Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

04.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до прокуратури Львівської області, УДАІ ГУМВС України у Закарпатській області та центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням Виноградівського району про усунення перешкод у здійсненні права власності та звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 10.08.2009 року позивач [PERSON] придбава на ринку м. Івано-Франківськ автомобіль марки VOLKSWAGEN T4, номер кузова [NUMBER], 2000 року випуску. При спробі зняти з обліку авто для подальшої його перереєстрації [PERSON] звернувся до Виноградівського ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області. Однак відповідальними працівниками Виноградівського ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області на запит адвоката повідомлено, що на вказаний автомобіль прокуратурою Львівської області 15.05.2011 року накладено арешт в рамках кримінальної справи №181-0311. Представник позивача [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день та місце розгляду справи не з'явилася в судове засідання, подала до суду заву про розгляд справи без її участі та в порядку ст. 31 ЦПК зменшила позовні вимоги. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи не з'явився в судове засідання, подав до суду заву про розгляд справи без його участі зменшені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі - прокуратура Львівської області, УДАІ ГУМВС України у Закарпатській області та центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням Виноградівського району, будучи належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи не з'явилися в судове засідання. З'ясувавши всі обставини справи, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наведених нижче підстав. Так судом встановлено та підтверджено належними доказами наступне. 10.08.2009 року позивач [PERSON] придбава на ринку м. Івано-Франківськ автомобіль марки VOLKSWAGEN T4, номер кузова [NUMBER], 2000 року випуску. 20.05.2010 року [PERSON] зареєстрував вказаний автомобіль на своє ім'я, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], яке видене Виноградівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області (а.с. 9). При спробі зняти з обліку авто для подальшої його перереєстрації [PERSON] звернувся до Виноградівського ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області. Однак відповідальними працівниками Виноградівського ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області на запит адвоката повідомлено, що на вказаний автомобіль прокуратурою Львівської області 15.05.2011 року накладено арешт в рамках кримінальної справи №181-0311. Накладений арешт перешкоджає праву позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем. На момент накладення арешту, автомобіль був у власності позивача [PERSON], він збирався продати автомобіль у зв'язку з сімейними обставинами. Листом від 27.11.2014 року №16/14-11159 (а.с. 13), який надійшов на домашню адресу позивача, старшим слідчим Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, майором міліції Жовківською С.І., позивачу [PERSON] надано відповідь, в якій зазначено, що слідчим відділом слідчого управління прокуратури Львівської області розслідувалась кримінальна справа, порушена за ознаками злочинів передбачених ч.3 ст.364, ч.1, 3 ст.358 КК України, - в рамках якої і було винесено постанову про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів від 23.05.2011 року (а.с. 14-16), в тому числі і на належний позивачу автомобіль марки VOLKSWAGEN T4, номер кузова [NUMBER], 2000 року випуску. В даному листі старшим слідчим Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, майором міліції Жовківською С.І., роз'яснено, що зняття заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів, можливе лише у випадку сплати відповідної суми податку, яку не було сплачено при первинній реєстрації автомобіля, або після прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. На даний час у даній кримінальній справі вироком Шевченківського районного суду м. Львова 01.07.2013 року, який набрав законної сили, службову особу Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області визнано винною у вчиненні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності, а тому на даний час немає жодних законних підстав для обмеження права власності позивача в частині вільного розпорядження своїм майном, а саме: автомобілем марки VOLKSWAGEN T4, номер кузова [NUMBER], 2000 року випуску. Відповідно до ст.15 ЦК України , суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи і захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких, обставин, суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача про те, що арешт, накладений на майно [PERSON], яке належить йому на праві власності майно, перешкоджає вільно користуватися та розпоряджатися цим майном. Беручи до уваги, що осіб відносно яких порушена кримінальна справа за ознаками злочинів передбачених ч.3 ст.364, ч.1, 3 ст.358 КК України, - в рамках якої і було винесено постанову про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів від 23.05.2011 року, визнано винними та притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, а [PERSON] не зобов'язаний відповідно до вимог чинного законодавства відповідати своїм майном у вказаній кримінальній справі, на яке накладено арешт, наявність арешту порушує його право вільно розпоряджатися і володіти належним йому майном, тому суд приходить до висновку про підставність позову. Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved