Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

03 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . Нерухоме майно придбане ним 21 листопада 2007 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] . Під час укладання вказаного правочину жодних обтяжень на квартиру [ADDRESS] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано не було. На даний час він має намір відчужити належне йому нерухоме майно. Втім, як йому стало відомо, 31 березня 2008 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Народного суду Першотравневого району м.Чернівці від 24 червня 1996р. зареєстровано обтяження на квартиру [ADDRESS] за № 6903471 , №6903487 та №6903497. Під час звернення до Першотравневого районного суду м.Чернівці із відповідним запитом, він дізнався, що на даний час матеріали цивільної справи, в рамках якої було накладено арешт, знищені. Існують лише остаточні судові рішення (першої та апеляційної інстанції) по вказаній справі, прийняті на користь позивача, попереднього власника [PERSON] , ще у 1996р. Будь-які рішення щодо накладення чи скасування арешту на квартиру [ADDRESS] у суді відсутні. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 липня 2019 року усунуто йому перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном (квартири [ADDRESS] ), шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за №6903471. Разом з тим, під час звернення до суду із вказаним позовом, ним допущено технічну помилку та випадково не вказано позовні вимоги щодо зняття обтяжень за №6903487 та №6903497. Посилаючись на норми чинного законодавства та фактичні обставини, просив усунути йому перешкоди у здійсненні права власності щодо належної йому квартири [ADDRESS] , шляхом скасування арешту, накладеного ухвалою Першотравневого районного народного суду м.Чернівці від 24 червня 1996р. та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за №6903487 та №6903497. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін та представника позивача, які для розгляду справи не з`явилися. 03 жовтня 2019 року через канцелярію суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав та просив його задовольнити. Також до суду надійшла заява від представника відповідача Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, в якій він просив розглядати справу у його відсутність. Не заперечував щодо задоволення позову, якщо рішення суду не буде порушувати права інших осіб та вимог чинного законодавства. Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] , на підставі договору-купівлі продажу від 21.11.2007р., укладеного між ним та [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7-9). Згідно положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Разом з тим, позивач не має змоги розпорядитися належним йому на праві власності нерухомим майном, оскільки 31 березня 2008 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали Народного суду Першотравневого району м.Чернівці від 24 червня 1996р. зареєстровано на нього обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №6903471, №6903487 та №6903497 (а.с.10,14,16-17). З цього приводу судом встановлено: Так, попередній власник спірного майна [PERSON] набула право власності на нього на підставі договору купівлі-продажу від 29 червня 1995 року, укладеного між нею та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Оскільки продавці в обумовлений строк із квартири [ADDRESS] не виселилися, [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. В провадженні Першотравневого народного суду м.Чернівці перебувала на розгляді цивільна справа №2-320/96 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення. З метою забезпечення позову, судом 24 червня 1996 року було накладено арешт на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , при цьому при реєстрації обтяження власниками квартири зазначено [PERSON] , [PERSON] . В подальшому, рішенням Першотравневого районного народного суду м.Чернівці від 16 вересня 1996р., яке ухвалою Чернівецького обласного суду від 13 листопада 1996 року залишено без змін, позов [PERSON] задоволено та усунуто їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення. Вказані обставини встановлені ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 лютого 2019 року, якою у задоволені заяви [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову відмовлено (а.с.15). За таких обставин, судом встановлено, що відповідачі із зустрічним позовом до [PERSON] щодо неправомірності набуття нею права власності на квартиру [ADDRESS] не зверталися, рішення суду з цього приводу відсутнє, що в свою чергу свідчить і про правомірність набуття позивачем [PERSON] права власності на нього. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 липня 2019 року усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном (квартири [ADDRESS] ), шляхом скасування арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за №6903471 (а.с.18-19). Як вбачається із рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно №48373140, №48376358 від 23 серпня 2019р. зупинено розгляд заяви [PERSON] для проведення державної реєстрації припинення обтяження, арешт нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] , оскільки ним не подано в повному обсязі документи, а саме відсутні документи, що підтверджують припинення обтяження за №6903487 та №6903497 (а.с.20-21). Відповідно до ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять, зокрема виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська, міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації. Згідно вимог вказаного Закону на державного реєстратора, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, покладено проведення реєстраційних дій та підставі рішень судів. Аналізуючи всі обставини справи з посиланням на докази, а також те, що наявність зареєстрованих обтяжень на належне [PERSON] на праві власності нерухоме майно створює йому ряд перешкод та порушує його права закріплені в ч.1 ст.317 ЦК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що з 50% сплаченого [PERSON] судового збору слід повернути йому з державного бюджету.

Outcome: approved