Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

03 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 04 січня 2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалими, їх спільне життя не склалось. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вона не має бажання бути разом, кожен з них живуть своїм життям. Спільного господарство не ведуть. З листопада 2019 року проживають окремо, дитина мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює, тому може утримувати дитину. За таких обставин, просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 січня 2019 року Подільським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 04, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 жовтня 2021 року. 26 жовтня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 12\~листопада 2021 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача. В дане судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивачки, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено,\~що 04\~січня 2019\~року\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~шлюб,\~зареєстрований Подільським\~районним у\~місті Києві\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у місті\~Києві,\~актовий запис\~№ 04 (а.с. 3). Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач (а.с. 4). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №14.03-08/85562 від 03 вересня 2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). У частині 1 статті 21, частині 1 статті 24 СК України йдеться про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Так як відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень з приводу заявленого позову не висловив, заяв з приводу необхідності надання строку для примирення між подружжям не заявляв, суд дійшов висновку, що доводи позову про неможливість збереження сім`ї є обґрунтованими, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як передбачено частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Таким чином, позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову з 03 вересня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимоги про розірвання шлюбу з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 грн 00 коп. Крім того, у зв`язку із задоволенням вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн 00 коп., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову за вказаною вимогою. На підставі викладеного,

Outcome: approved