Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

03.03.2016 позивачка звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» та просила суд: - стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування згідно ліміту Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3674059 в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч ) грн. 00 коп.; - стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ»на користь [PERSON] пеню у розмірі 4 761 (чотири тисячі сімсот шістдесят одна) грн. 65 грн., три відсотки річних у розмірі 324, 66 (триста двадцять чотири ) грн. 66 коп., та суму заборгованості відповідно індексу інфляції у розмірі 350 ( триста п'ятдесят ) грн. 00 грн.; - стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 554 ( п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 37 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 13 липня 2015 року мала місце дорожньо-транспортна пригода ( надалі - ДТП ), в якому водієм [PERSON], що керувала автомобілем ФОЛЬКСВАГЕН Гольф д.н.з. [NUMBER], було ушкоджено автомобіль [PERSON], Мерседес Бенз д.н.з. [NUMBER], чим останній було спричинено матеріальну шкоду. ДТП відбулася з вини водія автомобіля ФОЛЬКСВАГЕН Гольф д.н.з. [NUMBER] - [PERSON], що підтверджується постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2015 року в адміністративній справі № 752/13051/15-п. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], яка керувала автомобілем марки «ФОЛЬКСВАГЕН Гольф» д.н.з. [NUMBER], на момент настання ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія» на підставі полісу №АІ/3674059. В позовній заяві, позивачка вказує, що в зв'язку з тим, що цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля ФОЛЬКСВАГЕН Гольф» д.н.з. [NUMBER], застрахована у відповідача, 16.09.2015 звернулася до нього з заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачка посилається на ту обставину, що відповідачем було прийнято рішення про виплату їй страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн., про що повідомлено листом від 21.10.2015 вих. № 7007. Проте, не зважаючи на прийняте рішення про виплату страхового відшкодування, відповідач виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. на користь позивачки, так і не здійснив. Окрім того, позивачка направляла вимогу про виплату страхового відшкодування та пені на адресу відповідача 15.01.2016 вх. №353, проте відповіді на цю вимогу їй так і не було надано. З урахуванням викладеного, позивачка просила позов задовольнити. 09.03.2016 ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 18.04.2016 представник позивачки в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 18.04.2016 відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи з цього та вимог ст. 77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 липня 2015 року сталася ДТП, в якому водієм [PERSON], що керувала автомобілем ФОЛЬКСВАГЕН Гольф д.н.з. [NUMBER], було ушкоджено автомобіль [PERSON], Мерседес Бенз д.н.з. [NUMBER], чим останній було спричинено матеріальну шкоду. Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2015 року в адміністративній справі № 752/13051/15-п дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] Внаслідок ДТП були завдані механічні пошкодження автомобілю марки Мерседес Бенз д.н.з. [NUMBER]. Як встановлено судом, цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки автомобілем ФОЛЬКСВАГЕН Гольф д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3674059 застрахована у Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ». Відповідно до звіту про визначення розміру матеріального збитку №28/89.07.15 від 23.07.2015, складеного спеціалістом ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС-УКРАЇНА», розмір матеріального збитку становить 128 627, 98 грн. Проте згідно полісу №АІ/3674059 ліміт відповідача за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить: 50 000 ( п'ятдесят тисяч ) грн. 00 коп. А тому 16 вересня 2015 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування. Як вбачається, відповідачем було прийнято рішення про виплату їй страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн., про що повідомлено листом від 21.10.2015 року Вих. № 7007. Проте, не зважаючи на прийняте рішення про виплату страхового відшкодування, відповідач виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. на користь позивачкаки, так і не здійснив. Окрім того, позивачка подала вимогу про виплату страхового відшкодування та пені на адресу відповідача 15.01.2016 року вх. №353, проте вимога залишилась без реагування та виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 36 цього Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved