overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

03.07.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 12200 грн. 20 коп. за кредитними договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.08.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання сплачувати кредит щомісяця та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 30.05.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 12200 грн. 20 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив проводити судовий розгляд з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № б/н від 09.08.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. (а.с. 8). За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання сплачувати кредит щомісяця та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. У порушення умов кредитного договору, взяті на себе відповідачем зобов'язання належним чином не виконані, у зв'язку із чим станом на 30.05.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 12200 грн. 20 коп., яка складається з наступного: 4493,00 грн. - заборгованість за кредитом, 6650,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 557,15 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується Розрахунком заборгованості від 30.05.2014 року (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі вищевикладеного суд вирішив задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу у повному обсязі. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути і суму судових витрат пропорційно задоволених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

03.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], який є дідом заявника, після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер - 4825485100:06:000:0172, яка належала йому на праві власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 822718. За життя, [PERSON], було складено заповіт, посвідчений у відповідності до ст. 1248 Цивільного кодексу, за яким належну йому земельну ділянку, заповідач заповів двом спадкоємцям в рівних частинах, а саме заявнику та його сестрі [PERSON]. Маючи намір прийняти спадщину, [PERSON] звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори (нотаріус І.В. Грушанська) із заявою про прийняття спадщини з відповідними документами, які необхідно було надати для прийняття спадщини за заповітом. Ним було подано заяву про прийняття спадщини від свого імені та від імені його сестри [PERSON], яка на підставі довіреності уповноважила його вчиняти від її імені дії щодо оформлення спадкового майна, яке заповів [PERSON] Проте, коли він звернувся до нотаріальної контори, йому стало відомо, що заява про прийняття спадщини, яку він подав від імені сестри [PERSON] є в матеріалах спадкової справи, а заява від його імені відсутня. У прийнятті нової заяви про прийняття спадщини заявнику відмовили, оскільки фактично ним пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини. При цьому, було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Як слідує із заповіту, спадкоємцем, крім заявника, є його сестра [PERSON] Відповідно до матеріалів спадкової справи, заява про прийняття спадщини за вказаним спадкодавцем була подана у встановлений законодавством термін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив заяву задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти вимог позивача не заперечувала. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивачем був пропущений з поважної причини, тому суд вважає за можливе визначити йому в порядку ст. 1272 ЦК України додатковий строк 2 (два) місяці, який буде достатній для подання ним заяви до нотконтори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

03.07.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 15.05.2013 року було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка на теперішній час мешкає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В зв'язку з викладеними обставинами просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з вищевказаним суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с. 2). Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходів батька щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 03.07.2014 року. Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору, вказані судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

03.07.2014 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер їх батько-[PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] Кіровоградської області. Оформити спадок в установленом законом порядку вони не можуть, так як спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на спадковий будинок. Просять суд визнати за ними право власності в рівних частках на житловий будинок [ADDRESS] Позивачі в судове засідання не з»явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [INFO] року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] отримав відмову, нотаріус відмовляючи, посилався на те, що відсутній документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивачі є спадкоємцями померлого [PERSON]. За життя спадкодавець отримав дозвіл на забудову житлового будинку, закінчив будівництво житлового будинку по [ADDRESS] та ввів в експлуатацію, що вбачається з акту про закінчення будівництва та введеня в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 19.09.1996 року, рішення виконавчого комітету № 254 від 26.09.1996 року, однак не зареєстрував право власності в бюро технічної інвентаризації. Враховуючи, що позивачі є єдиними спадкоємцями померлого, так як [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини, і на даний момент зареєструвати право власності не можливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

03.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона із відповідачем з 20 листопада 2004 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сімейні стосунки припинились з травня 2014 року, у зв'язку із застосуванням до позивачки фізичної сили. Просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу повернути дівоче прізвище «[PERSON]». Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, шлюб просила розірвати, після розірвання шлюбу прізвище повернути дошлюбне «[PERSON]», не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, до суду не з'явився, тому суд за згодою позивачки ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 2004 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, свідоцтво серії [NUMBER], актовий запис № 967.(а.с.14) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER].(а.с.7) Шлюбні відносини між сторонами припинились з травня 2014 року. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. У зв'язку з цим суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати про надання правової допомоги в розмірі 150 грн..(а.с.1, 3) На підставі викладеного, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

03.07.2014 року позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох їхніх дітей у твердій грошовій сумі: 1000 грн. на кожну дитину, щомісяця, посилаючись на ухилення відповідача від утримання дітей. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявним у матеріалах справи, письмовими доказами. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 20.12.2007 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 12.09.2012 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття аліменти в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яких доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

03.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, зазначивши, що 18.08.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачкою. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1029. Відповідно до довідки виконавчого комітету Сартанської селищної ради, [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом з дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

03.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 500,00грн. щомісячно, зазначивши, що 05.09.2003 року вона зареєструвала шлюбу з відповідачем у Маріупольському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис - №636, 14.12.2010 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області шлюб розірвано. Від шлюбу мають дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №570. Як вбачається з довідки КСН «Лучистий» №34 від 28.05.2014 року, [PERSON] мешкає [ADDRESS], разом з дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1286,00грн. щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

03.07.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 07.07.2007 року та проживали однією родиною до теперішнього часу. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що у сторін зникло взаєморозуміння, різні погляди на життя, у разі чого у родині виникають постійні сварки, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з, явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з,явився належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з, явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

03.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що 28 серпня 2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, про що було зроблено актовий запис № 167. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та в майбутньому буде проживати з відповідачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося так як протягом останнього часу вони проживають як зовсім чужі люди, не має взаєморозуміння лише постійні конфліктні ситуації. Спільне господарство не ведуть. Подальше проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON], яка своєю заявою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав до суду належним чином оформлену заяву в якій просить розгляд даної справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю на примирення не погоджується. Вивчивши матеріали справи та письмові заяви сторін, суд вважає, що позовна заява може бути задоволена. Із матеріалів справи судом встановлено, що 28 серпня 2004 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 003389, актовий запис № 167 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку Яну, [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтуєтья на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Під час розгляду справи сторони до суду надали письмові заяви, в яких підтвердили той факт, що їх шлюбні стосунки припинено. Вказали що, подальше примирення між ними не можливе, виявили спільне бажання на його розірвання. В звязку з цим суд вважає, що зберегти сімю не видається можливим, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved