Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

03 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу [PERSON] ТЕС про зобовязання видати довідку, третя особа Зміївське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, який 31 жовтня 2016 року було уточнено. Так, [PERSON] просив зобовязати ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу [PERSON] ТЕС видати йому довідку про його середню заробітну плату (дохід) для розрахунку (перерахунку) страхових виплат відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку (перерахунку) виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, який затверджений Постановою КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266, за період з 01 січня 2013 року по червень 2013 року (включно), а саме виключити дні проходження [PERSON] у травні- червні 2013 року, обстеження з приводу встановлення причинного звязку захворювання з умовами праці та включити в довідку середнього заробітку заробіток позивача за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі з 25 січня по 06 березня 2013 року згідно рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року по справі № 621/1721/13-ц. В обгрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що під час роботи на [PERSON] ТЕС він отримав професійне захворювання, про що був складений Акт форми П-4 від 23 липня 2013 року. 26 вересня 2013 року позивачу, за місцем роботи, була видана [PERSON] № 446 про його середню заробітну плату (для розрахунку страхових виплат). 01 жовтня 2013 року він звернувся до [PERSON] відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України із заявою про призначення страхових виплат та надав необхідні документи, в т.ч. і [PERSON] від 26 вересня 2013 року № 446 про його середню заробітну плату (для розрахунку страхових виплат). На початку 2016 року [PERSON] стало відомо, що вказана вище [PERSON] № 446, яка була видана [PERSON] ТЕС ПАТ «Центренерго» не відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, який затверджений Постановою КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266, а саме при розрахунку середньомісячної плати позивача не виключені дні проходження ним у травні червні 2013 року обстеження з приводу встановлення причинного звязку захворювання з умовами праці. 13 лютого 2015 року Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго» на виконання судового рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року по справі № 621/1721/13-ц про стягнення з відповідача на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі за період з 25 січня 2013 року по 06 березня 2013 року у сумі 2933 грн. 64 коп. платіжним дорученням № Z/693 виплатило позивачу зазначену суму заробітку, однак, після цього не здійснила перерахунку середнього заробітку [PERSON], не направила уточнюючої довідки до [PERSON] відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України для перерахунку середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, який затверджений Постановою КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266. З метою видачі уточненої довідки про середню заробітну плату для розрахунку страхових виплат [PERSON] звернувся до бухгалтерії [PERSON] ТЕС у березні 2016 року, однак, в передбачений законом строк письмової відповіді не отримав, в той же час, в усній формі позивачу повідомили, що головний бухгалтер [PERSON] ТЕС [PERSON] 22 березня 2016 року звернулася до начальника ВВД ФСНВУ у [PERSON] районі листом № 04/1583 з проханням розяснити яким чином треба внести зміни в раніш видану позивачу [PERSON]. На вказане звернення надійшла відповідь від 11 квітня 2016 року № 152-04, в якій повідомлялося, що вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. В жовтні 2016 року [PERSON] письмово звертався до відповідача із заявою, в якій просив видати йому [PERSON] про його середню заробітну плату (дохід) для розрахунку (перерахунку) страхових виплат відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку (перерахунку) виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, який затверджений Постановою КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266 в новій редакції: - виключити дні проходження [PERSON] у травні-червні 2013 року обстеження з приводу встановлення причинного звязку захворювання з умовами праці; - включити в довідку середнього заробітку його заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі з 25 січня по 06 березня 2013 року у сумі 2933 грн. 64 коп. Однак, заява позивача не була задоволена. Отже, враховуючи, що відповідач видав [PERSON], яка не відповідає положенням Постанови КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266, в подальшому її не уточнив, добровільно свою помилку не виправляє, з метою захисту своїх прав та інтересів [PERSON] змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та положення Постанови КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266. Крім того, стверджували, що з отриманої [PERSON] суми у розмірі 2933 грн. 64 коп. були сплачені страхові виплати, а, отже дана сума підлягає внесенню до [PERSON] про середню заробітну плату для розрахунку страхових виплат. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що позивач не звертався до [PERSON] ТЕС із жодними заявами ані усно, ані письмово. Також, [PERSON] вже отримав [PERSON] про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат, яка видана відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, який затверджений Постановою КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266 та діяв в редакції на момент видачі [PERSON]. Підстава для виключення календарних днів або місяців чітко була регламентована абзацом 5 пункту 4 вказаного Порядку. Визначений Постановою КМУ № 1266 перелік підстав для виключення певного місяця з розрахункового періоду є вичерпним. Відповідно до п. 1.1 «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», яка затверджена наказом МОЗ України від 13 листопада 2001 року № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Щодо включення в [PERSON] про середній заробіток суми заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення [PERSON] на роботі, [PERSON] зазначила, що дане питання на момент видачі спірної [PERSON], а саме станом на 26 вересня 2013 року, не було вирішено та розглядалося Апеляційним судом Харківської області, і рішення по справі було оголошено 30 жовтня 2013 року. Таким чином, [PERSON] вважала вимоги [PERSON] безпідставними. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, показала, що у січні лютому 2013 року за [PERSON] страхові виплати не були виплачені, однак, внески були сплачені у 2015 році. В той же час, внести зміни в наявну [PERSON] неможливо, у звязку з чим необхідно видати нову [PERSON]. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що [PERSON] під час його роботи на [PERSON] ТЕС отримав професійне захворювання, про що був складений Акт форми П-4 від 23 липня 2013 року. 26 вересня 2013 року позивачу [PERSON] ТЕС ПАТ «Центренерго» була видана [PERSON] № 446 про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат за період з січня по червень 2013 року, однак, заробітна плата [PERSON] зазначена лише за місяці з березня по червень 2013 року. (а.с. 8) Постановою [PERSON] відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 10 жовтня 2013 року № 2014/301/301/1 [PERSON] було взято на облік, як потерпілого на виробництві та зареєстровано страховий випадок (професійне захворювання) (а.с. 12) [PERSON] відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 08 червня 2016 року вих. № 399-Б-08 [PERSON], на його заяву про перерахунок розміру щомісячних страхових виплат, повідомлено, що згідно з [PERSON] підприємства середньомісячна заробітна плата позивача для розрахунку страхових виплат в розрахунковому періоді січень червень 2013 року, склала 1851 грн. 36 коп. Відділення призначило позивачу щомісячні страхові виплати 555 грн. 41 коп. та одноразову грошову допомогу в розмірі 55540 грн. 80 коп. Після перерахунків, проведених Відділенням відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», на момент надання відповіді, розмір щомісячних страхових виплат [PERSON] становив 599 грн. 29 коп. Отже, страхові виплати здійснюються [PERSON] Відділенням відповідно до чинних нормативно-правових актів. Що стосується надання підприємством уточнюючої [PERSON] про середню заробітну плату [PERSON] рекомендовано звернутися з рішенням суду та з новою [PERSON] про середню заробітну плату до Відділення. Встановлено, що [PERSON] звернувся до [PERSON] ТЕС ПАТ «Центренерго» із заявою, в якій просив видати йому довідку про його середню заробітну плату (дохід) для розрахунку (перерахунку) страхових виплат відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку (перерахунку) виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, за період з 01 січня 2013 року по червень 2013 року (включно), а саме виключити дні проходження ним у травні-червні 2013 року обстеження з приводу встановлення причинного звязку захворювання з умовами праці та включити в довідку середнього заробітку заробіток [PERSON] за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі з 25 січня по 06 березня 2013 року в сумі 2933 грн. 64 коп. (а.с. 40) На вказану заяву [PERSON] отримав відповідь [PERSON] ТЕС від 24 жовтня 2016 року вих. № 04/7311, якою повідомляється, що відповідач звертався до [PERSON] відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (лист від 23 березня 2016 року вих. № 04/1583) з метою розяснення можливості внесення змін у раніше видану довідку від 26 вересня 2013 року № 446, на який була надана відповідь лист від 11 квітня 2016 року № 152-04. Так, відповідно до вказаного листа від 11 квітня 2016 року № 152-04 Зміївське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зазначало, що у Відділення згідно чинного законодавства України відсутнє будь-яке право проводити перерахунок страхових виплат на підставі будь-яких змінених довідок. В даному випадку, [PERSON] може вирішити дане питання тільки в судовому порядку. (а.с. 9, 11, 41). Таким чином, суд дійшов висновку про те, що твердження представника відповідача [PERSON] щодо відсутності будь-яких звернень [PERSON] до [PERSON] ТЕС із вимогами про видачу нової [PERSON] про його середню заробітну плату, не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи містяться копії, як заяви позивача, так і відповіді [PERSON] ТЕС на них, зокрема, відповідач не міг, з власної ініціативи, зясовувати чи можна внести зміни у раніше видану [PERSON] [PERSON], а також про те, які періоди в неї необхідно внести, що підтверджує попереднє звернення позивача до бухгалтерії підприємства. Суд також критично ставиться до посилань [PERSON] про наявність у [PERSON], довідки про середню заробітну плату (дохід) для розрахунку страхових виплат, яка видана відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, який затверджений Постановою КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266 та діяв в редакції на момент видачі довідки. В своїх запереченнях [PERSON] посилалася на п. 1.1 «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», яка затверджена наказом МОЗ України від 13 листопада 2001 року № 455. Крім того, в матеріалах справи міститься копія листа Харківського обласного відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09 березня 2016 року вих. № 412-05-10, яким розяснено, що якщо у розрахунковому періоді, за який обчислюється середня заробітна плата, застрахована особа проходила обстеження з приводу встановлення причинного звязку захворювання з умовами праці, що підтверджується виданою відповідно до п. 2.17 Інструкції № 455 довідкою лікувально-профілактичного закладу, яка є документом про тимчасову непрацездатність, то в такому випадку календарні дні перебування на обстеженні виключаються із кількості календарних днів зайнятості (період перебування у трудових відносинах) у розрахунковому періоді, як невідпрацьовані з поважних причин (а.с. 10). Суд, окрім того, не приймає до уваги посилання представника відповідача та третьої особи в частині того, що довідка, що посвідчує перебування [PERSON] на обстеженні у період з 21.05.2013 року по 06.06.2013 року, для уточнення характеру наявності патології та її зв'язку з умовами праці, не є документом, що посвідчує тимчасову непрацездатність особи. Відповідно до п. 2.17 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яка затверджена наказом МОЗ України від 13 листопада 2001 року № 455 довідка довільної форми, засвідчена підписом головного лікаря і печаткою лікувально-профілактичного закладу, видається особам, які проходять обстеження, в т.ч. з приводу встановлення причинного зв'язку захворювання з умовами праці, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, позивачем [PERSON] надано не спростовану відповідачем копію [PERSON] Державної установи «Інститут медицини праці Академії медичних наук України» Клініки професійних захворювань від 05 червня 2013 року № 110, якою підтверджено той факт, що [PERSON] був обстежений в клініці інституту з 21 травня 2013 року по 06 червня 2013 року для уточнення характеру наявності патології та її звязку з умовами праці. Вказана довідка підписана Головним лікарем клініки, особисто лікарем позивача та скріплена печаткою. Відповідно до п.п. 3, 7, 9 Постанови КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266, в редакції, яка діяла на момент видачі [PERSON] довідки № 446, станом на 27 березня 2013 року, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат (крім страхування на випадок безробіття) та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи (зайняття підприємницькою діяльністю) перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), виключаються з розрахункового періоду. Середня заробітна плата (грошове забезпечення) застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» (грошового забезпечення, розмір якого визначається згідно з нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та умови його виплати), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі поновлення на роботі працівника, який був звільнений з роботи без законної підстави (незаконно переведений на іншу роботу) з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу (різниці в заробітній платі за час виконання нижче оплачуваної роботи), середня заробітна плата обчислюється виходячи із сум, що припадають на місяці розрахункового періоду. В матеріалах справи міститься копія Рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року, яким позов [PERSON] задоволено частково, стягнено з ПАТ «Центренерго» в особі [PERSON] ТЕС на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 25 січня 2013 року по 06 березня 2013 року в сумі 2933 грн. 64 коп. без утримання прибуткового податку з фізичних осіб та інших обовязкових платежів (а.с. 24-26). [PERSON] надано суду копію [PERSON] [PERSON] ТЕС, з якої вбачається, що позивачу було нараховано суму 2933 грн. 64 коп. за період з січня по березень 2013 року, та з якої було отримано прибутковий податок з фізичних осіб, єдиний внесок, військовий збір. З огляду на викладене, суд вбачає підстави включення в [PERSON] середнього заробітку заробіток [PERSON] за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі з 25 січня по 06 березня 2013 року згідно вказаного вище Рішення, а, отже, вимоги позивача є обгрунтованими і в цій частині. Враховуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved