overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

03 лютого 2013 року [PERSON], маючи намір придбати домоволодіння [ADDRESS], сплатив відповідачці по справі аванс за будинок в розмірі 3000 доларів США, а остання, в свою чергу, зобов'язалася переоформити право власності на вказане домоволодіння на [PERSON], про що надала відповідну розписку. У квітні 2013 року [PERSON] віддала [PERSON] ключі від будинку, де останній проживав до 21 вересня 2013 року, користувався присадибною земельною ділянкою, обробляв її. Посилаючись на те, що відповідачка до цього часу не виконала взятих на себе зобов'язань, не переоформила будинок на позивача та відмовляється повернути аванс, посилаючись на відсутність коштів, часу, зайнятість та інші причини, крім того з вересня 2013 року в будинку, з дозволу [PERSON], проживають сторонні люди, позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки і просить стягнути з неї на свою користь сплачену суму авансу в розмірі 35088 грн., що еквівалентно 3000 доларів США та витрати по оплаті судового збору в сумі 351 грн. 00 коп., а всього 35439 грн. 00 коп. Відповідачка позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом і якщо надалі сторонами не укладено договору купівлі-продажу обумовленого майна, сплачена сума авансу підлягає поверненню. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відшкодування збитків та моральної шкоди. З розписки від 03 лютого 2013 року вбачається, що [PERSON] прийняла від [PERSON] аванс за належне їй домоволодіння [ADDRESS] в розмірі 3000 умовних одиниць, тобто 3000 доларів США, що сторони визнали. Так як договору купівлі-продажу домоволодіння між сторонами не відбулося, з відповідачки слід стягнути на користь позивача сплачену ним суму авансу в розмірі 3000 доларів США, що еквівалентно 35 088 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 351 грн. 00 коп. судового збору. Всього ж з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 35439 грн. 00 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

03 лютого 2013 року [PERSON] яка діє в інтересах малолітнього дитини-інваліда [PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якому просила суд зняти арешт та заборону відчуження на рухоме майно у вигляді автобусу NEOPLAN, червоного кольору, державний номерний знак: [NUMBER],що належав на праві власності [PERSON]. Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом, позивач посилається на те, після смерті [PERSON], їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав того, що на спадкове майно накладено арешт, що обмежує право володіти, користуватись та розпоряджатись спадковим майном. Від позивача надійшла заява про проведення судового розгляду без її участі просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився про дату та час судового засідання був повідомлен належним чином про що свідчать розписки про отримання судових повісток які зберігаються в метеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом; у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Як вбачається з матеріалів справи та зазначається позивачем, постановою державного виконавця від 19 червня 2013 року закінчено виконавче провадження ВП№239952249 у зв'язку із смертю боржника але майно з під арешту не звільнено. Згідно із ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. З огляду на те, що боржник за вказаними виконавчими провадженнями помер, що має своїм наслідком закінчення виконавчого провадження, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

03 лютого 2014 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% мінімальної заробітної плати, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. В обґрунтування позову позивач зазначила, що сторони зареєстрували шлюб 07.07.2007 р. у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 98. [INFO] у них народився син - [PERSON], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. 26.11.2013 р. шлюб між сторонами було розірвано. Їх сімейне життя не склалося, вони припинили між собою шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена, до суду надійшла заява відповідно до якої позивач підтримала їх у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та визнає їх у повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідив матеріали справи, встановив факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 07.07.2007 р. у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 98. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 24.06.2008 р. у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 129 (а.с.4). Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 26.11.2013 р. шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.6). [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області від 21.01.2014 р. (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

03 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою до УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві зазначив, що народився [INFO] в смт. Березнегувате Миколаївської області. З 01.09.1969 по 19.07.1971 навчався в Дніпродзержинському міському професійно-технічному училищі № 4, де одержав спеціальність слюсаря-монтажника, а при прийняті на роботу 20.07.1971 року була оформлена трудова книжка на його ім'я і помилково зазначено його прізвище як «[PERSON]». Вказана помилка перешкоджає в оформленні пенсії. Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому трудової книжки, виданої 20 липня 1971 року пуско-наладжувальним управлінням № 236 треста «Дніпрометалургмонтаж» на ім'я [PERSON]. У судове засідання [PERSON] надав письмову заяву, в якій свої правові вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в смт. Березнегувате Миколаївської області ( а. с. 3 ). 19 липня 1971 року закінчив Дніпродзержинське міське професійно-технічне училище № 4 Дніпропетровської області та отримав спеціальність слюсаря монтажника ( а. с. 4 ). За цією спеціальністю був прийнятий на роботу в пуско-наладжувальне управління № 236 треста «Дніпрометалургмонтаж», де на його ім'я 20 липня 1971 року була заповнена трудова книжка, в якій допущена помилка в написанні прізвища як «[PERSON]» ( з двома «н» ), що не відповідає його паспорту [NUMBER], виданого 17 серпня 1999 року Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області, де його прізвище зазначено з одним «н». Тобто, допущена помилка в трудовій книжці не дає можливості підтвердити трудовий стаж при призначені пенсії. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення належності правовстановлюючого документа ( трудової книжки, виданої 20 липня 1971 року пуско-наладжувальним управлінням № 236 треста «Дніпрометалургмонтаж» ) саме [PERSON], прізвище якого в цьому документі не збігається з його ім'ям у паспорті, що передбачено п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

03 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області про продовження строку на прийняття спадщини та встановлення терміну для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову остання зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось належне їй майно у вигляді земельної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області. Вказане майно вона може успадкувати, але пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку стало те, що починаючи з 26 березня 2003 року, тобто ще до часу відкриття спадщини постійно доглядає за сином, який з вказаної дати народження хворіє на помірну розумову відсталість з органічним розладом особистості та поведінки, а також і сама хворіє. Позивачка просить суд продовжити строк на прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері, та встановити достатній термін для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Демуринської селищної ради в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутністю. Проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 даного Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному об'ємі, як обґрунтовані на законі та документально підтверджені. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5). Після смерті останньої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,253 га., розташованої на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області та посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-ДП № 092804 (а.с.4). Позивачка являється рідною донькою померлої. Інші спадкоємці відсутні. Позивачка пропустила строк для прийняття спадщини через те, що здійснює постійний догляд за своїм сином [PERSON], [INFO], який з народження хворіє на помірну розумову відсталість з органічним розладом особистості та поведінки, що підтверджується корінцем медичного висновку № 15/5/20 про дитину-інваліда віком до 18 років від 04.09.2013 року (а.с.7). Дані причини суд вважає поважними. На підставі ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

03 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через погіршення взаємин вони припинили сімейні відносини, неповнолітній син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання дитини, не має постійного заробітку, добровільно матеріальної допомоги не надає. [PERSON] є працездатним, а тому він зобов'язаний і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Враховуючи ці обставини, просить присудити до стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що сплачувати аліменти на утримання сина згідний, однак не в такому розмірі, який просить позивачка, а тому просить позов задоволити частково та стягувати з нього в користь [PERSON] аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта позивача (а.с.3), копію свідоцтва про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5), квитанцію (а.с.6), договір про надання правової допомоги (а.с.7) суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання сина, є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому суд визначає до стягнення з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Рішення щодо стягнення платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме 500 грн. витрат на правову допомогу. Крім того з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

03 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Cвій позов мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 06 листопада 2010 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.3), який не заперечує свого батьківства. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 03 лютого 2014 року. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

03 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] року померла [PERSON], якій належав зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на вказане нерухоме майно. Належність їй даного будинку, підтверджується будинковою книгою та договорами страхування будівель фізичних осіб та страхування майна та тварин, що належить громадянам серії Б №1410258 від 10.12.2007 року та серії МТ №0319681 від 10.12.2010 року. За життя [PERSON] заповіт не склала, що підтверджується довідкою Шацької селищної ради Шацького району Волинської області від 22 січня 2014 року №151, та витягом із Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори). [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, так як на момент відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем. У зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом, які прийняли спадщину, немає. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у заяві, просить позов задовольнити повністю. Представник відповідача Шацької селищної ради Шацького району Волинської області в попереднє судове засідання не з'явився, суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Шацького району Волинської області позов [PERSON] визнає. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved