Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

02.12.2013 року КП «ЖЕП № 47» звернулось до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року і №560 від 12.07.2005 року, користувач квартир багатоквартирних будинків зобов’язаний вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за утримання будинку і прибудинкової території щомісячно не пізніше 10 числа наступного, за оплачуваним, місяця, оскільки боржник обов’язки встановлені чинним законодавством у встановлений термін не виконує, позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 4007,86 гривень та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з’явився, надав суду заяву в якій просив заявлені позовні вимоги задовольнити, розглянути справу за його відсутності не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що у квартирі № 5 по провулку Штабний у будинку 1 у м.Дніпропетровську проживає та зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою про склад сім’ї та місце реєстрації № 3855, наявною в матеріалах справи (а.с. 4). Судом також встановлено, що на ім’я відповідача відкрито особовий рахунок № 47-0430005 по даній квартирі. Встановлено, також, що відповідач квартирну плату та комунальні платежі не сплачує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 01 вересня 2013 року склала 4007,86 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи (а.с.8-10). Позивач звертався до відповідача з листом про проведення відповідачем сплати існуючої заборгованості в повному обсязі, що підтверджується копією зазначеного звернення, який відповідач залишив без відповіді та задоволення. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані, нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено розподіл житлово-комунальних послуг залежно від функціонального призначення. Так до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій входить прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд виходить з того, що законом на відповідача покладено обов’язок вчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем вищезазначеного обов’язку і, як наслідок, факт виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості, яка станом на 01 вересня 2013 року склала 4007,86 грн., а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та вважає за можливе їх задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ст. 79, ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача також слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Таким чином обставини позовних вимог знайшли своє об’єктивне підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved