Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

02.11.2020 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 23.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 115, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, почуття поваги та любові остигли, шлюбні відносини фактично припинені, примирення та збереження шлюбу неможливі, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спор з приводу проживання дітей на теперішній час відсутній, діти залишаються проживати разом з позивачем. Спор щодо поділу спільного майна на теперішній час відсутній. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2020 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13.11.2020 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128,130,131 ЦПК України. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та судове засідання проводити без її участі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду було надану письмову заяву, якою не заперечував проти розірвання шлюбу та просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України - учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу « [PERSON] »/ 23.02.2002 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 115, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2002 року /а.с.4/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження від 21.10.2010 року серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження від 07.08.2014 року серія [NUMBER] , батьками в яких вказані сторони по справі /а.с.8,9/. Діти проживають разом з матір`ю. Суд, дослідивши доводи позовної заяви, приходить до висновку, що сім`я розпалась, між ними втрачено почуття любові та поваги, збереження сім`ї неможливо та шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з весни 2020 року, але проживають разом, спор щодо поділу спільного майна на теперішній час відсутній, позивачка наполягає на розірванні шлюб, відповідач не заперечує проти його розірвання. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.\~\~ За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved