Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

03 вересня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач [PERSON] із вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба у справах дітей виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав. В подальшому, 04 листопада 2015 року, позовні вимоги позивачем було уточнено. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилалася на ті обставини, що вона є рідною бабусею [PERSON], [INFO], яка проживає разом зі нею, та знаходиться на повному її утриманні. Зазначала, що її невістка, [PERSON], [INFO], передала на її виховання неповнолітню [PERSON] З 2005 року онучка проживає з нею та жодних контактів з матір'ю не підтримує. Вказувала, що онучка, яка знаходиться на її утриманні, навчається тільки з позитивними оцінками та позитивно характеризується у навчанні. Допомоги і підтримки від матері дитини не має, мати знехтувала своєю дитиною та не хоче займатися її навчанням, підтримувати доньку та фінансово забезпечувати. Вважає, що всупереч приписам Сімейного Кодексу України, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме, не піклується про фізичний, духовний та культурний розвиток доньки, про навчання та підготовку її до самостійного життя. Крім того, [PERSON] не надає матеріального утримання, якого потребує дитина. Зокрема, відповідачка не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Таким чином, відповідач [PERSON] нехтує своїми обов'язками та свідомо ухиляється від виховання дитини. Батько дитини, [PERSON], є громадянином Російської Федерації, та проживає в Сахалінський області у місті Южно-Сахалінськ. Але не дивлячись на це, підтримує стосунки та матеріально забезпечує доньку. Відповідно до характеристики КЗШ І-III ступенів №103 вбачається, що [PERSON] навчається у КЗШ №103 з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Бабуся приділяє належну увагу вихованню дитини, створює умови для її навчання та розвитку, постійно контактує з класним керівником, відвідує батьківські збори. Батько постійно проживає в Російській Федерації, але регулярно телефонує доньці, підтримує з нею постійний зв'язок через «Скайп», надає кошти для її утримання. Місцезнаходження матері дитини невідоме. У зв'язку з тим, що місцезнаходження відповідача [PERSON] невідоме, вона не має можливості отримати дозвіл від матері на виїзд дитини на територію Російської Федерації в цілях спілкування з батьком, [PERSON] Батько дитини, - [PERSON], надав нотаріально завірену довіреність на неї, [PERSON] представляти інтереси неповнолітньої [PERSON] Також батько надав відповідну довіреність на отримання дитиною паспорта громадянки України. Вказувала також на те, що місце реєстрації та фактичне перебування відповідача [PERSON] на даний момент їй невідоме. На підставі вищевикладеного промила уточнені позовні вимоги задовольнити, та винести рішення, яким позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], та призначити її, [PERSON] опікуном над неповнолітньою [PERSON] Присутня у судовому засіданні позивач [PERSON], надала пояснення по суті справи, просила позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], залишити без розгляду, в іншій частині уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до зали суду не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи, - служба у справах дітей виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідачів та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог позивача [PERSON] виходячи з наступного. Так судом з пояснень позивача [PERSON] та письмових матеріалів справи встановлено, що [PERSON] (а.с.7) є рідною бабусею [PERSON], [INFO] (а.с.8), яка проживає разом зі нею, та знаходиться на повному її утриманні, що вбачається з акту, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] (а.с.18). Позивач зазначала, що її невістка, [PERSON], [INFO], передала на її виховання неповнолітню доньку, [PERSON] З 2005 року онучка проживає з нею та жодних контактів з матір'ю не підтримує. Батько дитини, [PERSON], є громадянином Російської Федерації, та проживає в Сахалінський області у місті Южно-Сахалінськ (а.с.9-13). Зі слів позивача встановлено, що батько дитини підтримує стосунки та матеріально забезпечує доньку. Відповідно до характеристики КЗШ І-III ступенів №103 вбачається, що [PERSON] навчається у КЗШ №103 з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Бабуся приділяє належну увагу вихованню дитини, створює умови для її навчання та розвитку, постійно контактує з класним керівником, відвідує батьківські збори. Батько постійно проживає в Російській Федерації, але регулярно телефонує доньці, підтримує з нею постійний зв'язок через «Скайп», надає кошти для її утримання. Місцезнаходження матері дитини невідоме (а.с.13). З копії акта обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, складеного 26 серпня 2015 року членами комісії у складі працівників КЗОШ №103, вбачається, що неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю бабусею, - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Дитина забезпечена усім необхідним для свого нормального проживання (а.с.14). Батько дитини, - [PERSON], надав нотаріально завірену довіреність на позивача [PERSON] представляти інтереси неповнолітньої [PERSON] (а.с.17). Також батько дитини надав відповідну довіреність на отримання дитиною паспорта громадянки України (а.с.19). Згідно висновку виконкому Дзержинської районної у місті ради №10/29-2762 від 11 листопада 2015 року «Щодо позбавлення батьківських прав [PERSON]», вбачається, що виконком залишив вирішення питання про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав на розсуд суду на підставі браку компрометуючих матеріалів стосовно останньої, її неявкою на засідання комісії з питань захисту прав дитини (а.с.43). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в інтересах дитини. Щодо вимог позивача про призначення її опікуном над неповнолітньою [PERSON], [INFO], суд вважає, що у задоволенні даної вимоги слід відмовити виходячи із наступного. Так, відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно зі ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.60 ч.3 ЦК України, суд встановлює опіку над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст.244 СК України, опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Оскільки суд прийшов до переконання про доцільність позбавлення батьківських прав лише у відношенні матері неповнолітньої [PERSON], [INFO], - [PERSON], та враховуючи те, що опікун призначається лише на підставі подання органу опіки та піклування, якого до суду не надано, суд вважає за доцільне, у задоволенні даної вимоги позивача [PERSON], відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial