Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON], за участю третіх осіб: [PERSON], [PERSON], про визнання права власності, який під час розгляду справи вточнила та просить суд: затвердити перерахунок ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS]; та визнати за нею право власності на 537/1000 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається: в житловому будинку літ. «А»: 3-1 житлова, площею 13,4 кв.м.; 3-2 коридор, площею 6,8 кв.м.; 3-3 коридор, площею 3,7 кв.м.; 3-4 веранда, площею 6,7 кв.м.; 3-5 житлова, площею 24,9 кв.м.; 3-6 кухня, площею 5,7 кв.м.; 3-7 ванна, площею 4,0 кв.м.; житловою площею 38,3 кв.м.; загальною площею 65,2 кв.м.; погріб літ. «В»; вбиральня літ. «Р»; гараж літ. «О»; сарай літ. «Н», 537/1000 огорожі №4-9, 11, 12; 537/1000 мостіння І, ІІ, ІV; що складає 537/1000 частин домоволодіння. Під час розгляду справи [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності, в якому просить суд затвердити перерахунок ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS]; та визнати за нею право власності на 259/1000 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається: в житловому будинку літ. «А»: 2-1 житлова, площею 11,1 кв.м.; 2-2 кухня, площею 7,3 кв.м.; 2-ІV веранда, площею 13,5 кв.м.; житловою площею 11,1 кв.м.; загальною площею 31,9 кв.м.; літня кухня літ. «Д»; 259/1000 огорожі №4-9, 11, 12; 259/1000 мостіння І, ІІ, ІV; що складає 259/1000 частин домоволодіння. Третя особа [PERSON] також до суду надала позовну заяву до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності, в якому просить суд затвердити перерахунок ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS]; та визнати за нею право власності на 106/1000 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається: в житловому будинку літ. «А»: 1б-5 житлова, площею 8,5 кв.м.; 1б-ІІ кухня, площею 7,7 кв.м.; житловою площею 8,5 кв.м.; загальною площею 16,2 кв.м.; вбиральня літ «Г»; 106/1000 огорожі №4-9, 11, 12; 106/1000 мостіння І, ІІ, ІV; що складає 106/1000 частин домоволодіння. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2016 року об'єднано цивільну справу за №520/8524/16-ц (провадження №2-520/4091/16) за позовом [PERSON] до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, яка знаходиться в провадженні Київського районного суду міста Одеси, та цивільну справу за №520/1101/16-ц (провадження №2/520/2009/16) за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб: [PERSON], [PERSON], про визнання права власності, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності, яка знаходиться в провадженні Київського районного суду міста Одеси, в одне провадження. Надалі [PERSON] уточнила позовні вимоги до Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить суд затвердити перерахунок ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS]; та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], право власності на 98/1000 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається: в житловому будинку літ. «А»: 1а-4 житлова, площею 8,3 кв.м.; 1а-І кухня, площею 7,5 кв.м.; житловою площею 8,3 кв.м.; загальною площею 15,8 кв.м.; 98/1000 огорожі №4-9, 11, 12; 98/1000 мостіння І, ІІ, ІV; що складає 98/1000 частин домоволодіння. Позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], з яким вони разом проживали. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 9/100 часток житлового будинку з надвірними прибудовами, розташованого у [ADDRESS]. Надалі [PERSON] звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що необхідно зробити у домоволодінні перерахунок ідеальних часток власників домоволодіння. Згідно з довідкою про розрахунок часток у домоволодінні [ADDRESS], від 30.06.2016 року за №000431.16, [PERSON] є співвласником вказаного домоволодіння на підставі договору довічного утримання від 17.12.1986 року, р. [NUMBER], у фактичному користуванні якого знаходилось 98/1000 частин домоволодіння. У зв'язку з чим, позивач була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] або її представник у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, представник надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечувала, розгляд справи просила суд провести за її відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечувала, розгляд справи просила суд провести за її відсутності. [PERSON] або її представник у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, представник надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечував, розгляд справи просив суд провести за його відсутності. [PERSON] або її представник у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, представник надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечував, розгляд справи просив суд провести за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник Одеської міської ради у судове засідання не з'явився. про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про прични неявки суд не повідомив. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши, дослідивши та проаналізувавши документи наявні в матеріалах справи, суд вважає позови [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Київської районної ради від 10.08.1989 року належить на праві власності 2/5 частки домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №Н-00676/99, виданого Одеською муніципальною біржею від 07.09.1999 року, належить 11/50 частин домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою від 21.05.2003 року за реєстровим номером [NUMBER], належить 7/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою від 17.12.1986 року за реєстровим [NUMBER], належить на праві власності 9/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25 липня 1987 року, зареєстрований Приморським районним відділом ЗАГСу в місті Одесі, актовий запис №707 від 25.07.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. [INFO] у віці 72 років [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління, актовий запис [NUMBER] від 16 березня 2014 року. 14 травня 2014 року [PERSON] звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]. 28 листопада 2014 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку [ADDRESS], у зв'язку з тим, що спадкоємицею надано документи згідно, яких частина будинку [ADDRESS] була оформлена на ім'я [PERSON] - на підставі договору довічного утримання посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 17.12.1986 року. Всього за вказаним документом померлому належало 9/100 часток вищезазначеного будинку. Згідно листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради за №444524.93 від 14.05.2014 року, згідно з розпорядженням Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради від 21.10.2002 року №1748 було виділено в самостійне домоволодіння 11/50 часток житлового будинка [ADDRESS], яка належала одному з співвласників . Згідно п.3.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу, розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року №55 «Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 3/5; 1/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю». З наданої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради інформацію щодо часток домоволодіння не складає одиницю зазначеного будинку. Вищевказані обставини підтверджуються наявними документами в спадковій справі №449/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON], завірена належним чином копія якої була витребувана Київським районним судом міста Одеси під час розгляду справи. З вищевказаної копії спадкової справи також вбачається, що крім [PERSON] з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] до Третьої Одеської державної нотаріальної контори ніхто не звертався. Надалі під час розгляду справи на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси від 25.04.2016 року до суду було надано довідку фізичної особи-підприємця [PERSON] за №000431.16 від 30.06.2016 року про розрахунок часток в домоволодінні [ADDRESS]. Згідно з вказаною довідкою про розрахунок часток в домоволодінні [ADDRESS]: 1. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Київської районної ради від 10.08.1989 року, належить 2/5 частин домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «А»: 3-1 житлова, площею 13,4 кв.м.; 3-2 коридор, площею 6,8 кв.м.; 3-3 коридор, площею 3,7 кв.м.; 3-4 веранда, площею 6,7 кв.м.; 3-5 житлова, площею 24,9 кв.м.; 3-6 кухня, площею 5,7 кв.м.; 3-7 ванна, площею 4,0 кв.м.; житловою площею 38,3 кв.м.; загальною площею 65,2 кв.м.; погріб літ. «В»; вбиральня літ. «Р»; гараж літ. «О»; сарай літ. «Н», 537/1000 огорожі №4-9, 11, 12; 537/1000 мостіння І, ІІ, ІV; що складає 537/1000 частин домоволодіння. 2. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №Н-00676/99, виданого Одеською муніципальною біржею від 07.09.1999 року, належить 11/50 частин домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «А»: 2-1 житлова, площею 11,1 кв.м.; 2-2 кухня, площею 7,3 кв.м.; 2-ІV веранда, площею 13,5 кв.м.; житловою площею 11,1 кв.м.; загальною площею 31,9 кв.м.; літня кухня літ. «Д»; 259/1000 огорожі №4-9, 11, 12; 259/1000 мостіння І, ІІ, ІV; що складає 259/1000 частин домоволодіння. 3. [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченому Третьою Одеською державною нотаріальною конторою від 21.05.2003 року, за реєстровим номером [NUMBER], належить 7/100 частин домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «А»: 1б-5 житлова, площею 8,5 кв.м.; 1б-ІІ кухня, площею 7,7 кв.м.; житловою площею 8,5 кв.м.; загальною площею 16,2 кв.м.; вбиральня літ «Г»; 106/1000 огорожі №4-9, 11, 12; 106/1000 мостіння І, ІІ, ІV; що складає 106/1000 частин домоволодіння. 4. [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою від 17.12.1986 року за реєстровим [NUMBER], належало 9/100 частин домоволодіння. У фактичному користуванні знаходилося: в житловому будинку літ. «А»: 1а-4 житлова, площею 8,3 кв.м.; 1а-І кухня, площею 7,5 кв.м.; житловою площею 8,3 кв.м.; загальною площею 15,8 кв.м.; 98/1000 огорожі №4-9, 11, 12; 98/1000 мостіння І, ІІ, ІV; що складає 98/1000 частин домоволодіння. З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що частки в домоволодіння [ADDRESS] складають: частка [PERSON] у спірному домоволодінні складає - 537/1000 часток; частка [PERSON] складає - 259/1000 часток; частка [PERSON] складає 106/1000 часток; частка померлого [INFO] [PERSON] у спірному домоволодінні складала - 98/1000 часток. Таким чином, вказані юридичні обставини позбавляють позивача [PERSON] можливості вчинити у відповідності до вимог діючого законодавства України дії, спрямовані на оформлення спадщини в нотаріальному порядку на вказану частку домоволодіння, та зачіпають права інших співвласників вказаного домоволодіння та позбавляють їх прав належним чином користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який цого пережив та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування свідоцтво про право на спадщину на підставі статей1296, 1297 ЦК України, ст.34 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» видається нотаріусом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріалами справи підтверджується, що померлий [INFO] [PERSON] на законних підставах був власником 9/100 частин спірного домоволодіння, [PERSON] належить 2/5 частин спірного домоволодіння, [PERSON] - 11/50 частин спірного домоволодіння, [PERSON] - 7/100 частин спірного домоволодіння, які змінилась в зв'язку з виділом одного із співвласників в окрему адресу, а також наявні перешкоди для одержання позивачем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом. А тому звернення позивачів до суду з вимогами про визнання в судовому порядку права власності та вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом відповідає нормам діючого законодавства. Після вказаного виділу та відповідного перерахунку частка померлого у спірному домоволодінні складала 98/1000 частин; частка [PERSON] - 537/1000 часток; [PERSON] - 259/1000 часток; [PERSON] - 106/1000 часток. Згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO], інші спадкоємці відсутні. Таким чином, позивачка [PERSON] має право на спадкування за законом частки в домоволодінні після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Проте оформити в нотаріальному порядку вказану спадщину позивачка позбавлена можливості, що підтверджується відповідною постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки визначення частки померлого у праві власності на спірне домоволодіння взаємопов'язане із розмірами часток інших співвласників, то визначивши частку вказаного домоволодіння, що увійшла до складу спадщини, слід визначити й частки інших співвласників - відповідачів - позивачів відповідно до заявлених вимог. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням визнання сторонами по справі позовних вимог один до одного, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачами в позовних заявах не були заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved