Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

03.08.2015року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 02.09.2008 року по 27.12.2008 року та від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі і оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню доньки, вона просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON],[INFO]. У судовому засіданні позивач на позові наполягала. Відповідач про день і час слухання повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Представник третьої особи орган опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради Донецької області в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує. Вислухавши пояснення позивача, заслухавши думку прокурора, який вважав, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання обовязків по вихованню доньки, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] (а.с.5) та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 02.09.2008 року по 27.12.2008 року (а.с.7), від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських, затвердженого рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради 15.07.2015 року №210 (а.с.10-11) відповідач [PERSON] не виконує батьківські обовязки з утримання та виховання своєї доньки [PERSON], [INFO], тому є підстави позбавити його батьківських прав у відношенні дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст. 1 ч. 2, 3 глави 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (учинено у м. Страсбург 25 січня 1996 року, реєстраційний код 37216/2006) предметом цієї Конвенції є у найвищих інтересах дітей підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосується. Для цілей цієї Конвенції розгляд судовим органом справ, що стосується дітей, визначається розглядом сімейних справ, зокрема тих, що повязані зі здійсненням батьками своєї відповідальності, наприклад стосовно місця проживання дітей та доступу до них. Статтею 2 глави 1 зазначеної Конвенції визначено термін «Субєкти батьківської відповідальності» - батьки та інші особи чи органи, які мають здійснювати частково або повністю батьківську відповідальність. Відповідно до ст.ст. 3, 7, 8, 18, 19 Конвенції про права дитини (ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-х11 від 27.02.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків, мала громадянство. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини, докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування чи недбалого та брутального поводження з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 51 [PERSON] України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право та зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний, моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] порушує обовязки, які покладаються на батьків [PERSON] України та Сімейним законодавством, не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує умови для нормального розвитку, не несе будь-яких витрат на утримання дитини купівлю необхідних речей для навчання, оздоровлення дитини, не спілкується з дитиною, тому з метою забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що [PERSON], який не виявляє щодо дитини батьківського піклування, не виконує належним чином передбачених законом обовязків по утриманню та вихованню неповнолітніх дітей, підлягає позбавленню батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved