Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 серпня 2012 року о 18-00 годині [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. Метробудівській в м. Дніпропетровську не витримав безпечну дистанцію та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] Особою винною в скоєнні ДТП є [PERSON] В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Рено», д/н [NUMBER], що належить [PERSON] Позивач 14 грудня 2012 року здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 21941,74 грн. Крім того, позивач здійснив оплату послуг за проведення експертного дослідження у розмірі 291 грн. Загальна сума збитків МТСБУ складає 22232,74 грн. (21941,74 грн. + 291 грн. = 22232,74 грн.). 17 січня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про порядок повернення коштів та встановлено графік поступового повернення коштів. На виконання умов зазначеного договору відповідач сплатив позивачу 4630 грн. Отже, збитки позивача становлять 17602,74 грн. (22232,74 грн. - 4630 грн. = 17602,74 грн.). Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 17602,74 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. У своїй заяві представник позивача просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 18 серпня 2012 року о 18-00 годині [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. Метробудівській в м. Дніпропетровську, в районі будинку № 3 не витримав безпечну дистанцію та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку (а.с. 6). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 6). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі п. 1.6 ст. 1Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. 05 листопада 2012 року [PERSON], скориставшись своїм правом на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 7). Відповідно до звіту № ZA060912 автотоварознавчого дослідження, складеного 06 вересня 2012 року суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], матеріальна шкода, завдана автомобілю «Рено», д/н [NUMBER], складає 26330,09 грн. (а.с. 10-21). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст. 41Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ на підставі наказу від 12 грудня 2012 року № 3670 (а.с. 22) здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 21941,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5039 від 14 грудня 2012 року (а.с. 23). Крім того, МТСБУ понесло витрати на оплату послуг аварійних комісарів у розмірі 291 грн. (а.с. 25). Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 17 січня 2013 року між МТСБУ та відповідачем було укладено договір про порядок повернення коштів та встановлено графік поступового повернення коштів. На виконання умов зазначеного договору відповідач сплатив позивачу 4630 грн. (а.с. 27-28). Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 17602,74 грн.: 21941,74 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) + 291 грн. (оплата послуг аварійних комісарів) - 4630 грн. (сума добровільно сплачена відповідачем) = 17602,74 грн. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. (а.с. 5), тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги МТСБУ законні та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved