Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

03.04.2017 р. до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] до Міністерства Оборони України про визнання права та стягнення одноразової грошової допомоги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є інвалідом війни ІІ групи внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби. 01.11.2016 р. позивач звернувся до [INFO] з заявою про направлення особистих документів до Міністерства оборони України для прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги. Як зазначає позивач у позові, протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначення і виплати одноразової грошової допомоги МОУ від 11.11.2016 р. позивачу було відмовлено у виплаті одноразової допомоги та повернуті документи. Підставою для такої відмови було те, що первинно інвалідність було встановлено 12.09.2000 р., тобто до набрання чинності Закону України від 04.04.2006 р. «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу». Така відмова відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги, на думку позивача, є протиправною оскільки 27.09.2016 р. позивачу повторно встановлено ІІ групу інвалідності довічно (безстроково), а тому, як зазначає позивач, саме з 27.09.2016 р. останній набув права на отримання одноразової грошової допомоги в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975. З огляду на викладене, просить суд позов задовольнити.\~\~ Позивач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, якою на позовних вимогах наполягає, просить провести справу без його участі.\~\~ Представник відповідача проти позовних вимог заперечив повністю усно. \~ \~ \~ \~ Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків.\~\~ Відповідно до довідки [INFO] , [PERSON] в період з 16\~\~листопада\~1968 р.\~ до\~ 07 травня 1994 р.\~проходив\~ військову\~ службу в Збройних силах. Згідно з записом у військовому квитку серії [NUMBER] , [PERSON] при проходженні військової служби\~ отримав вогнепальне поранення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Постановою\~ 15\~ військово-лікарської\~ комісії\~ Одеського\~ військового\~ округу\~ від\~ 18 лютого 1999 р. вказане поранення визнано пов`язаним з виконанням обов`язків військової\~ служби при виконанні інтернаціонального обов`язку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з виписки з акту огляду МСЕК\~ від 27.09.2016 р., [PERSON] встановлена друга група інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової\~ служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, безстроково. 01 листопада 2016 р. позивач звернувся до [INFO] із заявою про виплату одноразової допомоги в зв`язку із отриманням інвалідності другої групи. Як встановлено судом, протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 листопада 2016 р. № 108 позивачу відмовлено у призначені одноразової допомоги в зв`язку з тим, що інвалідність йому встановлено до набуття чинності Закону України\~ від\~ 4 квітня 2006 р. «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 4 липня 2012 р., яка діяла на час встановлення позивачеві вперше інвалідності 2 групи), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців\~ та\~ членів їх сімей» (в редакції Закону України від 3 листопада 2006 р., яка діяла на час встановлення позивачеві вперше інвалідності 2 групи), встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті. Згідно з п. б ч.1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців\~ та\~ членів їх сімей» (в редакції Закону України від 4 липня 2012 р.), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи. Відповідно до ч.2 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців\~ та\~ членів їх сімей»\~\~у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги. Відповідно до п. 3 зазначеного вище Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. Згідно п. 6 п.п. 1 зазначеного вище Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи. Відповідно до ст. 16-3 ч.6 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Згідно п. 12-14 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975: Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів). Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу. Позивачем заявлені вимоги про визнання права за [PERSON] на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настання інвалідності ІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та ст.ст. 16-16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; \~ \~ \~ \~ 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення\~ правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу\~ місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений\~ договором або законом. Отже, аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що особа може звернутись до суду за захистом свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом. Розглянувши заявлені вимоги, суд виходить з того, що Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» передбачено право відповідних військовослужбовців, військовозобов`язаних або ж резервістів на отримання одноразової грошової допомоги у випадках встановлених Законом. Таке право регламентується Законом та не потребує додаткового визнання в судовому порядку. Так, у випадку з незгоди позивача із прийнятим Міністерством Оборони України рішенням, яке оформлено у формі протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 листопада 2016 р. № 108, позивач має право звернутись з позовом до суду в порядку, визначеному КАС України, з вимогою про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, його дії чи бездіяльності. Наведене вище право позивача на оскарження прийнятого Міністерством Оборони України рішення передбачено і в п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», за змістом якого рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку. Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем невірно обрано вказаний у позовній заяві спосіб захисту своїх порушених прав. А тому, судом відмовляється у задоволенні заявлених вимог.\~ Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з Міністерства Оборони України одноразової грошової допомоги в розмірі 290\~000 грн. Оскільки протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 листопада 2016 р. № 108, яким відмовлено позивачу у призначені одноразової грошової допомоги є чинним, позивачем в судовому порядку не оскаржувався (доказів протилежного матеріали справи не містять та позивачем не надано), суд дійшов висновку, що правові підстави для\~ стягнення з Міністерства Оборони України на користь [PERSON] одноразової грошової допомоги в розмірі 290\~000 грн. відсутні. У зв`язку з чим, судом відмовляється у задоволенні вимоги в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі, а саме: 1500 грн. витрат на правову допомогу покладаються судом на позивача. \~\~\~

Outcome: dismissed