Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

04.02.2016 року Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» (далі - КЗОЗ ОПТД № 3) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа - [PERSON], в якій вказано, що у [PERSON] зміни в легенях вперше виявлено при профілактичному огляді за місцем проживання в грудні 2015 року. З 22.12.2015 року по 28.12.2015 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Первомайській центральній районній лікарні (інфекційне відділення), де і було вперше встановлено діагноз вперше діагностований туберкульоз легень (інфільтративний), а тому, для подальшого обстеження та лікування хворого було направлено до стаціонарного відділення направлено КЗОЗ ОПТД № 3. 29.12.2015 року [PERSON] госпіталізований до ОПТД № 3, де він перебуває і по теперішній час. Під час перебування в стаціонарному відділенні ОПТД № 3 хворому встановлено діагноз вперше діагностований туберкульоз легень (ВДТБ) інфільтративний. Перебуваючи в стаціонарному відділенні ОПТД № 3 хворий систематично порушує режим медичного закладу, вимоги медиків не виконує, зловживає алкогольними напоями, від прийому протитуберкульозних препаратів неодноразово відмовлявся, перериває лікування з власної ініціативи. 22.01.2016 року [PERSON] консультований лікарем - наркологом. Під час обстеження, лікарем - наркологом було встановлено, що хворий зловживає алкогольними напоями, тобто, у хворого встановлено також і діагноз хронічний алкоголізм (F 10.20). В зв'язку з чим, лікар - нарколог попередив хворого про примусове лікування. Тобто, в добровільному порядку хворий бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу. Хоча йому доведено до відома, що він є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки його ухилення від лікування можуть бути небезпечними. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 28.02.2016 року за № 18 [PERSON] має діагноз - вперше діагностований туберкульоз легень (ВДТБ) інфільтративний та хронічний алкоголізм (F 10.20), в зв'язку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу та алкоголізму в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці. Оскільки, [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласній психіатричній лікарні № 1 є відділення закритого типу для лікування хворих на туберкульоз, представник КЗОЗ ОПТД № 3 просила госпіталізувати [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS] до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу. Представник заявника Сергієнко С.М. у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій на задоволенні вимог наполягала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовою розпискою, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви КЗОЗ ОПТД № 3 заперечень не висловлював. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до висновку ЛКК ОПТД № 3 від 28.01.2016 року № 18, довідки нарколога [PERSON] має діагноз - вперше діагностований туберкульоз легень (ВДТБ) інфільтративний та хронічний алкоголізм (F 10.20), в зв'язку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу та алкоголізму в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці /а.с. 4, 7/. Наявність захворювання на небезпечну форму туберкульозу, хронічний алкоголізм, порушення умов перебування в ОПТД № 3 та режиму лікування [PERSON] підтверджується етапним епікризом з його історії хвороби № 2015/173, випискою з амбулаторної карти хворого ТБ 09, копіями доповідних, з яких вбачається, що хворий постійно перебуває в медичному закладі в нетверезому стані /а.с. 5, 6, 7/. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 11 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, зловживає алкоголем, ухиляється від лікування, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 і постановлення рішення про примусову госпіталізацію хворого до Обласної психіатричної лікарні № 1 для примусового лікування строком на три місяці.

Outcome: approved