Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

02.10.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, згідно кредитного договору №Р24.193.71643 від 23.05.2014 року укладеного ПАТ «Ідея Банк», отримав кредит у розмірі 35000,00 грн. із погашенням заборгованості за кредитом та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на строк, встановлених Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач повністю виконав свої зобовязання та надав [PERSON] кредитні кошти. Однак взяті на себе зобовязання відповідач не виконує та має заборгованість у сумі 24918,22 грн., з яких 21425,89 грн. - заборгованість за кредитом, 3492,33 грн. - заборгованість за відсотками та комісіями.\~17.11.2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1, згідно з яким клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу), а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Надалі, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (новий кредитор), відповідно до чинного законодавства укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № Р24.193.71643 від 23.05.2014 року, за яким відповідач являється боржником.\~Просив стягнути вказану заборгованість з відповідача. Представник позивача до судового засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином,\~\~ про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.\~ Суд розцінює даний факт, як намагання відповідача уникнути явки до суду, та вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 23 травня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір № Р32.193.72553. Відповідно до п.1.1 вказаного договору банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 35000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), в обмін на зобовязання останнього одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами Договору. За змістом п. п. 1.2, 1.3, 1.4 зазначеного вище кредитного договору банк надає кредит у день підписання договору строком на 60 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 10 % річних від суми кредиту. За обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі: 2,35 % від початкової суми кредиту. Пунктами 2.1, 2.3 кредитного договору визначено, що позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до23 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів. Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, до дати сплати щомісячного внеску. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором. Базою для нарахування процентів є непогашена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Графік щомісячних платежів позичальника за цим договором в розрізі сум погашення кредиту, процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості є невідємною частиною цього договору. Згідно з п. п. 4.2.3 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобовязаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобовязання у випадках, в тому числі за порушення термінів сплати поточних місячних платежів більш ніж на 1 (один) календарний місяць або невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якої іншої умови цього договору. З графіку платежів, який викладений у ч. 6 кредитного договору і є невідємною його частиною, з яким відповідач ознайомлений під розпис, вбачається, що в строк до 23 числа кожного місяця, починаючи з 23 червня 2014 року, [PERSON] повинен був сплачувати банку кредит рівними платежами у сумі 1566,15 коп. на місяць, який складається із тіла кредиту, нарахованих процентах та комісії (а. с.6-8). Факт виконання банком зобовязань по кредитному договору в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами (а. с.13-15). Підписуючи договір, [PERSON] погодився з його умовами у повному обсязі, дійсність кредитного договору не оспорював та сплачував платежі на його виконання. Таким чином, суд вважає, що сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей\~207,\~640 ЦК України\~та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, а тому ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором № Р24.193.71643 від 23 травня 2014 року, внаслідок чого, станом на 25 вересня 2017 року у нього утворилася заборгованість у загальній сумі 24918 грн. 22 коп., яка складається: 21425,89 грн. - заборгованість за кредитом, 3492,33 грн. - заборгованість за відсотками та комісіями (а. с. 10). У судовому засіданні доведено, що у добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів, процентів та комісії, тобто, не виконує свої зобовязання за договором. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. \~\~ Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до\~ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того судом встановлено, що між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» 17 листопада 2016 року укладено договір факторингу № 17/11-1, згідно з яким клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу), а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Зокрема, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (новий кредитор), відповідно до чинного законодавства укладено договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № Р24.193.71643 від 23 травня 2014 року, за яким відповідач являється боржником (а. с.20-25 ). Статтею 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» набув права вимоги до [PERSON]І за кредитним договором № Р24.193.71643 від 23 травня 2014 року згідно з договором факторингу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» у повному обсязі і стягнення з відповідача на користь позивача 24918 грн. 22 коп. заборгованості за кредитним договором. Згідно з наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №16 від 26.09.2017 року при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 600 грн. (а. с.4 ). На підставі ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved