Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

03 квітня 2020 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі-Позивач) звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило встановити позивачу строком на 5 (п`ять) років сервітут щодо технічного підвального приміщення житлового будинку [ADDRESS] , у якому обладнується вузол комерційного обліку теплової енергії, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль», зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні технічним підвальним приміщенням житлового будинку [ADDRESS] , шляхом надання доступу Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» технічного підвального приміщення, у якому обладнується вузол комерційного обліку теплової енергії, для встановлення та обслуговування такого вузла Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль», стягнути з відповідачів судові витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 за № 789 Позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії. Позивач є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення у місті Кривому Розі. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання», від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста Кривого Рогу. Позивач виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу. (пункт 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон). На виконання вимог Закону та Порядку інформування оператором інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затвердженого Постановою КМУ від 06.06.2018 року № 444, 01.10.2018 року на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» та додатково 22.05.2019 у друкованому виданні №21 «Домашня газета» було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлами комерційного обліку будівель, серед яких був і будинок [ADDRESS] . 13 червня 2019 року мешканцями будинку [ADDRESS] було не допущено у підвальне приміщення житлової будівлі інженерів - інспекторів АТ «Криворізька теплоцентраль» [PERSON] , [PERSON] , а також інженера ПП «НВФ» ЕРГОМЕРА [PERSON] , направлених для здійснення встановлення вузла комерційного обліку. З метою здійснення оснащення будинку [ADDRESS] , вузлом комерційного обліку, позивачем було замовлено та отримано робочий проект ПР 2105/287 ЕУС 125 «Установка комерческого узла учета тепловой енергии на нужды отопления жилого дома по адресу: [ADDRESS] ». Разом з тим, оскільки Актом про недопущення до будівлі від 13.06.2019 встановлено факт недопущення представників позивача, позивач змушений звернутись до суду задля попередження можливих перешкод в користуванні технічним підвальним приміщенням житлового будинку [ADDRESS] , в якому обладнується вузол комерційного обліку теплової енергії, відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України. Ухвалою судді від 12 травня 2020 року відкрито провадженні у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 11 червня 2020 року залучено до участі у справі як співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , підготовче засідання відкладено. 07 вересня 2020 року закрито підготовче провадження в справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено на 29 жовтня 2020 року. 29 жовтня 2020 року, ухвалою суду, розгляд цивільної справи відкладено на 25 листопада 2020 року. Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року розгляд справи відкладено на 22 грудня 2020 року. 22 грудня 2020 року, ухвалою суду, розгляд цивільної справи відкладено на 22 січня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив на позов не надали, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність від них не надходило. За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2017 року за № 789 видано ПАТ «Криворізька теплоцентраль» ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії ( т.1 а.с.13, 144). Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення у м. Кривому Розі. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради за № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання» від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста Кривого Рогу ( т.1 а.с.14, 145). Таким чином, позивач виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу (пункт 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон). Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону, оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Абзацом 1 частини 3 ст. 3 Закону встановлено, що оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол, вартість такого встановлення, розмір та порядок сплати передбаченого цим Законом внеску за встановлення вузла комерційного обліку. Відповідно до п. 4 Порядку інформування оператором інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 № 444 (Порядок), повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі. Так, на виконання вимог Закону та Порядку, 01.10.2018 на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» (http://www.tec.dp.ua) та 22 травня 2019 року у друкованому виданні №21 «Домашня газета» було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлами комерційного обліку будівель, серед яких будинок [ADDRESS] ( т.1 а.с. 16, 17, 148, 149-150). Відповідно абзацу 2 ч. 3 ст. 3 Закону, власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про: згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку. 13 червня 2019 року мешканцями будинку [ADDRESS] було не допущено у підвальне приміщення будівлі інженерів - інспекторів АТ «Криворізька теплоцентраль» [PERSON] , [PERSON] , а також інженера ПП «НВФ» ЕРГОМЕРА [PERSON] , направлених для здійснення встановлення вузла комерційного обліку, про що складено відповідний акт ( т.1 а.с.18, 151-152). З метою здійснення оснащення будинку [ADDRESS] , вузлом комерційного обліку, позивачем було погоджено робочий проект ПР 2105/287 ЕУС 125-АОВ «Установка коммерческого узла учета тепловой энергии на нужды отопления жилого дома по адресу: [ADDRESS] » ( т.1 а.с. 20-22, 153-158). Пунктом 2.4 Проекту встановлено, що вузол обліку теплової енергії повинен бути змонтований в технічному неопалювальному підвальному приміщенні, обчислювач повинен розташовуватись в приміщенні з температурою навколишнього повітря від +5 до +50 відповідно до ситуаційного плану. Монтаж лічильника повинен виконуватися у відповідності до проекту на вузол обліку та експлуатаційної документації на обладнання, яке входить до складу лічильника. Абзацом 4 ч. 3 ст. 3 Закону передбачено, що у разі якщо власник (співвласники) будівлі не дає згоди або створює перешкоди встановленню вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю, оператор зовнішніх інженерних мереж, до яких приєднана (приєднується) будівля, може вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку. У такому разі порядок відшкодування витрат на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, встановлений цією статтею, не змінюється. Частиною 1 ст. 401 Цивільного кодексу України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. За приписами статті 402 Цивільного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту. Тому, правова природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольнити власні потреби без встановлення користування чужим майном. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено усі залежні від нього дії з метою погодження з володільцем будівлі порядку та способу встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії. Проте відповідачі, зі свого боку, згоди АТ «Криворізька теплоцентраль» на встановлення відповідного вузла не надали, самостійно вузол комерційного обліку теплової енергії у строки, передбачені Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», не встановили. А отже, у позивача відсутня можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо оснащення будинку [ADDRESS] вузлом комерційного обліку теплової енергії іншим способом, аніж встановлення сервітуту щодо технічного підвального приміщення житлового будинку [ADDRESS] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про встановлення строком на 5 (п`ять) років сервітуту щодо технічного підвального приміщення житлового будинку [ADDRESS] із зобов`язанням відповідачів усунути перешкоди АТ «Криворізька теплоцентраль» в користуванні технічним підвальним приміщенням, в якому обладнується вузол комерційного обліку теплової енергії слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору по 323,38 гривень з кожного.

Outcome: approved