Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

02 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання рішення суд. До початку розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги, змінивши підставу та предмет позову, та просив стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №2-46 від 03.04.2008 року в розмірі 15 599,20 грн. та за виконавчим листом №2-2557 від 28.10.2011 року в розмірі 14496,45 грн., а загальна сума заборгованості складає 30095,65 грн. Посилаючись на положення ст. 196 Сімейного кодексу України, за несвоєчасну виплату аліментів просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 132117,05 грн., нараховану за період прострочення з 17 червня 2015 року по 28 жовтня 2016 року. Також просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові, не заперечує проти вирішення справи та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, вивчивши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 лютого 2008 року з [PERSON] на користь позивачки були стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, повноліття дітей, починаючи утримання з 22.11.2007 року. Рішення суду набрало законної сили та на його виконання було видано виконавчий лист. Пізніше рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 грудня 2011 року у зв'язку із невиплатою раніше присуджених аліментів позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості по аліментах на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 15 599,20 грн. (а.с.5). Також рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2011 року з [PERSON] на користь позивачки були стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання [PERSON] - до 30.06.2013р., починаючи утримання з 23.08.2011 року. (а.с.6). Згідно листа з Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ від 16.08.2016 року Вих.№1178/14.57-28/11/2 за виконавчим листом №2-2557, виданим 28.10.2011 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на період навчання дитини до 30.06.2013 року, заборгованість по аліментам на 30.06.2013 рік складає 14 496,45 грн.(а.с.46). Також за даними ВДВС мається заборгованість за виконавчим листом №2-3517, виданим 05.01.2012 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по аліментам в розмірі 15599,20 грн.(а.с.46). Отже судом встановлено, що відповідач має зобов'язання по сплаті аліментів, які не виконуються належним чином внаслідок чого за двома виконавчими листами мається заборгованість перед позивачем в загальній сумі 30095,65 грн. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. Так, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином суд приходить до висновку, що вимога позивачки про стягнення суми неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів заявлена відповідно до вимог закону і відповідає загальноприйнятому способу захисту цивільного права. Відповідно до положень п. 22 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) нестає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Відповідач не спростував вимоги позивачки, не надав суду ніяких доказів відсутності його провини у заборгованості по аліментам. Крім того, рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 червня 2015 року (справа №264/2709/15-ц провадження №2/264/1505/2015) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 8961,07 грн. Після прийняття вказаного рішення суду з 16 червня 2015 року відповідачем не представлено доказів погашення заборгованості по виплаті аліментів у зв'язку із цим позивач має право на здійснення розрахунку пені на наступний день після винесення останнього рішення суду, тобто з 17 червня 2015 року по 28 жовтня 2016 року. Разом з тим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки проведений позивачем розрахунок неустойки (пені) за період з 17.06.2015 року по 28.10.2016 року не відповідає існуючий методиці та правовій позиції Верховного суду України з цього питання, внаслідок чого заявлена сума пені є завищеною. При проведені розрахунку неустойки (пені) за аліментами суд приймає до уваги правову позицію Верховного суду України від 01.07.2015 р. у справі № 6-94цс15. Так згідно даної правової позиції з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Оскільки аліменти мають сплачуватися щомісячно, тому для правильного розрахунку пені слід встановити щомісячний розмір заборгованості відповідача на підставі наявних у справі даних із відділу державної виконавчої служби. Так згідно довідки із Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ГУЮ Донецької області від 18.03.2014 року №11 за виконавчим листом №2-2557 від 28.10.2011 року, який виданий Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на період навчання дитини до 30.06.2013 року, заборгованість по аліментам на 30.06.2013 рік складає 14 496,45 грн., та останній щомісячний розмір аліментів, який підлягав нарахуванню і сплаті в червні 2013 року, становить 737,00 грн. З огляду на те, що нарахування аліментів за виконавчим листом мало бути припинено 30.06.2013 року, тому для розрахунку всього подальшого періоду невиплати аліментів і нарахування пені, має бути покладено нарахований розмір аліментів за червень 2013 року в сумі 737,00 грн. За виконавчим листом №2-46, виданому Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області 03.04.2008 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, повноліття дітей, починаючи утримання з 22.11.2007 року і до досягнення повноліття, останній щомісячний розмір аліментів, який підлягав нарахуванню і сплаті в серпні 2011 року, становить 276,00 грн. З огляду на те, що нарахування аліментів за виконавчим листом мало бути припинено 10 серпня 2011 року- по досягненню повноліття молодшої дитини, тому для розрахунку всього подальшого періоду невиплати аліментів і нарахування пені, має бути покладено останній нарахований щомісячний розмір аліментів на серпень 2011 року в сумі 276,00 грн. Приймаючи до уваги зазначені Верховним судом України правові висновки та встановлену судом помісячну суму заборгованості, розмір нарахованої неустойки (пені) за період з 17 червня 2015 року по 28 жовтня 2016 року за аліментами має становити: За виконавчим листом №2-2557 від 28.10.2011 року: Пеня за червень 2015 року - 103,21 грн. (737,26 грн. х 1% х 14 дн.). Пеня за липень 2015 року - 228,55 грн. (737,26 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за серпень 2015 року - 228,55 грн. (737,26 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за вересень 2015 року - 221,17 грн. (737,26 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за жовтень 2015 року - 228,55 грн. (737,26 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за листопад 2015 року - 221,17 грн. (737,26 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за грудень 2015 року - 228,55 грн. (737,26 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за січень 2016 року - 228,55 грн. (737,26 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за лютий 2016 року - 213,80 грн. (737,26 грн. х 1% х 29 дн.). Пеня за березень 2016 року - 228,55 грн. (737,26 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за квітень 2016 року - 221,17 грн. (737,26 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за травень 2016 року - 228,55 грн. (737,26 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за червень 2016 року - 221,17 грн. (737,26 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за липень 2016 року - 228,55 грн. (737,26 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за серпень 2016 року - 228,55 грн. (737,26 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за вересень 2016 року - 221,17 грн. (737,26 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за жовтень 2016 року - 206,43 грн. (737,26 грн. х 1% х 28 дн.). Всього загальна сума пені складає 3686,24 грн. За виконавчим листом №2-46 від 03.04.2008 року: Пеня за червень 2015 року - 38,64 грн. (276,00 грн. х 1% х 14 дн.). Пеня за липень 2015 року - 85,56 грн. (276,00 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за серпень 2015 року - 85,56 грн. (276,00 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за вересень 2015 року - 82,80 грн. (276,00 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за жовтень 2015 року - 85,56 грн. (276,00 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за листопад 2015 року - 82,80 грн. (276,00 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за грудень 2015 року - 85,56 грн. (276,00 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за січень 2016 року - 85,56 грн. (276,00 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за лютий 2016 року - 80,04 грн. (276,00 грн. х 1% х 29 дн.). Пеня за березень 2016 року - 85,56 грн. (276,00 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за квітень 2016 року - 82,80 грн. (276,00 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за травень 2016 року - 85,56 грн. (276,00 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за червень 2016 року - 82,80 грн. (276,00 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за липень 2016 року - 85,56 грн. (276,00 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за серпень 2016 року - 85,56 грн. (276,00 грн. х 1% х 31 дн.). Пеня за вересень 2016 року - 82,80 грн. (276,00 грн. х 1% х 30 дн.). Пеня за жовтень 2016 року - 77,28 грн. (276,00 грн. х 1% х 28 дн.). Всього загальна сума пені складає 1380,00 грн. З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача слід задовольнити частково та стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну виплату аліментів за період з 17 червня 2015 року по 28 жовтня 2016 року в сумі 5066,24 грн (3686,24 + 1380,00) грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Спираючись на зазначені положення та дослідивши, представлені позивачем документи в підтвердження витрат на правову допомогу фахівця в галузі права, зокрема договору про надання правової допомоги, акту про прийняття -передачу виконаних робіт, квитанцію про сплату наданих послуг від 02.08.2016р., кількість витраченого адвокатом часу для виконання робіт за даними документами в розмірі 0,9 години, вартість сплачених послуг, яка складає 500,00 грн., документи, що підтверджують статус адвоката, суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача про витрати на правову допомогу, а тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved