Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

04.09.2014 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2001 році між сторонами укладено шлюб, а з 2006 року сторони не проживають спільно. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] Відповідач проживає окремо і не займається вихованням сина, ухиляється від обов'язку щодо його утримання, матеріальної допомоги не надає. Позивач не в змозі забезпечувати сина сама, тому звернулася до суду. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд задовольнити позов, з зазначених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився. Причина неявки відповідача суду не відома. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином - за зареєстрованим місцем проживання. (а.с. 14, 22) Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, тому суд вважає за можливе винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення - що передбачено ст. 182 СК України. Статтею 182 СК визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України - суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 08.07.2008 року, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER]. (а.с. 6) Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Довідка Карлівської міської ради, видана 04.09.2014 року, свідчить про те, що син проживає разом з матір'ю в [ADDRESS]. (а.с. 2) З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю, отже позивач утримує та виховує сина. Відповідач проживає окремо, що також вбачається з матеріалів справи. Відомості про надання відповідачем коштів на утримання сина, в матеріалах справи відсутні. Посилаючись на те, що відповідач не утримує сина в добровільному порядку, позивач просить суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн. щомісячно. Виходячи з вищевикладеного, відповідач зобов'язаний утримувати сина [PERSON] матеріально і позивач має право на отримання таких коштів, оскільки з нею проживає неповнолітній син. Разом з тим, обґрунтованість стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не доведена. В матеріалах справи відсутні відомості про доходи і місце роботи відповідача. У позові не зазначено жодних обставин, які свідчать на користь того, що аліменти мають стягуватись в твердій грошовій сумі. Так само позивач не обґрунтувала визначений нею розмір аліментів - 1000 грн. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень. Згідно зі статтею 180 СК України - кожен із батьків неповнолітнього [PERSON] має обов'язок по його утриманню і забезпеченню належного рівня життя дитини. В матеріалах справи відсутні відомості як про доходи позивача, так і про доходи відповідача. З наданих позивачем доказів, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. на місяць. Статтею 183 СК України надано право суду визначити аліменти у частці від доходу одного з батьків, що не є виходом за межі позовних вимог про стягнення аліментів. Зваживши всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів у розмірі ? частина доходу відповідача, щомісячно. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частина всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову і до досягнення ним повноліття. З урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України, з відповідача також має бути стягнуто на користь держави, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved