Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

03 квітня 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не виконав взятих на себе договірних зобов'язань. В судове засідання представник позивача, належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду справи, не з'явився, надав заяву про розгляд справа у його відсутність. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 24 грудня 2011 року між АБ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, на підставі якого Банк надав відповідачеві короткостроковий кредит в розмірі 10 542,00 грн. строком погашення до 23 грудня 2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,5 % на рік на суму залишку заборгованості. Повернення кредиту передбачалось щомісячними платежами. [PERSON], який отримав суму кредиту в повному обсязі, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, в результаті чого станом на 13 лютого 2014 року утворилась заборгованість за договором в розмірі 1 225,05 грн., що складається з: 0,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1 225,05 грн. - заборгованість із відсотків за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права Банку, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] зазначену у позовній заяві суму заборгованості за кредитним договором станом на 13 лютого 2014 року разом із сумами неустойки, сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та клопотанням про проведення розгляду справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 24 грудня 2011 року між акціонерним банком «Дельта Банк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір кредитний договір № 006-04005-241211 (далі Договір), на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 10 542,00 грн. строком погашення до 23 грудня 2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,5 % на рік від суми залишку заборгованості. Повернення кредиту передбачалось шляхом погашення платежів згідно графіку. У зв'язку з укладенням 24 грудня 2011 року між Банком і [PERSON] Договору виникли кредитні правовідносини, зобов'язання по яких необхідно виконувати відповідно до положень ЦК України. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що договір банківського обслуговування укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач узяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, виплатив суму кредиту в рахунок оплати товару особі, вказаної Позичальником. Зі своєї сторони [PERSON] умови зазначеного договору не виконав, суму кредиту не погашає, не вносить плату за користування коштами, у зв'язку з чим станом на 13 лютого 2014 року утворилась заборгованість за договором в розмірі 1 225,05 грн., що складається з 1 225,05 грн. - заборгованість із відсотків за користування кредитом. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Частиною першою статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання зобов'язання відповідно до частини 1 статті 546 та статті 549 ЦК України забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, суд визнає, що відповідач в однобічному порядку не виконує покладені на нього Договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування кредитними коштами, тому позовні вимоги про стягнення з неї на користь позивача суми заборгованості підлягають задоволенню. Згідно з приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення позивачем при подачі позовної заяви оплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved