Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] у зв`язку з його навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання або ж до досягнення дитиною двадцяти трьох років у разі продовження навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 05.02.1999, який зареєстрований виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, серія [NUMBER] . Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на ІІІ курсі Ладижинського коледжу ВНАУ на бюджетній основі. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Вона не може самостійно утримувати сина. [PERSON] працездатний, офіційно працевлаштований. Тому вважає, що [PERSON] зможе сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). 01.07.2019 відповідач [PERSON] подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень, згідно з яким позов [PERSON] визнає частково. Погоджується на стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач [PERSON] у своїй позовній заяві не зазначає, що у них є ще одна спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , і що нею подана заява про видачу судового наказу до Ладижинського міського суду Вінницької області про стягнення аліментів на її утримання в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття. Тобто, фактично [PERSON] вимагає стягнення з нього аліментів на утримання двох їхніх дітей в розмірі Ѕ частини його заробітку (доходу), що є занадто великою сумою, враховуючи, що відповідач працює водієм у філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» і отримує невелику заробітну плату, яка є трохи вищою, ніж мінімальна заробітна плата. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги змінює та просить стягувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді за адресою місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS] . Отже, оскільки відповідач не повідомив суду іншої адреси, то на підставі пункту 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України суд вважає, що судова повістка йому вручена, а тому відповідач є таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання та про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, слід провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] є студентом 3-го курсу денного відділення Ладижинського коледжу Вінницького національного аграрного університету 1-го рівня акредитації за спеціальністю «Електроенергетика». Період навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020. Зазначена обставина підтверджується довідкою про навчання від 24.10.2018 (а.с.10). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст.199 СК України, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Після досягнення повноліття [PERSON] проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні, оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки не працює, а продовжує навчання на денній формі навчання. Відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований, відтак, суд вважає, що [PERSON] , як батько [PERSON] , не позбавлений можливості матеріально забезпечувати на рівні з матір`ю повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто може надавати допомогу на утримання сина. Оскільки судом встановлено, що відповідач офіційно працює, може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , який продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що з нього слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років у разі продовження навчання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право [PERSON] , який є повнолітнім, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає захисту, а позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно з ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що право повнолітнього сина відповідача - [PERSON] , який продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов - підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з зазначеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 768 грн 40 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. В силу ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved