overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

02 квітня 2014 року, [PERSON], звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому вказує, що між нею та відповідачем 09 жовтня 2010 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану, Талалаївського районного управління юстиції в Чернігівській області, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09 жовтня 2010 року та зроблено запис в книзі реєстрації шлюбу актовий запис № 30. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], матір'ю якої є позивачка. На даний час син проживає з матір'ю. Сім'я розпалася по причині несумісності характерів, поглядів на життя, що призвело до повної втрати взаєморозуміння. Позивач та відповідач проживають окремо на протязі тривалого часу, спільного господарства не ведуть, контакту між собою не підтримують. Сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Оскільки подальше існування сім'ї суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі статей 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 27.05.2011 р. було задоволено його позовні вимоги до Хухрянської сільської ради, третя особа Охтирська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Визнано за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку загальною площею 0,57 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в [ADDRESS]. Однак оскільки в резолютивній частині рішення не вказано кадастровий номер земельної ділянки та точну адресу її місця розташування, земельна ділянка не може бути внесена до державного реєстру прав та обтяжень. Тому і просить суд ухвалити додаткове рішення, в якому вказати кадастровий номер земельної ділянки та точне місце розташування. Сторони в судове засідання не з'явилися, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. У відповідності до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Аналізуючи вищевикладені норми права, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, оскільки дійсно в судовому рішенні не було зазначено кадастровий номер та точне місце розташування земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням : розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 24.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 745. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 745, зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, за час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. Зазначив, що фактично сімя розпалась та існує лише формально. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме його інтересам та інтересам їхньої дитини та унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про поділ спільного майна та встановлення місця проживання дитини буде розглядатися в окремому провадженні. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду позивач та відповідач подали заяви, якими позовні вимоги визнали і підтримали та розгляд справи просили здійснити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 24 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 745, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 099625 виданого 24.07.2010 року (а.с.8). У сторін це перший шлюб, від якого народився син [PERSON], 26 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, серії І-ИД № 126414 від 14 грудня 2010 року (а.с.9). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір та спір щодо місця проживання дитини буде розглядатися в окремому провадженні. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 квітня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, вказавши, на протязі останніх років відносини між ним погіршувались, через непорозуміння між ними та різні погляди на вирішення сімейних питань. Чоловік проявляє до неї неповагу, що привело до припинення шлюбних відносин. З жовтня 2013 року разом не проживають. Від позивача [PERSON], надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Просить шлюб розірвати, надання судом строку для примирення не бажає. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON], не з'явився в судове засідання, хоча був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають: дочку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та неналежну поведінку відповідача сім'я розпалась. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач за скоєння злочину утримується в Калінінській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області № 25. Відповідач матеріальної допомоги доньці не надає, не турбується про її фізичний та духовний розвиток. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. З метою належного допиту відповідача в зв'язку з тим, що він знаходиться в Калінінській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області № 25, на підставі ухвали суду від 25 квітня 2014 року було направлене окреме доручення про його допит. Зазначене доручення було повернуто на адресу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області виконаним, відповідач [PERSON], написав заяву в якій зазначив, що позов [PERSON] до нього визнає в повному обсязі, просить судове засідання провести без його участі (а.с.15-17). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились у цивільному шлюбі. Від спільного проживання вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Костянтинівського міського управління юстиції (а.с.3). Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулась з позовною заявою, яка надійшла до суду 07 квітня 2014 року, про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь: - на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття; Свої вимоги мотивує тим, що з 20 вересня 2006 року по 30 листопада 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає починаючи з моменту розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 2006 року по 30 листопада 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З позовної заяви вбачається, що відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає, а позивач не взмозі самостійно утримувати дитину. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02 квітня 2014 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням часткового задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності ? частини на будинок [ADDRESS] Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідачів по справі в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04 жовтня 2012 року, актовий запис №340), після смерті якої, відповідно до заповіту від 26 червня 2010 року (зареєстрований в реєстрі за №2001), [PERSON] є спадкоємицею усього майна, яке належало померлій [PERSON] У встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріуса, яким було відкрито спадкову справу №67/2012 від 26 листопада 2012 року, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке складається з ? частин будинку [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно [PERSON] за життя оформити не встигла. Зацікавленими особами по справі є племінники позивача, тобто діти рідного брата позивача, [PERSON], який помер. Відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 червня 2011 року, яке набрало законної чинності, право власності на спірний будинок, що є спадковою масою, та розташований за адресою: [ADDRESS] визнано за [PERSON] право власності на ? частини, за [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частині за кожним. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Суд, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача та визнати право власності ? частини на будинок [ADDRESS] На підставі ст. 82 ЦПК України, та відповідно до ухвали суду від 02 квітня 2014 року, якою було розстрочено сплату судового збору, позивач зобов'язаний доплатити судовий збір за розгляд справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04 листопада 2006 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 листопада 2006 року (а.с.4). Від шлюбу мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 27 листопада 2013 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач також надав заяву, в якій визнав позов та просив справу розглянути без нього. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 листопада 2013 року (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

02 квітня 2014 року до Димитровського мiського суду Донецької областi надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення за її позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про скасування наказів про застосування до неї дисциплінарних стягнень та поновлення на роботі. Зі змісту заяви свідчить, що рішенням Димитровського мiського суду Донецької областi від 31 березня 2014 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про скасування наказів про застосування до неї дисциплінарних стягнень та поновлення на роботі. Згідно рішення суду [PERSON] поновлено на роботі, як незаконно звільнену з посади начальника відділу нормування праці та заробітної плати ВП «шахта «ім. О.Г.Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», разом з тим, у резолютивній частині рішення не було вказано,що рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Позивачка наполягала на ухваленні додаткового рішення яким вказати, що рішення суду в частині поновлення її на роботі підлягає негайному виконанню. Представник відповідача не заперечував винести рішення на розсуд суду. Судом встановлено. Рішенням Димитровського мiського суду Донецької областi від 31 березня 2014 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про скасування наказів про застосування до неї дисциплінарних стягнень та поновлення на роботі. Разом з тим, у резолютивній частині рішення не було вказано,що рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню. Згідно змісту ст. 367 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд допускає негайне виконання судового рішення у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи за власною ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved