Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

02.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати договір поруки №178-П/З від 22.05.2008 року, укладений між ним, ПАТ «ВТБ Банк» та ПП «СВ» припиненим; стягнути судовий збір. В обґрунтування вимог посилається на те, що 22.05.2008 р між ПП «СВ» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено Генеральну угоду № 178 та договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1. 22.05.2008 року між - [PERSON], Приватним підприємством «СВ» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено Договір поруки № 178-П/З. 18.02.2011р. рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 2-1153/2011 позов ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення заборгованості за Генеральною угодою № 178 від 22 травня 2008 р., договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1 від 22.05.2008 року та на підставі договору поруки № 178-П/З від 22.05.2008 року задоволено. Дане рішення не виконано ані в добровільному, ані примусовому порядку. Відповідно до п. 11 договору поруки № 178-П/З від 22 травня 2008 року - цей договір вступає в дію з моменту його підписання і дії до повного виконання зобов'язань за Генеральною угодою. Після набрання чинності рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова правовідносини за Генеральною угодою № 178 від 22 травня 2008 р., договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1 від 22.05.2008 року та договору поруки № 178-П/З від 22 травня 2008 року - продовжували діяти. Таким чином, у договорі № 178-П/З від 22 травня 2008 року - не встановлено строку дії даного договору. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2011р. суд встановив, що позичальником починаючи з серпня 2008р. систематично не виконується зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його використання. Вимогу до Поручителя про повернення суми кредиту у зв'язку з невиконанням зобов'язання Позичальником ПАТ ВТБ Банк направив 16.11.2009р. та 03.12.2009р. Позов до Поручителя ПАТ ВТБ банк подав 10.12.2009р. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином, через направлення ПАТ ВТБ банком вимог про повернення суми кредиту 16.11.2009р. та 03.12.2009р. до Поручителя після спливу шести місяців з моменту порушення позичальником строку виконання зобов'язання, існують підстави для визнання правовідносин за договором поруки № 178-П/З від 22.05.2008 року припиненими. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Представник відповідача не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. Електронною поштою за півгодини до розгляду справи надіслав заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з зайнятістю в іншому суді. Суд вважає причини неявки представника відповідача неповажними. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. 22 травня 2008 року між ПП «СВ» та ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» було укладено Генеральну угоду № 178 та договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1, відповідно до умов яких банк надав позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної мультивалютної лінії з лімітом 4 млн. грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом зі строком повернення до 21.11.2009 року. Відповідно до п. 5.3. Генеральної угоди № 178 від 22 травня 2008 р. угода набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за кредитними договорами, укладеними в рамках цієї Угоди. Відповідно до п. 9.2. договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1 від 22.05.2008 року цей договір вступає в дію з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. 22 травня 2008 року між [PERSON], Приватним підприємством «СВ» та Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») укладено Договір поруки № 178-П/З, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] поручився у повному обсязі за виконання позичальником кредитних зобовязань за Генеральною угодою № 178 та договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1. Відповідно до п. 11 договору поруки № 178-П/З від 22.05.2008 року цей договір вступає в дію з моменту його підписання і дії до повного виконання зобов'язань за Генеральною угодою. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2011 року, яке Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.09.2011 року залишено без змін, у справі № 2-1153/2011 позов ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення заборгованості за Генеральною угодою № 178 від 22 травня 2008 р., договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 178-Ю/1 від 22.05.2008 року та на підставі договору поруки № 178-П/З від 22 травня 2008 року задоволено. Як на підставу для задоволення позовних вимог про припинення договору поруки № 178-П/З від 22.05.2008 року, позивач посилається на те, що згідно зі ст. 559 ЦК України порука припинена після спливу 6 місяців з часу невиконання позичальником кредитних зобовязань, а саме з серпня 2008 року, що було встановлено Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2011 року. Однак, погодитися з такими доводами позивача неможна з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 11) про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. У випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ст. 559 ЦК України на припинення зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 5, 11, 15, 31 ЦПК України). Разом з тим, помилковим є висновок суду про те, що право поручителів підлягають захисту шляхом припинення договору поруки, тобто за п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки це суперечить положенням ст. 559 цього Кодексу. Таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11. Отже, способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов'язане припинення поруки. Враховуючи, що суд розглядає позов в межах заявлених позовних вимог, а позивач звернувся з вимогами саме про припинення договору поруки від 22.05.2008 року, а не з вимогою про визнання поруки припиненою, то підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачає припинення поруки (у разі якщо такий строк поруки не встановлено) саме у разі не звернення кредитором до поручителя з позовом протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання. Оскільки банк ще в грудні 2009 року (як стверджує позивач) звернувся до [PERSON] з позовом, за наслідками розгляду якого прийнято рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2011 р., то підстави для застосування положень ч. 4 ст. 559 ЦК України для задоволення позову [PERSON] у цій справі відсутні. [PERSON] мав можливість заявляти підстави для застосування положень ч. 4 ст. 559 ЦК України при розгляді Дзержинським районним судом м. Харкова справи № 2-1153/2011 про стягнення з нього заборгованості як поручителя. Вказане рішення набуло законної сили, є обовязком до виконання, ним було встановлено необхідність стягнення з [PERSON] як з поручителя кредитної заборгованості. На підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] про визнання договору поруки №178-П/З від 22.05.2008 року припиненим задоволенню не підлягає. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, то підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. відсутні. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed