Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

03.05.2018 [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. З травня 2016 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки повністю припинили. Сторони не виявляють бажання привести сімейне життя до ладу, знайти спільну мову та порозумітися сторонам не вдалося. Позивач вважає, що подальше існування шлюбу є недоцільним та безперспективним. Примирення між сторонами неможливе. Майновий спір між сторонами відсутній. Посилаючись на викладене позивач просила позов задовольнити. У підготовче судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, вважала примирення не можливим, просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 19.06.2018 року провадження у справі зупинено, сторонам надано строк на примирення в 2 місяці до 29.08.2018 року. Ухвалою суду від 30.08.2018 року провадження по справі поновлено. В судове засідання призначене на 30.08.2018 року відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти позову не заперечував та просив розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у зв'язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні. Як встановлено у судовому засіданні, 15.04.2016 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] який був зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 130, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя сторін не склалося, з травня 2016 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки повністю припинили. Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved