Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

03.07.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що у нього з відповідачкою є спільна неповнолітня дитина син [PERSON] [INFO]. За постановою Миргородського районного суду Полтавської області від 30 грудня 2003 року він сплачує на утримання свого сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини свого заробітку. Після винесення судом рішення він своєчасно аліментні виплати не проводив, внаслідок чого склалася заборгованість і на даний час з його заробітку відраховують 50% на погашення наявної заборгованості по аліментам. Після винесення судом рішення щодо стягнення з нього аліментів, змінилося його матеріальне становище. Зокрема, він одружився, в шлюбі має неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Працює, але отримує мінімальну заробітну плату. Значно зросли комунальні послуги, ціни на продукти, що ставить його сімю в тяжке матеріальне становище. Просить зменшити розмір стягуваних з нього на утримання сина [PERSON] аліментів до 1/6 частини від отримуваного ним доходу. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити, зважаючи на ту обставину, що вона знаходиться в не менш тяжкому матеріальному становищі, адже розмір отримуваної нею заробітної плати є також незначним. Їхній спільний з позивачем син [PERSON], росте, потребує значних коштів на утримання. Зважаючи на викладене, в задоволенні позову просила відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивач і відповідачка є батьками неповнолітнього [PERSON]. Постановою Миргородського районного суду від 30 грудня 2003 року стягнуто з позивача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно (а.с.6). Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 179 ЦПК України, предметом доказування є факти, якими обґрунтовані заявлені вимоги, тобто наявність обставин, з якими ст. 192 СК України пов'язує можливість зменшення розміру аліментів. Умовами, які впливають на розмір аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявності інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення, що передбачено ст. 182 СК України. Судом достовірно встановлено, що після винесення судом рішення 30 грудня 2003 року про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, змінився його матеріальний стан, так як в 2007 році у нього народився син [PERSON] (а.с.5), що судом не враховувалося при визначенні розміру аліментів на утримання дитини. Він працює, але отримує мінімальну заробітну плату. Має заборгованість по аліментам, яка на даний час ним погашається, шляхом відрахування з його заробітку 50%. Доказів того, що у власності позивача маються транспортні засоби, майно, судом не здобуто. Отже, за результатами розгляду справи, суд вважає, що з урахуванням матеріального становища сторін по справі є можливість зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 до 1/6 частини отримуваного позивачем доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved