Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

03.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить суд: визнати житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], спільним майном подружжя; визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. 03.11.2017 року [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], згодом який уточнив, в якому просить суд: виділити [PERSON] в натурі зі спільної часткової власності ? частину житлового будинку що розташований за адресою: [ADDRESS], та визнати право власності на приміщення: 1-1-веранда пл.15,0 м2; 1-2-коридор пл.6,7 м2; 1-3 - кухня пл.15,7 м2; 1-8 - житлова(санвузол) пл. 13,2 м2; 1-9- веранда пл. 13,3 м2; 1-10 - житлова пл. 23,3 м2; 1-14 - житлова пл.14,2 м2; виділити [PERSON] в натурі зі спільної часткової власності ? частину житлового будинку що розташований за адресою: [ADDRESS], та визнати право власності на приміщення: 1-4 - гараж пл. 23,8 м2, 1-5 -туалет пл. 1,1 м.2, 1-6 - котельня пл. 5,6 м2, 1-7 - ванна пл. 5,3 м2, 1-11 - житлова пл. 13,1 м2, 1-12 - житлова (прихожа) пл. 9,1 м2, 1-13 - житлова пл. 13,3 м2; визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0886 га у рівних частинах по 443 кв.м кожному. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 21.02.2017 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частини будівель та припинення спільної часткової власності був об'єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] про визнання спільним майном подружжя. У судове засідання представник позивачки за первісним позовом не з'явився, але на адресу суду надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, зустрічні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, також просив розглянути справу без його участі. В судове засідання представник відповідача за первісним позовом не з'явилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, зустрічні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні, та просила слухати справу без її участі. Вислухавши представників сторін, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони знаходяться в шлюбі з 1965 року. За час шлюбу позивачка з відповідачем набули житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок з надвірними спорудами відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] віданого 09.06.2008 року, належить [PERSON] Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньої спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Згідно з ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ст.69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Статтями 368,372 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно із ст. 370 ЦК України - співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу. Стаття 372 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Приймаючи до уваги, що житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, між сторонами відсутній шлюбний договір та будь-яка домовленість про розподіл майна, а також враховуючи, що відповідач безумовно визнав позовні вимоги, а позивач визнав вимогу зустрічного позову, їх визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги первісного та зустрічного позову підлягають задоволенню.

Outcome: approved