Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

04.12.2017 позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив суд визнати право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0732 га, кадастровий номер 3220886400:03:007:0158, розташованої на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування за законом, після смерть [PERSON], котрий помер 16 травня 2015 року (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 16 травня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,0732 га, кадастровий номер 3220886400:03:007:0158, розташованої на території Рогозівської сільської ради, Бориспільського району Київської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №375378. Позивач зазначає, що право на спадщину мав рідний брат померлого спадкодавця, [PERSON], який 15 листопада 2015 року у встановлений законом шестимісячний строк написав нотаріально посвідчену заяву про відмову від прийняття спадщини. 14 листопада 2015 року [PERSON] районною державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа. Також зазначено, що позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем та про визнання права власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2010 року за своє життя за спадкодавцем було визнано право власності на спадкове майно після смерті матері, [PERSON], у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,2 умовних кадастрових га, що перебувала у колективній власності Агрофірми «Рогозів» та знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Також зазначено, що [PERSON] за життя подала документи для виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, та відповідно до розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 18 лютого 2005 року №111 був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №375378 на імя [PERSON]. Проте державний акт був виготовлений після смерті [PERSON] та його копія була отримана після смерті спадкодавця [PERSON] Позивач стверджує, що спадкодавець [PERSON] за життя отримав право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] проте не здійснив державну реєстрацію власності. Ухвалою суду від 19.02.2018 (а.с.40) було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та витребувано з [PERSON] районної державної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON]В проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду належним чином, причини неявки суде не повідомив, пояснень по суті позову не подав. Дослідивши подані заяви, матеріали даної цивільної справи, копії спадкових справ №416/2015 після померлого [PERSON], суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2015 року у віці 49 років помер [PERSON], про що 20 травня 2015 року у виконавчому комітеті Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області зроблено актовий запис за № 28, що підтверджується копією актового запису та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.50,51-52,53). Згідно з довідкою Рогозівської сільської ради Бориспільського району київської області №937 від 16 листопада 2015 року [PERSON], [INFO] на день смерті 16.05.2015 був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], та на день смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.53 на звороті). [PERSON], позивач у справі, 14.11.2015 року звернувся до [PERSON] районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого двоюрідного дідька [PERSON]. Третя особа у справі [PERSON] склав та нотаріально посвідчив заяву від 15.11.2015 року, реєстровий №2238 (а.с.47 на звороті), згідно з якою відмовився від прийняття спадщини після свого брата [PERSON] на користь [PERSON], [INFO]. Дана заява надійшла до [PERSON] районної державної нотаріальної контори 17.11.2015 року. Інші особи, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, відсутні. З наданих суд, та наявних в матеріалах спадкової справи документів встановлено, що батько позивача [PERSON], [INFO], який помер 01.07.2015 року у віці 63 роки, є рідним сином [PERSON] (дошлюбне прізвище -[PERSON]) [PERSON], [INFO], батьки якої ([PERSON] та [PERSON]) мали ще одну дочку [PERSON](після реєстрації шлюбу 15.11.1960 року зі [PERSON], - Штефан) [PERSON], 1939року народження. Наведене підтверджується долученими до матеріалів справи відповідними свідоцтвами про народження та про одруження, а також копіями актових записів та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Крім того, згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2010 року, вбачається, що [PERSON] є рідним сином та спадкоємцем [PERSON], яка померла 22.09.2004 року (а.с.12). Вказаним рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини та визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно після померлої [PERSON] у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,2 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району . Водночас, встановлено, підтверджується документально та відповідачем не оспорюється, на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Київської області від 18.02.2005 року №111, після смерті [PERSON] було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 375378 (а.с.11), на земельну ділянку з кадастровим номером 3220886400:03:007:0158 площею 3,0732 га, що знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п.17 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Водночас, з відповіді ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.05.2018 (а.с.84) вбачається, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3220886400:03:007:0158 площею 3,0732 га в Національній кадастровій системі ДЗК відсутні. За змістом ст. ст. 1216, 1218\~Цивільного кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст.\~1268\~Цивільного кодексу\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст.\~1225\~Цивільного кодексу\~України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Встановлено, що позивач я спадкоємцем померлого [PERSON] та в установленому законом порядку прийняв спадщину, в тому числі і зазначену в позовній заяві земельну ділянку. Однак,\~ позивач\~ оформити\~спадщину та\~отримати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~не земельні\~ділянку,\~як правонаступник\~майнових прав,\~не може,\~з тих\~підстав,\~що померлий\~спадкодавець [PERSON]\~за життя\~хоч і\~прийняв \~спадщину,\~але не\~отримав свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на вказане\~ нерухоме\~майно. Судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] як ї його матірю [PERSON], спадкоємцем якої він був, за їх життя було розпочато оформлення права власності на земельну ділянку, яка входить до спадкового майна, проте, внаслідок смерті обох з них, а також внаслідок того, що сертифікат на земельні частку пай, що належав [PERSON] було реалізовано шляхом виділення земельної ділянки в натурі та виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.11), єдиним можливим та ефективним способом захисту прав позивача як спадкоємця усіх прав та обовязків [PERSON], який прийняв спадщину, є визнання за ним в порядку спадкування права власності на вищевказану земельну ділянку, сформовану внаслідок її приватизації в процесі розпаювання земель. При цьому суд переконався і з досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що спору щодо спадкового майна не існує. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~від 22 червня 2011 року № 703\~(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Вимоги щодо відшкодування понесених ним судових витрат, зокрема по сплаті судового збору, позивачем не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved