Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

04 березня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 14 грудня 2007 року у Красногвардійському відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1293. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.12.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб зареєстрований у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1293. Після укладення шлюбу відповідач залишила собі призвіще [PERSON]. Від цього шлюбу у сторін є син - [PERSON], 20.06.2008р. З дня одруження сторони фактично мешкали за адресою: [ADDRESS], разом з ними в цій двокімнатній квартирі ще проживає мати позивача, яка після народження сина допомагала сторонам його годувати, виховувати. Шлюбні стосунки з відповідачем були сприятливі до 2014 року, але відповідач стала підозрювати позивача в позашлюбних стосунках, почала перевіряти мобільний телефон, читати повідомлення, які зберігались в телефоні і на підставі цього докоряти позивачу. Стосунки стали гіршими. Потім на підставі ревнощів відповідач перестала з позивачем то розмовляти, то спати, таким чином фактичні шлюбні стосунки як між чоловіком та жінкою між сторонами припинились вже з весни 2014 року та не поновлені до останнього часу. Особливих сварок між сторонами не було, сторони продовжують жити в одній квартирі, але вже як сторонні люди. І відповідач і позивач знайшли собі нових друзів з котрими можливо в майбутньому утворити сімю. Позивач з листопада 2015р. знайшов іншу жінку і дуже часто живу в неї. Відповідач знайшла собі чоловіка та їх стосунки привели до того, що вона бажає народити йому дитину, про що повідомила позивача. Після останньої розмови наприкінці лютого 2016р. між сторони дійшли згоди, що їх шлюб треба офіційно розірвати. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 14 грудня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №1293, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу у сторін є малолітня дитина син [PERSON], 20.06.2008р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 11 травня 2016 року, що підтверджується заявами сторін (а.с.19,20). Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved