Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

03 лютого 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, та збільшення розміру аліментів, в якому просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також просила суд збільшити розмір аліментів призначених за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03 червня 2008 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частки всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаю з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішення суду було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зміївського районного суду Харківської області з відповідача стягуються на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі ј на одну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, відповідач не виконує рішення суду, не сплачує аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 01 січня 2020 року у відповідача заборгованість по аліментам складає 42600,00 грн. Окрім того, даний розмір аліментів є не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Позивач зазначає, що матеріальний стан платника аліментів змінився, останній отримав підвищення на роботі, не має не яких утриманців, збільшився прожитковий мінімум, дитина дорослішає і потребує нових затрат, а тому є всі законні підстави для збільшення розмір аліментів. Відповідач, як батько не виконує свого батьківського обов`язку, а саме не піклується про фізичний й духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори кожен окремо, так ї в їх сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. У зв`язку з вищевикладеним позивач і вимушена була звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Залучено до участі у цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Виключено Службу у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з числа третіх осіб у цивільній справі, яка визначена позивачем у позовній заяві. Призначено підготовче судове засідання. 30 березня 2020 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. 31 березня 2020 року через канцелярію суду від представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 травня 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі №639/670/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, та збільшення розміру аліментів. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подана заява, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куштим М.А. 21.11.2019 року та зареєстрована в реєстрі за № 2804, відповідно до якої [PERSON] , не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] . Розгляд справи про позбавлення його батьківських прав відносно дитини просив проводити за його відсутністю. Позовні вимоги [PERSON] , про позбавлення його батьківських прав визнає у повному обсязі. Третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як було встановлено судом сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.11.2008 року. (а.с.10) Під час спільного шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції міста Харкова 09.03.2006 року. (а.с. 9) Зміївським районним судом Харківської області 03.06.2008 видано виконавчий лист №2-580/2008 про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) грн. щомісячно, починаючи з 20 березня 2008 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.33-34) 21 червня 2013 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №59, прізвище після державної реєстрації шлюбу її змінено на « [PERSON] ». (а.с.65) Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання сина, оскільки матеріально дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний розвиток та не виконує жоден із обов`язків, які на нього покладені. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам від 01.01.2020, заборгованість [PERSON] по аліментам відповідно до виконавчого листа №2-580/280 від 03.06.2008 за період з 01.06.2017 по 01.01.2020 рік складає 42600,00 грн. (а.с.12) Відповідно до Висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 20.03.2020 року №227 про доцільність позбавлення батьківських прав, вони вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 37-38) Згідно характеристики на [PERSON] , виданої ХЗОШ № 127 І-ІІІ ступенів ім. Г.К. Жукова, [PERSON] учень 8-А класу. За час навчання виявив середній рівень знань. Досить відповідальний у виконанні навчально-трудових та практичних завдань. Має широкий кругозір. Активний у різних видах суспільно-корисних заходів у класі. Відвідує туристичний гурток. [PERSON] є веселою та дотепною дитиною. Друзів у класі має достатньо. Емоційний, рухливий, але спокійний за вдачею. Доброзичливий, контактний, неконфліктний, чесний, відкритий. Заняття у школі відвідує регулярно. Дитина завжди охайна, доглянута. Мати учня приділяє велику увагу вихованню та розвитку сина, створенню належних житлово-побутових умов. Постійно підтримує зв`язок з школою, класним керівником, практичним психологом та соціальним педагогом, систематично відвідує батьківські збори та приймає участь у роботі батьківського активу та в заходах щодо благоустрою території школи та класу. Батько цікавості до шкільного життя дитини не проявляє. Контакт зі школою не підтримує. Батьківські збори не відвідує. У щоденнику не розписується. Свої контакти класному керівнику не надавав. Класний керівник з батьком не знайомий і жодного разу його не бачив. (а.с.41) З відповіді КНП «Міська дитяча поліклініка №2» ХМР від 04.03.2020 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] та перебуває під наглядом фахівців КНП «Міська дитяча поліклініка №2» ХМР з 2015 року. Згідно інформації наданої лікарем-педіатром, з яким укладено декларацію про надання первинної медичної допомоги, догляд за [PERSON] , відвідування дитячої поліклініки, проведення профілактичних щеплень та лікування, у разі потреби, здійснює мати хлопчика. Інформація про звернення батька дитини до фахівців КНП з приводу стану здоров`я хлопчика відсутня. (а.с. 42) Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відтак, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню свого сина: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, матеріально не забезпечує, та подавши заяву про визнання позову про позбавлення його батьківських прав, визначив своє відношення до дитини, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Стосовно позовних вимог позивача щодо збільшення розміру аліментів, суд зазначає наступне. Позивачем зазначено, що розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду є недостатнім для забезпечення належного рівня життя дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. У зв`язку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням суду від 16 травня 2008 року розмір аліментів, на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду з ј частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до Ѕ частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, при цьому відповідно до виконавчого листа №2-580/2008 виданого Зміївським районним судом Харківської області 03.06.2008 з відповідача стягуються аліменти на корить позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надавши оцінку всім обставинам та доказам по справі, а також урахуванням системного аналізу зазначених вище норм закону, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів, оскільки позивачем не надано суду будь-яких доказів зміни матеріального становища, сімейного становища, стану здоров`я позивача чи відповідача, а посилання позивача на те, що матеріальний стан платника аліментів змінився не знайшли свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами. Також не надано доказів щодо зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів, а саме з грошової суми на частку від доходів платника. Така вимога не заявлена і по даній справі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи те, що у задоволені позовних вимого щодо збільшення розміру аліментів позивачу було відмовлено, а також положення ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави. Також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останньою судові витрати у розмірі 840,80 грн. за вимогу щодо позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного і

Outcome: partial