Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

03.03.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 30 квітня 2016 року виконкомом Світлодарської міської ради Артемівського району Донецькій області, актовий запис за № 6. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Вказує, що фактично шлюбні відносини припинені з початку жовтня 2019 року, не дивлячись на те, що вони проживають разом, однак спільного господарства не ведуть та мають окремі бюджети. На даний момент шлюб існує формально, примирення з моменту припинення шлюбних відносин не сталося, спору майнового характеру немає. У зв`язку з тим, подальше існування формального шлюбу суперечитиме їх інтересам, просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.2020 за вказаною цивільною справою було відкрито провадження та судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, разом з тим, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації). Повідомив суд про те, що згоден на розірвання шлюбу та просив розглянути справу без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (арк.с.10), 30 квітня 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб виконкомом Світлодарської міської ради Артемівського району Донецькій області, про що 30.04.2016 складено відповідний актовий запис № 6. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] (арк.с.11,12), батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що діти проживають разом з матір`ю (позивачем) та на час розгляду справи спір щодо місця проживання дітей відсутній. Сімейне життя не склалося, сторони подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначила, що примирення між сторонами та збереження сім`ї неможливе та є таким, що суперечить її інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згоден. Згідно з ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, подальше сумісне життя і збереження сім`ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачем при подачі до суду позовної заяви були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., ці витрати в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved