Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

03.03.2015 року відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги, в послідуючому уточнені, мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2007 року їй належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,90 га, яка розташована на території Грінчінківської сільської ради Охтирського району Сумської області, на яку 06.11.2007 року на її ім'я був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 010761501652. При зверненні до Управління Держземагентства у Охтирському районі Сумської області стосовно отримання витягу з Державного земельного кадастру було встановлено, що проміри та конфігурація земельних ділянок, зазначені в Державному акті, не відповідають фактичним промірам та конфігурації, що вказані в технічній документації із землеустрою, в зв'язку з чим неможливо отримати витяг з Державного земельного кадастру. В зв'язку з тим, що позивачка на даний час обмежена у здійсненні свого права на належну їй земельну ділянку, виправлення помилки в державному акті або його заміна чинним законодавством не передбачена, просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та скасувати реєстрацію зазначеного акта в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010761501652. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник Охтирської РДА в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник управління Держземагентства України в Охтирському районі Сумської області позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно проміри та конфігурація земельної ділянки, що зазначені в оспорюваному державному акті не відповідають промірам та конфігурації даної земельної ділянки, що зазначені в технічній документації із землеустрою, на підставі якої був виданий державний акт на ім'я [PERSON], та державному акті, виданому на ім'я останньої, після смерті якої позивачка успадкувала дану земельну ділянку. Технічна документація на виготовлення державного акту, виданого на ім'я позивачки, відсутня. Не заперечувала проти задоволення позову. Представник Грінченківської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Встановлено, що 18.10.2000 року [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER], згідно якого на підставі рішення 11-ї сесії 23-го скликання Грінченківської сільської ради від 27.09.2000 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 7,90 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Грінченківскої сільської ради Охтирського району Сумської області. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕО № 624555 від 23.05.2007 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, й після її смерті [PERSON] успадкувала приватну земельну ділянку площею 7,90 га, яка знаходиться на території Грінченківскої сільської ради Охтирського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. 06.11.2007 року [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010761501652, згідно якого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВЕО № 624555 від 23.03.2007 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 7,90 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Грінченківської сільської ради Охтирського району Сумської області. Згідно повідомлення Управління Держземагентства в Охтирському районі Сумської області № 29-28-0.3-296/2-15 від 18.02.2015 року, проміри та конфігурація земельних ділянок (державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] за реєстраційним № 010761501652 від 06.11.2007 року) не відповідають технічній документації із землеустрою. Дана обставина також підтверджується матеріалами по виділенню в натурі в приватну власність земельних часток (паїв) громадянам, власникам земельних сертифікатів КСП ім. Луначарського (Гріченченківська сільська рада Охтирського району Сумської області), в тому числі [PERSON], та Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Частиною 1 ст. 155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved