Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

02 серпня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та просить стягувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття дітей. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги дітям, в звязку з чим вона звернулись до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просить задовольнити повністю. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, надав згоду сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку до повноліття обох дітей. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25 липня 2009 року, який розірвано рішенням суду від 12.04.2016 року. У подружжя 24 вересня 2009 року народилась донька [PERSON], актовий запис про народження № 1071, здійснений Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а 21 травня 2014 року народився син [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану у міст Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції здійснений актовий запис за № 5053. Отже, сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. Таким чином, на утриманні позивачки знаходяться діти, а батько не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, які таку допомогу потребують. Домовленості (договору) щодо розміру сплати аліментів на утримання дітей, як убачається із матеріалів справи між сторонами не досягнуто, тому у позивачки є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до розяснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи аліментний обовязок батька дитини, відсутності даних щодо наявності у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, що діти проживають з позивачкою, а відповідач працевлаштований та має постійний дохід, та згоду сторін щодо розміру аліментів, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь матері дітей на їх утримання щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 02 серпня 2016 року та до повноліття старшої дитини [PERSON], тобто до 24 вересня 2027 року. Після чого продовжити щомісячно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, тобто до 24 травня 2032 року. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: approved