Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

03 червня 2021 року ОСББ «Полет 2015» звернулося до суду із позовом до відповідачки [PERSON] із вимогою про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (а. с. 2-10). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 березня 2016 року установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] було прийнято рішення про створення ОСББ «ПОЛЕТ 2015» та обрано правління об`єднання у кількості 9 осіб. 12 червня 2016 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2 гривні 20 копійок за кв. м. на 2016 рік, оформлені відповідним Протоколом №2. У грудні 2016 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території на рівні кошторису та внесків 2016 року у розмірі 2 гривні 20 копійок за кв. м. на 2017 рік до проведення звітних зборів у 2017 році та оформлені відповідним Протоколом №3 від 15-28 грудня 2016 року. 05 лютого 2017 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2 гривні 80 копійок за кв. м. на 2017 рік та оформлені відповідним Протоколом №4. 29 червня 2017 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4 гривні 00 копійок за кв. м. на 2017-2018 роки та оформлені відповідним Протоколом № 5. 21 серпня 2018 року загальними зборами ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території з 01 вересня 2018 року у розмірі 5 гривень 50 копійок за кв. м. та оформленні відповідним протоколом № 6. 24 лютого 2019 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5 гривень 50 копійок за кв. м. на 2019-2020 роки та оформлені відповідним Протоколом № 7. 25 вересня 2020 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 гривень 00 копійок за кв. м. на 2020-2021 роки та оформлені відповідним Протоколом № 8. З червня 2016 року по травень 2021 року управлінням ОСББ «ПОЛЕТ 2015» відповідачці здійснювалося нарахування щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до затверджених тарифів. Відповідачка, фактично споживаючи послуги, які надаються позивачем, не сплачує належні внески і платежі, чим не виконує передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням, у зв`язку з чим за нею, станом на травень 2021 року, виникла заборгованість зі сплати внесків з управління багатоквартирним будинком у розмірі 5048 гривень 10 копійок. Остання повідомлялася про наявність боргу шляхом направлення на її адресу Довідки-попередження разом із актом звірки. 06 травня 2021 року позивач звернувся до відповідачки із претензією про сплату заборгованості, яку останньою проігноровано, через що він вимушений звернутися із вказаним позовом до суду (а. с. 2-10). Ухвалою суду від 16 червня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 29 липня 2021 року (а. с. 72), копія якої надіслана відповідачці 12 липня 2021 року за вихідним № 15099/21-вих/2/204/1575/21 (а. с. 73). Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному сайті суду (а. с. 89), про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що 20 березня 2016 року установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] було прийнято рішення про створення ОСББ «ПОЛЕТ 2015» та обрано правління об`єднання у кількості 9 осіб, що підтверджується копією протоколу № 1 установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] ( а. с. 30-33). 17 травня 2016 року в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи зареєстровано ОСББ «ПОЛЕТ 2015», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 11-12). Відповідачка є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 28-29). 12 червня 2016 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2 гривні 20 копійок за кв. м. на 2016 рік оформлені відповідним Протоколом №2 (а. с. 34-35). 15-28 грудня 2016 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території на рівні кошторису та внесків 2016 року у розмірі 2 гривні 20 копійок за кв. м. на 2017 рік до проведення звітних зборів у 2017 році та оформлені відповідним Протоколом №3 (а. с. 36). 05 лютого 2017 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2 гривні 80 копійок за кв. м. на 2017 рік та оформлені відповідним Протоколом №4 (а. с. 37-39). 29 червня 2017 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4 гривні 00 копійок за кв. м. на 2017-2018 роки та оформлені відповідним Протоколом № 5 (а. с. 40-41). 21 серпня 2018 року загальними зборами ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території з 01 вересня 2018 року у розмірі 5 гривень 50 копійок за кв. м. та оформленні відповідним протоколом № 6 (а. с. 42). 24 лютого 2019 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5 гривень 50 копійок за кв. м. на 2019-2020 роки та оформлені відповідним Протоколом № 7 (а. с. 43-44). 25 вересня 2020 року на загальних зборах ОСББ «ПОЛЕТ 2015» затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 гривень 00 копійок за кв. м. на 2020-2021 роки та оформлені відповідним Протоколом № 8 (а. с. 45-46). 06 квітня 2021 року позивачем на адресу відповідачки направлено довідку-попередження разом із актом звірки щодо необхідності плати заборгованості по внескам з утримання багатоквартирного будинку (а. с. 47-49), що підтверджується накладною № 4901200491043 від 06 квітня 2021 року (а. с. 51), відповіді на яку не отримано. 13 травня 2021 року позивачем на адресу відповідачки направлено претензію щодо необхідності плати заборгованості по внескам з утримання багатоквартирного будинку (а. с. 52-53), відповіді на яку не отримано. Станом на дату розгляду справи відповідач надані позивачем послуги не сплатив, що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 56-57). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Нормами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Крім того, вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Приписами ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Аналогічні обов`язки співвласників визначені ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526 ЦК України, статей 1, 5, 7, 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», статей 15, 20, 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожний власник квартири у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території, який має обов`язок щодо утримання зазначеного майна. Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Приписами ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідачці нараховано суму за послуги з утримання будинку та прибудинкової території 14272 гривні 72 копійки за період часу з червня 2016 року по квітень 2021 року. На дату звернення до суду з позовною заявою відповідачкою за період часу з червня 2016 року по квітень 2021 року сплачено позивачу 9224 гривні 62 копійки внесків з утримання багатоквартирного будинку. З наданого позивачем розрахунку із оплати внесків з управління багатоквартирним будинком вбачається, що станом на дату звернення із даним позовом до суду за відповідачкою існує заборгованість у розмірі 5048 гривень 10 копійок. Розрахунок заборгованості позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачкою не оспорюється. Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою було порушено право позивача на отримання плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану, в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат. Відповідно до договору б/н від 01 березня 2021 року, правничу допомогу позивачу надано адвокаткою Яланською Юлією Петрівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4103 від 03 січня 2019 року) (а. с. 59-64). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано акти про надання та оплату правничої допомоги від 02 березня 2021 року, 29 липня 2021 року та 21 вересня 2021 року, які є додатками додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року (а. с. 95-97), з яких встановлено, що позивачу надано професійну правничу допомогу у сумі 3000 гривень, з яких позивачем сплачено 5200 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 563 від 02 березня 2021 року (а. с. 98), № 602 від 02 вересня 2021 року (а. с. 99) та № 607 від 11 жовтня 2021 року (а. с. 100). Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає, що позивачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у розмірі 3000 гривень, оскільки послуга, зазначена у акті про надання та оплату правової допомоги від 29 липня 2021 року не входить до переліку витрат на професійну правову допомогу, через що вказані витрати мають бути стягнуті з відповідачки на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору. Отже, враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з червня 2016 року по травень 2021 року включно у розмірі 5048 гривень 10 копійок. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 270 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved