Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

04.02.2016 року Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи судом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до укладеного 24.12.2010 р. між позивачем та відповідачем договору № б/н відповідач отримав кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Умови договору відповідач належним чином не виконував, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 31.10.2015 р. становить 12599,09 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.38). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.48,52). За таких обставин зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст.ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Суд, розглянувши справу без участі сторін, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. Відповідно доч.1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. ст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до п.2 ч.1ст.208 ЦК України, правочин між фізичною особою та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення), належить вчиняти письмово. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій, якщо він підписаний сторонами (ч.2ст.207 ЦК України). Статтею 57 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 1 статті 58 ЦПК України, передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як вбачається із матеріалів справи позивачем в підтвердження позовних вимог надані наступні докази : -Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 24.12.2010 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 31.10.2015 року; -Завірена копія документу «анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ЗАО МКБ «Москомприватбанк» оформлену на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.5); -Умови кредитування та Правила надання банківських послуг (а.с.6-7, 8-31); -Копія паспорта [PERSON] (а.с.32). На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо укладення договору саме з відповідачем [PERSON] Наявний в справі Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 24.12.2010 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 31.10.2015 року не є доказом укладення договору між сторонами, а тому заявлених позивачем вимог до відповідача не стверджує. З урахуванням вищенаведеного та у зв'язку з відсутністю доказів обґрунтування предмету та підстави позову, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю такого. Судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, згідно ст.88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed