Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

02.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] помер її брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. 27.07.2016 року приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та позов просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Середньодеражнянської сільської ради. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно технічного паспорту від 24.06.2016 року, домоволодіння побудоване 1965 р., складається з житлового будинку, прибудови, веранди, двох сараїв, убиральні, гаражу, колодязя, двох огорож (а.с. 16-18). Відповідно до довідки № 378 від 22.06.2016 року житловий будинок [ADDRESS], належить [PERSON], який помер [INFO], відповідно до записів в погосподарській книзі № 4 (а.с. 13) Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Згідно ст. 548 ЦК України 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року визнавалось, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно довідки виконкому сільської ради [PERSON] проживав до дня смерті за адресою: [ADDRESS]. Отже є підстави для висновку, що він прийняв спадщину після смерті батька та набув право власності на зазначене домоволодіння. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.03.2007 року, [PERSON] помер [INFO]. (а.с.9) Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12.05.2016 року задоволено позов [PERSON] та визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] (а.с. 19). Згідно постанови приватного нотаріуса № 490 від 27.07.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи. (а.с. 5) Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірне домоволодіння належало батьку [PERSON], спадкоємцем якого був [PERSON], який помер [INFO], спадкоємицею якою є його сестра - [PERSON] На запит суду приватним нотаріусом надано інформацію, що інші особи, крім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] не звертались. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved