Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

02 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до\~\~ [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В січні 2016 року вона розлучилася з відповідачем. Їхня дитина [PERSON] з дитинства хворіє і не може себе забезпечувати, вона має діагноз: дитячий церебральний параліч подвійної гемеплегії зі стійкими руховими порушеннями п`ятого рівня, псевдобульбарна дизартрія, інвалід з дитинства, першої групи. До повноліття [PERSON] відповідач сплачував аліменти на її утримання. Донька потребує матеріальної допомоги, тому, що вона інвалід першої групи і сама працювати не має можливості, інших доходів у неї немає, потрібні грошові кошти на лікування та реабілітаційні заходи. З 15 вересня 2020 року донька навчається в Подільському спеціальному навчально-реабілітаційному соціально-економічному коледжі, денної форми навчання, не знаходиться на повному державному забезпеченні. Термін навчання до 29.04.2024 року. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у 1/4 частині від усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просить суд розглядати справу за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. \~ \~ \~ \~Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. \~\~ \~ Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 ст.124\~Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що із копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 12 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №270, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] . З 15 вересня 2020 року по 29 червня 2024 року повнолітня донька [PERSON] навчається у Подільському спеціальному навчально-реабілітаційному соціально-економічному коледжі, на денній формі навчання, 1 курс за спеціальністю «Економічна кібернетика», [PERSON] не знаходиться на повному державному утриманні, відповідно довідки від 23.09.2020 року. Відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №587877 від 18.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] має інвалідність з дитинства, першу групу інвалідності, безстроково. Донька знаходиться на утриманні матері, яка в силу своїх можливостей надає їй матеріальну допомогу. [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги свого батька. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв`язку з її навчанням, так як є працездатною особою. За змістом ч. 1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.12\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. У відповідність ст.199\~Сімейного Кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст.200\~Сімейного Кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України. Згідно ст.182\~СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких підстав слід вважати встановленим, що повнолітня дитина потребує допомоги батька у зв`язку з навчанням. Обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст.199\~СК України несуть обоє із батьків. Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. З урахуванням наявних у справі доказів та норм чинного законодавства, яке регулює дані правовідносини, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на весь період її навчання, в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу\~України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: approved