Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

04.12.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру Територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору довічного утримання від 09.12.1994 року посвідчений державним нотаріусом 10-ї Харківської державної нотаріальної контори Міщенко І.А. В даній квартирі зареєстровані її сини відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які з 2011 року в квартирі не проживають та на даний час є громадянами Російської Федерації. Оскільки більше 8 років відповідачі не мешкають в квартирі позивачки, комунальні послуги не сплачують, не дотримують житловий стан квартири, позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратив право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, завірені належним чином, про визнання позову в повному обсязі, пояснили, що з 2012 року не проживають на території України, мають реєстрацію в Російській області та не заперечують проти зняття їх з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі під час судового засідання 16.08.2019 року, не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором довічного утримання від 09.12.1994 року посвідчений державним нотаріусом 10-ї Харківської державної нотаріальної контори Міщенко І.А.. Відповідно до довідки дільниці № 9 комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 04.12.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України позивач, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, а саме квартирою [ADDRESS] . Згідно до ст.. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до копії паспорта громадянина Російської Федерації серії [NUMBER] від 14.02.2017 року, [PERSON] з 24.12.2012 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта громадянина Російської Федерації серії [NUMBER] від 26.01.2016 року, [PERSON] з 13.04.2012 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин суд приходе до висновку, що [PERSON] та [PERSON] , будучи зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] не мешкають в спірному приміщенні більш ніж 1 рік, що створює перешкоди позивачу в здійсненні права власності, визнає їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved