Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

04.11.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 21.04.2000 року її чоловік [PERSON] придбав ? частину житлового будинку, загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м. з відповідними до неї господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу житлового будинку був зареєстрований на Азовській універсальній товарній біржі і оформлений біржовим контрактом № 2948, який був зареєстрований за № 39636 в КП «Маріупольське БТІ» на його ім'я. ? частина вище вказаного домоволодіння складається з частини житлового будинку (літера А-1), а саме житлову кімнати 3-4, передньої 3-3, ? частини прибудови (літера а-1). а саме коридора 3-1, кухні 3-2, загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м. а також ? частини сараю (літера Б-1), ? частини вбиральні (літера Е-1), ? частини огорожі 1, ? частини замощення (літера І). Інвентаризаційна вартість нерухомого майна, а саме ? частини домоволодіння становить 38805,00 грн. ? частина домоволодіння належала [PERSON] на праві власності. [INFO] за місцем її реєстрації у м. Іжевськ, Удмуртська республіка, Російська федерація, за адресою: [ADDRESS] помер [PERSON], актовий запис № 527. Після його смерті відкрилась спадщина на ? долю домоволодіння [ADDRESS]. Крім неї, дружини померлого спадкоємців першої черги після його смерті не має, як і не має спадкоємців за заповітом, які могли б позбавити її законних підстав прийняття спадщини. Таким чином, вона є спадкоємицею за законом на спадкове майно свого чоловіка, в склад якого входить вище перелічене майно. На даний час з метою оформлення спадщини після смерті спадкодавця та видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на частину домоволодіння вона звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю., яка 28.09.2015 року за №227/02-31 останнім було винесено постанову про відмову у здійсненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом після смерті [PERSON] на частину домоволодіння [ADDRESS] з причини того, що біржовий контракт №2948 від 21.04.2000 року не відповідає вимогам ст.227 ЦК УРСР діючого на момент його укладення. Таким чином, позивач зараз не може оформити свої спадові права у встановленому законом порядку на вищезазначене нерухоме майно, а саме на частину домоволодіння, так як перешкодою цьому є форма оригіналу або правовстановлюючого документа, процедура якого була визначена або вибрана особисто спадкодавцем за життя. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, а саме на ? частину домоволодіння [ADDRESS], що складається з частини житлового будинку (літера А-1), а саме житлової кімнати 3-4, передньої 3-3, ? частини прибудови (літера а-1 ) з коридором 3-1, кухнею 3-2, загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м., а також ? частини сараю (літера Б-1), ? частини вбиральні (літера Е-1) , ? частини огорожі 1, ? частини замощення (літера І). Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі договору, до відкритого судового засідання не з'явилися, але надали суду заяви, згідно яких просять позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без їх участі. Представник відповідача Маріупольської міської ради, Іванченко Н.О., яка діє на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не з'явилася, але надала відгук в якому зазначила, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про право власності на житловий будинок за адресою Донецька область, [ADDRESS], але МКП «Маріупольське БТІ» зареєстроване право власності [PERSON] на ? частину домоволодіння за адресою Донецька область, [ADDRESS], що підтверджується реєстраційним свідоцтвом Маріу\-польського бюро технічної інвентаризації від 24.04.2000 p., відповідями МКП «Маріупольсь\-ке БТІ» №877/02-14 від 22.06.2015 та №1876 14.07.2014. Також вважає, необхідним для перевірки факту відсутності інших спадкоємців у [PERSON] отримати судом відомостей щодо заведення спадкової справи, після смерті [PERSON] [INFO] у відповідній нотаріальній конторі Росій\-ської Федерації за місцем реєстрації позивачки у м.Іжевськ, Удмуртська республіка, Російсь\-ка Федерація. Просила розглянути справу у її відсутність та винести рішення відповідно до норм діючого законодавства з урахуванням її заперечень. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст.128 ЦК УРСР, 1963 року, діючого в період договірних відносин. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору ст.47 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 220 ЦК, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За змістом статті 210, частини 3 статті 640 ЦК (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин у справі) у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації. Договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Згідно зі статтею 657 ЦК (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин у справі) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Тлумачення правових норм в спорі між громадянином і державним органом повинно бути на користь громадянина, в інтересах якого и повинні діяти всі державні органи. Необхідність задоволення вимог позивачки випливає також із загальних завдань цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що згідно біржового контракту за № 2948, укладеного 21.04.2000 року на Азовській універсальній товарній біржі, між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON]був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки Приморської рай адміністрації Маріупольської міської ради від 26.03.2003 року №603/22, [PERSON] прописаний за адресою [ADDRESS] з 21.07.2001 року по теперішній час, підстава: пред'явлено посвідка на проживання (а.с.23). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER], виданого Управлінням ЗАГС Адміністрації міста Іжевська Удмуртскої Республіки Російської Федерації між [PERSON] та [PERSON] 17.07.2013 року укладений шлюб, актовий запис №2406 (а.с.14). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 26.01.2015 року Управлінням ЗАГС Адміністрації міста Іжевська Удмуртскої Республіки Російської Федерації, [PERSON] помер [INFO], актовий запис № 527 (а.с.8). Згідно відповіді МКП «Маріупольське БТІ» від 12.05.2015 року №1529, станом на 31.12.2012 року ? частина домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі біржового контракту №2948 від 21.04.2000 року, зареєстрованого МКП «Маріупольське БТІ» 24.04.2000 року №39636 (а.с.9, 10, 11). Згідно рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 04.09.2015 року №266/2738/15-ц [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлого [INFO] (а.с.56). Згідно заяви від 28.09.2015 року №110 [PERSON] прийняла спадкове майно, яке складається з будь-якого нерухомого та рухомого майна, згідно рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 04.09.2015 року №266/2738/15-ц (а.с.40). Згідно заяви від 28.09.2015 року №111 [PERSON] прийняла спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с.54). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 28.09.2015 року №41631185 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю., 28.09.2015 року зареєстрована спадкова справа на ім'я [PERSON], померлого [INFO], за номером у спадковому реєстрі 57992488, номер у нотаріуса №40-2015 (а.с.22). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю. від 28.09.2015 р. №227/02-31, [PERSON] відмовлено у посвідченні свідоцтва про право власності на спадщину за законом, тому що біржовий контракт, на підставі, якого належала спадкодавцю ? частина житлового будинку, не відповідає вимогам ст.227 ЦК УРСР, що діяла на момент його укладення, яка визначає: «Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору» (а.с.11). Отже, вивчивши зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину будинку після смерті [PERSON], померлого [INFO], при цьому заперечення відповідача спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та проаналізованими нормами права.

Outcome: approved