Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

02.10.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, а 26.11.2020 із заявою про збільшення позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна в порядку розподілу спільного майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим (з урахуванням їх зменшення у підготовчому засіданні), що 12.04.1997 зареєструвала з відповідачем шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №53. Від подружніх стосунків мають двох спільних доньок: одну повнолітню та неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання між сторонами часто виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки. З липня 2020 року шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя, шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу неможливе. Просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Також вказує, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти ними було придбано трактор колісний Сінтай , який зареєстрований на ім`я відповідача. Оскільки зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому має бути розподілене між сторонами у рівних частках. Згоди з відповідачем про добровільний поділ майна не досягнуто, тому просила в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право спільної сумісної власності подружжя на Ѕ частину трактора, яку залишити у власності відповідача, стягнувши з останнього грошову компенсацію в сумі 7500 грн. 11.11.2020 [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна в порядку розподілу спільного майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі 28.10.2013 за спільні кошти ними було придбано житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку з кадастровим номером 3510600000:50:260:0027 цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно з договором купівлі-продажу від 28.10.2013 вказані будинок та земельна ділянка за взаємною згодою між сторонами зареєстровані за відповідачем. Зазначає, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому має бути розподілене між сторонами у рівних частках. Оскільки згоди з відповідачем про добровільний поділ майна не досягнуто, тому зазначені обставини змусили його звернутися до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частку вказаних житлового будинку та земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) позовні вимоги підтримала повністю, просила розірвати шлюб, визнати за позивачем право спільної сумісної власності подружжя на Ѕ частину трактора, яку залишити у власності відповідача, стягнувши з останнього грошову компенсацію в сумі 7500 грн. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та за надання правничої допомоги просила стягнути з відповідача. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнала повністю. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) та його представник в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги з урахуванням їх зменшення визнали повністю, позовні вимоги за своїм зустрічним позовом підтримали та просили їх задовольнити. Понесені судові витрати по сплаті судового збору просили стягнути з відповідача за зустрічним позовом. Заслухавши пояснення відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), його представника та представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони 12.04.1997 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №53. Від подружніх стосунків сторони мають одну повнолітню доньку та одну малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] . Під час спільного проживання між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття взаємної поваги та любові і між ними склалися неприязні стосунки. З липня 2020 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач за первісним позовом наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, на примирення сторони не згодні, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитині, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, судом встановлено, що уперіод перебування сторін у зареєстрованому шлюбі за [PERSON] 10.11.2009 був зареєстрований транспортний засіб - трактор колісний XINGTAI 220, заводський номер [NUMBER] , який в подальшому знятий з обліку 30.09.2020. Вказаний трактор після зняття з обліку був зареєстрований 02.10.2020 за [PERSON] . Зазначене підтверджується відомостями, наданими Головним управлінням Держпродспоживслужби в Кіровоградській області за вих.№01-1/2832/06 від 21.04.2021. З договору комісії ОБ №000015-49-20 від 01.10.2020 та договору купівлі-продажу №ОБ№000015-49-20 від 01.10.2020 вбачається, що [PERSON] 01.10.2020 продав [PERSON] вказаний вище трактор колісний XINGTAI 220, 2009 року випуску, заводський номер [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , за 15000 грн. Як зазначено вище, вказана одиниця 02.10.2020 зареєстрована за [PERSON] . Також, у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі [PERSON] 28.10.2013 придбала житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 28.10.2013, посвідченим 28.10.2013 приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульською Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за №747. Відповідно до п.5.2 вказаного договору [PERSON] засвідчила, що кошти, які витрачаються нею на купівлю житлового будинку, є спільною сумісною власністю з чоловіком [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11726852 від 28.10.2013 за [PERSON] 28.10.2013 зареєстроване право приватної власності на зазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями. Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу від 28.10.2013, посвідченого 28.10.2013 приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульською Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №749, у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] 28.10.2013 придбала земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3510600000:50:260:0027 цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.5 вказаного договору [PERSON] засвідчила, що кошти, які витрачаються нею на купівлю земельної ділянки, є спільною сумісною власністю з чоловіком [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11728746 від 28.10.2013 за [PERSON] 28.10.2013 зареєстроване право приватної власності на зазначену земельну ділянку. Згідно з ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, ч.1 ст.60 та ст.63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з подружжя не мав за поважною причиною самостійного заробітку (доходу). Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2 ст.60 СК України). При цьому, не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього зареєстровано лише за одним з подружжя. За положеннями ч.1 ст.60, ч.1 ст.61 СК України, які узгоджуються з приписами ч.ч.2, 3 ст.325 ЦК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Таким чином, набуте подружжям [PERSON] та [PERSON] вищезазначене майно є об`єктом права спільної сумісної власності. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.68, ч.1 ст.69 СК України). Положеннями ч.1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення закріплені у ч.2 ст.372 ЦК України. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Пунктами 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири та жилі будинки тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Судом встановлено, що спірні: трактор колісний XINGTAI 220, державний реєстраційний номер [NUMBER] був придбаний у власність [PERSON] , а житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка з кадастровим номером 3510600000:50:260:0027, розташована за вказаною адресою, були придбані у власність [PERSON] в період, коли сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Відтак, зазначене майно є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя. Разом з цим, відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно з ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, придбаний [PERSON] за час перебування у зареєстрованому шлюбі трактор колісний XINGTAI 220, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, був ним відчужений 01.10.2020 на користь третьої особи [PERSON] . Зазначене підтверджується договором комісії ОБ №000015-49-20 від 01.10.2020 та договором купівлі-продажу №ОБ№000015-49-20 від 01.10.2020. Договори комісії та купівлі-продажу зазначеного трактора були укладені [PERSON] без відома та згоди дружини, не в інтересах сім`ї. Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 4 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Таким чином, встановивши, що спірний транспортний засіб - трактор колісний XINGTAI 220, сторони придбали за час перебування у зареєстрованому шлюбі, однак [PERSON] здійснив продаж зазначеного майна на власний розсуд, без повідомлення про це [PERSON] та без отримання її згоди, доказів, які б підтверджували, що кошти за продаж майна були отримані подружжям та витрачені в інтересах сім`ї, матеріали справи не містять, тому, з урахуванням досягнення згоди сторін щодо вартості трактора, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу. З огляду на викладене та враховуючи, що зазначений вище трактор придбано у період зареєстрованого шлюбу, проте був відчужений [PERSON] не в інтересах сім`ї, без відома та згоди дружини, яка має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову [PERSON] , розірвавши між нею та [PERSON] шлюб та стягнувши з останнього на її користь в якості компенсації вартість на час продажу 1/2 частки трактора у розмірі 7500 грн. У задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання трактора спільною сумісною власністю подружжя та його поділ слід відмовити, оскільки вказаний транспортний засіб на даний час належить іншій особі. Зважаючи на те, що спірні житловий будинок, розташований за адресою; [ADDRESS] , та земельна ділянка з кадастровим номером 3510600000:50:260:0027 цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , набуті сторонам за час шлюбу і на них поширюються положення ч.1 ст.70 СК України щодо рівності часток у спільному майні, тому суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову [PERSON] в повному обсязі, визнавши зазначене майно об`єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , яке підлягає поділу між колишнім подружжям в рівних частках. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем за первісним позовом [PERSON] витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В матеріалах справи наявні ордер та квитанція №73 від 08.07.2021, відповідно до якої [PERSON] сплатила адвокату Остапенко А.І. 2000 грн. за надання правничої допомоги у зв`язку з розглядом даної справи, тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає до стягнення зазначена сума, як така, що підтверджена належними доказами. Разом з цим, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесення [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 4000 грн. суду надано не було, тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача за первісним позовом [PERSON] підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір за звернення до суду в розмірі 1681 грн., а з відповідача за зустрічними позовом [PERSON] на користь позивача за таким позовом [PERSON] підлягає до стягнення сплачений ним судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial