Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

04.03.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій вона просить суд винести рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.10.2014 року між сторонами. В обґрунтування вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини. Протягом останнього часу ведення спільного господарством та сумісне проживання між сторонами припинено. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 31.03.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися. 16.03.2021 року позивачка направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позовної заяви підтримала, просила їх задовольнити. 22.03.2021 року відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Частиною 3 статі 211 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 31.10.2014 року адміністрацією міського району Прага 1 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу том ІІ/46, сторінка 100 складено відповідний актовий запис №697. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти задоволення позову не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 1 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, про що подав відповідну заяву до початку розгляду справи по суті, позивачу має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 454 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved