Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

03 січня 2020 року позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину починаючи стягнення з липня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Мотивуючи свою заяву тим, що з вересня 2012 року по липень 2019 року з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від цих стосунків мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку- [PERSON] , [INFO] ., батьком яких в свідоцтвах про народження дітей записаний [PERSON] . Відповідач разом з позивачем та дітьми не проживає, з липня 2019 року добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, ігнорує свої обов`язки по утриманню дитини. [PERSON] є особою працездатного віку, але офіційно не працевлаштований, має нестабільний дохід, тому просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року позовну заяву про стягнення аліментів було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідно до ч.ч. 6, 7, 10 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позовну заяву до суду не подав ( а.с.17,22). Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 24.06.2016 року, виданого Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1421, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] ( а.с. 4). Згідно із свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 24.06.2016 року, виданого Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис№ 697, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.5). Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , донька [PERSON] та син [PERSON] мешкають разом з нею, що підтверджується довідкою від 15.11.2019 року, виданою ОСББ «Аляб`єва 15» (а.с.9). Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами частини першої ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч.2 ст. 182 СК України визначено розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до частини 7 Закону України « Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.183 СК України визначено, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України). Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Суд враховує положення ст. 191 СК України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами визначено статтею 194 СК України. Аналіз статті 191 СК України свідчить, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд виходить із того, що позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та обов`язку обох батьків по утриманню дітей, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 03 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial