Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

03 листопада 2021 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, представник зазначив, що 06 червня 2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір № 2475504 про надання споживчого кредиту через Інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт Товариства або Мобільний додаток. Згідно Кредитного Договору, Товариством надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача № [NUMBER] , відкритий в AT «ПриватБанк», який вказано відповідачем особисто в заяві на отримання кредиту, строк дії договору 30 днів. Відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на момент подання позову до суду заборгованість відповідача перед товариством складає 32800,00 грн., а саме: 10000,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 22800,00 грн. сума заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом строком за 120 днів. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму\~32800,00 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження за наявними документами у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання у якому просив розгляд справи проводити у його відсутність та крім того просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості та граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50 % суми, одержаної клієнтом за цим договором, не може перевищувати 50% суми одержаної клієнтом за договором. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~ \~03 червня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і [PERSON] було укладено Договір № 2475504 про надання споживчого кредиту, згідно з яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало позивачу кошти в розмірі 10000,00 гривень на умовах, встановлених Договором (далі кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введенні Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно з п. 1.2, п. 1.3, 1.4 кредитного договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 10000,00 грн. на строк 30 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % від суми кредиту, застосовується згідно з цим пунктом договору. Відповідно до п. 1.8.2 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору за стандартною ставкою 15700,00 грн (п. 1.8.2). Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6, 207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів ч.1 ст.638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається із розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідачем не здійснювалися платежі за кредитним договором та залишок заборгованості відповідача за тілом кредиту становить 10000,00 грн., тому позовні вимоги позивача в цій частині є законними обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Позивачем, окрім тіла кредиту, заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 22800,00 грн. сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом строком за 120 днів. Як зазначено\~в ч.\~1\~ст.\~1048\~Цивільного\~кодексу\~України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналізуючи вказані норми закону, суд зазначає, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно встановлених судом обставин справи, за умовами укладеного між сторонами кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу суму позики в розмірі 10000,00 грн. Згідно з п. 1.4 кредитного договору, строк кредиту - 30 днів. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначених в п.1.4 кредитного договору (30 днів), якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження. Відповідно до п.4.2 кредитного договору споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. може ініціювати продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.3 договору. Пунктом 4.3 кредитного договору передбачено, що пропозиція споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідачем взагалі не здійснювалися платежі згідно укладеного кредитного договору, отже строк дії кредиту продовжено не було. Таким чином, позикодавець - ТОВ «Авентус Україна» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування (30 днів), тобто за період з 03 червня 2020 року до 02 липня 2020 року. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % від суми кредиту, застосовується згідно з цим пунктом договору. Отже судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитним коштами за період з 03 червня 2020 року до 02 липня 2020 року (термін дії договору) становить 5700,00 грн. та обраховувався судом наступним чином: 10000,00 грн.*1,9%=190,00 грн. (розмір відсотків за один день); 190,00 грн. * 30 (кількість днів за договором) = 5700,00 грн. За встановлений обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума відсотків за користування кредитними коштами за період з 03 червня 2020 року до 02 липня 2020 року в розмірі 5700,00 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, приймаючи до уваги те, що позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом за період, який\~виходить\~за межі строку кредитування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за період з 03.07.2020 року по 29.10.2021 року до задоволення не підлягають. Суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості та граничний розмір сукупної суми неустойки, оскільки позивачем не заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 32800,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 15700,00 грн., з яких 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 5700,00 грн. заборгованість за відсотками, що становить 47,86 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1086,42 грн., що складає 47,86 % від 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial