Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

03.10.2016 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом, який вона змінила 24.10.2016 року, до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною 3-х років. Свій позов обґрунтовує тим, що з 30.01.2015 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, позивач не може працювати, так як доглядає за дитиною, тому позивач й звернулася до суду з цим позовом. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить слухати праву за її відсутністю та стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісяця. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання змінених позовних вимог, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, просить слухати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням зміни позову, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 30.01.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 240428, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 30.01.2015 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 389271, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 24.05.2015 року, згідно з яким батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Малолітній син проживає разом із своєю матірю [PERSON] за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Будівельників, будинок 34 А, квартира 98, що підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 03.10.2016 року № 201617397 (а.с. 2). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про отримання допомоги від 24.10.2016 року № 906, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 23). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову (а.с. 21). Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач подав письмову заяву, яка приєднана до справи, в якій безумовно визнає позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю про що подав відповідну заяву, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] аліменти на дружину [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісяця починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved