Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

04.06.2021 до суду звернулася позивачка з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,\~в якій\~зареєстрована[PERSON] , яка є\~донькою попередніх\~власників вищезазначеної\~квартири [PERSON] \~та [PERSON] , але з 29.03.2019 року не проживає, в зв`язку з продажем останніми квартири [PERSON] , в свою чергу в якого вона придбала її відповідно договору купівлі продажу від 27.03.2021 року. Оскільки реєстрація відповідачки перешкоджає у реалізації права на володіння та користування квартирою, просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з чим звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 08.06.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, повідомлена через оголошення про виклик до суду на сайті суду про наявність провадження в даній справі, про причину неявки суд не повідомила. Правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченим приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області державної нотаріальної контори Ковальчук В.М. від 27.03.2021 року (а.с. 6). Згідно довідки Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 30.05.2021 року, за адресою: [ADDRESS] ,\~станом на\~31.05.2021\~зареєстровані 2-і\~особи:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 10). Згідно з довідки ОСББ «Алмаз 97/2» від 02.06.2021 року, виданої [PERSON] , [INFO] , у належній їй квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає з 29 березня 2019 року, у зв`язку з продажем даної квартири [PERSON] (а.с. 11). Згідно з ч. 1 ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.\~41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст.\~316\~Цивільного кодексу\~України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення. Відповідно до вимог ст.\~391\~Цивільного кодексу\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32\~ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідачка вселилася у спірне домоволодіння в якості члена сім`ї попередніх власників квартири і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406\~ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі № 347/217/17-ц). Оскільки відповідачка, зареєстрована у спірному приміщенні не як член сім`ї позивачки, понад рік не проживає в зазначеній квартирі без поважних причин, наявні підстави для задоволення вимог позивачки та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до положень ст. 406 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved