Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

04.12.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 6108,35 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 року по 31.10.2015 року в розмірі 2692,08 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2013 року по 31.10.2015 року в розмірі 1854,02 грн.; індекс інфляції в розмірі 1439,36 грн.; 3% річних від простроченої суми в розмірі 122,89 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилався на наступне. Позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з відповідачів та 10.09.2015 року був виданий судовий наказ, який ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2015 року було скасовано. Відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], та є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, на ім'я яких відкрито особовий рахунок [NUMBER]. У підсумку за відповідачами утворився борг у розмірі 6108,35 грн. В судове засідання представник позивача Похила І.В. не з'явилась, повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність та просила ухвалити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Зі згоди предствника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Судом встановлено, що КП «Харківводоканал» звернулось до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з відповідачів та був виданий судовий наказ. 29.10.2015 року Київським районним судом м. Харкова винесена ухвала про скасування судового наказу за заявою відповідача [PERSON] (а.с. 6). Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 13-15). Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER]. (а.с. 7). Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачам нарахована заборгованість в розмірі 6108,35 грн., яка складається з наступного: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 року по 31.10.2015 року в розмірі 2692,08 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2013 року по 31.10.2015 року у розмірі 1854,02 грн.; індекс інфляції - 1439,36 грн.; 3% річних від простроченої суми - 122,89 грн. Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду не має. (а.с. 7-11). Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved