Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

04 квітня 2014 року до Шишацького районного суду після розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач вказав, що відповідно до умов договору № PLW0SE00000547 від 15.11.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 7500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник зобов'язаний надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрати згідно Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». В порушення норм ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України та умов договору відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором не виконує. В зв'язку з чим має заборгованість станом на 01.07.2013 року у сумі 58140,17 грн., яка складається з наступного: 4896,52 грн. - заборгованість за кредитом, 23027,72 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 562,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 29653,43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. 12.08.2013 року представник позивача за допомогою електронної пошти надіслала до суду уточнену позовну заяву в якій зазначила, що Шишацьким районним судом 31.03.2008 року було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 8226,43 грн., яка складається з 6999,08 грн. - заборгованість за кредитом, 865,84 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 24,01 грн. заборгованість по пені за користування кредитом, 337,50 - заборгованість по комісії за користування кредитом. Протягом всього часу існування кредитних відносин відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань та не сплатив заборгованості по кредитному договору. Враховуючи те, що позивач вже звертався до суду з позовом про захист порушених прав та з нього приводу був винесений судовий наказ про стягнення заборгованості в розмірі 8226,43 грн. (станом на 11.03.2008) позивач приходить до висновку про необхідність зменшення розміру позовних вимог до 5411,86 грн. Вказана сума складається з 2102,56 грн. - заборгованість за кредитом; 22161,88 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 225,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29629,42 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. В зв'язку з цим, посилаючись на норми ст.ст.526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст.3, 15, 107 ЦПК України, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість в сумі 54118 грн. 86 коп., а також понесені ним судові витрати. Сторони у судове засідання не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача засобами електронної пошти надіслала до суду письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 15.11.2006 року було укладено кредитно-заставний договір № PLW0SE00000547, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 7500,00 грн. із сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,00 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою винагороди за надання фінансового інструменту щомісячно в період сплати в розмірі 1,50% від суми виданого кредиту. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем належним чином не виконував, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача, станом на 01.07.2013 року, має борг за кредитом в сумі 54118,86 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості доданого позивачем до позовної заяви, відповідач свої зобов'язання за договором не виконував належним чином, чим порушив права позивача. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно п.1.1. та графіку погашення кредиту (п.1.2) Договору № PLW0SE00000547 укладеним 15.11.2006 між позивачем та відповідачем, строком його виконання є 13 листопада 2009 року. Судом з матеріалів справи встановлено, що перебіг строку позовної давності не зупинявся та не переривався, оскільки попередній позов до суду був пред'явлений до початку його перебігу, а саме -10.03.2008 року, що свідчить про те, що відповідний строк позовної давності, протягом якого позивач мав право звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором збіг 13 листопада 2012 року. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи положення ч.3 ст.267 ЦК України, суд не може самостійно застосувати строк позовної давності, а відповідач не заявляв такого клопотання. Судовий збір стягується з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.267 ч.3, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved