Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

04 березня 2010 року між сторонами укладено договір позики, за яким [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 100000 грн. 00 коп., які зобов'язався повернути до 04 березня 2011 року, про що надав відповідну розписку. Оскільки відповідач добровільно повертати борг відмовлявся, [PERSON] звернувся за захистом своїх прав до суду та відповідно до рішення Смілянського міськрайонного суду №703/747/14-ц, 2/703/346/14 від 6 травня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на його користь 100000 грн. боргу за договором позики, 21745 грн. 90 коп. процентів в розмірі облікової ставки НБУ, 2389 грн. 91 коп. втрат від інфляції та 3% річних в сумі 8835 грн. 62 коп. за період з 4 березня 2011 року по 11 лютого 2014 року. Посилаючись на те, що відповідач від виконання рішення ухиляється та до цього часу не повернув йому борг, відмовляється виконати взяті на себе зобов'язання, а також з врахуванням економічної ситуації та інфляційних процесів в країні, позивач звернувся в суд з позовом до відповідача і просить стягнути з нього на свою користь втрати від інфляції за період з 12 лютого 2014 року до 31 серпня 2014 року в сумі 12683 грн. 98 коп., проценти за користування коштами за період з 12 лютого 2014 року до 31 серпня 2014 року в сумі 1849 грн. 32 коп., 3% річних за період з 12 лютого 2014 року до 31 серпня 2014 року в сумі 5938 грн. 36 коп. та за понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та 500 грн. за надання юридичної допомоги, а всього 21215 грн. 26 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно зі статтями 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас, приписи статті 625 ЦК України не заперечують звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов'язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення (постанова Верховного Суду України від 30.09.2008 N 1/384-07). Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до рішення Смілянського міськрайонного суду №703/747/14-ц, 2/703/346/14 від 6 травня 2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено повністю, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 100000 грн. боргу за договором позики, 21745 грн. 90 коп. процентів в розмірі облікової ставки НБУ, 2389 грн. 91 коп. втрат від інфляції та 3% річних в сумі 8835 грн. 62 коп. за період з 4 березня 2011 року по 11 лютого 2014 року. Згідно з ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07 липня 2014 року апеляційну скаргу [PERSON] - відхилено, а рішення Смілянського міськрайонного суду від 06 травня 2014 року - залишено без змін. [PERSON] рішення суду про стягнення з нього коштів за договором позики належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості. Згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] по договірних зобов'язаннях становить: втрати від інфляції за період з 12 лютого 2014 року до 31 серпня 2014 року в сумі 12683 грн. 98 коп., проценти за користування коштами за період з 12 лютого 2014 року до 31 серпня 2014 року в сумі 1849 грн. 32 коп. та 3% річних за період з 12 лютого 2014 року до 31 серпня 2014 року в сумі 5938 грн. 36 коп. Всього ж внаслідок невиконання умов договору позики та рішення суду з відповідача слід стягнути заборгованість в розмірі 20471 грн. 66 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати в сумі 743 грн. 60 коп., що складаються з витрат по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та за надання юридичної допомоги в розмірі 500 грн. Всього ж з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 21215 грн. 26 коп., що складається із втрат від інфляції внаслідок невиконання ним умов договору позики від 04 березня 2010 року за період з 12 лютого 2014 року до 31 серпня 2014 року в сумі 12683 грн. 98 коп., процентів за користування коштами за вказаний період в сумі 1849 грн. 32 коп., 3% річних за вказаний період в сумі 5938 грн. 36 коп. та судових витрат в розмірі 743 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 625, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved