Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 28 липня 2006 року купила житловий будинок з господарськими спорудами та побутовими будівлями [ADDRESS], даний договір було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу. На день укладання договору питання про земельну ділянку, на якій цей будинок був побудований не мав значення так як не впливав на даний договір. Державний акт на право приватної власності на землю площею 0.0984 гектарів в межах згідно з планом для обслуговуванням житлового будинку [ADDRESS] виданий на підставі рішення виконкому Первомайської міської Ради народних депутатів від 22 червня 1993 року №174, належав [PERSON] та [PERSON]. В даний час вона не може оформити вищевказану земельну ділянку на своє ім.»я так як [PERSON] помер [INFO] року, спадкоємців у нього немає. Оскільки вона стала власницею житлового будинку, який розташований на земельній ділянці, яка передана у приватну власність для його обслуговування, тому у судовому порядку за нею повинно бути визнано право власності на зазначену земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Позивачка до суду надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] про слухання справи повідомлена відповідно до законодавства, заперечень щодо позову не надала. Представник відповідача управління Держземагенства у Первомайському районі Миколаївської області до суду надав заяву про слухання справи у їх відсутність, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23.08.2006 року Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації проведено реєстрацію права власності реєстраційний номер 15427229 житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1712 від 28.07.2006 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю зареєстровано за [PERSON] та [PERSON]. На підставі рішення виконкому Первомайської міської Ради народних депутатів від 22 червня 1993 року №174 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.0984 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території м. Первомайська. Землю передано для обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане 18.03.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області. За загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачка не може захистити своє майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість. Враховуючи викладене,

Outcome: approved