Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

02 грудня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якій просила суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі наказу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 квітня 2018 року з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої донька, [PERSON] , [INFO] . Стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.04.2018 року рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час проживає разом з відповідачем по справі та перебуває на її утриманні. 11 квітня 2018 року судовим наказом на користь позивача були стягнуті з відповідача аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є значно меншою сумою ніж необхідна для утримання дитини. Матеріальний стан відповідача значно поліпшився у зв`язку з його працевлаштуванням, він став отримувати регулярний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у частці від доходу. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Позивачв судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, судом було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 20 серпня 2016 року. (а.с. 5) Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 квітня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09.11.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №567. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. (а.с. 4) 11 квітня 2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви - 26.03.2018 року та до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок. (а.с. 13) 10 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладання шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 10 липня 2018 року (а.с. 6) Позивач зазначає, що на теперішній час [PERSON] , [INFO] , проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги в утриманні дитини не надає, час від часу за ним обліковується заборгованість по аліментам. (а.с. 14) На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є значно меншою сумою ніж необхідна для утримання дитини. Матеріальний стан відповідача значно поліпшився у зв`язку з його працевлаштуванням, він став отримувати регулярний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у частці від доходу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. Отже, судом було встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , на теперішній проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, коштів які стягнуті рішенням суду є недостатньо для забезпечення нормального життя дитини, на теперішній час матеріальний стан відповідача значно поліпшився у зв`язку з його працевлаштуванням, він став отримувати регулярний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у частці від доходу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що обидва батьки зобов`язані утримувати дитину, суд приходить до висновку щодо необхідності зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а її позов було задоволено частково, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved