Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

04 березня 2021 року позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади міста Маріуполя в особі Маріупольської міської ради. Відповідачка зареєстрована за спірною адресою, однак не мешкає в ній понад двох років. Заборгованість по квартплаті становить 2 772,04 гривень. На теперішній час, реєстрація відповідача, яка фактично не проживає у спірному житловому приміщенні, перешкоджає виконавчому комітету Маріупольської міської ради, як органу, який наділений повноваженням з управління об`єктами жилого фонду, розпорядитися жилими приміщеннями, виділивши їх у встановленому законодавством порядку, особам, які потребують поліпшення житлових умов. Ухвалою суду від 26 березня 2021 року відкрите загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року підгогтовче засідання закрите та справу призначено до розгляду по суті. 14 травня 2021 року від представника позивача [PERSON] , якій діє на підставі довіреності, надішла заява з проханням слухати справу за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомлена про час і місце розгляду справи за місцем її реєстрації, у судове засідання повторно не прибула, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надала. За наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у доказів в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 223, 280, 281 ЦПК України, та доходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 18 Житлового кодексу України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення. Згідно ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження щодо управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, є підставою для визнання осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним. Згідно реєстру територіальної громади міста Маріуполя від 27.10.2020 в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 17.09.2003 року, що також підтверджується довідкою Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг від 17.03.2021 року (а.с. 12, 25). Згідно довідки наданої ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» від 04.11.2020 року за № 75/44059 право власності станом на 2003 рік на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано, що також підтверджується інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 229831307 від 27.10.2020 року (а.с. 8, 7). Відповідно до акту обстеження житлового приміщення від 21 жовтня 2020 року, складеному комісією Управління міського майна Департаменту по роботі з активами в присутності [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає понад двох років, місце її знаходження невідомо, квартира опечатана, в квартирі ніхто не проживає (а.с. 3 5). За інформацією ЖКП «Керуюча клмпанія «Кальміуська»» заборгованість станом на по листопад 2017 року включно року складає 2 772,04 гривні (а.с. 9). Згідно довідки ККП «Маріупольтепломережа» від 13.01.2021 року заборгованість за послуги з центрального опалення за адресою: [ADDRESS] складає 24 216,28 гривень (а.с. 14). Згідно довідки КП «Маріупольське ВУ ВКГ» від 06.01.2021 року заборгованість за послуги з центрального водопостачання за адресою: [ADDRESS] складає 16 442,64 гривень (а.с. 15). Згідно довідки КП «Комунальник» від 04.01.2021 року заборгованість за послуги з вивезення ТБО за адресою: [ADDRESS] складає 571,08 гривень (а.с. 16). За вимогами ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] , не проживає в квартирі [ADDRESS] більше шести місяців, належні заходи по утримання майна не вживає, що перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved