Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

02.10.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано між ними 13.10.2007 року Третім відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис за №527, зазначивши в обґрунтування позову, що від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом з нею. На протязі двох років не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо і спільного господарства не ведуть. Шлюб розпався тому, що за весь час спільного проживання вони з відповідачем так і не змогли порозуміти один одного, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім'ю, у зв'язку з чим ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому за таких умов збереження їх шлюбу не можливо. Підстав для надання строку на примирення не існує, оскільки жодний з них не бажає зберегти сім'ю. Спору про місце проживання дитини між ними не має, син залишається проживати разом з нею. За викладених обставин просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач позов визнав та просив його задовольнити по підставам, викладеним позивачем. Також вважає, що збереження їх сім'ї на сьогодні вже не можливе, тому строку на примирення просить не надавати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 13.10.2007 року Третім відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], актовий запис за №527. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.7/. Від шлюбу подружжя мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.8/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, шлюбні відносини ними припиненні на протязі року, шлюб носить формальний характер, сторони наполягають на розірвання шлюбу, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з позовної заяви суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні на протязі двох років, разом подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу суперечить їх обопільним інтересам, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved