Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 06 січня 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого у м.Пологи Запорізької області по вул.Толстого,6. Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно є вона, позивач. Вона, [PERSON], вчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася до майна її померлої матері з поважної причини, бо у зязку з початком антитерористичної операції у сусідній Донецькій області вона була вимушена виїхати зі своєю малолітньою онучкою до Миколаївської області. Коли вона повернулася додому і звернулася до нотаріуса, їй було розяснено, що вона пропустила передбачений законом строк для звернення до нотконтори з заявою про прийняття спадщини і що треба звертатися з відповідним позовом до суду. У судовому засіданні позивач підтримала позовній вимоги і просила задовольнити їх з зазначених у позові підстав. При цьому суду пояснила, що її дочка є вдовою і матірю двох дочок, меншій дочці весною 2014 року виповнилося всього 2 роки 1 місяць. 10 січня 2014 року, вона, позивач у справі, поховала свою матір, а в квітні 2014 року разом з малолітньою онукою була вимушена виїхати до Миколаївської області до своїх знайомих, щоб зберегти життя малолітньої онуки, бо ніхто тоді не знав, чим обернуться дії на Донбасі. Онука хворіла, була на штучному харчуванні. Дочка працювала, вона, позивач, вже тоді перебувала на біржі праці, і було вирішено, що вона і молодша онука поїдуть до Миколаївської області, дочка буде заробляти гроші, а старшу онуку дочка віддала своїй свекрусі. Вона, позивач, повернулася до місця свого постійного проживання лише влітку 2015 року. Коли оговталася, вона звернулася до нотаріуса, щоб написати заяву про прийняття спадщини, але нотаріус їй розяснила, що строк для подачі заяви до нотконтори вона пропустила і порадила звернутися до суду. Представник позивача за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON], просила задовольнити їх, бо на її переконання на час початку антитерористичної операції позивач думала лише про те, як зберегти життя і здоровя своєї малолітньої онуки, не розмірковуючи про щось інше, і це є найповажніша причина життя і здоровя малої безпорадної дитини. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки причина, на яку вона посилається як на поважну для пропуску строку для звернення до нотконтори з заявою про прийняття спадщини є абсолютно не поважною, бо на думку відповідача ніщо не перешкоджало позивачу своєчасно звернутися з такою заявою до нотаріуса. З тих підстав, що спадкове домоволодіння було занедбане, міська рада навіть звернулася до суду з позовом про визнання спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул.Толстого, 6 у м.Пологи, відумерлою. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він жив по-сусідству з матірю позивача [PERSON], яка після його приїзду в 1995 році до м.Пологи виділила йому земельну ділянку за своєю адресою для будівництва житлового будинку. Йому, свідку, достовірно відомо, що [PERSON] поховала свою матір [PERSON] у січні 2014 року, а весною 2014 року [PERSON] зі своєю дворічною онукою виїхала до Миколаївської області з-за того, що на Донбасі розпочалися бойові дії. Він добровольцем пішов служити до зони АТО у липні 2014 року, звідки повернувся на початку вересня 2015 року. На час його повернення зі служби [PERSON] вже повернулася до м.Пологи з Миколаївської області. Поки він не йшов служити, за проханням [PERSON] він наглядав за будинком її померлої матері. Коли він приїздив іноді у нетривалі відпустки, він навідувався до свого будинку у м.Пологи і до будинку [PERSON], і бачив, що будинок [PERSON] зайняли якісь переселенці з Донбасу, які казали всім, що вони купили будинок цей у дочки померлої, тобто у [PERSON]. Будинок занедбали саме ці люди, які потім виїхали з нього. Дах на будинку [PERSON] розібрав він, бо частина даху похилилася і був ризик, що дах упаде на проїзну частину вулиці. Він ходив до міської ради разом з [PERSON] після того, як якісь люди знову стали приходити до будинку [PERSON] і заявляти, що вони будуть там жити, бо нема господарів і спадкоємців на будинок. У міській раді від нього і [PERSON] знали, що спадкоємиця виїздила з м.Пологи, але вже повернулася. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала разом з [PERSON], зараз вони зустрічаються не дуже часто. Їй відомо, що дочка [PERSON] вдова, виховує двох дочок. Також їй відомо, що у [PERSON] померла матір, яку вона поховала взимку 2014 року, а в середині 2014 року [PERSON] довелося виїхати до Миколаївської області разом з маленькою онукою, щоб уникнути бойових дій і лікувати онуку, бо дівчинка дуже хворіла. Повернулася [PERSON] до м.Пологи влітку 2015 року. Суд, вислухав у судовому засіданні позивача і її представника, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази і дав оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою угодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що «вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій». Судом у судовому засіданні встановлено, що 06 січня 2014 року померла [PERSON] (а.с.4), яка є матірю позивача (а.с.5,6). [PERSON] є власницею житлового будинку №6 по вул.Толстого у м.Пологи Запорізької області згідно договору-дарування від 16 червня 1970 року (а.с.12-15). З відповіді Пологівської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті померлої 06 січня 2014 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с.24-26). Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що причина пропуску строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на яку посилається позивач у позові, є поважною, оскільки з пояснень у судовому засіданні позивача і свідків судом встановлено, що позивач з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, і ці причини повязані з істотними труднощами для спадкоємця, бо вона у звязку з початком антитерористичної операції у сусідній з Запорізькою областю Донецькій області була вимушена виїхати зі своєю малолітньою онучкою до Миколаївської області, тому суд приходить до висновку про задоволення її позовних вимог.

Outcome: approved