Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

02 жовтня 2020 року до Малиновського районного суду с. Одеси звернувся ФОП [PERSON] із позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуг від 19.08.2019 року у розмірі 62 646 грн. 27 коп., з яких 56 166 грн. сума основного боргу, 4787 грн. 92 коп. - пеня, 730 грн. 16 коп. - борг з урахуванням індексу інфляції, 962 грн. 19 коп. - 3% річних. Просив також вирішити питання щодо стягнення судових витрат у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Позов обґрунтований такими обставинами. 19 серпня 2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання послуг, згідно якого, позивач за дорученням відповідача зобов`язався надати комплекс консультаційних послуг керування маркетингом, що задовольняють вимоги відповідача, як власника ТМ «КОМПОТ» на підставі Свідоцтва № [NUMBER] від 15.05.2006 року, а також підготувати фінальний документ у відповідності з додатками до цього договору, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги в розмірі та на умовах, передбачених договором та додатками до нього. На підставі п. 4.1.1. договору позивачем було укладено цивільно-правовий договір про надання послуг із [PERSON] 03 вересня 2019 року позивачем було відправлено відповідачеві документ з результатом послуг згідно 1-го етапу, який, 4 вересня 2019 року було прийнято відповідачем та підтверджено засобами факсимільного зв`язку із оплатою цього етапу в повному обсязі. 06 вересня 2019 року після отримання авансу за надання послуг 2-го та 3-го етапів згідно додатку № 1 до договору, позивач за участі третьої особи приступив до надання послуг за вказаними етапами. 22 жовтня 2019 року позивачем за участі третьої особи проведена особиста презентація 2-го та 3-го етапів послуг перед відповідачем та його представниками, після чого, 25 жовтня 2019 року сторона відповідача направила лист з проханням про внесення правок до результатів послуг. 08 листопада 2019 року позивачем та третьою особою передано результат послуг з внесеними змінами згідно правок відповідача. 20 листопада 2019 року відповідач надав згоду на перетворення візуалізації в макети для роботи, таким чином, було затверджено результати надання послуг за 2 та 3 етапом. 11 грудня 2019 року позивач та третя особа передали стороні відповідача всі готові макети, які були розроблені при наданні послуг через сховище даних, яке належить компанії Google Inc., що дозволяє користувачам зберігати свої дані на серверах і ділитися ними з іншими користувачами в мережі інтернет шляхом передачі унікального веб-посилання. 25 грудня 2019 року представник відповідача [PERSON] направила третій особі лист із проханням виставити рахунки за 2-й етап наданих послуг та рахунки для авансу за етапи 4 та 5 послуг. 26 грудня 2019 року позивачем виставлений рахунок за 2 та 3-й етапи наданих послуг та направлений стороні відповідача. У зв`язку з наданням послуг згідно 1, 2 та 3 етапу за додатком № 1 до договору, 08 листопада 2019 року поштовим зв`язком позивач надіслав акти приймання-передачі наданих послуг, а саме: акт приймання -передачі послуг 1 від 03 вересня 2019 року на суму 44 528 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 08 листопада 2019 року на суму 13 662 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг № 3 від 08 листопада 2019 року на суму 33 396 грн. Проте, відповідач, не виконуючи взяті на себе зобов`язання згідно умов договору, надіслані йому акти приймання -передачі наданих послуг не підписав, в той же час не надавши обґрунтованої письмової відмови від підписання надісланих актів. 22 січня 2019 року позивач надіслав поштовим зв`язком лист про погашення заборгованості у розмірі 56 166 грн. за договором про надання послуг від 19 серпня 2019 року та акти приймання-передачі наданих послуг повторно. Вказану претензію відповідач залишив без розгляду, а акти приймання-передачі наданих послуг не підписав, не надавши обґрунтованої письмової відмови від підписання вказаних документів.29 лютого 2019 року позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію про погашення заборгованості у розмірі 56 166 грн. та акти приймання-передачі наданих послуг ще раз. Згідно даних АТ «Укрпошта» відправлення за № 0100176930459 надійшло відповідачеві 02.03.2020 року, проте, вказана претензія була залишена без розгляду а акти без підпису. На підставі п. 2.6 договору, в зв`язку із