Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

04.07.2019 року до суду надійшла первісна позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини та аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. На обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що з 2016 року по 2019 рік вона спільно проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу, і за час спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду вони проживають окремо майже два місяці, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не працює, так як доглядає за дитиною, доходу на утримання себе та сина не має, станом на 25.06.2019 року вона вагітна, термін вагітності - 19-20 тижнів. Відповідач працездатний, працює та отримує регулярний дохід, маючи можливість надавати матеріальну допомогу. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. 07.10.2019 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов, виклавши в ньому вимоги про виключення запису про нього як батька дитини [PERSON] , [INFO] із актового запису № 3144 про народження дитини, складеного 07.11.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.10.2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним та вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. За клопотанням сторони відповідача за первісним позовом ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 16.12.2019 року провадження у справі зупинено у зв`язку призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи для вирішення питання щодо визначення батьківства відповідача відносно малолітнього [PERSON] . Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 07.09.2020 року провадження у справі поновлено, оскільки до суду надійшов висновок експерта № 103-64-2020 судово-медичної експертизи. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 26.10.2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківствазалишено без розгляду за клопотанням представника відповідача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали із викладених у ньому підстав. Представник відповідача у судовому засіданні позов у частині стягнення аліментів на дитину визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, вказавши на те, що відповідач не працює, перебуває на обліку як безробітний, отримуючи допомогу по безробіттю, має на утриманні непрацездатного хворого батька, а також відносно нього відкриті виконачі провадження щодо стягнення заборгованостей, тому має тяжке матеріальне становище, інших неповнолітніх дітей у нього немає, є працездатною особою. Суд, заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу та від спільного проживання вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чому є копія свідоцтва про народження дитини. Із висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Юрченко О.В. № 103-64-2020 від 14.08.2020 року слідує, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 %. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов`язаний здійснювати її утримання до досягнення нею повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Приймаючи до уваги те, що відповідач є працездатною особою, але не працює, з 25.06.2019 року йому призначно виплату допомоги по безробіттю відповідно до запису в його трудовій книжці, на його утриманні є непрацездатний батько [PERSON] , [INFO] згідно довідки КП «Озерне» від 09.09.2019 року № 1283, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому доказів на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, сторонами до суду не надано та стороною позивача не доведено можливості відповідачем надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання, що є однією з умов призначення судом аліментів згідно ст. 84 СК України, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання позивача. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial