Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

03.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що з відповідачем у справі перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Шлюб з відповідачем виявився невдалим і на розгляді суду знаходиться справа про розірвання шлюбу. Вона працює, отримує невелику заробітну плату, якої не вистачає на покриття її власних потреб та потреб сина, який навчається в Головинському вищому професійному училищі нерудних технологій. Син потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, працює за тимчасовими угодами різноробочим на будівельних роботах, працездатний, має можливість працювати та надавати кошти на утримання дитини. Інших дітей відповідач не має і будь-яких інших стягнень з нього за виконавчими документами не проводиться. На підставі наведеного, позивачка просила стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно, з застосуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді, про що свідчать поштові повідомлення.(а.с.14, 20). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи, вирішивши її на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини, з приводу яких заявлено позов, врегульовані ст.ст.180-184 СК України, якими передбачено обов'язок батьків утримувати неповнолітню дитину до її повноліття, та способи такого утримання. Викладені у позовній заяві факти щодо наявності у сторін неповнолітньої дитини, яка потребує матеріальної допомоги, щодо обґрунтованості заявленої до стягнення суми аліментів, щодо перебування дитини на утриманні позивачки, відсутності інших утриманців у відповідача, сторонами не оспорюються і підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін (а.с.3), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4), довідкою про склад сім'ї Черняхівської селищної ради та довідкою про доходи позивачки (а.с.5,6). Відповідачу судом направлялися копія позовної заяви, доданих до неї документів, роз'яснювалося право подати заперечення проти позову, або свої докази. Незважаючи на це, відповідач до суду не з'явився. Ці обставини суд розцінює як спосіб ухилення від суду і враховує при винесенні позову на користь позивачки, а тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти і задовольняє позов. Судові витрати суд стягує з відповідача, в зв'язку із задоволенням позову. Аліменти відповідно до ст.191 СК України суд присуджує з дня пред'явлення позову та допускає негайне виконання рішення щодо аліментів в межах суми платежу за один місяць згідно ст.367 ЦПК України. Враховуючи, що стягнуті аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі, можуть бути менші мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 СК України, суд вважає за необхідне роз'яснити [PERSON] у цьому рішенні, що вона може звернутися в компетентні органи для призначення дитині державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і мінімальним розміром аліментів на одну дитину. На підставі викладеного,

Outcome: approved