті 993 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягають відшкодуванню витрати останнього зі сплати судового збору в сумі 1 762,00 грн. (а.с. 3).

Outcome: approved