заборгованістю відповідача з оплати послуг, позивачем було припинено надання послуг за договором. Позивач зазначає, що згідно умов п. 5.6. договору документом, що підтверджує надання послуг за договором є підписаний обома сторонами акт прийому-передачі наданих послуг. У випадку, якщо відповідач не підписав акт прийому-передачі наданих послуг протягом 5 робочих днів з моменту його отримання і не надав письмове обґрунтування такого не підписання протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту, послуги вважаються наданими позивачем в повному обсязі і підлягають оплаті згідно акту. Крім суми основної заборгованості за договором, позивач, посилаючись на вимоги Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» просить стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення за несвоєчасне виконання зобов`язань, та компенсаційні виплати в порядку статті 625 ЦК України. 28 грудня 2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, які обґрунтовані тим, що на виконання умов договору відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача 91 796,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, що включає в себе послуги за перший етап на загальну суму 44 528,00 грн., аванс 20% за 2 етап послуг в розмірі 13 662,00 грн., аванс 40% за 3 етап послуг у розмірі 33 396,00 грн. Разом із цим, позивач не виконав другий та третій етапи послуг у строки, передбачені договором, а факт прийняття робіт та погодження їх результатів відсутній. До позовної заяви не додано доказів на підтвердження факту складання та надіслання на адресу відповідача актів виконаних робіт за 2 та 3 етапи, а додані копії поштових відправлень не підтверджують ці обставини, так як поштове відправлення від 29.02.2020 року було вручено у м. Київ 11.07.2020 року, а відправлення від 22.01.2020 року підтверджує направлення актів виконаних робіт, що підтверджують сплату відповідачем суми в розмірі 91 796,00 грн. (повний розрахунок за 1 етап, а також аванс за 2 та 3 етапи). 29 грудня 2020 року відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] , за участю третьої особи: [PERSON] , в якій просив розірвати договір від 19.08.2019 року, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] , та стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] отримані кошти в розмірі 47 268,00 грн. Зустрічний позов обґрунтований тим, що на виконання спірного договору [PERSON] було перераховано на розрахунковий рахунок позивача 91 796,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, що включає в себе послуги за перший етап на загальну суму 44 528,00 грн., аванс 20% за 2 етап послуг в розмірі 13 662,00 грн., аванс 40% за 3 етап послуг у розмірі 33 396,00 грн. Станом на 06.09.2019 року [PERSON] розрахувався з ФОП [PERSON] повністю за перший етап послуг, а також перерахував аванс за 2 та 3 етапи. Всього договором передбачено 7 етапів надання послуг. Враховуючи умови договору ФОП [PERSON] був зобов`язаний виконати 2 етап у строк до 26.09.2019 року, а 3 етап - до 18.10.2019 року, за наслідками виконання яких скласти відповідні акти та направити їх на адресу позивача. 02.01.2020 року позивач за зустрічним позовом направив на електронну пошту відповідача зауваження, які стосувалися 2 та 3 етапів в цілому, а листом від 26.02.2020 року повідомив про те, що останній, в порушення умов укладеного договору, ігнорує зауваження, які вже неодноразово викладались у попередніх листах, з пропозицією двох варіантів вирішення проблеми - 1) належного виконання ФОП [PERSON] зобов`язань за договором; 2) дострокове розірвання договору та повернення авансу. Враховуючи вказані обставини, відмову ФОП [PERSON] від подальшого виконання зобов`язань по договору, істотного порушення строків надання послуг та право позивача за зустрічним позовом на односторонню відмову від договору, сторона позивача за зустрічним позовом вважає, що підстава, на якій ФОП [PERSON] отримав аванс за 2 та 3 етапи послуг відпала, і дана сума підлягає поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України. 02.02.2021 року третьою особою [PERSON] надано письмові пояснення, в яких вона підтримала позов ФОП [PERSON] в повному обсязі. У відкритому судовому засіданні позивач та його представник первісний позов підтримали, зустрічний позов просили залишити без задоволення. Представник відповідача [PERSON] у відкритому судовому засіданні заперечував проти задоволення позову ФОП [PERSON] , зустрічний позов просив задовольнити. Третя особа [PERSON] у відкритому судовому засіданні первісний позов підтримала, зустрічний позов просила залишити без задоволення. Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення позивача, представників сторін та третьої особи, допитаної в судовому засіданні в якості свідка, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги ФОП [PERSON] підлягають задоволенню, зустрічний позов належить залишити без задоволення зважаючи на наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. 19 серпня 2019 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір, предметом якого є надання позивачем комплексу консультаційних послуг керування маркетингом, що задовольняють потреби замовника, як власника ТМ «КОМПОТ», а також підготування фінального документу у відповідності з додатками до цього договору. Замовник, в свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги в розмірі та на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього (п. 1.1. договору). Пунктом 4.1.1. договору передбачено право позивача залучати третіх сторін для виконання умов цього договору та самостійно укладати з юридичними або фізичними особами відповідні угоди, що будуть необхідні для виконання цього договору, в зв`язку із чим ФОП [PERSON] було залучено до виконання послуг за договором [PERSON] . Згідно додатку № 1 до договору від 19 серпня 2019 року послуги надаються поетапно у сім етапів. Результат кожного етапу послуг погоджується сторонами згідно умов договору, після чого сторони приступають до виконання наступного етапу послуг. За згодою сторін результат послуг направляється виконавцем замовнику додатково на електронну адресу замовника [INFO] та [INFO] (а. с. 33). 4 вересня 2019 року відповідачем було прийнято 1-й етап послуг та здійснено оплату за цей етап послуг в повному обсязі. Вказані обставини визнані сторонами під час розгляду справи. Відповідно до додатку № 1 до договору від 19 серпня 2019 року другим етапом послуг є розробка документу «Тональність бренду Замовника», вартість якого складає еквівалент в гривні 1 800 доларів США. Третім етапом послуг є розробка нової візуальної концепції бренду Замовника та вартість цього етапу складає еквівалент в гривні 3 000 доларів США (а. с. 34). Пунктом 3.2. Додатку № 1 до договору від 19 серпня 2019 року передбачено порядок оплати послуг, відповідно до якого за другий етап послуг оплата здійснюється в такому порядку: аванс - 30% від вартості етапу, 50% від вартості етапу протягом 5 днів з дати підписання акту прийому-передачі наданих послуг та отриманні послуг згідно даного етапу, 20% протягом 5 днів з дати повідомлення виконавця про завершення надання послуг згідно 6 етапу; за третій етап послуг: аванс в розмірі 40% до початку надання послуг, 40% протягом 5 днів з дати підписання Акту прийому-передачі наданих послуг та отриманні послуг згідно даного етапу, 20% протягом 5 днів з дати повідомлення виконавця про завершення надання послуг згідно 6 етапу (а. с. 36). 06 вересня 2019 року відповідачем позивачу було перераховано 91796 грн., що підтверджується копією квитанції № 2 від 06.09.2019 року (а. с. 147). Вказана сума включає в себе послуги за 1 етап - 44 528 грн; аванс 30% за 2 етап послуг в розмірі 13 662 грн; аванс 40% за 3 етап послуг в розмірі 33396 грн. В ході судового розгляду третя особа, допитана в суді в якості свідка показала, що 22 жовтня 2019 року позивачем та третьою особою проведено особисту презентацію 2 та 3 етапів послуг перед відповідачем та його представниками, після чого стороною відповідача засобами факсимільного зв`язку направлено лист з пропозицією щодо внесення правок до результатів послуг. Вказані обставини підтверджуються також копією електронного листа від 25 жовтня 2019 року (а. с. 41). Із показань [PERSON] , наданих у відкритому судовому засіданні в якості свідка вбачається, що 8 листопада 2019 року позивачем та третьою особою передано результат послуг з внесеними змінами. Вказані обставини підтверджуються також копією електронного листа від 08 листопада 2019 року (а. с. 42). На виконання умов договору та в результаті погодження між сторонами відповідачеві було передано готові макети для роботи, які були перетворені із візуалізації та досліджені судом під час відкритого судового засідання на електронному носії інформації. 25 грудня 2019 року представником відповідача [PERSON] повідомлено третю особу про необхідність надання рахунків за 2, 4 та 5 етапи послуг (а. с. 47). 25 грудня 2019 року позивачем висталено рахунок-фактуру № 5 по другому етапу послуг на загальну суму 45 540 грн. ( 13 662 грн. вже сплачений аванс в розмірі 30%, та 22 770 грн. - 50% подальшої оплати (а. с. 48), та рахунок-фактуру № 6 по третьому етапу на загальну суму 83 490 грн. ( 33 396 грн. вже сплачений аванс в розмірі 40%, та 33 396 грн. - 40% подальшої оплати (а. с. 49). Вказані рахунки направлені засобами факсимільного зв`язку 26 грудня 2019 року (а. с. 50). Підпунктом 3.2.1. Договору від 19 серпня 2019 року до обов`язків Замовника відноситься своєчасно сплачувати та приймати послуги, шляхом підписання Акту прийому-передачі послуг відповідно до умов цього Договору. Згідно пункту 5.2. Договору при розподілі послуг на етапи, по завершенню кожного етапу надання послуг, виконавець зобов`язаний надати або надіслати замовникові Акт прийому-передачі наданих послуг з результатом наданих послуг в паперовому та або електронному вигляді. Після отримання Акта прийому-передачі наданих послуг від Виконавця, Замовник підписує акти прийому-передачі наданих послуг, надані Виконавцем, та надсилає підписані екземпляри Виконавцю протягом 5 робочих днів з моменту отримання таких актів, при цьому Замовник зобов`язується надіслати копію підписаного Акту прийому-передачі наданих послуг на електронну адресу Виконавця. У випадку наявності зауважень та відмови від прийняття послуг Виконавця, Замовник зобов`язується надати вмотивовану відмову від підписання Акта прийому-передачі наданих послуг у строк, що не перевищує 5 робочих днів з моменту отримання таких актів. Відповідно до п. 5.4. Договору у випадку вмотивованої відмови Замовника від прийняття послуг сторонами складається двосторонній акт із вказівкою необхідних доопрацювань, зауважень тощо і строків для їхнього виконання. Пунктом 5.6. Договору передбачено, що документом, що підтверджує надання послуг за Договором є підписаний обома сторонами Акт прийому-передачі наданих послуг. У випадку, якщо Замовник не підписав Акт прийому-передачі наданих послуг протягом 5 робочих днів з моменту його отримання і не надав письмове обґрунтування такого не підписання протягом 5 робочих днів з моменту отримання Акту, послуги вважаються наданими Виконавцем в повному обсязі і підлягають оплаті згідно Акту. 22 січня 2020 року на адресу відповідача позивачем направлено три акти надання послуг за 1, 2 та 3 етапи послуг разом із листом зверненням - Акт надання послуг № 1 від 3 вересня 2019 року; Акт надання послуг № 2 від 8 листопада 2019 року; Акт надання послуг № 3 від 8 листопада 2019 року. Вказані акти направлені на адресу відповідача засобами поштового зв`язку із описом вкладення, що підтверджується відповідними копіями накладної, опису вкладення та квитанціями від 22 січня 2020 року (а. с. 53). Судом встановлено, що вказані акти не були підписані відповідачем, при цьому обґрунтованої письмової відмови від підписання актів матеріали справи не містять. 29 лютого 2020 року позивачем повторно було направлено на адресу відповідача акти наданих послуг із претензією, в зв`язку із невиконанням зобов`язань за Договором, які також залишилися без відповіді та підписання (а. с. 54-63). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання щодо надання послуг, які регулюються загальними нормами ЦК України про зобов`язання та Главою 63 ЦК України. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 901-903 ЦК України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Задовольняючи позов ФОП [PERSON] суд вважає доведеним факт надання позивачем послуг за 2 та 3 етапами виконання послуг в зв`язку із не підписанням Актів наданих послуг протягом 5 робочих днів з моменту його отримання та відсутності письмового обґрунтування такого не підписання протягом 5 робочих днів з моменту отримання Актів, після чого послуги вважаються наданими Виконавцем в повному обсязі і підлягають оплаті згідно Акту, в розуміння пункту 5.6. Договору від 19 серпня 2019 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказам 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). Суд критично ставиться до доводів сторони відповідача щодо неотримання відповідачем Актів наданих послуг, а також про те, що акти від 08 листопада 2019 року не фіксують виконання 2 та 3 етапів послуг в повному обсязі, а стосуються лише авансу в розмірі 30% за 2 етап послуг та 40% за 3 етап послуг, так як вказані обставини не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, в той же час як позивачем надано докази відправлення відповідачу актів наданих послуг, а самі Акти надання послуг містять, в тому числі, інформацію щодо загальної вартості робіт (послуг), а не тільки суми передоплати, яка була сплачена відповідачем. Таким чином, стягненню з відповідача за Договором від 19 серпня 2019 року підлягає 22 770 грн. (50% від вартості послуг по 2 етапу послуг) та 33 396 грн. (40% від вартості послуг по 3 етапу послуг). Разом із цим, як вбачається із копії квитанції № 2 від 06.09.2019 року відповідачем [PERSON] на користь ФОП [PERSON] помилково зараховано 210 грн., які суд вважає необхідним врахувати при стягненні заборгованості відповідача по зобов`язанню. Пред`являючи позов, ФОП [PERSON] крім основного зобов`язання, просив також застосувати до [PERSON] компенсаційні та штрафні санкції у вигляді пені та стягнень, передбачених ст. 625 ЦК України. Пунктом 7.1 Договору від 19 серпня 2019 року передбачена відповідальність сторін відповідно до чинного законодавства України у випадку невиконання або неналежного виконання обов`язкових умов даного Договору та/або Додатку. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», статтею третьою якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання , відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги ФОП [PERSON] в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що належить задовольнити, а розрахунки пені та компенсаційних нарахувань здійснені позивачем вірно та приймаються судом. Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до ФОП [PERSON] суд виходить із наступного. Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у зустрічному позові щодо порушення з боку ФОП [PERSON] істотних умов укладеного між сторонами договору, в той час як з боку [PERSON] суд вбачає неналежне виконання зобов`язань за договором, що стало підставою для задоволення первісного позову. Не підлягають задоволенню і вимоги зустрічного позову про стягнення з ФОП [PERSON] безпідставно отриманих коштів в розмірі 47 268 грн. на підставі ст. 1212 ЦК України. Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави передбачені ст. 1212 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] було перераховано на користь ФОП [PERSON] аванс за виконання 2 та 3 етапів послуг в розмірі 47 058 грн. Вказана сума перерахована на підставі Додатку № 1 до Договору від 19 серпня 2019 року, що було узгоджено сторонами, і що стало підставою для виконання ФОП [PERSON] послуг за вказаними етапами послуг, а тому підстави вважати вказані грошові кошти безпідставно набутими в розумінні статті 1212 ЦК України у суду відсутні. Що стосується помилково сплачених [PERSON] коштів в розмірі 210 грн., судом вказана сума врахована при задоволенні первісного позову з підстав, викладених вище. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Матеріали справи містять оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., копію договору № Н.L.-352 від 11 серпня 2020 року, Додатки № 1 та № 2 до договору № Н.L.-352 від 11 серпня 2020 року, розрахунок суми судових витрат. Із розрахунку суми судових витрат, наданих позивачем вбачається, що загальний розрахунок цих витрат складається із наступного: 8 000 грн (послуги за первісним позовом) + 8 000 грн. (послуги за зустрічним позовом) + 2500 грн. (за засідання, яке відбулося 02.02.2021 року) + 1000 грн. (витрати на проїзд адвоката з м. Київ до міста Одеса в обидва боки) + 2500 грн. (за засідання, яке відбулося 11.03.2021 року) + 1000 грн. (витрати на проїзд адвоката з м. Київ до міста Одеса в обидва боки) + 500 грн. (за засідання за зустрічним позовом 11.03.2021 року). Проте суд звертає увагу на те, що частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги. Так, згідно з п.4 ч.1 ст.1 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Види адвокатської діяльності визначені статтею 19 цього Закону, яка має вичерпний характер та не передбачає приїзд адвоката до іншого міста, а тому витрати адвоката на дорогу з міста Київ до міста Одеса не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст. ст.1, 19 Закону. А тому транспортні витрати адвокати не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved