Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

03.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить визнати за нею право власності на домоволодіння за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Антонівка, вул. Молодіжна, 93, яке складається з глинобитного житлового будинку, 1955 року забудови, загальною площею 53,7 кв.м. та господарчої будівлі - хлів/літня кухня, 1957 року забудови, відповідно до проекту технічного паспорта від 19.01.2017 року, в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла 30.08.2016 року. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 30 серпня 2016 року померла її мати [PERSON] За фактом смерті 02.12.2016 року нотаріусом було заведено спадкову справу №47-2016, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті матері позивача увійшли права на домоволодіння, яке складається з житлового будинку, загальною площею 53,7 м.кв. по вул. Молодіжній, 93 у с. Антонівка, Хмельницького району, а також на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КПС «Урожай» с. Антонівка, Хмельницького району, розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах. 20.04.2017 року нотаріусом було видано на імя позивача свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМО №140801 на земельну частку (пай). Проте право власності на домоволодіння [PERSON] не було належним чином оформлено за її життя, а тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва. Позивач вказує, що на підставі відомостей з облікової картки об'єкта погосподарського обліку за 2011-15 рр. домоволодіння, яке складається з житлового будинку, 1955 року будівництва, який знаходиться за адресою: Хмельницький район, с. Антонівка, вул. Молодіжна (бувш. Щорса, 93) належав ср. [PERSON], яка померла 30.08.2016 року і, що вона вступила у фактичне володіння житловим будинком після смерті матері - [PERSON], оскільки користується будинком, здійснюючи його утримання та відповідний догляд. Позивач в судове засідання не зявилась, представник позивача [PERSON] подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їх участі, вказав, що вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові. Представник відповідач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без участі представника Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного. Так, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що 30 серпня 2016 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №287174, видане Виконавчим комітетом Чорноострівської селищної ради 07.09.2016 року. За фактом смерті 02.12.2016 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу №47-2016 (номер у Спадковому реєстрі - 59907837), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] увійшли права на домоволодіння, яке складається з житлового будинку, загальною площею 53,7 м.кв. по вул. Молодіжній, 93 у с. Антонівка, Хмельницького району, а також на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КПС «Урожай» с. Антонівка, Хмельницького району, розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах. 20.04.2017 року нотаріусом було видано на імя позивача свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМО №140801 на земельну частку (пай). Проте право власності на домоволодіння [PERSON] не було належним чином оформлено за її життя, а тому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, що вбачається із листа приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] від 26.04.2017 р. Після смерті матері, позивач [PERSON] виготовила проект технічного паспорту на житловий будинок за адресою: Хмельницький район, с. Антонівка, вул. Молодіжна (бувш. Щорса, 93), згідно якого будинковолодіння складається з глинобитного житлового будинку, 1955 року забудови, загальною площею 53,7 кв.м. та господарчої будівлі - хлів/літня кухня, 1957 року забудови. А відповідно до копії звіту про незалежну оцінку майна від 25.04.2017 року вартість житлового будинку становить 49 933 грн. [PERSON] вступила у фактичне володіння житловим будинком після смерті матері - [PERSON], оскільки користується зазначеним будинком, здійснюючи його утримання та відповідний догляд, що вбачається із довідок Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на обєкти нерухомості за адресою: Хмельницький район, с. Антонівка, вул. Молодіжна, 93 не зареєстровано. Із довідки Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №14 від 23.01.2017 року, виданої старостою села Антонівка, на підставі відомостей з облікової картки об'єкта погосподарського обліку домоволодіння, яке складається з житлового будинку, 1955 року будівництва, який знаходиться за адресою: Хмельницький район, с. Антонівка, вул. Молодіжна (бувш. Щорса, 93) належав ср. [PERSON], яка померла 30.08.2016 року. Відповідно до\~ст. 1217 Цивільного кодексу України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільною права є визнання права. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом [PERSON] юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської [PERSON] депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських [PERSON] народних депутатів № 32 та № 33 було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих [PERSON] відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих [PERSON]. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови [PERSON] [PERSON] УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських селищних [PERSON] із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Отже, відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності у спадкодавця [PERSON], вона є єдиним власником будинку за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Антонівка, вул. Молодіжна, 93. Виникнення права власності у спадкодавця регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві [PERSON] народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою [PERSON] Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських [PERSON] народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських [PERSON] народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом [PERSON] юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських [PERSON] депутатів трудящих, затвердженою наказом [PERSON] юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. На підставі зясованих обставин справи, суд приходить до висновку, що відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, не є перешкодою для визнання права власності на дане майно за позивачем, яка у встановленому порядку прийняла спадщину. Виходячи з вищевикладеного позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved