Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

04 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, про винесення меж в натуру за державними актами та виділення її, мотивуючи свій позов тим, що вона є власником 5/8 частини домоволодіння по вул.Гвардійська, 23/13 в місті Полтаві. Співвласником цього домоволодіння на 3/8 частини є [PERSON]. Згідно рішення Київського районного суду м.Полтави поділене нерухоме майно між нею та відповідачем [PERSON] Їй виділено в житловому будинку літера «А-1»: кладову 2-2 площею 5,5 кв.м, житлову кімнату\~2-3 площею 15,1 кв.м, житлову кімнату\~2-4 площею 6,7 кв.м, загальною площею \~27,3 кв.м; в тамбурі «а» приміщення: тамбур 1 площею 3,1 кв.м, кухню 11 площею 4,2 кв.м, загальною площею 7,3 кв.м; сарай «Г», сарай «Е»,\~вбиральню «Ж», літню кухню «В», 5/8 частини огорожі № 1-5. Виділено [PERSON] у домоволодінні за адресою м.Полтава, вул.Гвардійська 23/13 \~в житловому будинку\~літера «А-1»: кухню 1-4 площею 7,6 кв.м, житлову кімнату\~1-5 площею 9,6 кв.м, загальною площею \~17,2 кв.м, в житловій прибудові літера «А-1» приміщення: передню 1-1 площею 5,4 кв.м, кухню 1-2 площею 7,9 кв.м,\~житлову кімнату 1-3 площею 16,2 кв.м, площею по внутрішнім обмірам 29,5 кв.м; вбиральню «Д», 3/8 частини огорожі № 1-5. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 18.03.2014 року відповідно до ст.219 ЦПК України, суд виправив описку у судовому рішенні та вказав, що вбиральня літера «Й» є її власністю. Домоволодіння знаходиться на земельній ділянці розміром 1\~196 кв.м. 30.11.2010 року бувшій власниці земельної ділянки [PERSON], спадкоємцем після смерті якої є вона, були видані у власність два Державних акти на право власності на дві земельні ділянки, кожна з них складає 0,0196 га та 0,1000 га, на підставі рішення від 29.04.2010 року 43 сесії 5 скликання Київської районної в місті Полтаві ради. Згідно даних Державних актів вона є співвласником земельної ділянки площею 0,0196 га та 0,1000 га в [ADDRESS]. В цих актах зазначений план меж земельних ділянок та їх кадастровий номер 5310136400:11:001:0217, 5310136400:11:001:0216. Також видані Державні акти на право власності на цю земельну ділянку за цією адресою відповідачці [PERSON] з зазначенням плану меж земельної ділянки. Таким чином, вони є співвласниками земельної ділянки згідно ідеальних долей по правовстановлюючим документам на право власності на будинок по вул.Гвардійській, 23/13 в м.Полтаві площею 0,0196 га та 0,1000 га, тобто померлій матері належало 748 кв.м, а [PERSON] 448 кв.м. При таких обставинах, коли її матері належало 5/8 частин будинку, а [PERSON] 3/8 частин, то і земельні ділянки належать матері 748 кв.м, що становить 5/8 частин обох ділянок, а [PERSON] 448 кв.м, що становить 3/8 частин обох ділянок. Це підтверджується довідкою з Державної податкової інспекції у м.Полтаві від 14.10.2011 року, в якій зазначено, що згідно облікових даних в ДПІ у місті Полтаві площа земельної ділянки її матері підлягає оподаткуванню за 748 кв.м та доданими до позовної заяви документами. Приватний нотаріус постановою від 25.02.2014 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті її власника, її матері [PERSON], оскільки вона не мла Витягу з Державного земельного кадастру. В позові вказувала, що їхні земельні ділянки прилягають до земельної ділянки по провулку Памірському, 11 згідно плану земельної ділянки, яку орендує [PERSON] і він є власником будинку №11 по провулку Памірському в м.Полтаві. Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи №253 від 12.03.2012 року, фактичні розміри земельної ділянки, які розташовані по вул.Гвардійській, 23/13 в м.Полтаві не відповідають розмірам зазначених в Державних актах на право приватної власності на землю. Вищезазначене підтверджується актами на право власності на земельні ділянки, рішенням суду, довідкою нотаріуса, планами меж земельної ділянки та іншими документами. В Державних актах на право власності на земельні ділянки і планів меж земельних ділянок вказані розміри та їх межі, а тому їх слід привести до встановлених у цих документах меж. Це також зафіксовано і у плані горизонтальної зйомки. Невід»ємною і обов»язковою складовою частиною технічної документації на виготовлення Державного акту є акт встановлення та погодження меж земелекористування. Вважає, що без вирішення в судовому порядку вимоги про винесення меж в натуру за державними актами, добровільно вирішити дані питання неможливо, так як [PERSON] заперечує, оскільки земельні ділянки знаходяться у спільному користуванні між нею, як спадкоємицею та [PERSON] і необхідно в судовому порядку поновити межі земельних ділянок згідно плану меж земельних ділянок, які зафіксовані у Державних актах та встановити порядок користування землею між нею, як спадкоємицею після смерті матері, [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] користується 12 кв.м, які йому не належать і він не заперечує проти встановлення меж відповідно до плану меж земельних ділянок, які вказані у Державних актах від 30.11.2010 року. Відповідачем є [PERSON], яка є співвласником будинку і земельної ділянки. Між ними виникають суперечки з приводу меж земельної ділянки та порядку користування нею. Відповідач [PERSON] є власником будинку на суміжній земельній ділянці, однак згідно Державного акту на землю, оформленого на ім»я її матері та [PERSON], він користується земельною ділянкою як її, так і [PERSON], а тому між ними виникають суперечки. При таких обставинах, вважає, що необхідно через суд поновити межі земельних ділянок відповідно до плану меж земельних ділянок, які зафіксовані у Державних актах та встановити порядок користування. Просила суд винести межі двох земельних ділянок по вул.Гвардійській, 23/13 та провулку Памірському, 11 в м.Полтаві в натуру, які знаходяться у спільному користуванні між нею, [PERSON] та [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №479739, плану меж земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки 5310136400:11:001:0217 та згідно Державного акту серія ЯЛ №479740, які зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за №011057701623 та за №011057701622 і виділити їй в користування 5/8 частин цих земельних ділянок площею 748 кв.м, а [PERSON] 3/8 частин площею 448 кв.м згідно цих Державних актів. Визнати за нею право власності на 5/8 частин земельної ділянки площею 748 кв.м в будинку №23/13 по вулиці Гвардійській в місті Полтаві. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати за надання правової допомоги, сплату судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON], адвокат [PERSON] позов підтримали. Просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] з позовом не згодна. Просила суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 22.09.2014 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача [PERSON]. Суд, заслухавши позивача [PERSON], думку адвоката [PERSON], представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], експерта [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11 листопада 2003 року, посвідченого \~приватним нотаріусом Полтавського \~міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником 3/8 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських побудов, що знаходиться в м.Полтава, вул. Гвардійська 23/13. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.10.2011 року (а.с.71) [PERSON], [PERSON] є власниками житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в місті Полтаві, провулок Памірський, будинок 11 на земельній ділянці державного фонду загальною площею 498 кв.м, кадастровий номер 5310136400:11:001:0242. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 листопада 2013 року, виданого \~приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON],\~[PERSON] є власником 5/8 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських побудов, що знаходиться в м.Полтава, вул. Гвардійська, 23/13. Згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку за адресою м.Полтава, вул. Гвардійська,23/13, земельні ділянки площею \~0,0196 га та 0,1000 га\~перебувають у власності [PERSON], [PERSON], спадкоємцем якої є [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено в ході розгляду справи сторонами,\~розміри земельної ділянки та їх конфігурація не відповідають Державним актам на право власності на земельну ділянку, а тому за таких обставин, до приведення земельних ділянок \~у відповідність до\~розміру та конфігурації, визначених у Державних актах, у суду відсутня можливість встановити порядок користування між сторонами спірної земельної ділянки, що підтверджується Висновком №50 судової земельно-технічної експертизи від 29.05.2015 року (а.с.176-181). Позивач [PERSON], адвокат [PERSON] просили суд винести межі земельних ділянок по вул.Гвардійській, 23/13 та провулку Памірському, 11 в м. в натуру, але суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги в цій частині оскільки відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, суд не наділений повноваженнями щодо винесення меж земельних ділянок в натуру. Не підлягають задоволенню вимоги позивача [PERSON] та адвоката [PERSON] щодо визнання за позивачем права власності на 5/8 частин земельної ділянки площею 748 кв.м в будинку №23/13 по вул.Гвардійській в місті Полтаві, оскільки на час розгляду справи в суді і дану обставину не заперечували сторони по справі є чинними Державні акти, які видані [PERSON], [PERSON], спадкоємцем якої є [PERSON] В матеріалах справи відсутні письмові докази того, що вищевказані Державні акти скасовані або визнанні судом недійсними. Отже, дані Державні акти є чинними. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст.131 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести\~ті обставини, на які вона посилається як на підставу \~своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат в силу ст.88 ЦПК України задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed