Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

02 вересня 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перше травня», в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за договором оренди автомобіля в розмірі 7200 (сім тисяч двісті) гривень 00 копійок, вирішити питання судового збору. Позов обґрунтовував тим, що 04 листопада 2013 року [PERSON] уклала з ТОВ «Агрофірма «Перше травня» договір оренди транспортного засобу, автомобіля «DAEWOO» LANOS, реєстраційний номер [NUMBER], строком на 12 місяців, з платою за користування обєктом найму в розмірі 600 грн. 00 коп. на місяць. У звязку з тим, що орендар не здійснив жодного платежу, позивач був змушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача, [PERSON], проти позову заперечувала, вказала, що підприємство транспортним засобом не користувалося жодного дня, а тому просила у позові відмовити у звязку з його безпідставністю. Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до статі 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 04 листопада 2013 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перше травня» договір найму (оренди) транспортного засобу, автомобіля «DAEWOO» LANOS, реєстраційний номер [NUMBER], строком на 12 місяців, з платою за користування обєктом найму в розмірі 600 грн. 00 коп. на місяць, який було посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2203. Пункти 4.1. та 4.2. договору передбачають, що факт підписання цього договору розцінюється сторонами як передача автомобіля, повернення майна після закінчення строку дії договору найму здійснюється на першу вимогу наймодавця, заявлену у письмовій формі, що оформлюється актом, скріпленим підписами учасників правочину та печаткою наймача (а.с. 7). Представник відповідача стверджувала, що договір оренди транспортного засобу був укладений у звязку з перебуванням у трудових відносинах з підприємством сина позивачки [PERSON] та необхідністю забезпечити його транспортом, але у звязку з звільненням останнього з посади юрисконсульта 18 листопада 2013 року, автомобіль фактично в оренду ТОВ «Агрофірма «Перше травня» не передавався та не використовувався (а.с. 44-45). Представник позивачки [PERSON] підтвердив факт свого перебування у трудових відносинах з ТОВ «Агрофірма «Перше травня», на вимогу суду доказів про передання транспортного засобу наймачу не надав, посилаючись на п. 4.1. договору, пояснити де, кому та яким чином були передані технічний паспорт на автомобіль та ключі не зміг. Стосовно повернення автомобіля вказав, що автомобіль «DAEWOO» LANOS, реєстраційний номер [NUMBER], зараз перебуває у користуванні позивачки [PERSON], яким чином відбувалося повернення транспортного засобу обґрунтованих доказів чи пояснень не надав. Представник позивача під час розгляду справи також підтвердив ту обставину, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу знаходяться у позивача. Але наполягає на тому, що воно було повернуте їй відповідачем після закінчення строку дії договору оренди. Проте, з цими його твердженнями не можна погодитись, так як вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Враховуючи пояснення представників позивача та відповідача, відсутність в матеріалах справи доказів реального перебування автомобіля в користуванні ТОВ «Агрофірма «Перше травня», суд критично ставиться до доводів представників позивачки, що автомобіль було передано ТОВ «Агрофірма «Перше травня» виключно на підставі пункту 4.1. договору від 04.11.2013 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «Агрофірма «Перше травня» було позбавлено можливості користуватися орендованим транспортним засобом, так як він знаходився у володінні [PERSON], а тому відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України товариство звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане наймачем через обставини, за які він не відповідає.

Outcome: dismissed