Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

03 березня 2017 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 21750,21 грн. та судових витрат у розмірі 1600 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 03.01.2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір №7561/W про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. 09.12.2013 року, на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено Додатковий договір №1, відповідно до якого [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 17200,00грн. зі сплатою 10,5% річних за користування кредитом. Відповідно до п.3.3 договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати всі платежі за кредитом. На сьогоднішній день відповідачем не виконані зобовязання, а саме не сплачені позивачу грошові кошти у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 21750,21 грн., яка складається з: - 16943,44 грн. - тіло кредиту; - 1764,12 грн. заборгованість по процентам; - 2335,06 грн. інфляційне збільшення заборгованості; - 707,59 грн. три проценти річних від суми заборгованості. Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Справа розглядається на підставі ст.224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 03.01.2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір №7561/W про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. 09.12.2013 року, на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено Додатковий договір №1, відповідно до якого [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 17200,00грн. зі сплатою 10,5% річних за користування кредитом. Відповідно до п.3.3 договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати всі платежі за кредитом. На сьогоднішній день відповідачем не виконані зобовязання, а саме не сплачені позивачу грошові кошти у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 21750,21 грн., яка складається з: - 16943,44 грн. - тіло кредиту; - 1764,12 грн. заборгованість по процентам; - 2335,06 грн. інфляційне збільшення заборгованості; - 707,59 грн. три проценти річних від суми заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. В положеннях Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» чітко визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування саме пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики. Отже, нараховане банком інфляційне збільшення заборгованості у сумі 2335,06 грн., трьох процентів річних від суми заборгованості у розмірі 707,59 грн. не є штрафною санкцією або пенею в розумінні ст.549 ЦК України. Виходячи з цього, вимоги позивача в частині стягнення інфляційного збільшення та трьох процентів річних підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача. Крім заявлених вимог, просить також стягнути з відповідача витрати повязані з розміщенням оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн. \~\~\~\~ \~ \~ \~Відповідно до п.6 ч.3\~ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено публікацію у газеті «Урядовий кур`єр» від 12.04.2017 року на суму 420,00 грн., яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн., що підтверджено платіжним дорученням.

Outcome: approved