Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

03.12.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що в період з 21.01.2011 року по 06.12.2012 року вона перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2012 року, яким їх шлюб було розірвано, також було вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 450 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що у зв`язку із підвищенням цін на продовольчі та не продовольчі товари, її матеріальний стан значно погіршився, що позбавляє її можливості самостійно забезпечувати сина з урахуванням розміру стягуваних із [PERSON] аліментів. Так, дитина періодично хворіє, що призводить до необхідності в придбанні дороговартісних медичних препаратів. В свою чергу, значні кошти вона витрачає на сплату комунальних послуг. Додаткових коштів на утримання [PERSON] , [INFO] відповідач добровільно не надає. Як їй відомо, [PERSON] в повній мірі працездатний, часто їздить на заробітки за кордон, де отримує значний дохід. Враховуючи наведене, просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, визначений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2012 року, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2020 року та до досягнення останнім повноліття. До початку судового засідання від позивачки на адресу суду надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 29). Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 27). Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.01.2011 року між [PERSON] та [PERSON] відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області було зареєстровано шлюб. За час шлюбу у сторін [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2012 року в цивільній справі № 0308/18967/2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а також вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 450 грн. від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.11.2012 року (а.с. 19-20). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача на утримання малолітнього сина є недостатнім для його належного забезпечення, при цьому, її матеріальне становище з моменту їх присудження погіршилося. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває, інших утриманців не має, розмір його заробітної плати (доходів) суду не відомий. В ході розгляду справи по суті, судом не встановлено обставин, зміни сімейного стану відповідача, або ж погіршення його здоров`я, з моменту ухвалення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2012 року в цивільній справі № 0308/18967/2012. Доказів іншого відповідачем суду надано не було. В свою чергу, суд вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам малолітньої доньки. Дитина має потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити доньку в повній мірі. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума аліментів, яка стягується на утримання неповнолітнього сина сторін доньки - [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2012 року в цивільній справі № 0308/18967/2012, є недостатньою для належного забезпечення його потреб, а тому заявлені позивачкою [PERSON] вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення у повному обсязі та вважає за необхідне їх розмір збільшити до 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved