Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

04.12.2017 року [PERSON] подав до суду позов, в якому просить: визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 6,56 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель колективної власності КСП «Чепіль» Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON], який був занесений до списку громадян членів КСП «Чепіль» за № 447, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, серії [NUMBER] від 26.01.1996р. Обґрунтовуючи позов зазначив, що [PERSON] є його батьком, який за життя отримав право на земельну частку (пай), але відповідний сертифікат не отримав. Внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) він не може оформити право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом у нотаріуса. Позивач та його представник просили розглянути справу за їх відсутності (а.с. 31, 43). Відповідач Чепільська сільська рада Балаклійського району Харківської області надала заяву про визнання позову, розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с. 32). Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про час і місце судового засідання було повідомлено належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позову з доданими до нього документами (а.с. 26, 40), однак в судове засідання представник не з'явився, не повідомивши причини неявки, що на підставі ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], який помер [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть (а.с. 8, 9). 26 січня 1996 року КСП «Чепіль» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] про передачу йому у колективну власність 3899,0 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Чепільської сільської ради народних депутатів від 16 травня 1995 року № 52 (а.с. 13, 14). Згідно списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, [PERSON] значиться під № 447 (а.с. 15-17). За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 14.06.2017р. у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства - додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 26 січня 1996 року по КСП «Чепіль» [PERSON] значиться за № 447. Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) по КСП «Чепіль» сертифікат на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] відсутній (а.с. 12). За довідкою Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 13.03.2017р. позивачу земельний пай можливо надати за рахунок земель колективної власності, розташованих за межами населеного пункту, площею 6,56га (а.с. 11). Пункт 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. В даній справі спадщина відкрилась [INFO], день смерті [PERSON], відповідно застосуванню підлягають норми ЦК УРСР. Відповідно до ст. 524 ЦК України УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 549 ЦК України УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За правилами ст. 548 ЦК України УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем [PERSON], 1940р.н., який помер [INFO], є його син [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. З архівної довідки КП БРР «Балаклійський трудовий архів» від 28.09.2017р. вбачається, що колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Чепіль» рішенням загальних зборів членів КСП «Чепіль» (протокол від 26.02.2000 року № 3) перетворене у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Чепіль», яке постановою Господарського суду Харківської області від 12.01.2006 року Б-143/7-02 визнано банкрутом і діяльність його припинена (а.с. 30). Як убачається з постанови Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.12.2017р., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), який згідно довідки Відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області на ім'я спадкодавця не виготовлявся (а.с. 39). Наведене свідчить, що батько позивача [PERSON] мав право на спірну земельну ділянку, однак не отримав ні сертифікат на право на земельну частку (пай), ні Державний акт на право власності на землю, які на цей час вже не можуть бути видані, що зумовлює необхідність визнання права лише в судовому порядку. Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст. 549 ЦК України УРСР, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємця першої черги за законом, на земельну частку (пай) в розмірі 6,56 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель колективної власності, розташовану на території Чепільської сільської ради за межами населеного пункту, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON], який був членом КСП «Чепіль». Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved