Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

\~ 04 жовтня 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про\~ розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 вересня 2008 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції у Луганській області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, відсутність почуття любові, різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, належної підтримки і допомоги. Фактичні шлюбні відносини із позивачем припинені у листопаді 2014 року. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній. У звязку із наведеним, просить суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб укладений між ними, який був зареєстрований 11 вересня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції у Луганській області за актовим записом № 226. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, надали заяви, в яких просили суд розгляд справу проводити за їх відсутності, позов задовольнити. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Первомайськ Луганської області, що є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання та розташування відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, у відповідності до розяснень ВССУ (вих. № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр».\~\~\~\~\~\~\~\~ Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.\~ Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 вересня 2008 року. Шлюб між ними\~зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції у Луганській області за актовим записом № 226 (Свідоцтво про шлюб серія: І -НО № 474057 (а.с. 4)). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору з приводу поділу спільного майна немає. З листопада 2014 року ведення між сторонами спільного господарства та спільне проживання припинено. Збереження шлюбу є неможливим. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. У звязку із цим, суд відповідно до ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно із ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших\~ осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить\~ інтересам позивача. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачці при зверненні з позовом до суду відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, тому відповідно до вимог статті 88 ЦПК України судовий збір у сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved