Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

02 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати, що частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 4610137500:03:004:0069, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у спільній сумісній власності становлять за [PERSON] , 9/50, а за [PERSON] - 4/50. (а.с.2-4) Стислий виклад позицій сторін. Обгрунтування позивача. В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначала про те, що вона, [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , та передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4610137500:03:004:0069. Іншими співвласниками вищевказаної земельної ділянки є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] (спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] ). На даний час їхні частки вже виділені на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2019 року, справа № 466/4093/19. На земельній ділянці, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , розташований житловий будинок, який був зареєстрований на праві спільної сумісної власності в частках за нею [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] (спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] ). Однак частки співвласників у праві спільної власності на житловий будинок не є рівними та відрізняються між собою. Частки вже є виділені. [PERSON] в житловому будинку на праві спільної часткової власності належить: - 9/50 ідеальних часток, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21.10.2020 року, справа № 466/5224/19. Витяг № 239824017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданий [PERSON] . Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Львівської області 05.01.2021 року. Відповідачу [PERSON] належить 4/50 ідеальних часток на підставі вищевказаного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21.10.2020 року, справа № 466/5224/19. 13/50 ( 9/50 та 4/50) частин будинку складають приміщення: ІV/9,7 кв.м. -підвал, 2-1 /18,4 кв.м. житлова, 2-2/11,2 кв.м. кухня, сарай літ. «В»; 1/2 І/3,6 кв.м. - коридор; 1/2 «Б»-вбиральня. В спільному користуванні такі приміщення: V/10.4 кв.м.-коридор; VII/2.0 кв.м.-коридор; I/2.4 кв.м.- тамбур; II/1.1 кв.м.-коридор. Після реєстрації права власності на житловий будинок, вона звернулася до ЦНАП м.Львова для подальшої державної реєстрації прав на земельну ділянку, однак 25.01.2021 року отримала рішення № 56293004 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідач також добровільно вирішити спір не бажає. У зв`язку з цим вона вирішила звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Обгрунтування заперечень відповідачів. Відповідачем [PERSON] у визначений судом строк письмовий відзив на позовну заяву поданий не був. Будь-яких клопотань чи заяв від відповідача на адресу суду не надходило. Письмові пояснення щодо даного спору від третіх осіб у справі на адресу суду не надходили. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 02 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 06 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою від 28 квітня 2021 року постановлено проводити у справі заочний розгляд. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду. В судовому засіданні уповноважений представник позивача - адвокат Салашик Г. І. (а.с.44-48) позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені в заяві обставини та факти. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи через оголошення на сайті Шевченківського районного суду м. Львова (а.с.51). Треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, однак [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали у канцелярію суду заяви, з яких вбачається, що вони не заперечують щодо задоволення позову та просять розглянути справу за їх відсутності (а.с.52-61). У зв`язку з неявкою відповідача та не подання відзиву ним на позов, за згодою представника позивача, суд розглядає справу в заочному провадженні про, що постановлено відповідну ухвалу суду. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Спірна земельна ділянка є у спільній сумісній власності між позивачкою та відповідачем, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого [PERSON] , державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 31.07.2013 року, індексний номер 7312314. (а.с.16) Іншими співвласниками вищевказаної земельної ділянки є треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). На даний час їхні частки вже виділені на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 12.08.2019 року, справа № 466/4093/19.,яке набрало законної сили. (а.с.18-22) На земельній ділянці, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , розташований житловий будинок, де позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить: 9/50 ідеальних часток, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21.10.2020 року, справа № 466/5224/19.(а.с.9-11) Витяг № 239824017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданий [PERSON] . Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Львівської області 05.01.2021 року (а.с.8). Відповідно до того ж рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21.10.2020 року, справа № 466/5224/19. Відповідачу [PERSON] належить 4/50 ідеальних часток. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ч.1, ч.2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України вбачається, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 120 ч. 4 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відтак, на підставі наведених вище обставин, письмових доказів, які судом визнано належними та допустимими, вимоги позивачки [PERSON] щодо визнання частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 4610137500:03:004:0069, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у спільній сумісній власності, за нею- [PERSON] , - 9/50, а за [PERSON] - 4/50, підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем понесені судові витрати у вигляді та розмірі сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн. 00 коп ( а.с.1). Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на Відповідача.

Outcome: approved