Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

02 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ТОВ «Вексамед інвест лімітед» заборгованість по заробітній платі за період з 01 січня 2012 року по 01 листопада 2013 року у сумі 73773 грн. 20 коп., 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди, а також стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача у позовній заяві заявив клопотання, в якому надав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу розглядати за його відсутності. Представник відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає приписам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 15 липня 2011 року [PERSON] працював на посаді машиніста автомобільного крану 6-го розряду у ТОВ «УБМ-П», згідно наказу відповідача № 89-к від 15 липня 2011 року. 01 листопада 2013 року позивача звільнено з роботи за угодою сторін, згідно наказу відповідача № 213-к від 01 листопада 2013 року, про що у трудовій книжці зроблено відповідні записи (а.с. 5-6). На момент звільнення відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року у сумі 40240 грн. 00 коп., а також заборгованість по заробітній платі за період з 01 січня 2013 року по 01 листопада 2013 року Відповідно довідки ТОВ «УБМ-П» від 21 березня 2013 року № 143, [PERSON] за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року за 12 повних відпрацьованих місяців нараховано сукупний дохід у сумі 40240 грн. 00 коп. Заборгованість відповідача перед позивачем із заробітної плати за період 01 січня 2013 року по 01 листопада 2013 року складає 33533,20 грн. (40240,00 грн./12 місяців = 3353,32 грн., а 3353,32 грн. х 10 місяців = 33533,20 грн., де: 40240,00 грн. - заборгованість з заробітної плати за 12 місяців; 3353,32 грн. - заборгованість із заробітної плати за один місяць). Таким чином, заборгованість відповідача перед [PERSON] із заробітної плати за період з 01 січня 2012 року по 01 листопада 2013 року складає 73773,20 грн. (40240,00 грн. + 33533,20 грн. = 73773,20 грн., де: 40240,00 грн. - заборгованість з заробітної плати за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року; 33533,20 грн. - заборгованість із заробітної плати за період 01 січня 2013 року по 01 листопада 2013 року). Як вбачається зі ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передають події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час (абз. 3 п. 2). Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 листопада 2013 року по 28 лютого 2014 становить 18138,48 грн. (152,42 грн. середньоденний заробіток х 119 кал. днів за вказаний період). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що внаслідок несвоєчасної виплати з вини відповідача заробітної плати, позивачеві дійсно заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, необхідності відшукання інших джерел доходу для утримання себе, тобто докладанні додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану), а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди на користь позивача слід визначити у розмірі 5 000 грн. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1200 грн. у відшкодування судових витрат, на користь держави - 1148,51 грн. (919,11 + 229,40) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved