Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

04 липня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 липня 2014 року уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Центрально - міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбністосунки фактично існували в них протягом одного місяця з моменту реєстрації шлюбу після чого з'ясувалося що у пожружжя відсутні почуття кохання один до одного. З того часу відповідач пішов від [PERSON] і тому вони мешкають окремо . Зазначила, що з того часу жоден із них не здійснював спроб для примирення . [PERSON] вважає, що подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття один до одного і тому просила суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності, не заперечувала про ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі через друкований засіб «Урядовий Кур'єр» № 24 (5893) від 08.02.2017 року що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав . Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Сторони від шлюбу малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. В матеріалах справи міститься інформація у вигляді витягу з бази про перетинання державного кордону України , одержана судом з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про те, що відповідач по справі [PERSON] перетинав кордон України в останнє станом на момент формування витягу а саме станом на 13.01.2017 року - 14.07.2014 року у напрямку Київ - Стамбул і з того часу в Україну не повертався. Зазначені обставини свідчать про те, що з того часу подружжя припинило спільне проживання та подружні стосунки. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Outcome: approved