Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

02 лютого 2017 року заявник звернулась до суду із дійсною заявою, в якій зазначила, що [INFO] вона не перебуваючи у зареєстрованому шлюбу народила у м.Луганськ дитину, хлопчика, на підтвердження чого їй державним закладом «Луганська клінічна лікарня» було видане медичне свідоцтво про народження №947. При звернені до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області їй було відмовлено у державній реєстрації народження дитини з тих підстав, що на підтвердження факту народження нею був пред'явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим заявник просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статі, громадянина України [PERSON], дата народження - [INFO], місце народження - м.Луганськ, мати - [PERSON], [INFO], громадянка України, батько - [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явилась, у заяві просила справу розглядати без її участі. Від заінтересованої особи - Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла письмова заява, відповідно до якої заінтересована особа просила справу розглядати без участі їх представника. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом даного судового розгляду являється питання реєстрації народження дитини в особливих умовах, що регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р., а також деякими міжнародними правовими актами. Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста,селища і села Донецької та Луганської областей. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Луганськ визначено таким населеним пунктом. Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту народження дитини на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію народження дитини в позасудовому порядку. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження №947 від [INFO], виданого державним закладом «Луганська клінічна лікарня», [PERSON] [INFO] о 15-25 годині народила дитину, хлопчика, вагою 4000 грам. Мати дитини у зареєстрованому шлюбі не перебуває (а.с.10-11). Як вбачається з копії висновку генетика від 19.05.2016 року, вагітна [PERSON]. 1983 року народження, обстежена у строк вагітності 17-18 тижнів, рекомендовано спостереження у жіночій консультації за місцем проживання (а.с.12). Крім того факт народження [PERSON] дитини [INFO] у м.Луганськ підтверджується випискою з історії розвитку новонародженого №1132, виданої Луганською республіканською клінічною лікарнею, відповідно до якої [PERSON], 1983 року народження, 25.06.2016 року о 15-25 год народила дитину, дитина у період з [INFO] по 28.09.2016 року знаходилась у відділенні для новонароджених; ультразвуковими дослідженнями від 27.05.2016 року, а також наданими заявником фотокартками (а.с.13-17) У заяві заявник на підставі ч.1 ст.135 СК України зазначила батьком дитини [PERSON]. При оцінці наданих заявником медичних документів - медичного свідоцтва про народження №947, виписки з історії пологів №1137, висновку генетика від 19.05.2016 року, виданих Луганською республіканською клінічною лікарнею, як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Так, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині має належати з його народження право на ім'я та громадянство. Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За таких підстав надані медичні документи: медичне свідоцтво про народження №947 від [INFO], висновок генетика від 19.05.2016 року, виписку з історії розвитку новонародженого №1132, які видані Луганською республіканською клінічною лікарнею, суд визнає належними і допустимими доказами на підтвердження факту народження хлопчика [PERSON], [INFO], матір'ю якого є [PERSON], [INFO]. Дослідивши надані докази в сукупності, суд вважає, що факт народження дитини, [PERSON], [INFO] в місті Луганську, Луганської області, Україна, у [PERSON], [INFO] є доведеним, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved