Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

03.06.2020 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, яким просять скасувати державну реєстрацію про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 146,6кв.м., житловою-99кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 768кв.м., та власниками яких є: - [PERSON] з 14.09.2005 року, форма власності - приватна спільна часткова, частка власності - 1 / 8, підстава виникнення права вланості - свідоцтво про право на спадщину від 01.10.1993р., Ізмаїльська державна нотаріальна контора; - [PERSON] з 14.09.2005 року, форма вланості - приватна спільна часткова, частка власності - 3 / 8, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності №883 від 11.08.1993р., Ізмаїльська державна нотаріальна контора; - та [PERSON] з 16.06.2011 року, форма вланості - приватна спільна часткова, частка власності - 1 / 2, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності, САС № 961515 від 16.06.2011 року, Болградська міська рада Одеської області. Також позивачі просять визнати за ними право власності: за [PERSON] - на 3 / 4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташованаі на [ADDRESS] , житловий будинок літ А-ІЖ, загальна площа 56.5кв.м., житлова площа - 35.1 кв.м.; та за [PERSON] - на 1 / 4 частини цього ж житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. В обгрунтування позовних вимог позивачі стверджують, що фактично вони є власниками зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, але помилково на ім`я відповідача [PERSON] 27.08.2012 року було зареєстровано право власності на 1 / 2 частину цього домоволодіння, хоча право власності в нього фактично є на домоволодіння, яке розташоване поруч, за рогом, але адреса в нього вже інша: [ADDRESS] - присвоєна згідно рішення №225 від 19.07.2012 року ВК Болградської міської ради і йому було видане свідоцтво серії [NUMBER] про право на приватну власність на 1 / 1 частку його домоволодіня. Проте реєстрація права власності на ім`я [PERSON] на 1 / 2 частину житлового будинку з господарськми будівлями та дворовими спорудами, що розташовані на [ADDRESS] скасовано не було. Таким чином, станом на 2020р. позивачам належать, відповідно, 3 / 4 частки та 1 / 4 частина домоволодіння за адресою : [ADDRESS] , та 1 / 2 частина цього ж домоволодіння - відповідачу, що є бвльше, ніж 1 / 1, але внести зміни у відомості про реєстрацію їхнього нерухомого майна іншим чином неможливо, тому вони змушені звернутися до суду за захистом свого права власності. У судове засідання позивачі не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Болградської міської ради Одеської област та [PERSON] надіслали суду заяви, що вимоги позову визнають, просять розглянути справу без їхньої участі. Тому, на підставі ст.200ч.3 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - згідно інформації з Державного реєстру речових прва на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , - є позивачі [PERSON] - на 1 / 8 частину і [PERSON] на 3 / 8 частини, та відповідач [PERSON] - на 1 / 2 частину, форма власності - приватна спільна часткова (а.с.38); - відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок, спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] (а.с.32-36); - згідно довідки директора КП «Болградське БТІ» від 02.03.2020 року за №16, станом на 24.02.2019р. інвентаризаційна вартість будинку в [ADDRESS] становить 103237 грн. ( а.с.31); - відповідачу [PERSON] фактично належить колишня частка цього ж домоволодіння, яка є відокремленою і якій присвоєно нову адресу: [ADDRESS] - згідно рішення №225 від 19.07.2012 року ВК Болградської міської ради і йому було видане свідоцтво серії [NUMBER] про право на приватну власність на 1 / 1 частку його домоволодіня; - відповідно до заяв представника Болградської міської ради Одеської області та відповідача [PERSON] , вони вимоги позивачів визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. За нормами ст.ст.321,386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зокрема, процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Виходячи із вимог цього Закону, однією із умов скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права є рішення суду про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке набрало законної сили. Положеннями ст.41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1,2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі наданих доказів, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на нерухоме майно підтверджується вищевказаними доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою, а також іншими матеріалами справи. Відповідачі позов визнали, тому обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню у відповідності до ст.82ч.1 ЦПК України. Судом не встановлено обставин, що будуть суперечити закону або порушувати права, свободи чи інтереси третіх осіб задоволенням вимог даного позову. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на вищезазначене спірек домоволодіння - за [PERSON] - на 3 / 4 його частини та за [PERSON] - на 1 / 4 частину - підтверджується вищезазначеними, а також іншими доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані.

Outcome: approved