Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

02 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. Вона та її мати [PERSON] постійно проживали у [INFO]. Після початку АТО вона зареєструвалась в м. Костянтинівка Донецької області по вул. Бахмутська (Артемівська), 25, де набула статусу особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території. У звязку із тривалою хворобою мати знаходилась за місцем постійного проживання у м. Єнакієве. 28 липня 2016 року у комунальній установі «Міська лікарня № 2 м. Єнакієве» Донецької області, її мати померла. Причиною смерті [PERSON] була серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз при гіпертонічній хворобі, про що мається лікарське свідоцтво про смерть, видане відвідними органами на тимчасово окупованій території, але воно є неналежного зразка. Після поховання вона звернулась до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть матері та видати їй відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було відмовлено. На даний час вона є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті матері та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просила встановити факт смерті [PERSON], яка народилася 28 жовтня 1946 року, визнавши датою її смерті 29 липня 2016 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Єнакієве, а також розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що 28 липня 2016 року у комунальній установі «Міська лікарня № 2 м. Єнакієве» Донецької області, померла [PERSON], яка народилася 28 жовтня 1946 року. Причиною смерті [PERSON] була серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз при гіпертонічній хворобі, про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 249 від 29.07.2016 р., видане вказаним лікарським закладом, та довідка про причину смерті (а.с. 7). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявниця [PERSON] є донькою померлої згідно наданого свідоцтва про народження серії VІІ-УР, №0147388, виданого 20.06.1967 року міським ЗАГСом м. Єнакієве Донецької області (а.с. 9). Вона поховала матір на кладовищі м. Єнакієве, що підтверджується фотознімками місця поховання із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище, імя та по-батькові похованої «Бубенщикова Людмила Іванівна», а також дати народження та смерті: «28.10.1946 28.07.2016 р.р.» (а.с. 4, 10). Заявниця є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті матері та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить їй перешкоди у цьому. Вона зверталась до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть матері та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявного медичного свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, їй було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 04.07.2016 року № 393/03.2-85 (а.с. 13). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті матері та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава\~[PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved