Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03.10.2014 року [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 31.05.1996 року під час оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за № 3-3283 державним нотаріусом Першої Ужгородського державної нотаріальної контори було допущено помилку, а саме, невірно зазначено прізвище заявника як: «[PERSON]», замість правильного: «[PERSON]», що перешкоджає заявнику у реалізації її прав власності, у зв'язку з чим [PERSON] звернулась до суду із даною заявою. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав. 31.05.1996 року державним нотаріусом Першої Ужгородського державної нотаріальної контори Осташ В.А. видано заявнику свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за померлою [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 3-3283. Згідно зазначеного свідоцтва до складу спадкового майна входить квартира за адресою: [ADDRESS]. Однак, при оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом було допущено помилку - невірно зазначено прізвище заявника як: «[PERSON]», замість правильного: «[PERSON]». Зазначене підтверджується копіями свідоцтва про народження заявника - [PERSON], серії [NUMBER] від 12.05.1963 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.10.2013 року, відповідно до якого після укладення шлюбу заявником було змінено дошлюбне прізвище на: «[PERSON]», а також паспорту [PERSON] серії [NUMBER], виданого 02.03.1999 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, згідно яких прізвище заявника, [INFO], зазначено як: «[PERSON]». Як встановлено в ході судового розгляду справи, підтвердження факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом, необхідно заявнику для реалізації її прав власності, а окрім як у судовому порядку встановити зазначений факт немає можливості. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що маються юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. За таких обставин, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved