Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 16.11.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які в даний час знаходиться на повному утриманні матері. В 2011 році вони припинили подружні відносини. Після цього відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. У звязку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач подала суду уточнену позовну заяву, в якій просила стягувати на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, в решті позовні вимоги лишила без змін. Крім того, позивач подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серія 1-ЕГ № 030919, з 16.11.2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від спільного подружнього життя у сторін народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 02,08.2011 року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 4, 5, 6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітніх дітей, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дітям, які знаходяться на утриманні та вихованні матері. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний платити аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 2400 гривень щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial