Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

03 березня 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що у січні 2003 року його батьком - [PERSON], через публічні торги придбано будинок [ADDRESS]. У 1958 році [PERSON] було виділено під забудову вказану земельну ділянку площею 700 м2, а у 1975 році вона померла. Позивач посилається на те, що з 1975 року по 2003 рік частину вищевказаної земельної ділянки самовільно почала використовувати [PERSON], яка мешкала по [ADDRESS], їх земельні ділянки є суміжними. Внаслідок її використання [PERSON], порушено межі вказаної земельної ділянки. У 1975 році [PERSON] незаконно побудовано гараж на цій земельній ділянці. У 2008 році, після смерті [PERSON], право користування земельною ділянкою перейшло до відповідача. Позивач посилаючись на те, що гараж, розташований за вказаною адресою, побудовано незаконно, оскільки під будівництво гаража земельна ділянка не виділялася, відсутня проектна документація, гараж не відповідає генеральному плану міста, будова є пожежонебезпечною та не відповідає екологічним вимогам, відсутня згода жителів будинків [ADDRESS], земельну ділянку самовільно захоплено, просив зобов'язати відповідача знести незаконно побудований гараж по [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що ? частина спірного гаражу належить відповідачеві на праві власності і цей гараж розташований на земельній ділянці, що не належить позивачеві. Будь-яких дій, спрямованих на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований спірний гараж, позивач не вчиняв, натомість відповідач звернулась за отриманням дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою для подальшої приватизації земельної ділянки, на якій розташований спірний гараж, а тому неприпустимо говорити про будь-яке порушення прав позивача. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги визнав і просив їх задовольнити, посилаючись на те, що спірний гараж хоча і розташований поза межами земельної ділянки, яка на праві власності належить позивачеві, але останній може звернутися із заявою про приватизацію земельної ділянки, розташованої під спірним гаражем, а тому його права порушені. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на наступне. Як установлено судом, рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів трудівників Дніпропетровської області від 10 вересня 1958 року [PERSON] відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 700 м2 на [ADDRESS], яку у подальшому перейменовано на вул. Партизанську, 86. Вказаним рішенням відведено під індивідуальне будівництво [PERSON] земельну ділянку площею 600 м2 на [ADDRESS], яку перейменовано на пров. Піщаний, 27. Вказані земельні ділянки є суміжними. Листом Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 24 січня 1978 року № 35/5 перевірено законність побудови [PERSON] авто гаражу по [ADDRESS]. Встановлено, що під автогараж не виділялось земельної ділянки, відсутня проектна документація, гараж не передбачено генеральним планом, будівля вогненебезпечна, немає згоди з ППС міста, генеральним штабом міста, немає згоди жильців будинку [ADDRESS], земельна ділянка самовільно захоплена на [ADDRESS]. Винесено пропозицію [PERSON] демонтувати гараж. Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 09 червня 1978 року № 23/385 надано дозвіл на внесення змін в технічну документацію Бюро технічної інвентаризації в зв`язку із завершенням будівництва [PERSON] гаражу по [ADDRESS]. Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області 26 березня 1997 року змінено розміри земельних ділянок та закріплено їх по фактичному обміру, за [PERSON] по [ADDRESS] закріплено земельну ділянку площею 830 м2. 27 січня 2003 року батьком позивача - [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, з публічних торгів придбано житловий будинок з надвірними спорудами на [ADDRESS], розташований на присадибній ділянці 480 м2. 22 квітня 2009 року після смерті [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ? частина житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 830 м2 держфонду, який належав померлій [PERSON] на підставі Договору про надання у безстрокове використання земельної ділянки. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року адміністративний позов [PERSON] задоволено. Зобов'язано відділ Держкомзему у м. Новомосковськ Дніпропетровської області видати акт на приватну власність на земельну ділянку, яка розташована на [ADDRESS]. 10 лютого 2012 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку на [ADDRESS] площею 0,0593 га. Спірний гараж розташований поза межами земельної ділянки, що належить позивачеві на праві власності, ця обставина визнана позивачем та представниками сторін в судовому засіданні і, відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, не підлягає доказуванню. Вирішуючи спір, суд не бере до уваги заяву про реальне встановлення місцезнаходження гаража (сарая) від 18 червня 2015 року і не визнає її належним та допустимим доказом порушення прав позивача, оскільки обставини, зазначені в цій заяві жодним чином не підтверджені, як і не підтверджені повноваження осіб, які підписали цю заяву, на складання певної земельної документації і можливість робити висновки, наведені в заяві. Крім того, висновки осіб, які складали цю заяву, про те, що спірний гараж побудовано на частині земельної ділянки на [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачеві, спростовуються поясненнями самого позивача і його представника в судовому засіданні. Також, суд враховує також і той факт, що гараж побудовано і фактично введено в експлуатацію Рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 09 червня 1978 року № 23/385. При цьому, лист Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, яким за твердженнями позивача перевірено законність побудови [PERSON] автогаражу на [ADDRESS] та встановлено, що під автогараж не виділялось земельної ділянки, відсутня проектна документація, гараж не передбачено генеральним планом, будівля вогненебезпечна, немає згоди з ППС міста, генеральним штабом міста, немає згоди жильців будинку [ADDRESS], земельна ділянка самовільно захоплена на [ADDRESS] датовано 24 січня 1978 року № 35/5, тобто до того, як гараж фактично введено в експлуатацію. Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд звертає увагу на те, що підтримуючи (визнаючи) позовні вимоги, представник третьої особи Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні посилався на те, що спірний гараж хоча і розташований поза межами земельної ділянки, яка на праві власності належить позивачеві, але останній може звернутися із заявою про приватизацію земельної ділянки, розташованої під спірним гаражем, а тому його права порушені. Проте, відповідно до ч. 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи зазначене, а також те, що доказів того, що відповідач самовільно зайняла земельну ділянку, на якій стоїть гараж, позивачем суду не надано; не надано також доказів і того, що відповідач використовує земельну ділянку, належну позивачеві; спірний гараж не знаходиться на земельній ділянці, яка належить позивачеві, будь-яких інших доказів порушення прав позивача останнім суду не надано, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed