Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, вирішити питання судових витрат. В заяві зазначила, що 07 липня 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка посилається на те, що їх спільна дочка [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, прохає розглядати справу без його участі, проти задоволення позову заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що у задоволені позовних вимог повинно бути відмовлено з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії I-КЕ № 223865, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 07.07.2015 року, у [PERSON] та [PERSON] 17 червня 2015 року народилася дочка [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 133046, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 07.07.2015 року, [PERSON] уклав шлюб з Перекопською (після укладення шлюбу [PERSON]) Владілією Володимирівною (а.с. 7). Судом встановлено, що позивачка знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради та згідно довідки № 1192 від 29.06.2017 року отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення 3-х років у розмірі 860 грн. щомісячно (а.с. 11). Як вбачається з довідки про доходи № 842 від 08 серпня 2017 року відповідач працює в ТОВ «Компанія Крок» м Полтави на посаді експедитора, форма працевлаштування основна, фактично виплачену заробітну платню 2576 грн. 00 коп. в місяць та відповідно до довідки Миргородської МСЕК серії АВ № 0559080 є інвалідом третьої групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату (а.с. 25, 26). У свою чергу, позивачка у справі [PERSON] не надала суду жодного доказу про можливість сплачувати відповідачем аліментів у визначеному нею розмірі, тобто не виконала обовязок по доказуванню обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог. Статтею 75 ч. 1 СК України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів на дружину в розмірі 1000 грн. щомісячно призведе до того, що суттєво погіршить становище відповідача відносно позивачки, тому підстави для стягнення аліментів на дружину відсутні.

Outcome: dismissed