Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

03 березня 2014 року, позивачка звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовом, в якому зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. Позивач у судове засідання не з'явилась, суду надана заява с проханням розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], про що в книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів громадського стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку 07 серпня 2001 року зроблено відповідний запис за № 309, батьком вказаний - [PERSON], а матір'ю - [PERSON] Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України, яка говорить, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ст.181 СК України за рішенням суду гроші на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошові сумі. Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, що буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Згідно з приписом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні - у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) її батька - [PERSON], але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами п.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог статей 81, 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved