Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

04.06.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просив стягнути з відповідача заборгованість за борговою розпискою в сумі 10\~000,00\~доларів США, та 9\~445,75\~грн 3\~% річних. В обґрунтування позову зазначено, що позивач надав у борг відповідачу 10\~000,00\~доларів США, на підтвердження чого 10.02.2020 відповідач надав позивачу розписку із зобов`язанням повернути суму позики не пізніше 10.04.2020. В обумовлений строк відповідач борг не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з даним позовом. Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження належної відповідачу нежитлової будівлі. 08.06.2021 ухвалою суду по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 08.06.2021 ухвалою суду заяву позивача про забезпечення позову повернуто заявнику. 02.07.2021 надійшла повторна заява представника позивача про забезпечення позову. 05.07.2021 ухвалою суду заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення. 02.08.2021 надійшла повторна заява представника позивача про забезпечення позову. 03.08.2021 ухвалою суду у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали заяви, у яких позов підтримали, просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та надання доказів відповідач не скористався. У судові засідання, що призначалися, на 02.08.2021, 18.10.2021 відповідач також не з`явився. Перед кожним судовим засіданням відповідач або його представник подавали заяви про відвід судді, у задоволенні яких їм було відмовлено. Відповідно до ч.\~4 ст.\~12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У зв`язку з вказаним, на підставі вимог ч.\~4 ст.\~223 та ст. 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10.02.2020 відповідач [PERSON] взяв у позивача [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 10\~000,00\~доларів США, еквівалент 243\~000,00\~грн за курсом станом на 10.02.2020, на підтвердження чого відповідачем було видано позивачу боргову розписку. Згідно вищевказаної розписки сторони погодили порядок виконання зобов`язання шляхом повернення по 1\~000,00\~доларів\~США щомісячно строком на 10\~місяців. При цьому відповідно до вказаної розписки строк виконання боржником свого зобов`язання із повернення суми позики не пізніше 10.04.2020. Надаючи оцінку взаємовиключним положенням договору позики про строк позики на 10 місяців чи на 2 місяці (з дати розписки 10.02.2020 по 10.04.2020), суд зазначає наступне. За правилами ч.\~1 ст.\~637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.\~213 цього Кодексу При тлумаченні\~змісту правочину\~беруться до\~уваги однакове\~для всього\~змісту правочину\~значення слів\~і понять,\~а також\~загальноприйняте у\~відповідній сфері\~відносин значення\~термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін (ч.\~2 ст.\~213 ЦК України). Договір позики фактично містить 2 строки виконання боржником своїх зобов`язань до 10.02.2020, тобто протягом 2?х місяців з моменту надання позики, та до 10.12.2020, тобто протягом 10?ти місяців з моменту надання позики. Враховуючи системний аналіз положень договору позики, беручи до уваги суму позики та погоджений сторонами порядок виконання зобов`язання по 1\~000,00\~дол.\~США щомісячно, суд вважає, що в результаті порівняння відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін, суд дійшов висновку, що сторони в дійсності погодили надання позики строком на 10 місяців, тобто до 10.12.2020. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.\~1,\~2 ст.\~1047 ЦК України). Відповідно до ч.ч.\~1,\~2 ст.\~207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що здійснений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передання грошової суми позичальнику. Діюче законодавство України не містить у собі обов`язкових умов, щодо змісту розписки, обов`язкових її реквізитів. За своєю суттю, розписка про отримання в борг коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної суми. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Згідно ч.\~1 ст.\~1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. Відповідно до ст.\~526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст.\~ст.\~610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч.\~2 ст.\~524 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.\~1 ст.\~192 ЦК України). Відповідно до роз`яснень Великої Палати Верховного суду у постанові від 16.01.2019 по справі №\~373/2054/16 у національному законодавстві відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики із зобов`язанням позичальника (відповідача по справі) повернути суму позики до 10.12.2020. Станом на момент розгляду справи судом, відповідач суму позики позивачу не повернув, оригінал розписки знаходиться у позивача, інших доказів повернення (часткового повернення) позики відповідачем до суду не надано. Таким чином, з 11.12.2020 має місце прострочення боржника. Предметом позики, згідно змісту боргової розписки, була іноземна валюта долари\~США. Договором позики встановлено порядок повернення позики шляхом виконання обов`язку з повернення предмету позики у доларах США. Зважаючи на вищевикладене позовні вимоги [PERSON] про стягнення основної суми боргу в іноземній валюті у сумі 10\~000,00\~дол.\~США підлягають задоволенню. У ч.\~2 ст.\~625 ЦК України прямо зазначено, що 3\~% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України (що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній постанові від 16.01.2019 по справі №\~373/2054/16). Позивачем помилково розраховано суму 3\~% річних в національній валюті гривні. Також позивачем при обрахунку 3\~% річних помилково взято за початок обрахунку 10.04.2021, адже прострочення виконання зобов`язання починається з наступного дня після кінцевої дати встаноленого сторонами строку виконання, в даному випадку з 11.12.2020. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність розрахунку 3% річних з урахуванням належного тлумачення ч.\~2 ст.\~625 ЦК України у доларах США. 3\~% річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 10\~000,00\~доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 11.12.2020 до дня звернення до суду з позовом 04.06.2021 (в межах заявлених позовних вимог), що становить 175\~днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Таким чином, розмір 3\~% річних становить 143,84\~дол.\~США (10\~000,00 х 175 х 3 / 100 / 365)., які підлягають стягненню з відповідача. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст.\~141 ЦПК України. Так, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням правил ч.\~1 ст.\~6 Закону України «Про судовий збір», згідно якої за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, у сумі 101,44\~дол.\~США (1\~% від 10\~143,84\~дол.\~США), що станом на день винесення цього еквівалентно 2\~769,12\~грн (за курсом 27,2981\~грн за 1\~дол.\~США). На підставі викладеного,

Outcome: partial