Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

02 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на його користь 2798,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 3000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2020 року у справі № 212/3681/20 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України за те, що він 18 квітня 2020 року, відкрито викрав у [PERSON] мобільний телефон «HUAWEI У5» 2018 року у корпусі синього кольору вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1673 від 27.05.2020 2031,10 грн. Після чого з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому [PERSON] майнову шкоду в сумі 2031,10 грн. Позивач зазначив, що телефон був новий та куплений за 2798,00 грн. після того, як було ухвалено вирок, позивач забрав свій телефон, який на час слідства та суду перебував у відділенні поліції. Наразі стан телефону погіршився та має незадовільний стан, не такий як на момент його викрадення, спілкування по телефону значно погіршилося. Позивач має другу групу інвалідності, є пенсіонером, заробітку не має, отримує невелику пенсію, а тому не має можливості придбати новий телефон, а тому просив стягнути з відповідача заподіяну йому матеріальну шкоду у розмірі 2798,00 грн. Крім того, у зв`язку із вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, від якого потерпів позивач, останній зазнав і моральної шкоди, яка полягає у погіршенні стану здоров`я, враховуючи вік позивача та наявну хворобу. Від постійних переживань та перенесеного стресу у позивача погіршилося здоров`я та його хронічна хвороба поглибилася та і досі позивач перебуває у стані емоційної напруженості, тривожності та весь час переживає, щоб знову не трапився із ним такий випадок. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, він оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 3000 грн., яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2020 року відкрито провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення копії ухвали. Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. 18 квітня 2020 року, близько 17 години 10 хвилин, [PERSON] , перебуваючи неподалік будинку по вулиці Січеславська в Покровському районі м. Кривого Рогу, познайомився з раніше не знайомим - [PERSON] , [INFO] . Під час розмови, [PERSON] побачив на поверхні коробки мобільний телефон «HUAWEI У5» в корпусі синього кольору, який належить [PERSON] , в цей час у [PERSON] раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення мобільного телефону та обернення його на свою користь. Цього ж дня, близько 17 години 20 хвилин, [PERSON] реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, діючи із корисного мотиву, упевнившись в тому, що [PERSON] ніхто не супроводжує, продовжуючи перебувати неподалік будинку № 2 по вул. Січеславська в Покровському районі м. Кривого Рогу, усвідомлюючи, що його дії очевидні для [PERSON] та оточуючих, відкрито викрав мобільний телефон «HUAWEI У5» 2018 року ІМЕІ [NUMBER] ІМЕІ 2 [NUMBER] в корпусі синього кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1673 від 27.05.2020 року, становить 2031,10 гривень, після чого, [PERSON] з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд. Вказані обставини вчинення кримінального правопорушення відносно позивача встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2020 року, який набрав чинності 16.07.2020 (а.с. 6-7) Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Частиною 1 статті 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 60 вказаного Кодексу, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтю 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Як вбачається із матеріалів справи позивачу було повернуто викрадене майно - мобільний телефон «HUAWEI У5» 2018 року у корпусі синього кольору вартістю 2031,10 грн., що встановлено вироком суду, і не заперечується позивачем. Відповідно п.25 постанови пленуму ВСУ від 06.11.2009р. № 10 розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. Судом встановлено, що відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1673 від 27.05.2020 року, проведеної у кримінальному провадженні, у якому постановлено вирок, що набрав законної сили, вартість викраденого майна - мобільного телефону «HUAWEI У5» 2018 року у корпусі синього кольору визначена у розмірі 2031,10 грн. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо розміру шкоди, заподіяної пошкодженням викраденого мобільного телефону, позивач суду не надав. Таким чином, позивачу слід відмовити в частині відшкодування шкоди завданої злочином, внаслідок пошкодження мобільного телефону на суму 2798,00 грн., який був повернутий позивачу, оскільки така шкода не доведена, вироком не встановлена, експертиза для визначення розміру завданих пошкодженням майна збитків не проводилася. Обґрунтовуючи моральну шкоду позивач [PERSON] посилався на те, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, оскільки ним було пережито стрес, погіршилося здоров`я та його хронічна хвороба поглибилася та і досі позивач перебуває у стані емоційної напруженості, тривожності та весь час переживає, щоб знову не трапився із ним такий випадок. Завдану моральну шкоду оцінив у 3000 гривень. Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ч. 2,3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Позивачем не надано суду доказів, що внаслідок дій відповідача здоров`ю позивача завдано шкоду, хоча й мали місце моральні та фізичні страждання внаслідок вчинення відповідачем злочину щодо позивача. Однак, на думку суду, позивачу було спричинено моральну шкоду внаслідок протиправних дій відповідача, позивач зазнав душевних страждань, оскільки було порушено його особисте немайнове право внаслідок викрадення відповідачем майна позивача. Отже, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер та ступінь діяння, особи, яка заподіяла шкоду, похилий вік позивача, який народився [INFO] , моральні страждання позивача як наслідки даних обставин, та виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в заявленому позивачем розмірі 3000 грн., тим самим задовольнивши позов в повному обсязі в цій частині. Також суд вважає, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. - за позовну вимогу немайнового характеру, судовий збір за позовну заяву майнового характеру, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а також те, що в цій частині відмовлено у задоволенні позову, компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial