Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

02 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] [INFO], з тих підстав, що відповідач ухиляється від свого обовязку по утриманню дитини. Позивач підтримала позов та пояснила, що вони з відповідачем припинили шлюбні відносини у серпні 2013 року, їх шлюб було розірвано за рішенням суду від 01 жовтня 2013 року. Вони проживають окремо і відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], батьком якої він є. Дочка проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні, що є недостатнім і тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісяця на утримання їхньої дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та надав письмове заперечення, відповідно до якого він позов визнав частково і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки, але у розмірі 1/4 частини від його заробітку ( доходу ), а не 1/3 частини, як просить позивач, бо до травня 2015 року вони проживали разом і він віддавав позивачці заробітну плату, а тепер він проживає з непрацездатною матірю, яка отримує мінімальну пенсію і потребує від нього матеріальної підтримки. ( а.с. 12 ) Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Як встановлено у суді, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 200 року, а у фактичних шлюбних відносинах вони перебували з вересня 2001 року. Згідно рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2013 року шлюб між подружжям було розірвано. ( а.с. 6 ) Від сумісного життя вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач, про що свідчить свідоцтво про народження дитини. ( а.с. 4 ) Судом встановлено, що сторони на теперішній час проживають окремо і не ведуть спільного господарства, відповідач не віддає позивачці заробітну плату та не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Згідно довідки з місця проживання неповнолітня дитина [PERSON]-[INFO], зареєстрована та проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. ( а.с. 3 ) Відповідач працює оправником електрокерамічних виробів ТОВ ВО «Словянський завод високовольтних ізоляторів» та має середньомісячну заробітну плату у розмірі 1811,08 гривень, що підтверджується довідкою про доходи ( а.с. 5 ) Позивач також працює на посаді оглядача вагонів Вагонного депо «Красний Лиман» ДП «Донецька залізниця» і її середньомісячний дохід складає, згідно довідки, 3004,05 гривень. ( а.с.13) З пояснення відповідача встановлено, що він має непрацездатну матір - пенсіонерку, з якою проживає разом, проти чого позивач не заперечує. За приписами ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, а саме матеріальне становище як батька, так і матері неповнолітньої дитини, наявність у відповідача непрацездатної за віком матері, відсутність у платника аліментів інших аліментних зобовязань, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини слід визначити у 1/4 частці від заробітку ( доходу) відповідача щомісяця, а не по 1/3 частці, як це заявлено позивачем. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їхньої неповнолітньої дитини обґрунтованими, частка заробітку відповідача, як аліменти, визначена судом по 1/4 , є обґрунтованою, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного, ст..ст.180-183,191 СК України,

Outcome: partial