Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

03.07.2009 року ВАТ «[PERSON] Аваль» Третє Одеське відділення ОД ВАТ «[PERSON] Аваль» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/0003/82/38862 від 19 жовтня 2005 року у сумі 3179,32 грн., з яких 2749,22 грн. сума кредиту, 398,62 грн. проценти за користування кредитом, 31,48 грн. пеня та стягнути витрати по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 010/0003/82/38862 від 19 жовтня 2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3500 грн. строком на 36 місяці з 19.10.2005р. по 19.10.2008р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25 % річних, з поверненням кредиту щомісячними платежами відповідно графіку, кінцевий строк погашення кредиту 19 жовтня 2008р. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, а відповідач 19.10.2008р. не повернув кредит та не сплатив проценти за його користування. У звязку з тим, що позичальник [PERSON] належним чином свої обовязки не виконав, станом на дату подачі позовної заяви до суду виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: сума непогашеного кредиту 2749,22 грн.; сума несплачених процентів за користування кредитом 398,62 грн.; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів 31,48 грн. Загальна сума заборгованості складає 3179,32 грн. 11.05.2010р. у судовому засіданні представник позивача заявив про те, що Публічне Акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала доводи позовної заяви та просила суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся належним чином через засоби масової інформації. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з умовами кредитного договору №010/0003/82/38862 від 19 жовтня 2005 року банк надав [PERSON] кредит в розмірі 3500 грн. строком на 36 місяців з 19.10.2005р. по 19.10.2008р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25 % річних, з поверненням кредиту щомісячними платежами відповідно графіку, кінцевий строк погашення кредиту 19 жовтня 2008р. Відповідно п.6.3 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадку невиконання позичальником положень ст. 5 цього договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього (за 10 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом. Як вбачається з розрахунку заборгованості по зобовязаннях, що виникають з умов кредитного договору № 010/0003/82/38862 від 19 жовтня 2005 року станом на 20.05.2009 року виникла загальна сума заборгованість за кредитом, відсотками та пенею 3\~179,32 грн., з яких: сума непогашеного кредиту 2749,22 грн.; сума несплачених процентів за користування кредитом 398,62 грн.; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів 31,48 грн.. Відповідачу було направлено лист про дострокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором № 010/0003/82/38862 від 19 жовтня 2005 р., повідомлення про заборгованість від 30.05.2007р. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобовязання по договору не виконувала, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення. За таких підстав суд вважає за необхідне позов Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved