Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

04.06.20 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 2400 гривень до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони є подружжям, які проживають разом за однією адресою. Від шлюбу у них народилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Хоча вони про-живають за однією адресою, проте спільного господарства не ведуть, відповідач матеріально не допомагає. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та немає можливості отримувати іншого доходу, окрім допомоги від держави. У зв`язку із цим, що донька не досягла трирічного віку, потребує також матеріальної допомоги. У відповідності до ст.182,184,181 СК України просить позов задовольнити повністю. 10.07.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву у якому зазначає, що так дійсно, сторони є подружжям та проживають за однією адресою з двома дітьми, які народилися у шлюбі. Щодо твердження позивача про те, що він матеріально не допомагає сім`ї, а дбає лише про свої інтереси, то заперечує. Зазначає, що у його власності є автомобіль, яким він здійснював перевезення за кордон, однак із запровадженням карантинних заходів у зв`язку з поширенням короновірусу відповідач позбавлений можливості здійснювати перевезення, доходи його скоротилися. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою від 17.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач та представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі ордеру серії ЛВ№109846 від 27.05.2020 /арк.спр.11/ будучи судовому засіданні позовні вимоги підтрима-ли повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача адвокат Приймак В.О., який діє на підставі ор-деру серії ВС № 1029795 від 01.07.2020 /арк. спр.26/ в судовому засіданні заперечили позовні вимоги, просили відмовити в позові, оскільки дитина проживає разом з батьками, у звязку з зміною матеріального стану, відповідач не взмозі надавати матеріальну допомогу дружині. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представників, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить такого. Суд встановив, що сторони є подружжям, шлюб між якими зареєстровано 02.11.2012 року виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис, 8 /арк.спр.10/. На час розгляду справи шлюб між подружжям не розірваний. Згідно свідоцтва про народження, копії яких долучені до матеріалів справи, в [PERSON] та [PERSON] народилися: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] .спр.7,8/. Суд встановив, що діти проживають разом батьком та матір`ю за адресою: [ADDRESS] без реєстрації за вказаним місцем проживання, що також стверджується актом №36 від 27.05.2020 року /арк.спр.9/. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законом або договором. Згідно з ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак за допомогою майна, яке є у нього, а саме транспортного засобу таксує у нічний період часу. Інший транспортний засіб періодично використовує для вантажних перевезень. Квартира в якій сторони проживають разом з дітьми є власністю відповідача, він здійснює оплату за отримані комунальні послуги, хоча за період карантину утворилася заборгованість. Сторони в судовому засіданні не заперечували того, що позивач за допомогою смс-повідомлень часто просила купувати відповідача продукти та останній такі покупки здійснював. Також, позивач зазначала, що вона підробляє візажистом, проте в період карантину такі послуги не надає, перебуває вдома, доглядає за дітьми. Згідно судового наказу Шевенківського районного суду м.Львова від 30.06.2020 вирі-шено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення дитиною повноліття. Попри те, наведені аргументи сторонами щодо стягнення аліментів на дружину суд оцінює у сукупності із іншими доказами в справі, однак на думку суду вони не можуть бути беззаперечними аргументами незадовільного матеріального становища відповідача, що унеможливлює надання матеріальної допомоги для дружини до досягнення донькою трирічного віку. Враховуючи встановлені обставини та норми сімейного законодавства з цього питання, суд прийшов висновку про підставність позовної вимоги, а відтак з відповідача на користь позивачки на її утримання необхідно стягувати аліменти у розмірі 1000,00 грн, щомісячно, починаючи з 04.06.2020 року і до досягнення донькою трирічного віку, а позовну вимогу задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропор-ційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів. Позивачка у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання такої заяви, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. в доход держави.

Outcome: partial