Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

03.06.2021 року до суду звернувся [PERSON] через свого представника: адвоката Сивоненко В.В. з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві посилалися на те, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,9479 га, розташована на території с. Ремівка Приютненської сільської ради, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку і ведення особистого селянського господарства (правовстановлюючий документ: державний акт серії ІІ-ЗП №051879, виданий 09.01.2002 року на підставі рішення виконкому Приютненської сільської ради від 14.01.2002 року №6). У встановлений законом строк заявник звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Горової Я.О. із заявою про прийняття спадщини після матері. 25.05.2021 року нотаріусом було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі - державному акті ім`я матері заявника вказане як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку з чим заявнику було рекомендовано звернутися до суду. Звертає увагу суду на те, що Гуляйпільським районним судом Запорізької області розглядалася справа щодо встановлення факту родинних відносин між зокрема заявником і померлою - [PERSON] у зв`язку з тим, що у свідоцтвах про народження її дітей її ім`я значилось як « [PERSON] » (номер справи 315/1304/18), однак за життя й відповідно до паспорту вона завжди носила ім`я « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлій матері необхідно заявнику для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. Прохає встановити факт належності померлій [INFO] [PERSON] , [INFO] , державного акту серії ІІ-ЗП №051879, виданого 09.01.2002 року на підставі рішення виконкому Приютненської сільської ради від 14 січня 2002 року №6, на право власності на земельну ділянку площею 0.9479 га для обслуговування жилого будинку і ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Ремівка Приютненської сільської ради. Заявник та його представник: адвокат Сивоненко О.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 06.07.2021 року надали заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та прохали задовольнити (а.с.42, 43). Представник заінтересованої особи: Малинівської територіальної громади в особі Малинівської сільської ради в судове засідання не з`явився, 30.06.2021 року надали заяву по розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували (а.с.40). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Приютне Гуляйпільського району Запорізької області народився заявник - [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , а батьком - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.10.1968 року (а.с.6 зворот) та копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 16.12.2000 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.2). 09.01.2002 року на підставі рішення виконкому Приютненської сільської ради від 14.01.2002 року №6 видано на ім`я « [PERSON] » державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №051879 на земельну ділянку площею 0,95 га для обслуговування жилого будинку і ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Ремівка Приютненської сільської ради (а.с.5). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.04.2018 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.4 зворот). 16.11.2018 року відповідно до рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області у справі №315/1304/18 встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішення набрало законної сили 18.12.2018 року (а.с.9-10). Відповідно до інформації Малинівської сільської ради від 25.06.2021 року №1363/02-27 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] за даними погосподарської книги проживала [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.39). Відповідно до наданої суду приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. копії спадкової справи №168/2018, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.18-38), встановлено наступне: 10.11.2005 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку площею 14,9270 га своїм [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а.с.21 зворот). 20.09.2018 року до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. звернувся заявник [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після матері, що підтверджується копією його заяви (а.с.25). 18.07.2019 року до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. звернувся заявник [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 14,9272 га, що підтверджується копією його заяви (а.с.25 зворот). 18.07.2019 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. видано заявнику [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 14,9272 га (а.с.27). 19.07.2019 року до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. звернувся заявник [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію після матері, що підтверджується копією його заяви (а.с.31 зворот). 19.07.2019 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. видано заявнику [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку недоотриманої пенсії в сумі 2138,89 грн. (а.с.33). 25.05.2021 року до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. звернувся заявник [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,95 га, що підтверджується копією його заяви (а.с.38). 25.05.2021 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] , оскільки в державному акті на право приватної власності на землю допущено помилки щодо імені власника (а.с.7). Суд, задовольняючи заяву в повному обсязі, виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 року № 440 було затверджено форму державного акту на право власності на землю. Державний акт на право власності на землю - чинний правовстановлюючий документ, що підтверджує право володіння землею. Від часу запровадження з 1 січня 2013 року в Україні системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та, зокрема, у зв`язку з втратою чинності Наказу Держкомзему від 04.05.1999 року № 43 державні акти на право власності на землю не видаються, а, отже, помилку в самому державному акті, який був виданий раніше, виправити неможливо. З 01.01.2013 року державний реєстратор не наділений повноваженнями вносити зміни до документів, які видавалися до 2013 року. У відповідності із п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до ст.37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як встановлено в судовому засіданні, державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №051879, виданий 09.01.2002 року на підставі рішення виконкому Приютненської сільської ради від 14.01.2002 року №6 на ім`я « [PERSON] » на земельну ділянку площею 0,95 га, містить вірне зазначення прізвища та по батькові власника, але містить невірне зазначення імені власника, а саме: « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », і усунути вказані недоліки в позасудовому порядку не виявляється за можливе. Враховуючи те, що наразі не існує будь-якого механізму, окрім судового, щодо виправлення технічних помилок, допущених у правовстановлюючих документах на землю, виданих до 01.01.2013 року, підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, тому встановлення факту належності спадкодавцю заявника правовстановлюючого документу: державного акту на право приватної власності на землю надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після матері, а тому даний факт є фактом, що має юридичне значення. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин, на підставі ст.ст. 315-319 ЦПК України, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved