overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

04.03.2019 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на неможливість збереження родини. Ухвалою судді від 18.04.2019 року відкрито провадження по цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 13.05.2019 року. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій вказав, що відзив на позовну заяву надавати не буде, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.04.2015 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційного служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 157. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2017 року, через те, що в родині відсутнє взаєморозуміння у вирішенні життєво важливих питань, різноманітних поглядів на сімейне життя, сторони втратили друг до друга почуття любові і поваги, примирення між ними неможливо. У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їхніх дітей, так як жодною із сторін не доведено про можливість збереження родини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

04.03.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19 лютого 1984 року, зареєстрованому в Шарапанівській с/раді, Крижопольського району, Вінницької області, за актовим записом № 3. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя протягом останніх десяти років з відповідачем розладилось, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Шлюбні стосунки не підтримують на протязі дев`яти років, спільне господарство не ведеться. Фактично сім`я припинила своє існування. Вищевикладені обставини, вважає [PERSON] , свідчать про те, що життя з відповідачем носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв`язку із чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. Прізвище залишити « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає на розірвання шлюбу згоден. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 19 лютого 1984 року Шарапанівською с/радою, Крижопольського району, Вінницької області, Серії [NUMBER] [NUMBER] , про що 19 лютого 1984 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 3. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

04.03.2019 року позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрований 02.11.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, мотивуючи свої вимоги тим, що життя не склалося і між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповаги і вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо. В судовому засідання позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, тому подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї, і шлюб доцільно розірвати. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі з 02.11.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 2314 (а.с. 5). Подружжя спільних дітей не мають. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стягнути з відповідача на користь позивача судривй збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

04.03.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 вересня 2005 року вони з відповідачкою уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що протягом останніх семи років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Зазначає, що на даний час між ними спільне господарство та сумісне проживання припинено, часу на примирення вони не потребують. У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви, відповідно до яких позивач підтримує позов, відповідач позов визнає, примирення вважають неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 17 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницького області, про що складено відповідний актовий запис № 55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з їх заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогу щодо відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

04.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17 серпня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинились із-за відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрату почуття любові один до одного, у зв`язку з чим вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення неможливе і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач повторно не з`явилася у судове засідання, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України». Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований, 17 серпня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції , актовий запис № 507. Від шлюбу дітей не мають. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як зазначив позивач, шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться і такі обставини унеможливлюють примирення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, заперечень на позов не надала. У статті 24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд вважає, що збереження шлюбу за вказаних обставин буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », але клопотання про відновлення дошлюбного прізвища від неї не надходило. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

04.03.2019 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 липня 2015 року /актовий запис № 73/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажають. В підготовче засідання позивач [PERSON] з`явилася, позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. В підготовче засідання відповідач [PERSON] з`явився, позовні вимоги визнав, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 11 липня 2015 року /актовий запис № 73/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажають. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

04.03.2019 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі, які не проживають з квітня 2013 року. Речей відповідачів у квартирі не має, місце їх теперішнього проживання їй не відомо. Оскільки іншим способом зняти відповідачів з реєстрації не доводиться можливим, позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити. Відповідачі у\~ судове\~ засідання\~ не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Третя особа: [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що вони неодноразово приходять до позивачки у квартиру. Їм відомо, що відповідач - [PERSON] - син позивачки. Останній раз вони його бачили у 2015 році. Їм невідомо, де [PERSON] [PERSON] та його дружина [PERSON] Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд\~ вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 24.11.2008 року позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] /а.с. 15-16/. Відповідно до акту від 22.02.2019 року, виданого ОСЖБ «Комунальник», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі - [PERSON] та [PERSON] , але з 13.04.2013 року не проживають у вищевказаній квартирі. /а.с. 13,14,50/. Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , оскільки понад один рік там не проживають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

04.03.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 17.06.2000 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що сторони проживають окремо з липня 2014 року, дитина проживає із нею. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с. 21). Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у зв'язку із визнанням позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 17.06.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

04.03.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Чернігівська» про стягнення коштів по договору вкладу в розмірі 16300 грн, інфляційних витрат в розмірі 2730 грн. 37 коп., та трьох відсотків річних в сумі 777 грн. Свої позовні вимоги мотивувала невиконанням відповідачем умов Договору № ТА 07-15 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. У судове засідання позивач, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 січня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №ТА 07-15 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно вказаного договору позивачем було внесено на депозитний рахунок 16300 грн., а спілка, відповідно до Договору зобов`язалась сплатити всю суму вкладу та відсотки в строки, обумовлені цим договором, з нарахуванням 22% річних. Відповідно до п.1.1 Договору строк дії договору визначено до 26.01.2017 року. 13.02.2015 року між сторонами укладено додатковий договір до Договору №ТА 07-15, згідно якого строк дії Основного договору подовжено до 26 липня 2017 року. Після спливу вказаного строку кошти відповідачем не повернуті. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 16300 грн. боргу, 2730,37 грн. інфляційних втрат за період з 27.07.2017 року по 28.02.2019 року та 777 грн. 3% річних за період з 27.07.2017 року по 28.02.2019 року. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з повним задоволенням вимог позивача до відповідача, з останнього на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved