Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

03 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі у період часу з 24.11.2004 по 30.03.2009, під час перебування у якому за рахунок спільних коштів згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 24 травня 2007 року ними було придбано житловий будинок під номером [ADDRESS] та земельну ділянку розміром 612 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], розташовану за тією ж адресою. [INFO] [PERSON] помер. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на вищевказане майно - будинок та земельну ділянку, які були придбані під час шлюбу і яке є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач зазначає, що для визначення спадкового майна є необхідним зі спільної сумісної власності подружжя виділити її частку, право на яку вона має за законом відповідно до ч.1 ст. 70 СК України. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину нерухомого майна у спільній сумісній власності подружжя з померлим [PERSON], а саме на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] та на ? частину земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивач, [PERSON], яка одночасно є законним представником відповідача - неповнолітньої [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, надала суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у його відсутність. Позовні вимоги визнала. Приватний нотаріус миргородського міського нотаріального округу Ряжко Ольга Вікторівна в судое засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] з 24.11.2004 по 30.03.2009 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 26 червня 2012 року. 24 травня 2007 року [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, за договором купівлі-продажу набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та на земельну ділянку площею 612 кв.м, що знаходиться у [ADDRESS], що підтверджується копією Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки 24.05.2007 серія ВЕО № 927869 (а.с.6). 10.07.2007 проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на будинок, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8). На підставі зазначеного договору на ім'я [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку від 14.08.2012 серії [NUMBER] площею 0,0612 га кадастровий номер [NUMBER] за адресою [ADDRESS], призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та проведемо державну реєстрацію права власності (а.с.10). На підставі Дозволу № 79 від 19 липня 2007 року Управління архітектури та містобудування Миргородської міської ради позивачкою та [PERSON] було здійснено будівництво добудови до житлового будинку (а.с.9). 28 жовтня 2018 року [PERSON] помер, даний факт підтверджується копією скороченого витягу свідоцтва про смерть сформованого відповідно до змісту акту про смерть: 2261011/00/AZ/2016/863889 (а.с.12). Як з'ясував суд, спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], згідно з копією спадкової справи № 04/2017 є його спільна з позивачкою дитина - [PERSON], [INFO], її право на спадщину за законом підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 вересня 1995 року та мати - [PERSON], її право на спадщину за Законом підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. спадкової справи 5), зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження всерії [NUMBER] від 20.04.1999. Постановою приватного нотаріуса миргородського міського нотаріального округу Ряжко О. В. від 07 лютого 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя - на частку житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з тим, що відсутні підстави для вчинення нотаріальної дії, оскільки Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачає видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні лише тому з подружжя, який пережив спадкодавця, а шлюб між позивачкою та спадкодавцем розірвано (а.с.25). Частинами 1, 2 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. На підставі ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивачка на час придбання майна з [PERSON] перебувала у шлюбі, а отже дане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року по справі № 6-692цс16 частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач має право на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. та на ? частину земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які були придбані позивачкою та [PERSON] під час шлюбу за спільні сумісні кошти подружжя і які являються об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved