Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

04.11.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми боргу. Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 6798,17 грн. на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,та понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 03 липня 2019 року до Управління звернулась [PERSON] , із заявою про призначення житлової субсидії. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням субсидії [PERSON] зазначила себе. Рішенням від 17.07.2019 року уповноваженому власнику [PERSON] призначено житлову субсидію. В січні 2020 року набрав чинності Закон України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». В результаті моніторингу соціальних витрат та при опрацюванні особової справи відповідача, Управлінням виявлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2020 року, Відповідач з 29.12.2018 року за договором дарування набула право власності на квартиру [ADDRESS] .Відповідач, отримавши у власність вказане майно, не надав відповідну інформацію Управлінню та не надав підтверджуючих документів того, що вартість набутого ним майна менше ніж 50000,00 грн.. Таким чином, виникла переплата житлової субсидії за період з 01.07.2019 року по 31.01.2020 рік на загальну суму 6798,17 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року, провадження у цивільній справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, та роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи, та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі від разом із доданими до неї документами адресована відповідачу, повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», станом на 18.01.2021 року, відповідач, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. 01 грудня 2020 року третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, направив на адресу Дніпровського районного суду міста Києва пояснення по суті справи, відповідно до яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Положення «Про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21 жовтня 1995 року №848, визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій. Згідно п. 3 Положення, житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком та витрати на комунальні послуги в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія. Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Згідно п. 9 Положення, Заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява), з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 1 січня 2021 р. заяви з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг). Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2019 року, [PERSON] звернулась до Управління з заявою про призначення житлової субсидії з надання житлово - комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9) В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, в розділі V «Інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тисяч гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» інформація відсутня. Відповідно до п. 24 Положення, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства, до складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються. 17 липня 2019 року Управління винесено рішення про призначення субсидії [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 22) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] , 29 грудня 2018 року набула в право власності квартиру [ADDRESS] на підставі Договору дарування квартири, серія та номер 1766, виданого 29.12.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л. В. (а. с. 25) Відповідно до п. 14 Положення, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо, зокрема, будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень. 12 лютого 2020 року та 21 травня 2020 року управління зверталось до відповідача з вимогою повернути грошові кошти у вигляді наданої житлової субсидії у розмірі 6798,85 грн., однак вказані вимоги залишились без належного реагування зі сторони відповідача 9а. с. 22-23) Відповідно до п. 49 Положення, громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України) Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми боргу є обґрунтованим та таким підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач при зверненні до Управління про надання житлової субсидії не вказала дані, які є підставою для відмови у прийнятті рішення щодо надання житлової субсидії. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved