Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

02 листопада 2021 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01 листопада 2018 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг за договором позики грошові кошти у розмірі 730\~000, 00 грн, що підтверджується борговою розпискою. [PERSON] у борговій розписці повідомив, що зобов`язується повернути грошові кошти у розмірі 730\~000, 00 грн позивачу [PERSON] до 01 грудня 2018 року. У визначений строк відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Оскільки, відповідач зобов`язаний був повернути взяту в борг грошову суму до 01 грудня 2018 року, та порушення зобов`язання розпочалося саме з 02 грудня 2018 року, а тому, вважає, саме з цього моменту необхідно здійснювати розрахунок індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Сума боргу складається з: основної суми заборгованості за договором з 02.12.2018 до 27.10.2021 730\~000,00 грн; інфляційних витрат за період з 02.12.2018 до 27.10.2021 -1.18407517. Інфляційне збільшення: 730\~000, 00 х 1.18407517 730\~000, 00 = 134\~374, 87 грн. 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання: з 02/12/2018 до 31/12/2019 \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- \~ \~ \~ \~ 395 днів \~ \~ \~ \~= 23\~700,00 грн; з 01/01/2020 до 31/12/2020 \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- \~ \~ \~ \~366 днів \~ \~ \~ \~= 21\~900,00 грн з 01/01/2021 до 27/10/2021 \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- \~ \~ \~ \~300 днів \~ \~ \~ \~= 18\~000,00 грн Всього штрафних санкцій: 63\~600, 00 грн. Загальна заборгованість: Період прострочення грошового зобов`язання 1061 день 730\~000, 00 (сума боргу) + 134\~374, 87 (інфляційне збільшення) + 63\~600, 00 (штрафні санкції). Загальна сума боргу 927\~974, 87 грн. З урахуванням вищезазначеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь основну суму боргу в розмірі 730\~000, 00 грн, 3% річних у розмірі 63\~600, 00 грн, інфляційні витрати у розмірі 134\~374, 87 грн та сплачений судовий збір у сумі 9 279,75 грн. Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 грудня 2021 року. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Кіншов Д.С. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Кіншов Д.С. надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити, а справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача за наявними матеріалами справи, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. В справі мається поштове повідомлення про неможливість вручення судової повістки, т.я. адресат відсутній за вказаною адресою, тому судові виклики за закінченням терміну зберігання повернуті поштовим відділенням на адресу суду. Про поважні причини неотримання судової повістки та про причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути у відсутності відповідача, на підставі тих доказів, які надані до матеріалів справи, в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач та його представник не заперечують проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було встановлено, що 01 листопада 2018 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошові кошти за договором позики у розмірі 730\~000, 00 грн, що підтверджується борговою розпискою. [PERSON] у борговій розписці повідомив, що зобов`язується повернути грошові кошти у розмірі 730\~000, 00 грн позивачу [PERSON] до 01 грудня 2018 року. У визначений строк відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Оскільки, відповідач зобов`язаний був повернути взяту в борг грошову суму до 01 грудня 2018 року, та порушення зобов`язання розпочалося саме з 02 грудня 2018 року, а тому, вважає, саме з цього моменту необхідно здійснювати розрахунок індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Основна сума заборгованості за договором з 02.12.2018 до 27.10.2021 730\~000,00 грн. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, що передбачалися борговою розпискою від 01 листопада 2018 року та не повернув боргу за договором позики. Частина 1, 2 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~207\~ЦК України,\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~ Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні умови виконання зобов`язання, передбачені ст. 526 ЦК України встановлюють, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК Кодексу, за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~1047\~ЦК Кодексу,на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності\~до ч.\~1,\~3\~ст.\~1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 13.12.2017 у справі № 309/3458/14-ц, а також у справі №6-2789цс16 від 18.01.2017, за своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. У постанові від 08.07.2019 у справі № 524/4946/16-ц Верховний Суд також зазначив, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, повинна містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням його повернення і дати отримання коштів. [PERSON] отримав у борг 01 листопада 2018 року 730\~000, 00 грн, що підтверджується борговою розпискою і у відповідача виник обов`язок щодо повернення грошових коштів у строк, визначений розпискою, а саме: до 01 грудня 2018 року. Відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформовані також, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Розрахунок суми інфляційних витрат за період з 02.12.2018 до 27.10.2021 складає: 1.18407517. Інфляційне збільшення: 730\~000, 00 х 1.18407517 730\~000, 00 = 134\~374, 87 грн. Сума 3%\~річних за\~користування грошовими\~коштами за період з 02.12.2018 до 27.10.2021 складає: 63\~600, 00 грн. Період прострочення грошового зобов`язання 1061 день 730\~000, 00 (сума боргу) + 134\~374, 87 (інфляційне збільшення) + 63\~600, 00 (штрафні санкції). Загальна сума боргу становить 927\~974, 87 грн. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 9279,75 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за розпискою, а саме: основної суми боргу в розмірі 730\~000, 00 грн, 3% річних у розмірі 63\~600, 00 грн, інфляційні витрати у розмірі 134\~374, 87 грн та судовий збір у сумі 9\~279,75 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved