Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

03.04.2017 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом та зняття з цього майна арешту, накладеного ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.04.2005 року, на 1/2 частину квартири [ADDRESS].\~ На обґрунтування заяви [PERSON]\~\~ зазначив, що вказаний арешт\~ ( номер арешту\~ №1998553) був\~ накладений 13.04.2005р.\~ в рамках розгляду\~ Фрунзенським районним судом м.Харкова\~ цивільної справи\~\~\~\~ за позовом [PERSON] до [PERSON] (як правонаступника\~ [PERSON]Г.)\~ про звільнення майна з-під арешту, відшкодування витрат та стягнення моральної шкоди. На підставі рішення\~\~ Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.03.2006 року, яке набрало законної сили,\~ позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишений без задоволення.\~ Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.04.2006 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.03.2006 року залишено без змін. [PERSON]\~ як\~ спадкоємець\~ [PERSON], яка\~ є власницею 1/2 частини квартири [ADDRESS], через наявність арешту позбавлений оформити свої спадкові права на зазначене майно. Відповідно до постанови Одинадцятої Харківської держаної нотаріальної контори від 13.11.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/ 2 частину квартири [ADDRESS],\~ у звязку з наявністю у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна актового запису № 1998553 про арешт на вищевказану квартиру.\~ Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.07.2016 року\~ заява [PERSON]\~ про скасування заходів забезпечення позову була залишена без задоволення. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20.10.2016\~ року\~ ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.07.2016 року залишено без змін. В судовому\~ засіданні\~ відповідач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та скасувати арешт. При цьому зазначив, що вказана\~ частина квартири належала на праві приватної власності його матері [PERSON], яка померла в 2003 році та після смерті якої,\~ він прийняв спадщину. Представник позивача ХМР [PERSON], який діє на підставі довіреності в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі представника відповідача, при вирішенні справи ухвалити рішення згідно чинного законодавства, яке б не порушило права третіх осіб. (а.с.71-72). Представник третьої особи [PERSON]. - [PERSON] у судовому\~ засіданні позовну заяву про визнання права власності та зняття\~ арешту не визнав, посилаючись на те, що ці вимоги не ґрунтуються\~ на законі. Суд,\~ вислухавши\~ сторони,\~ перевіривши матеріали справи,\~приходить до наступного. 18.04.2016 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла заява [PERSON] про скасування арешту, накладеного ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.04.2005 року, на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.07.2016 року у задоволені заяви відповідача [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] (правонаступника [PERSON])\~про звільнення майна з-під арешту, відшкодування витрат та стягнення моральної шкоди \~ відмовлено. У вказаній ухвалі судом було розяснено що заявником не вірно обрано спосіб захисту, а саме можливості захистити\~ своє право\~ в інший спосіб, шляхом\~ визнання\~ за ним права власності\~ на 1\\2 частину\~квартири [ADDRESS]\~ та виключення\~ майна\~ з-під арешту. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 20.10.2016 року ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.07.2016р. залишене без змін (а.с.18-20).\~\~\~\~\~\~\~ З копії спадкової справи №1149/03 після померлої [PERSON] вбачається, що 17.10.2003 року,02.07.2004 року та 23.10.2015 року до Одинадцятої Харківської держаної нотаріальної контори звернувся з заявами [PERSON] про прийняття спадщини після його матері [PERSON] , померлої 24.09.2003 року. Видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2004 року, за яким [PERSON] набув право власності на автомобіль марки та моделі ВАЗ -21103 від 2001 р.в., д.н.з. [NUMBER]. Видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2015 року, за яким [PERSON] набув право власності на двокімнатну квартиру №123, що знаходиться в м.Харкові, по проспекту Тракторобудівників в будинку 162-Г. Згідно постанови Одинадцятої Харківської держаної нотаріальної контори від 13.11.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/ 2 частину квартири [ADDRESS],\~ у звязку з наявністю у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна актового запису № 1998553 про арешт на вищевказану квартиру.\~(а.с.15) Згідно п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя\~статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта\~статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). Згідно\~постанови №\~7\~від 30.05.2008\~року Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначено, що\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.\~У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності\~\~ЦК України\~і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Представником третьої особи через канцелярію суду надано письмово викладені заперечення на позовну заяву, в яких вказано, що третьою особою спірну квартиру було реконструйовано , в наслідок чого її площа згідно рішення виконавчого комітету ХМР набула статусу нежитлового приміщення літ А-5, а інша частка площі жилого приміщення квартири була реконструйована і набула пл..26,7 кв.м. Тому, на думку представника третьої особи в розумінні права власності не існує тієї квартири пл..42,1 кв.м. на яку позивач просить суд визнати право власності. З таким висновком представника позивача суд погодитись не може, оскільки відповідно до копії договору купівлі - продажу квартири від 28.03.2000 року, вбачається, що власником квартири за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] і [PERSON] в рівних частинах, право власності зареєстровано в КП «Харківське міське БТІ» 29.03.2000 року.\~(а.с.11). Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до переліку приміщень, які переводяться з житлового фонду до нежитлового під обєкти соцкультурпобуту від 12.07.2000 року вбачається що частина жилого приміщення переведена в нежитловий фонд , власником приміщення зазначені [PERSON] та [PERSON] Тобто переобладнання частини квартири відбувалося за згоди та участі обох власників. Інших доказів, які б свідчили про інше, суду не надано. Окрім того представником третьої особи через канцелярію суду надано клопотання про застосування строку позовної давності до заявлених вимог, оскільки позивачу було відомо про існування спадщини ще з 2005 року, як учаснику судового процесу. Відповідно до\~ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки відповідно до копії спадкової справи, та інших матеріалів справи позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте в звязку з відмовою у видачі відповідного свідоцтва про право власності був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав суд приходить до висновку про відсутність підстав застосування строку позовної давності. В звязку з викладеним суд приходить до висновку про прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері [PERSON] в передбачений для цього законом строк. Відповідно до\~ст. 67 Закону України « Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Вирішуючи питання\~\~щодо\~ обґрунтованості\~позовних\~вимог\~суд \~приймає\~\~до уваги\~положення\~ст.548\~ЦК України в редакції Закону 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, якою встановлювалося, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Стаття 1258 ЦК України\~передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] та скасування арешту, підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved