Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

02 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що [PERSON] до грудня 2005 року була зареєстрована та проживала у с.Веселе Березнегуватського району Миколаївської області, але на сьогодні фактично проживає в с.Новокандакове Снігурівського району Миколаївської області. За місцем проживання характеризується негативно, оскільки ніде не працює та зловживає алкогольними напоями. Головою сільської ради та працівника соціальної служби її було попереджено про позбавлення батьківських прав відносної малолітньої доньки [PERSON],[INFO], вихованням та утриманням якої вона не займається. Дитина проживає окремо від матері у с.Веселе Березнегуватського району Миколаївської області з бабусею [PERSON], яка з 1,5 віку утримує та виховує її. Батько дитини записаний зі слів її матері.21 листопада 2014 року комісією з питань захисту прав дітей Березнегуватської райдержадміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки остання не заперечувала проти цього. На підставі викладеного вище, позивач просив суд, позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON], стягнути на її утримання аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передати дитину для подальшого влаштування Березнегуватській райдержадміністрації. Представник позивача [PERSON] (за дорученням) в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Прокурор прокуратури Березнегуватського району Миколаївської області Андріїшин І.В. вважав за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав, у зв'язку з ухилення останньої від виконання батьківських обов'язків щодо малолітньої дитини [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів,якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] виданого Білокриницькою селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області, вона народилась [INFO] у с.Первомайське Великоолександрівського району Херсонської області, про що в Книзі реєстрації народжень 09 березня 2006 року було зроблено відповідний актовий запис № 4. Батьками малолітньої дитини записані відповідачка та [PERSON] (а.с.7). З копії паспорту громадянина України відповідачки та довідки № 923 виданої виконавчим комітетом Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 15.10.2014 року, убачається, що вона зареєстрована по [ADDRESS], але фактично проживає по [ADDRESS], де характеризується негативно, оскільки зловживає спиртними напоями та не працює (а.с.8). Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов проживання відповідача, складеного Нововасилівською сільською радою 13.10.2014 року, нею за місцем проживання не створені умови для утримання та виховання її доньки [PERSON], тому актом, складеним того ж дня громадською інспекцією у справах неповнолітніх при Нововасилівській сільській раді відповідачку було попереджено про відповідальність за ухилення від обов'язків по їх забезпеченню (а.с.9,10). У пояснювальній записці від 13.10.2014 року відповідач зазначила, що не виконує батьківських обов'язків та не надає матеріальної допомоги своїй доньці [PERSON] яка з 1,5 віку проживає з її матір'ю [PERSON] у с.Веселе Березнегуватського району Миколаївської області, тому не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що відповідачка з 1,5 віку не опікується дитиною, проживає окремо, навідується раз на рік але участі у вихованні та утримані дитини не приймає та не бажає цього робити, не цікавиться її розвитком та навчанням, перебуваючи з дитиною б'є і ображає її, часто перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Доглядом та вихованням дитини займається виключно мати відповідачки [PERSON] За актами обстеження житлово- побутових умов проживання [PERSON] від 02.10.2014 року та 17 листопада 2014 року, малолітня [PERSON] проживає з нею, у с.Веселе Березнегуватського району Миколаївської області, в умовах, що забезпечують її належний розвиток та виховання (а.с.16,17). Згідно висновку органу опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації від 14 жовтня 2014 року № 64- є доцільним позбавити відповідачку батьківських прав (а.с.12). Відповідно до ч. 2,4 ст. 150 СК України батьки зобов'язанні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ст.164 СК України визначено вичерпний перелік підстав, з яких можливо позбавити батька чи матір батьківських прав, а саме: коли вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухилялися від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дітьми; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини; примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Що стосується такої підстави для позбавлення батьківських прав як ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини, то для її наявності є необхідним встановити, в чому полягає винна поведінка батьків, нехтування ними своїми обов'язками, чи вживались для цього заходи реагування, чи існують інші способи впливу на особу для зміни її ставлення до виховання дитини. Така вимога випливає із змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав». Відповідно до нього ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною, в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу: не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування своїми обов'язками. Cуд доходить висновку, що наявні у справі докази підтверджують систематичне, свідоме та навмисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, як по вихованню так і забезпеченню необхідних умов життя, утримання та навчання [PERSON], відсутність батьківського інтересу до дитини, а тому вважає за необхідне застосувати до неї такий крайній захід впливу, як позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved