Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

02 листопада 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] вказала, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.01.2015 року. Від шлюбного життя сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Також позивачка вказала, що з часом їх з відповідачем сімейні стосунки погіршилися, у звязку із взаємним непорозумінням, різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя та у звязку з взаємною втратою почуття поваги та любові. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають, спору про розподіл майна подружжя відсутній, а стосовно стягнення аліментів буде вирішуватись в судовому порядку. На підставі вищевикладеного позивачка була вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, який був укладений між нею та відповідачем, залишити їй прізвище «Шевченко» та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON], надала до суду заяву, в якій зазначила, що свої позовні підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, фіксування судового процесу не проводити. Відповідач [PERSON], також надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, фіксування судового процесу не проводити. На підставі частини 2 статті 274 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 17.01.2015 року підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 150247 від 17.01.2015 року, виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС ЗМУЮ, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 10. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №289137 від 28.07.2015 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану РСЗРУЮ у Запорізькій області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №235. Судом також було встановлено, що сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства з грудня 2016 року. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю відсутній. Спір стосовно стягнення аліментів на даний час в судовому порядку не вирішується. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують та не мають наміру на збереження шлюбу, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. В позові позивачка просила суд залишити їй прізвище «Шевченко». Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - «Шевченко», відповідачу - «Гордієнко» Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою до суду надано в якості доказів сплати нею судового збору квитанцію №94 від 02.11.2017 року на суму 640,00 гривень. А тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки [PERSON] в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved