Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

03.03.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем 26.12.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за № 117. Далі позивач зазначила, що на початку лютого 2020 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, вважає поновлення шлюбних відносин неможливим, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб добровільно за спільною згодою в Гуляйпільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Як зазначено у позові, то за час шлюбу сторони дітей не мають. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26.12.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за № 117. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, 25.03.2020 року надала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити (а.с.21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, подав 14.04.2020 року через канцелярію суду відзив на позов, в якому він проти задоволення позовних вимог не заперечував, прохав справу розглянути без його участі. Вказав, що має намір в подальшому вирішувати питання щодо майна подружжя та визнання його батьківства відносно сина позивача. Також останній зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі (а.с. 26-27). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 31.08.2014 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області, [PERSON] народилася [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Відповідно до дозволу на імміграцію в Україну № 2327/2000 від 20.08.2018 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець Республіки Туреччина, Стамбул, паспорт: [NUMBER] від 18.09.2017 до 18.09.2027 року Республіка Туреччина, [PERSON] , має дозвіл на постійне проживання в Україні (а.с. 8). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 11-11/1160 від 28.02.2020 року, виданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради, [PERSON] , [INFO] , м. Стамбул, Республіка Туреччина, громадянин Туреччини, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 05.02.2016 року і по теперішній час (а.с. 9, 12). Зазначене підтверджується також посвідкою на постійне проживання № [NUMBER] виданою 30.10.2018 року [PERSON] , громадянину Туреччини, орган, що видав 2301 (а.с.17). Шлюб між сторонами зареєстровано 26.12.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис за № 117, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області від 26.12.2015 року (а.с. 6). Відомостей про те, що сторони від шлюбу мають дітей суду не надано. З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинено з лютого 2020 року. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні зареєстровані місця проживання. На даний час, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Як позивач, так і відповідач, зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали в своїх письмових заявах, тому у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали, навпаки заперечували щодо цього. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідач в своєму відзиві на позов визнав позовні вимоги в повному обсязі, обставини щодо припинення шлюбних відносин та викладені у позові підстави для розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що в розглядуваному випадку, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у позові питання про розподіл витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, не порушувала. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Outcome: approved