Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

02 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 44000,00 гривень та розподілити судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що 22.08.2018 відповідач одержала від нього в позику 44000,00 гривень, про що надала розписку, згідно якої відповідач зобов`язалась повернути борг до 01 березня 2019 року разом всю суму. Станом на 01 квітня 2019 року відповідач кошти не повернула і ухиляється від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 4-5). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.04.2019 прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 12). В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутністю позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та судові витрати в розмірі 1500,00 гривень (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутності та відзиву на позов не надала. Виклики в судове засідання були направлені відповідачу за адресою, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, та не були отримані відповідачем (а.с. 21). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без її участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що 22 серпня 2018 року [PERSON] отримала у [PERSON] 44000,00 гривен у борг , який вона зобов`язується повернути у строк до 01 березня 2019 року, що підтверджується оригіналом розписки, яка міститься у справі (а.с. 23). У борговій розписці від 22.08.2018 вказані: сторони зобов`язання, сума грошей, яку позичальник зобов`язувалася повернути позикодавцю; дата складання боргової розписки; строк повернення боргу; особистий підпис позичальника. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про укладення 22 серпня 2018 року договору позики між позивачем та відповідачем, відповідно до якого відповідач отримала в борг 44000,00 гривень від [PERSON] , які вона зобов`язувалася повернути до 01 березня 2019 року. Факт передачі грошей відповідачу підтверджується наявною у позивача розпискою, оригінал якої долучений до справи. Доказів, які спростовують ці обставини відповідачем до справи не надано. Отже, позивачем підтверджена наявність договірних відносин з відповідачем, а також факт порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення боргу, у зв`язку з чим, зважаючи на вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явлених позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 44000,00 гривень. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно договору № 22/19 на правничу допомогу, яка укладені між [PERSON] і адвокатом Степанцовим В.Є. визначена винагорода адвокату за надання правової допомоги (а.с. 7). Відповідно до квитанції позивачем по вищевказаній справі [PERSON] сплачено адвокату Степанцову В.Є. 2500,00 гривень за надання правових послуг згідно договору № 22/19 від 29.03.2019 (а.с. 9). На даний\~час представник\~позивача просить\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~у рахунок\~витрат,\~пов`язаних з\~правничою допомогою\~адвоката 1500,00\~гривень,які згідно наданого акту виконаних робіт від 04.06.2019 складаються з: консультації, встановлення обставин, узгодження правової позиції 500,00 гривень та підготовки позову до суду 1000,00 гривень (а.с. 22, 24). Розмір витрат на оплату послуг адвоката, на думку суду, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідачем не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 768,40 гривень та судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 гривень.

Outcome: approved