Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

04 липня 2017 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що 19.03.2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 12.06.2017 року має заборгованість у розмірі - 22239,33 грн., з яких: 4419,27 грн. - тіло кредиту; 6070,10 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 10214,75грн. - нараховано пені; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1035,21 грн. - штраф (процентна складова). Тому просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі - 22239,33 грн грн. за кредитним договором №б/н від 19.03.2009 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Також зазначив, що у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19 березня 2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачу кредит у сумі 10200,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як встановив суд, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобов'язань, відповідач [PERSON] належним чином свої кредитні зобов'язання не виконувала, внаслідок чого, станом на 12.06.2017 року, заборгованість по кредиту складає - 22239,33 грн., з яких: 4419,27 грн. - тіло кредиту; 6070,10 грн.- нараховано відсотків за користування кредитом; 10214,75 грн.- нараховано пені, а також штрафи: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина); 1035,21 грн.- штраф (процентна складова), що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором № б/н від 19.03.2009 року. На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на день розгляду справи судом, [PERSON] не погасила наявну станом на 12.06.2017 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.03.2009 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору № б/н від 19.03.2009 року. Як з`ясував суд, вказаний вище кредитний договір, не був визнаний судом незаконним чи таким, що порушує будь-чиї інтереси та є дійсним на сьогодні і ніким не був оскаржений. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеним між сторонами договором та нормами чинного законодавства України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі, в сумі 22239,33 грн., з яких: 4419,27 грн. - тіло кредиту; 6070,10 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 10214,75 грн.- нараховано пені, а також штрафи: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 1035,21 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved