Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

03.03.2015 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою та просила суд визнати її брата [PERSON], [INFO] недієздатним, який знаходиться на лікуванні в КЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР, проживає за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що її брат [PERSON] хворіє на психічну хворобу - шизофренія параноїдальна та з 1987 року перебуває на обліку в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», є інвалідом II групи з психічного захворювання. Заявник посилається і на те, що внаслідок хвороби [PERSON] позбавлений здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, оцінювати свій психічний стан та поведінку, через що він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник просила визнати її брата [PERSON]- недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її - заявника опікуном, посилаючись на те, що за станом здоров'я вона може бути опікуном брата, за місцем проживання характеризується позитивно, працює. В судовому засіданні представник заявника за довіреністю, вимоги підтримав, просив задовольнити, вказуючи на те, що на цей час заявник тимчасово перебуває на заробітках у в Італії, оскільки їй необхідні кошти, які вона не може заробити в Україні, в тому числі і для утримання брата в належних умовах в лікувальному закладі, що кожні півроку вона приїздить та у нього є повноваження від її імені вчиняти певні дії. Представник заінтересованої особи по справі - орган опіки та піклування Центрально-Міської районної в м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області просив заяву розглядати за відсутності представника (а.с.97). Прокурор в судовому засіданні вимоги заявника підтримав не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Суд, вислухавши представника заявника, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, прийшов висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 ч.1 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В силу ст. 40 ч.1 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 237 ч.1 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання. Той факт, що заявник та [PERSON] є братом та сестрою підтверджується свідоцтвами про народження від 16.06.1970 року та від 13.05.1963 року відповідно, а також свідоцтвом про укладення шлюбу від 04.11.1989 року (а.с.8,9,101). Згідно оригіналу амбулаторної медичної карти за № 39400 на 145 листах та медичних карток стаціонарного хворого № 1714 та 2404, які надійшли на ухвалу суду з КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради, [PERSON] знаходиться на обліку з 1987 року з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма. Як вбачається з копії посвідчення [PERSON], останній визнаний інвалідом ІІ групи (а.с.13,14). Згідно акту № 208 амбулаторної судово-психіатричної експертизи Комунального закладу «Гейківська ПЛ» Дніпропетровської обласної ради» від 04.08.2015 року (а.с. 49-52), [PERSON] страждає стійким психічним захворюванням - шизофренією параноїдальною і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підпадає під дію ст. 39 ЦК України. Аналізуючи всі вищезазначені докази в їх сукупності, суд, вважає доцільним визнати [PERSON] недієздатним, оскільки через хворобу останній не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує стороннього догляду, та вважає за необхідне встановити над ним опіку. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання голови опікунської ради виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 14.04.2015 року № 8/30-1214, відповідно до ст. 56,60 ЦК України, то опікунська рада визнала за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с.28). Суд вважає обґрунтованими доводи заявника щодо необхідності призначення її опікуном над [PERSON] оскільки вона піклується про нього та забезпечує умови для утримання та догляду хворого. Крім того, відповідно до характеристики з місця роботи [PERSON] виданої ФОП «[PERSON], остання з 02.09.2010 року по 17.04.2013 року працювала в магазині «Софія» та зарекомендував себе позитивно (а.с.15). За станом здоров'я [PERSON] може бути опікуном [PERSON], про що наданий відповідний висновок КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» КМР від 27.02.2015 року (а.с.18). Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] може бути опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, враховуючи, що заявник є сестрою [PERSON], [INFO] та постійно здійснює догляд за ним, опікується його здоров'ям, справами, заявник наполягає на призначенні її опікуном, інших близьких родичів, членів сім'ї, які могли бути опікуном [PERSON] та здійснювати за ним догляд не має, тому суд, враховуючи родинні відносини між заявником та [PERSON], можливості заявника виконувати обов'язки опікуна, позитивну характеристику за місцем роботи, матеріальний стан та стан здоров'я, вважає доцільним призначити опікуном [PERSON] над недієздатним братом [PERSON], [INFO].

Outcome: approved