Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

04 липня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він та його донька проживають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. Спірна квартира не приватизована, її наймачем був батько позивача [PERSON], який помер [INFO] року та виписаний з квартири 12.02.1996 року. Спірна квартиру була надана [PERSON] на сім'ю з п'яти осіб згідно ордеру №39 від 29.04.1980 року, виданого на підставі рішення адміністрації за місцем його роботи. Крім позивача та його доньки в квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] - дружина покійного брата позивача [PERSON], який помер на початку 2011 року, та племінник позивача [PERSON]. Відповідачі в спірній квартирі не проживають з літа 2011 року. З квартири вони забрали всі особисті речі їх фактичне місце проживання позивачу не відомо. Позивач просив ухвалити рішення суду яким визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 25.09.2014 року №74, у зв'язку з чим, суд вважає за можливо застосувати положення ст.ст. 224-225 ЦПК України, розглянути справу заочно. Представник третьої особи - комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач та його донька зареєстровані в квартирі [ADDRESS], ордер на котру було видано на ім'я батька позивача за його життя на сім'ю в складі 5 осіб (а.с. 4). У квартирі також зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї №1522 від 05.06.2014 року виданої Комунальним підприємством «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської Ради (а.с. 5). Відповідачі [PERSON], [PERSON] не мешкають в вищезазначеній квартирі з 2011 року, що підтверджується актами від 03.02.2014 року та 06.06.2014 року (а.с. 7-8). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Житловим кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що відповідачі не мешкають в спірній квартирі з 2011 року, їх місце мешкання не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, відповідачі з 2011 року в квартирі позивача не проживають, куди вони вихали їй не відомо. Вона заходила до квартири та речей відповідачів там не бачила. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знайома з позивачем та відповідачами. Їй відомо що з 2010 чи з 2011 року відповідачі в квартирі не проживають, чому вони пішли їй не відомо, в квартирі вона їх речей не бачила. Таким чином, суд доходить висновку про те, що відповідачі без поважної причини більше одного року не мешкають у спірній квартирі, у зв'язку з чим вимога позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням є обґрунтованою, а отже - підлягає задоволенню.

Outcome: approved