Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

03.09.2015 року позивач ПАТ «Імексбанк» звернулось до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 96 від 15.03.2007 року, а саме прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 16 784 дол. США та пеню за прострочення платежів по кредитному договору у розмірі 64 828,47 грн. При цьому, позивач посилається на те, що 15.03.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 96, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у розмірі 244 000 дол. США, зі сплатою 14 % річних з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості до 14.03.2017 року. Станом на 19.08.2015 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, має прострочену кредитну заборгованість, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. До судового засідання представник позивача ПАТ «Імексбан» не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 15.03.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 96, до якого згодом 09.11.2007 року, 31.01.2008 року, 11.06.2008 року, 15.07.2008 року між сторонами було укладено Договори про внесення змін до Договору кредиту /а.с. 5-16/. Відповідно до Договору кредиту № 96 від 15.03.2007 року, Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у розмірі 244 000 дол. США, зі сплатою 14 % річних з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості до 14.03.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання, чим порушила умови договору, що вбачається з розрахунку заборгованості по Договору кредиту № 96 від 15.03.2007 року, відповідно до якого всього заборгованість за договором станом на 19.08.2015 року становить 16 784,31 дол. США та 64 828,47 грн., з яких: 9788,55 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту; 6995,76 дол. США - прострочена заборгованість по відсоткам; 64 828,47 грн. - пеня за прострочення платежів по кредитному договору /а.с. 17/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ «Імексбанк» підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена. При цьому суд зазначає, що за пред'явлення позову ПАТ «Імексбанк» не сплачувало судовий збір, оскільки відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» /в редакції, що діяла на дату подання позову/, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору було звільнено. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» /в редакції, що діяла на дату подання позову/ ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, позивач при поданні позову повинен був сплатити судовий збір у розмір 3654,00 грн. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved