Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

03 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що 10 березня 2017 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося. З квітня 2019 року сторони припинили шлюбні стосунки. Позивач зазначила, що ний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач матеріально сім`ю не забезпечує, хоча офіційно працює і спроможний сплачувати аліменти на дитину та на її утримання. У зв`язку з наведеним, позивач просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь та на своє утримання в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Ухвалою від 12.06.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с. 12). Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала через канцелярію суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлний у встановленому законодавством порядку. Відзиву, заяв чи клопотань від нього не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що сторони з 10 березня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.03.2017 (а.с. 5). Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.09.2017, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 2748 від 29.05.2019, виданої Волочиським комунальним підприємством житлово-експлуатаційною конторою, малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує, що відповідачем не надано відзиву і доказів відсутності можливості сплачувати аліменти на утримання позивача у заявленому нею розмірі, як і не заявлялося жодних клопотань про їх витребування. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 768 гривень 40 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved