Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

02 грудня 2019 року в суд надійшла заява [PERSON] , в інтересах та від імені якої діє представник [PERSON] , до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В позовній заяві зазначає, що [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] . Повідомляє, що на даний час у квартирі зареєстровані [PERSON] та попередній власник [PERSON] , хоча останній фактично з 2013 року в ній не проживає. Вказує, що [PERSON] не є членом сім`ї позивача, а його реєстрація в квартирі покладає на [PERSON] додаткові обов`язки, зокрема, щодо сплати комунальних послуг у вищому розмірі, унеможливлює оформлення субсидії. З огляду на зазначене, просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, проте представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя; позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Окрім того, в позовній заяві зазначено, що у разі відсутності відповідача позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце судового засідання як за місцем реєстрації, так і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідач жодних заяв чи клопотань суду не подавав, відзив на позов не надав. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідками № 3907 від 16.09.2019р., № 3922 від 17.09.2019р. і № 5553 від 05.12.2019р., виданими Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради Чернівецької області, у зв`язку з чим в суд повернувся конверт із відміткою «за адресою відсутній», беручи до уваги оголошення про виклик до суду, розміщене на офіційному веб-сайті Судової влади України, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 11.09.2019р., посвідченим приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкіним Р.Д., зареєстрованим в реєстрі за №1383, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2019р. На даний час в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані дві особи, а саме позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується довідками № 3907 від 16.09.2019р., № 3922 від 17.09.2019р. і № 5553 від 05.12.2019р., виданими Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради Чернівецької області. Як вбачається із договору купівлі-продажу квартири від 11.09.2019р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкіним Р.Д., зареєстрованим в реєстрі за №1383, і технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , остання перебувала у власності [PERSON] , а в подальшому за договором купівлі-продажу квартири від 25.05.2012р., посвідченим приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкіним Р.Д., зареєстрованим в реєстрі за №896, перейшла у власність [PERSON] . Відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає без поважних причин з 2013 року, в підтвердження чого позивач надала акт обстеження сім`ї від 20.09.2019р., складений комісією у складі депутата Новодністровської міської ради Чернівецької області Білоткача А. та сусідів - мешканців будинку [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] . Як зазначено у позовній заяві, реєстрація місця проживання відповідача створює незручності та обмежує права власника на користування квартирою, зокрема, [PERSON] здійснюють оплату комунальних послуг з розрахунку зареєстрованих осіб та не може оформити субсидію. Доказів, які б спростовували твердження позивача, відповідачем [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Об`єктом права власності може бути згідно ст.ст. 379, 382 ЦК України квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені, зокрема, ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, якими передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Особи, які не є членами сім`ї власника квартири, відповідно до ст.158 ЖК України, користуються жилим приміщенням у будинку, що належить громадянинові на праві власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки або внаслідок припинення обставин, що були підставою для вселення в житлове приміщення. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] є колишнім власником квартири [ADDRESS] , та не являється членом сім`ї позивача, жодних домовленостей, в тому числі договорів, між позивачем - власником квартири та відповідачем щодо збереження за ним права на проживання в квартирі не має, суд приходить до висновку, що позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved