Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

03.03.2021 р [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS] з 1973 року і до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] . В судовому засіданні представник заявниці пояснив, що з 1973 року [PERSON] проживає в с. Іванівка Славутського району Хмельницької області. У 1973 р її мама - [PERSON] одружилася з [PERSON] і з того часу вони проживали втрьох однією сім`єю, вели спільне господарство. Мати заявниці померла [INFO] . Близько 5 років [PERSON] не міг самостійно ходити, так як був інвалідом 1 групи, тому заявниця доглядала за ним . [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємці першої- третьої черги відсутні. Заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] як спадкоємець четвертої черги. Однак, нотаріус відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки не встановлений факт проживання заявниці із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Улашанівської сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності. Свідок [PERSON] показала, що знає [PERSON] з 1973 року. Заявниця разом з матір`ю та вітчимом [PERSON] проживали в [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Мати заявниці померла у січні 2019 р. [PERSON] помер [INFO] [PERSON] з будинку по [ADDRESS] ніколи не вибувала, постійно проживала там та вела спільне господарство з матір`ю і вітчимом. Свідок [PERSON] покзала, що знає [PERSON] з 1988 року, так як переїхала в с. Іванівку Славутського району на постійне проживання. По сусідству по [ADDRESS] проживали [PERSON] , її мати та вітчим [PERSON] . Після смерті матері, [PERSON] залишилась проживати з вітчимом, доглядала за ним до дня смерті останнього. [PERSON] помер [INFO] . Заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Судом встановлено, що матір`ю заявниці [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 7 січня 1969 року (а.с.4). 18 жовтня 1973 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 18 жовтня 1973 року (а.с.5). [INFO] в с. Іванівка Славутського району Хмельницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 15 січня 2019 року (а.с.6). [INFO] в с. Іванівка Славутського району Хмельницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 20 січня 2021 року (а.с.7). [PERSON] мав першу групу інвалідності довічно; потребував стороннього догляду (а.с.8). З паспорта громадянки України [PERSON] вбачається, що з 1995 р (з часу отримання паспорта громадянина України) вона зареєстрована в с. Іванівка Славутського району (а.с.10). З довідки Улашанівської сільської ради вбачається, що [PERSON] постійно з 1973 року проживала в [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] , вели спільне господарство. [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.3). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У п.21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Верховний Суд у своїй постанові від 24.09.2020 у справі № 644/5818/18 зазначив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Окрім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної в постанові Верховного Суду від 12.11.2020 року у справі №750/12880/19, провадження №61-8759св20. Нотаріус відмовив заявниці у прийнятті заяви про прийнття спадщини після смерті вітчима [PERSON] . Іншим, позасудовим способом захистити свої права, заявниця не може. На підставі викладеного, заява є підставною, законною та обгрунтованою, а тому її слід задовольнити.

Outcome: approved