Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

04 березня 2019 року [PERSON] (місце проживання якого: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) звернувся з позовом до [PERSON] (останнє відоме місце проживання якої: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ), [PERSON] (останнє відоме місце проживання якої: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником будинку та земельної ділянки для його обслуговування, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 23липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. (реєстровий № 80), та Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 09 листопада 2007 року на підставі рішення Артемівської міської ради за № 5/22-428 від 26 вересня 2007 року. Право власності на житло було зареєстроване позивачем в Артемівському БТІ 01 серпня 2007 року, реєстраційний номер 19448700. 05 вересня 2014 року позивач уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області був складений актовий запис за № 349. [PERSON] є дочкою [PERSON] . Відповідачі в січні 2015 року забрали належні їм речі, документи та виїхали на постійне проживання до Російської Федерації. 23 березня 2018 року [PERSON] отримала громадянство РФ та отримала паспорт № [NUMBER] . Також, 21 квітня 2018 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали постійний вид реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Крім того, факт не проживання відповідачів в будинку, з 2015 року по цей час підтверджується актом про не проживання, складеним 20 лютого 2019 року головою та секретарем комітету мікрорайону «Цветмет» м. Бахмут за участю сусідів. Відповідачі не проживають в будинку, не отримують кореспонденцію, комунальні послуги не сплачують, вони не знімаються з реєстраційного обліку, чим позбавляють позивача права розпоряджатися будинком. А тому позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. 13 травня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради (Донецька область, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 190) до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. 08 травня 2019 року за № ЕП-1462 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на позовних вимогах та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися за невідомою суду причиною. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. 13 травня 2019 року за № ЕП-1488 від відповідача [PERSON] та від відповідача [PERSON] за № ЕП-1487 до суду надійшли заяви, в якій вони зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги визнають у повному обсязі та просять розглядати справу без їх участі (а.с. 42-43). Представник третьої особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Бойко А.О. у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] є його сусідом, який проживає навпроти нього. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є його дружиною та дочкою. Вони з ним проживали до початку бойових дій. Потім вона з дочкою виїхала з будинку та з чоловіком не проживає тривалий час, більше трьох років. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він також є сусідом позивача [PERSON] . Підтвердив суду, що у будинку [ADDRESS] дружина позивача [PERSON] та її дочка [PERSON] не проживають приблизно з 2015 року, оскільки вони поїхали на постійне проживання до Російської Федерації. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Врахувавши думку учасників справи, допитавши свідків, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до договору дарування жилого будинку від 23 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С., та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» № 15441864 від 01 серпня 2007 року, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-12). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , який виданий [PERSON] на підставі рішення Артемівської міської ради № 5/22-428 від 26 вересня 2007 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 13-14). 05 вересня 2014 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 349, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). [PERSON] народилася [INFO] в м. Сіверську Артемівського району Донецької області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис № 73, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Сіверської міськради Артемівського району Донецької області 22 жовтня 2002 року (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , 23 березня 2018 року отримала паспорт громадянки Російської Федерації № [NUMBER] , виданий ГУ МВС Росії по Саратовській області, та зареєстрована з 21 квітня 2018 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» м. Артемівськ перейменовано на м. Бахмут. Рішенням Артемівської міської ради від 23 вересня 2015 року № 6/72 - 1287, вулицю Клари Цеткін перейменовано на вулицю Лариси Шепітько . Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої головою квартального комітету мікрорайону «Цветмет» № 23 [PERSON] 22 лютого 2019 року року за № 273, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (дочка); [PERSON] , [INFO] (чоловік); [PERSON] , [INFO] (бабка) (а.с. 16). До теперішнього часу у спірному будинку залишаються зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які у будинку за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року не проживають, будинком не цікавляться, оплату комунальних послуг не здійснюють, їхнього особистого майна та речей у будинку немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема, копією паспорта відповідача [PERSON] (а.с. 9-10) та актом про не проживання від 20 лютого 2019 року (а.с. 15). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірному будинку відповідачів [PERSON] та [PERSON] , тому їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved