Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

04.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: 1/10 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки площею 4,698 га, розташованої на території Суворовської селищної ради масив [ADDRESS] , переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 020327 від 11.11.2004 року, кадастровий номер - 5122055400:01:003:0560.Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Спадкоємцем за законом першої черги являється син спадкодавця [PERSON] та чоловік спадкодавця [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав уточнені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить, зокрема, 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 515 від 17.12.2008 року та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6981 га, що розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122055400:01:003:0560, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №020327 виданого 11.11.2004 року. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №020327 виданого 11.11.2004 року площа земельної ділянки складає 4,698. В той же час, згідно відомостей Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно площа земельної ділянки з кадастровим номером - 5122055400:01:003:0560 складає 4,6981 га. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить зокрема, 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6981 га, що розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122055400:01:003:0560. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49104888 від 15.09.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7); чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6), виданим повторно 10.08.2019 року. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, згідно довідки Суворовської селищної ради № 2360 від 26.10.2017 року, на день смерті спадкодавця спільно з нею проживав [PERSON] та відповідач по справі - [PERSON] і таким чином прийняли спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №453/02-14 від 23.05.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved