Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

02 березня 2020 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким виключити відомості про нього, як батька дитини [PERSON] , [INFO] з актового запису №381, який складено 13 грудня 2005 року Жовтоводським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Свої вимоги обґрунтував тим що, з відповідачкою [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 1997 року. Від зазначеного шлюбу спільних дітей вони не мали. 11 вересня 2009 року шлюб між ними було розірвано рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. Але ще до розірвання шлюбу, шлюбні відносини з відповідачкою він припинив ще у 2000 році. Про те, що у 2005 році відповідачка народила сина [PERSON] та про те, що він був записаний батьком цієї дитини у свідоцтві про його народження, він не знав. 26 лютого 2020 року його викликали до органу опіки та піклування Жовтоводського міськвиконкому, де повідомили, що у [PERSON] вилучено дитину та вирішується питання про позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого він записаний у свідоцтві про його народження. Однак, позивач наголошує, що після розірвання шлюбу та з часу припинення спільного проживання вони з відповідачкою не відновлювали будь-яких стосунків, проживали окремо, життям відповідачки він не цікавився та він немає кровного споріднення з сином відповідачки [PERSON] . Оскільки можливість виключити відомості про батьківство з актового запису про народження можливе лише за рішенням суду, позивач заявив відповідні вимоги. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд даної справи у його відсутність. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд даної справи у її відсутність. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. При цьому зазначила, що [PERSON] не є біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Після припинення шлюбних стосунків з позивачем до того як офіційно розірвали шлюб у неї були стосунки з іншим чоловіком, від якого і народила сина [PERSON] , а позивача записала батьком бо на той час офіційно перебували у шлюбі. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , актовий запис про народження №381, зроблений Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Дніпро). /а.с.6/ Дитина народилася у шлюбі між батьками, який розірвано рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2009 року. /а.с.7/ Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу батьківства, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що позивач у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України записаний батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , позивач у позові вказує, що він не є батьком вказаної дитини, що дає право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Дану обставину підтвердила відповідачка, надавши до суду заяву в якій підтверджує, що син [PERSON] дійсно не є сином [PERSON] . При цьому надала пояснення, що після припинення шлюбних відносин з позивачем, але до розірвання з ним шлюбу, вона деякий час проживала з іншим чоловіком, від якого і народила дитину. За таких обставин суд вважає, що у додаткових доказах на підтвердження даної обставини необхідності немає. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін, який відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно-правових відносин. Судові витрати позивач просив віднести за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved