Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

02 липня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2019 року по справі №565/175/19. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 липня 2019 року, головуючою суддею у справі визначена [PERSON] Наказом голови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.08.2021 року №3-к «Про відрахування зі штату Кузнецовського міського суду Рівненської області судді [PERSON] », виданого на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 12.08.2021 року №1820/0/15/21 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Кузнецовського міського суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку», суддя [PERSON] відрахована зі штату суду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2021 року, головуючою суддею у справі визначена Незнамова І.М. Ухвалою суду від 08 жовтня 2021 року в справі відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду на 09 листопада 2021 року. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, справа відкладена на 14 грудня 2021 року. Позовні вимоги позивач [PERSON] обгрунтовує тим, що відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2019 року із нього на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач вказує, що на час ухвалення вказаного рішення він перебував на контрактній службі в Державній службі України з надзвичайних ситуацій та мав змогу сплачувати мінімальний рекомендований розмір аліментів. 21 червня 2019 року його було звільнено з підстав закінчення контракту. Зазначає, що вказана обставина позбавляє його можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від свого заробітку (доходу). Окрім цього [PERSON] зауважує, що на даний час він має нерегулярний, мінливий дохід, частину з якого отримує в натурі, оскільки допомагає батькам у вирощуванні сільськогосподарської продукції. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності. Відповідачка [PERSON] , будучи належнимчином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Підставами для такого висновку суду є наступне. Згідно з рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2019 року по справі №565/175/19 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2019 року. [PERSON] , будучи платником аліментів, звернувся до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів за вищевказаним судовим рішенням. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У позові позивач [PERSON] покликається на вимоги ст.192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Із аналізу вказаної норми слідує, що у зв`язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров`я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов`язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Водночас право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Судом встановлено, що позивач [PERSON] за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2019 року по справі №565/175/19 є платником аліментів. Вказуючи на зміну свого матеріального стану в сторону погіршення з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених у частці від його заробітку на тверду грошову суму. Разом з тим, ч.3 ст.181 СК України не передбачає можливості змінювати спосіб стягнення аліментів за позовом платника аліментів, надаючи винятково стягувачу аліментів право вибору способу їхнього стягнення. Платник аліментів не може вимагати зміни способу їх стягнення, його правові можливості обмежуються правом вимагати зменшення розміру аліментів у межах обраного одержувачем способу їх стягнення. З огляду на викладене та в контексті приведених норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, оскільки позивачем, як платником адіментів, обрано спосіб захисту порушених прав, який належить виключно одержувачу аліментів.

Outcome: dismissed