Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

04.10.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.11.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 1700.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався Умовами та правилами надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт, а підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbanк.uа, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 31.08.2017 року відповідач має заборгованість 42127.18 гривень, яка складається з наступного: 1588.34 гривень - заборгованість за кредитом; 34283.40 гривні - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3773.19 гривні - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксована частина), 1982.25 гривні - штраф (процентна складова), яку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача та судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у Старосамбірському районному суді Львівської області від 04.10.2017 року справу розподілено судді Бонецькому Л.Й. Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 07.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 29.05.2018 року. Наказом від 01.08.2018 року суддю Бонецького Л.Й. відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку». З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду [PERSON] №238/08/2018 від 07.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл між суддями. 08.08.2018 року призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018 року справу передано для розгляду судді Ніточко Л.Й. Ухвалою судді від 27.09.2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також даною ухвалою судді було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивач та його представник копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі з повідомленням сторін отримали (а.с.66-67). Відповідачу ухвалу про про відкриття спрощеного позовного провадження у справі з повідомленням сторін надіслано 13.11.2018 року. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідачу надсилалася дана ухвала (а.с.60-61). Згідно п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Ухвалою суду від 22.04.2019 року у даній справі змінено назву позивача з «Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на «Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк»). Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До позовної заяви долучено клопотання від представника позивача Ткач Я.О., в якому вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення(а.с.40). Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.61,62-65,71,72), відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, повідомлення про причини неявки суду також не надав. А тому, при таких обставинах, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин, суд не повідомив про причини неявки; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів Судом встановлено, що 16.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», - з однієї сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений кредитний договір №б/н, за умовами якого, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 1700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-7). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.11.2010 року станом на 31.08.2017 року відповідач має заборгованість 42127.18 гривень, яка складається з наступного: 1588.34 гривень - заборгованість за кредитом; 34283.40 гривні - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3773.19 гривні - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксована частина), 1982.25 гривні - штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до роз'яснень, які викладені у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] кредит. Проте позичальник свої зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, за яку [PERSON] відповідає перед позивачем як боржник, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до сум боргу в користь позивача з відповідача слід стягнути документально підтверджений судовий збір в сумі 1600 гривень 00 копійок (а.с.1). А тому,

Outcome: approved