Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

02 серпня 2017 року позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , де просила суд поділити в натурі житловий будинок, загальною площею 2,9 кв. м., у тому числі з під даховим приміщенням та господарським спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , передавши [PERSON] та [PERSON] і визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку, та господарські споруди, що відповідають розміру частки кожної із сторін у спільному майні. Виділити в натурі [PERSON] 1/2 частки земельної ділянки [ADDRESS] , площа якої складає 1200 га, на якій відповідно розміщена відокремлена частка житлового будинку, що передається [PERSON] в результаті його поділу в натурі. [PERSON] , звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, де згодом було подано до суду уточнений зустрічний позов з наступними вимогами: визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 29.08.1995 р. державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Юрченко Л.Л. в частині спадкування 1/2 частини майна [PERSON] , померлої [INFO] , її дочкою [PERSON] . Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , номер запису 34135983 від 11.11.2019 р., державний реєстратор Середа Андрій Олександрович, Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом спадкового майна [PERSON] , померлої [INFO] , а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю на підставі договору дарування 06.03.1982 р. Ухвалою суду від 29 січня 2019 року по справі було призначено судову будівельну - технічну експертизу, згідно висновку якого поділ житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] неможливий відповідно до часток [PERSON] та [PERSON] . Визначення грошової компенсації власнику (частка якого в натурі після можливого зменшилась) не визначалась, у зв`язку з відсутністю варіантів поділу житлового будинку та господарських споруд. Визначити варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] з врахуванням розташованого на ній житлового будинку, який належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , неможливо, оскільки поділ житлового будинку та господарських споруд неможливий. На підставі вищевикладеного 13 січня 2020 року позивачем [PERSON] було уточненого позовну заяву, згідно вимог якої позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну їй 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] .Солідарності, у розмірі 217 274 (двісті сімнадцять тисяч двісті сімдесят чотири) грн 00 коп. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] .Солідарності в порядку виплати грошової компенсації. Припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] .Солідарності після одержання грошової компенсації від [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала уточнені первісні позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнала. Пояснила суду, що позивач та відповідач є співвласниками спірного житлового будинку, проте з певних причин разом проживати там не можуть, оскільки відповідач [PERSON] чинить цьому перешкоди, де внаслідок цього позивач просить суд сплатити за її частку грошові кошти, тому як згідно висновку судової експертизи поділити домоволодіння в натурі не є можливим. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, у їхній сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступне. Як встановлено в судовому засідання та вбачається з матеріалів справи, що [INFO] померла мати сторін, [PERSON] . Домоволодіння [ADDRESS] належало матері сторін Після смерті заповідача діти прийняли спадщину в установленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про право власності за заповітом від 29 серпня 1995 року посвідченого Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою. Виходячи з положення ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Оскільки позивач прийняв спадщину, у складі якої було нерухоме майно, у вигляді 1/2 частки житлового будинку та 1/2 земельної ділянки, оформив право на спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а також зареєстрував право власності, право власності позивача на частку житлового будинку та земельної ділянки виникло з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідач, в свою чергу, також володіє 1/2 домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України: Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що [PERSON] , на день смерті матері, не проживала та не була зареєстрована в спірному будинку і з відповідною заявою до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний термін не зверталась. Фактично, з моменту смерті матері [INFO] і до звернення до суду у 2017 році з позовом, тобто протягом 31 року, зі сторони [PERSON] були відсутні будь-які дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини чи намір користуватися нею. Правова позиція позивача за уточненим зустрічним позовом [PERSON] щодо пропуску строку позовної давності ним та його представником не спростована, а тому підлягає застосування, а в задоволенні зустрічних вимог також відмовити, за пропуском строку позовної давності. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed