Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

03.07.2018 року Військової частини [NUMBER] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що солдат [PERSON] , [INFO] (далі відповідач), призваний на військову службу за мобілізацією 04.06.2015 року Казанківським РВК Миколаївської області. Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта [NUMBER] №145 від 04.06.2015 року солдата було зараховано до списків особового складу військової частини, призначено на посаду курсанта навчального батальйону та поставлено на всі види забезпечення. 06.10.2015 року солдат [PERSON] без поважних причин самовільно залишив військову частину та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 06.10.2015 року №6-РС був виведений за штат в розпорядження командира військової частини польова пошта [NUMBER] у зв`язку із самовільним залишенням військової частини польова пошта [NUMBER] . Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 12.01.2018 року №12 солдат [PERSON] повернувся до військової частини та був зарахований на всі види забезпечення. Під час шикування особового складу та перевірки особистих речей по прибутті до підрозділу у солдата [PERSON] була виявлена нестача інвентарного речового майна, яке було ним отримано та втрачено за час проходження служби по мобілізації, про що на ім`я командира військової частини [NUMBER] надійшов рапорт начальника авіаційного полігону підполковника [PERSON] від 13.01.2018 року за №135. На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 13.01.2018 року №7 з метою встановлення причин та умов, що сприяли втраті військового майна, встановлення ступеня вини посадових осіб, було проведено службове розслідування за фактом відсутності інвентарного речового майна у військовослужбовця призваного під час мобілізації солдата [PERSON] . Під час службового розслідування встановлено, що солдат [PERSON] під час проходження військової служби дійсно отримав майно речової служби та в результаті незадовільного відношення до його збереження, самоусунення від контролю за його збереженням вказане вище майно було ним втрачено. Відповідно до довідки-розрахунку з урахуванням термінів експлуатації сума для відшкодування вартості майна у солдата [PERSON] складає: ремінь брючний (1 шт.), кашкет польовий (1 шт.), костюм польовий нового зразка (1 шт.), черевики з високими берцями (1 шт.), куртка утеплена бавовняна комуфляжна нового зразка (1 шт.), рюкзак військовий Польща (1 шт.), фляга алюмінієва (1 шт.), чохол для фляги алюмінієвої (1 шт.), казанок алюмінієвий (1шт.), фуфайка з коротким рукавом оливкового кольору (2 шт.), білизна натільна (2 шт.), шкарпетки бавовняні (2 шт.), шкарпетки напіввовняні (2 шт.) на загальну суму 5221 грн. 04 коп. [PERSON] був ознайомлений з наказом про притягнення його до матеріальної відповідальності, свою провину визнав та відшкодував частину заборгованості на суму 3266 грн. 25 коп., на даний час сума заборгованості відповідача перед військовою частиною [NUMBER] складає 1954 грн. 79 коп. Враховуючи вище викладене та беручи до уваги те, що дане питання в позасудовому порядку вирішити неможливо, просить стягнути з відповідача на користь військової частини [NUMBER] майнову шкоду, заподіяну з його вини державі, в сумі 1954 грн. 79 коп. і судові витрати в сумі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд приходе такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що на підставі наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] №145 від 04.06.2015 року солдата [PERSON] зараховано до списків особового складу військової частини, призначено на посаду курсанта навчального батальйону та поставлено на всі види забезпечення (а.с.5). Відповідно до ордеру на отримання майна №2496 за [PERSON] рахувалось речове майно, а саме: ремінь брючний (1 шт.), кашкет польовий (1 шт.), костюм польовий нового зразка (1 шт.), черевики з високими берцями (1 шт.), куртка утеплена бавовняна камуфляжна нового зразка (1 шт.), рюкзак військовий Польща (1 шт.), фляга алюмінієва (1 шт.), чохол для фляги алюмінієвої (1 шт.), казанок алюмінієвий (1шт.), фуфайка з коротким рукавом оливкового кольору (2 шт.), білизна натільна (2 шт.), шкарпетки бавовняні (2 шт.), шкарпетки на пів вовняні (2 шт.) на загальну суму 5221 грн. 04 коп. (а.с.12). 06.10.2015 року солдат [PERSON] , курсант 4 взводу 22 навчальної роти 6 навчального батальйону, без поважних причин самовільно залишив військову частину та наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] №6-РС від 06.10.2015 року був виведений у розпорядження командира військової частини (а.с.6). Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №12 від 12.01.2018 року солдат призваний під час мобілізації [PERSON] , який перебував у розпорядженні командира військової частини [NUMBER] згідно наказу №6-РС від 06.10.2015 року, у зв`язку із самовільним залишенням військової частини польова пошта [NUMBER] , вважався таким, що прибув та був зарахований на всі види забезпечення з 12 січня 2018 року, на котлове забезпечення з 13 січня 2018 року, справи та посаду механіка групи зв`язку та телемеханіки радіотехнічного вузла авіаційного полігону прийняв, військове звання за штатом «солдат» ВОС-422256А, встановлено посадовий оклад 485 грн. (а.с.7). На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 13.01.2018 року №7 проведено службове розслідування за фактом відсутності речового майна, виданого в особисте користування солдату [PERSON] . З акту службового розслідування від 15.01.2018 року вбачається, що солдат [PERSON] під час проходження військової служби дійсно отримав майно речової служби, а саме: ремінь брючний (1 шт.), кашкет польовий (1 шт.), костюм польовий нового зразка (1 шт.), черевики з високими берцями (1 шт.), куртка утеплена бавовняна камуфляжна нового зразка (1 шт.), рюкзак військовий Польща (1 шт.), фляга алюмінієва (1 шт.), чохол для фляги алюмінієвої (1 шт.), казанок алюмінієвий (1шт.), фуфайка з коротким рукавом оливкового кольору (2 шт.), білизна натільна (2 шт.), шкарпетки бавовняні (2 шт.), шкарпетки на пів вовняні (2 шт.) В результаті незадовільного відношення до збереження майна, самоусунення від контролю за його збереженням, вказане вище майно було втрачено (а.с.10-11). Факт отримання майна солдатом [PERSON] та його втрата підтверджується ордером на отримання майна №2496, довідкою-розрахунком залишкової вартості майна речової служби від 12.01.2018 року, поясненнями [PERSON] від 13.01.2018 року відібраними під час проведення службового розслідування (а.с.12-14). На підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 15.01.2018 року №75 та акту службового розслідування від 15.01.2018 року було притягнуто до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну з його вини державі на суму 5221 (п`ять тисяч двісті двадцять одна) грн. 04 коп. (а.с.8-11). На підставі Указу Президента України №271/2016 від 24.06.2016 року, наказом командира військової частини [NUMBER] від 26.01.2018 року №24 солдат [PERSON] був звільнений з військової служби в запас (а.с.16). Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України №243 від 23.06.1995 року (далі - Положення), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України. Згідно з п.2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] заподіяв матеріальну шкоду державі, військова частина має право на утримання з останнього вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися. З платіжного доручення №36 від 01.02.2018 року вбачається, що [PERSON] частково сплатив кошти в сумі 3266 грн.25 коп. за отримане ним речове майно (а.с.15). Враховуючи те, що [PERSON] , після звільнення з лав Збройних Сил України, повністю не відшкодував вартість вказаного речового майна, строки носіння якого не закінчились, тому позовні вимоги Військової частини [NUMBER] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. \~ У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1762 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved