Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

03 червня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від належного виконання обов'язків по утриманню дитину, добровільно матеріальну допомогу, не надає, хоча має таку можливість. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що дійсно не надає матеріальної допомоги на протязі чотирьох місяців, його утримує позивачка, проте він не згоден з позовом, оскільки позивачка витрачає грошові кошти на власні потреби. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке зареєстроване Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 847 (а.с.3). Батьками в свідоцтві про народження дитини записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом із позивачем, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою. (а.с.5). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 03 червня 2016 року. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача, щодо витрат позивачкою грошових коштів на власні потреби, оскільки зазначені обставини не підтверджені жодними доказами. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved