Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

04.12.2017 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, яким просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Під час проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.10.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Однією з підстав розлучення була зневажлива поведінка з боку відповідача по відношенню до позивача та дітей, вчинення насильства в сім'ї. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Весь цей час відповідач повністю не проявляє уваги до дітей, не займається їх вихованням, не забезпечує матеріально та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про дітей. Крім того відповідач має шкідливі звички, які негативно відображаються на його поведінці та на його відношенні до оточуючих, зловживає алкогольними напоями, наркотичними речовинами, негативно характеризується. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, відзив на позов на надав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради - Погрібна О.С. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала суду висновок від 14.05.2018 № 798/27.1-26 про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи Сумського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Ланська Ю.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала суду письмові пояснення про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді цієї справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вислухавши позивача, заслухавши представників третіх осіб, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER], виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції від 02.10.2015 року та свідоцтвом про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER], виданого Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції від 16.09.2014 року, [PERSON], записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а [PERSON] записана їх матір'ю, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис.(а.с.6,7) Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.10.2016 року (справа 592/8543/16-ц) - шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 09 лютого 2012 року, було розірвано. З довідки Центру реінтеграції бездомних осіб Сумської міської ради від 14.11.2017 №706 вбачається, що позивач [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] з 11.11.2015 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS].(а.с.22) Як встановлено в судовому засіданні, однією з підстав розлучення сторін була зневажлива поведінка з боку відповідача по відношенню до позивача та дітей, вчинення насильства в сім'ї, зловживання алкогольними напоями, наркотичними речовинами, дані обставини зокрема підтверджуються висновком ДІМ ВДІМ Сумського МВ УМВС України в Сумській області Дунай М.А. (а.с.11) Згідно довідки - характеристики від 10.11.2017 на громадянина [PERSON], яка видана ст. ДОП Сумського ВП ГУНП в Сумській області Шаповал Б.С. вбачається, що за час проживання на адміністративній дільниці [PERSON] зарекомендував себе посередньо, зловживає алкогольними напоями, схильний до вчинення правопорушень та вживання наркотичних засобів. Неодноразово надходили скарги та заяви від родичів щодо вчинення [PERSON] насильства в сім'ї. Протягом поточного року до адміністративної відповідальності не притягувався. (а.с.61) З постанови ГБ № 472867 по справі про адміністративне правопорушення від 12.02.2018 вбачається, що відповідач [PERSON] 12.02.2018 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП. (а.с.62) Як пояснила позивач в судовому засіданні, після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дітей, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, підготовку до подальшого життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не приділяє належної батьківської уваги, крім того своєю поведінкою негативно впливає на їх моральний розвиток. Згідно характеристики Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №31 «ЯГІДКА» виданої на [PERSON], остання дитячий садок відвідує з 04.09.2017. Зовнішній вигляд має охайний, анатомічно дитина відповідає своєму віку. Вихованням дитини займається лише мати [PERSON], а саме приводить до ДНЗ, приймає участь у батьківських зборах, святах, вирішує соціально-побутові та медичні питання. Батько [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки. Педагогічні працівники та обслуговуючий персонал в закладі його жодного разу не бачили. (а.с.63-64) Згідно характеристики Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №31 «ЯГІДКА» виданої на [PERSON], останній дитячий садок відвідує з 07.07.2016. Зовнішній вигляд має охайний, анатомічно дитина відповідає своєму віку. Вихованням дитини займається лише мати [PERSON], а саме приводить до ДНЗ, приймає участь у батьківських зборах, святах, вирішує соціально-побутові та медичні питання. Батько [PERSON] не цікавиться перебуванням дитини у закладі дошкільної освіти, педагогічні працівники та обслуговуючий персонал в закладі його жодного разу не бачили. (а.с.65-66) З довідки КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» від 03.05.2018 № 01-11/1.2/563 вбачається, що гр. [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 2016 року. З 17.11.2017 по теперішній час є пацієнтом програми замісної підтримувальної терапії (ЗПТ) та отримаує препарати ЗПТ згідно призначень лікаря. Таким чином, суд вважає, що відповідач не приділяє дітям належної уваги, не забезпечує їх духовний та матеріальний розвиток, не забезпечує матеріально не цікавиться станом здоров'я. Судом вивчався висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради від 14.05.2017 № 798/27.1-26 про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що відповідач не підтримує участі у вихованні та утриманні дітей, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Позивачем створенні належні умови проживання для дітей. Відповідно до ст. ст. 164, 170 СК України та п. 16, 18 Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням ,визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги своїм дітям, участі у їх вихованні не бере, має негативні характеристики, зловживає алкоголем та є наркозалежною особою. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тобто ухиляється від їх виконання. Відповідач, на думку суду не може позитивно впливати на виховання та становлення дітей, оскільки не спілкується з ними, зав'язків не підтримує, не цікавиться їх вихованням та навчанням, не надає матеріальної допомоги на утримання. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають участі відповідача в вихованні дітей, відповідачем суду не надано. При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх дітей, суд враховує також інтереси дітей, необхідність забезпечення нормального психоемоційного стану дітей та створення сприятливих умов їх нормального розвитку. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та їх людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, суд приходить до висновків про доцільність позбавленні відповідача батьківських прав щодо його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи майновий стан відповідача та необхідність стягнення аліментів на утримання дітей, суд вважає позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв'язку з задоволенням позовних вимог з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів та на користь позивача 640 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved