Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

02 грудня 2020року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення 8567грн. 52 коп. заборгованості за кредитним договором. У своїх вимогах позивач посилається на те, що 10 липня 2018р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 393083998. 28 листопада 2018р. між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 393083998. 03.01.2019 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20190103 , у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги . Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 30.01.2019 до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 (витяг з Реєстру прав вимоги додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8567.52 грн., з яких: -5750 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -2817,52 грн. - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд стягнути з [PERSON] вищевказану суму боргу за кредитним договором. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. \~ \~ \~ \~У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.ст. 204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст.1055\~ЦК України). За змістом\~ст. 207 ЦПК України, правочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою\~ст.626 ЦК України, договором\~є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~ст.628 ЦК України, зміст\~договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Як видно із наданих позивачем доказів, 10 липня 2018р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 393083998, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 4000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування ним, у розмірі 1,65 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. 03.01.2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20190103, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. Оскільки відповідач не належним чином виконувала умови вищевказаного кредитного договору , у звязку з чим станом на момент отримання позивачем права вимоги до відповідача 03.01.2019 року на у неї утворилася заборгованість . З огляду на те, що за умовами кредитного договору № 393083998 укладеного 10 липня 2018р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , відповідча було надана кредит у розмірі 4000грн. і позивачем не надано жодних доказів надання відповідачу кредиту у більшому розмірі, суд приходить до висновку що вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за основною сумою боргу підлягає задоволенню частково. Так з відповідача слід стягнути 4000грн. заборгованості за основною сумою боргу, тобто у розмірі що підтверджується дослідженими судом доказами. Стосовно відсотків за користування кредитом про стягнення яких просить позивач, суд виходить з наступного. Верховний Суд у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі\~№ 444/9519/12-ц \~зробив висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи\~у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Оскільки укладеним між сторонами договором № 393083998 від 10 липня 2018р. передбачено сплату позичальником відсотків за користування кредитом у розмірі 1,65 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом (загалом 30 днів), що становить 1980грн. і підтверджується графіком розрахунків, то позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню також частково на суму 1980грн. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст.628 ЦК України). Статтями\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. \~ \~ \~ \~Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони кредитного договору досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору\~ЦК України\~та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Як вбачається з матеріалів справи, фінансова установа свої зобов`язання перед відповідачем виконала в повному обсязі, надавши кредит, а остання неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит. Відповідно до статей\~525,\~526,\~530 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial