Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

03.05.2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, на період її навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що проживає з матір`ю [PERSON] . В свою чергу, батько [PERSON] проживає від них окремо, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріальної допомоги не надає. На сьогоднішній день вона навчається на денній формі у Відокремленому підрозділі «Миколаївська філія Київського національного університету культури і мистецтв» до [INFO] року, не працює і потребує матеріальної допомоги. Стан здоров`я і соціальний стан відповідача дозволяє йому виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки. Позивач в призначене судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 26 січня 2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №56. (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ). Позивач проживає та зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується коп. паспорту серії [NUMBER] виданого Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 21 січня 2011 року та Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № [NUMBER] . Виходячи зі змісту позовної заяви, відповідач мешкає окремо. Відповідно до довідки виданої першим заступником директора ВП «МФ КНУКіМ» від 02.05.2019 року, за вих. №119, [PERSON] є студентом денної форми навчання бюджетного фінансування факультету мистецтв Відокремленого підрозділу «Миколаївська філія Київського національного університету культури і мистецтв» напрямку підготовки «хореографія». Термін навчання з 01.09.2018 року по [INFO] року. Звернувшись з зі вказаними позовними вимогами, позивач посилається на те, що відповідач працює, не має інших утриманців, на яких сплачує аліменти, однак не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, яке потребує значних витрат. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст. 182, 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан батьків дитини, які працюють та отримують систематичний дохід у вигляді заробітної плати, стан здоров`я, потребу у додаткових витратах утримання доньки. Враховуючи вищенаведене а також те, що відповідач має можливість утримувати свою доньку до закінчення нею навчання, оскільки остання навчається на денній формі навчання та не має змоги працювати, несе витрати пов`язані з навчанням, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача належить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісячно на період навчання до [INFO] року. Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 768,40 грн., відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial