Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

03 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа - Шарівська сільська рада Харківської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Окрім нього у вказаному будинку зареєстровані: дружина [PERSON], донька [PERSON], онук [PERSON] та колишній зять, [PERSON], який не є членом їх сім'ї. 01.06.2010 року [PERSON] зареєстрував [PERSON] в своєму домоволодінні за проханням доньки, яка одружилась з відповідачем та у зв'язку з тим, що останній був іноземцем. З моменту реєстрації, а саме з 01.06.2010 року [PERSON] із сім'єю не проживав, на даний момент його місце знаходження невідоме. Стосунки із [PERSON] та його родиною він не підтримує, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню будинку. Він не користується житловим приміщенням на протязі 8 років. Так як відповідач не проживає в даному будинку та місце знаходження відповідача невідоме, зв'язатися з [PERSON] та попрохати його знятися з реєстрації в добровільному порядку у нього не має можливості. Позивач вимагає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], та зняти з реєстраційного обліку за даною адресою. На підставі ухвали суду від 08.10.2018 року вирішено питання про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Останнє відоме місце проживання відповідача є [ADDRESS]. За відсутності даних про місце перебування відповідача, останній був викликаний в судове засідання через повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України. Натомість, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Представник третьої особи будь-яких пояснень не надав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Cудом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05.08.1997 року. Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 26.03.2018 року №02-20/154 складеного сільським головою Хворост З.М., секретарем сільської ради Колодяжна Л.С., за участі свідків [PERSON] та [PERSON], було встановлено, що [PERSON], 1981 року народження, зареєстрований, але фактично, на протязі останніх восьми років, не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою, згідно погосподарського обліку зареєстровані і фактично проживають: [PERSON] - власник домогосподарства, [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - онук. Відповідно до довідки №211 від 26.03.2018 року виданої Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області [PERSON], мешканцю [ADDRESS], в тім, що він має склад сім'ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - онук. Згідно листа виданого начальником Валківського ВП ГУ НП в Харківській області від 02.05.2018 року, на підставі звернення [PERSON], що мало місце 2011 року, працівниками Валківського відділу поліції проводилися заходи по встановленню місця проживання [PERSON], громадянина республіки Узбекистан, який раніше мешкав на підставі тимчасової посвідки на проживання за адресою: [ADDRESS], та який являється батьком малолітнього [PERSON], 2007 року народження. В ході проведення заходів місце проживання [PERSON] не встановлено. (а.с. 7) Крім того, [PERSON] було відмовлено виконавчим комітетом Шарівської сілької ради в знятті з реєстрації місця проживання [PERSON], так як повинен бути присутній сам [PERSON] або його законний представник. (а.с. 8) Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сім'ї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною 1 статті 71 ЖК України, передбачено зберігання житлового приміщення за членами сім'ї наймача (володільця), при їх тимчасовій відсутності, протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивачем надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але протягом останніх 8 років у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин. Крім того, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved