Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

04 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві зазначила, що 28.08.2014 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON]. 03.09.2014 року у позивача з відповідачем народився син [PERSON], який на даний час знаходиться на утриманні у позивача. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок цього шлюбні відносини протягом останнього року фактично припинилися. Оскільки в добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивач та відповідач не вирішили, [PERSON] звертається до суду, просить її позов про стягнення аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходів) [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.09.2018 року, а також щодо стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частки щомісячно, починаючи з 03.09.2018 року та до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, 03.10.2018 року подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання також не зявився, 02.10.2018 року подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог [PERSON], просить суд їх задоволити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28 серпня 2018 року перебувають шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1 (а.с.5). В період спільного проживання позивача з відповідачем у них народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Суд,\~ дослідивши обставини справи на підставі наявних доказів,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ до задоволення з огляду на наступне. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням вищезазначеного та того, що батьки мають рівні обов'язки щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування, створення умов для проживання, виховання та розвитку дитини, утримання її на нормальному рівні матеріального забезпечення, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги, яка стосується стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився 03 вересня 2014 року. Тобто на час звернення [PERSON] до суду дитині виповнилося повних чотири роки. Отже вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку суд залишає без задоволення. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial