Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

02 серпня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачем зазначено, що їй на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований її племінник - [PERSON] . З вересня 2014 року відповідач в належному позивачеві будинку не мешкає, його особисті речі в будинку відсутні. Реєстрація [PERSON] в належному позивачеві будинку має наслідком порушення її прав як власника, покладає надмірний тягар по сплаті комунальних послуг, у зв`язку з чим [PERSON] просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача - [PERSON] - Байгуш О.Ю. - не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі; просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 травня 2006 року, виданого виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради (а.с. 8), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9). Відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не мешкає, що підтверджується довідкою Іллінівської сільської ради від 16 липня 2021 року № 457 та актом обстеження матеріально-побутових умов від 16 липня 2021 року № 456 (а.с. 15). Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] з власної волі не проживає у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] з 2014 року без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеного будинку. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved