Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

04 квітня 2018 року [PERSON] в особі свого представника предявила вказаний позов, поси- лаючись на наступні обставини. 18 серпня 2016 року помер її батько [PERSON], який за життя зробив заповідальне розпоряд- ження та заповів їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0323791 на земельну ділянку розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області від 05.03.2018 р., на підставі зазначеного сертифікату спадкодавцю був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 015 128. У неї є тільки копія державного акту, його оригінал втрачено. У звязку з відсутністю право- встановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на вказану земельну ді- лянку, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Про втрату пр- аввстановлюючого документу нею розміщено оголошення в газеті «Татарбунарський вісник». Вважала, що оскільки спадкодавець заповів їй сертифікат на право на земельну частку пай, він хо- тів щоб власником належної йому землі була вона. Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути сп- раву за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за від- сутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву до суду та позивачу не надіс- лав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: паспорту № ЕХ 583915 та свідоцтва про народження серії ЯК № 468207 (а.с.3,5) видно що позивач народилась 07.07.1953 р. у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, її батьком зазначений [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 460083 (копія на а.с.7), [PERSON] помер 18.08. 2016 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району області. Заповітом, посвідченим секретарем Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Оде- ської області 26.12.2005 р. (копія на а.с.7), підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї сме- рті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів належний йому сертифікат на право на земе- льну частку (пай) серії ОД № 0323791 на земельну ділянку у розмірі 3,8 в умовних кадастрових ге- ктарах [PERSON] Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 2387 від 25.09.2013 р. (а. с.8). З копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0323791 (а.с.9) видно, що право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Дімітрова, розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах належало [PERSON] на підставі рішення Татар- бунарської районної державної адміністрації від 18.05.1998 р. № 110/А-98. Як вбачається з інформації відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської обла- сті № 441/121-18 від 05.03.2018 р.(копія на а.с.10), державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 015128 на імя [PERSON] виданий взамін сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД № 0323791. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 015128 (а.с.11) підтверджується, що земельна ділянка площею 4,34 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського вироб- ництва, передана у приватну власність [PERSON] Вартість земельної ділянки площею 4,34 га, що перебувала у власності [PERSON] становить 69287 грн., що видно із звіту про експертну грошову оцінку, складеного ФОП «[PERSON]М.» (а. с.12-13). Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 18. 08.2016 р. [PERSON] з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку (а.с.14). Газета Татарбунарский вестник № 12 від 07.04.2018 р. містила оголошення про недійсність Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 015128, виданого на імя [PERSON] (а.с.). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізи- чної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а та- кож інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON], перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено. Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку пло- щею 4,34 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, що залишилася після смер- ті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved