Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

03.01.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , де зазначив, що 08.09.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-27058-080907. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору Банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26257901164188 в національній валюті України гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору. Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. Кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед Банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. У відповідності до договору відповідач зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобовязання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Уклавши з ТОВ «Комерційний банк «Дельта» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. У звязку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» неодноразово здійснювало повідомлення [PERSON] про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на цей час кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Станом на 06.12.2012 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» кредитному договору № 005-27058-080907 від 08.09.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 18279,01 грн., яка складається з: тіло кредиту 6101,64 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсотками 3169,47 грн., заборгованість за комісіями 9007,90 грн., На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором у розмірі 18279,01 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 214,60 грн. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 1.03.2013 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» були задоволені та зі [PERSON] стягнуто заборгованість у розмірі 18279,01 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 214,60 грн. та судовий збір на користь держави у розмірі 14,80 грн. 17.07.2015 року [PERSON] звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя із заявою про перегляд заочного рішення та його скасування в зв'язку з тим, що суд розглянув справу за його відсутності. З рішенням суду, яке він отримав 09.07.2015 року , він не згоден. Він не був присутнім у судовому засіданні у звязку з тим, що не отримував судових повісток . В зв'язку з тим, що суд розглянув справу в його відсутності, він був позбавлений можливості надати суду докази, які підтверджували його заперечення проти позову, просив скасувати рішення суду. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 18.08.2015 року за заявою відповідача заочне рішення було скасовано та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не зьявився, про час та місце розгляду справи повідомлены належним чином, в позовній заяві міститься заява про розгляд справи без їх присутності та без присутності представника, позов підтримують.( а.с.5). Відповідач та його представник до судового засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та заперечення на позовні вимоги, де зазначили, що позовні вимоги не визнаються, оскільки позовна заява підписана неналежною особою, вимоги перерахування заборгованості по кредитному договору та судовому збору просять перерахувати на різні рахунки, не зазначено яка саме сума кредиту була видана відповідачу, відсутній графік платежів, не зазначені тарифи , тобто договір належним чином не оформлений,тому не настали конкретні правовідносини. Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності. Згідно розрахунку, наданого позивачем, тіло кредиту було повністю повернено відповідачем у грудні 2008 року. На момент повернення тіла кредиту припиняються всі нарахування за користування кредитом. На момент повернення тіла кредиту відкривається строк позовної давності на стягнення заборгованості, яка виникла до сплати тіла кредиту. З 01 січня 2009 року почався перебіг строку позовної давності за спірним кредитним договором. Позивач до суду звернувся 06.12.2012 року, тобто через 3 роки та 10 місяців після початку перебігу строку позовної давності. Просили застосувати строк позовної давності, згідно ч.3 ст. 267 ЦК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно із ст. 536 ЦК України, якою передбачено що, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, «позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором». Судом встановлено, що 08.09.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-27058-080907, відповідно до умов якого Банк відкрив останньому картковий рахунок № 26257901164188 в національній валюті України гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний. Вважаючи, що відповідачем були порушені умови договору, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд приходить до наступного. Як вбачається з п.1.3 договору № 005-27058-080907 від 08.09.2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, Банк відкриває Держателю Кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання цього Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 4000 грн. Разом з тим, у позовних вимогах міститься вимога щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6101 грн. 64 коп. та на цю суму було зроблено відповідні нарахування. Відповідно до ст.. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Позивачем не надано до суду належних доказів та підтвердження отримання відповідачем від позивача взагалі будь-якої суми. Єдиним посилання на суму заборгованості , наданим позивачем, є розрахунок заборгованості, але він не є платіжним документом, який підтверджує отримання суми відповідачем. ( а.с.13). Інших доказів виникнення у відповідача грошових зобовязань перед ПАТ «Дельта Банк» , позивачем до суду не надано. В договорі № 005-27058-080907 від 08.09.2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки також немає відомостей щодо саме отримання відповідачем суми та у якому розмірі. За таких обставин , позов «Дельта Банк»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , задоволенню не підлягає. В звязку з відмовою у позові та у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України,немає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Outcome: dismissed