Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

03.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати майно - квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю за нею та відповідачем, набутою подружжям за час шлюбу, визнавши за кожним з подружжя право власності на дану квартиру в рівних частинах по 1/2. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 10.12.2005р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 02.06.2010 р. вона разом з відповідачем з одної сторони та ЗАТ «Ірокс», правонаступником якого є ПАТ «Ірокс» з другої сторони уклали договір підряду у будівництві житла № 39/5 та додатками із замовленням та безпосереднім фінансуванням будівництва спірної квартири. Згідно договору, підрядник зобов'язався виконати роботи по будівництву для них вказаної квартири, здійснити оформлення на них права власності та передати їм у власність. Вартість квартири була оплачена повністю в сумі 303516,80 грн. Дані кошти були використані зі спільного доходу сім'ї. Однак відповідач заперечує її право на вказану квартиру, вважає лише себе власником такої, оскільки саме він заключав договір підряду та вносив кошти на будівництво також від свого імені. 17.07.13 р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» виготовило технічний паспорт на дану квартиру, однак по даний час в неї не має жодних правовстановлюючих документів на право власності на дану квартиру, вона не має можливості здійснити прописку, внаслідок чого змушена звернутись до суду. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини та факти, вказані в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, мотивуючи тим, що кошти, на будівництво спірної квартири вносились від його імені, відтак вважає лише себе власником квартири. Представник третьої особи - ПАТ «Ірокс» в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій зазначив, що ПАТ «Ірокс» при вирішенні даного спору повністю покладається на розсуд суду та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.06.2010 р. між [PERSON], [PERSON] та ЗАТ «Ірокс», правонаступником якого є ПАТ «Ірокс» укладено договір підряду у будівництві № 39/5 з подальшими змінами та доповненнями, згідно якого ЗАТ «Ірокс» зобов'язався виконати роботи по будівництву для позивача та відповідача квартири [ADDRESS], вартістю 303 516,80 грн. /а.с. 4-10/ Згідно з п.п. 4.1.2., 4.1.3. договору, ЗАТ «Ірокс» взяв на себе зобов'язання здійснити оформлення права власності на належний замовнику об'єкт фінансування (квартиру) та передати у власність замовника. Позивач та відповідач свої зобов'язання щодо фінансування будівництва за договором, виконали та сплатили повну вартість спірної квартири, що підтверджуються довідкою ЗАТ «Ірокс» №562 від 15.08.13 р. (а.с.14). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 331 ч. 2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно матеріалів справи станом на 17.07.2014 року, спірна квартира (за договором Підряду у будівництві від 02.06.2010 р. № 39/5 та Змін та доповнень до Договору підряду у будівництві від 15.08.2013 року, на 5-му поверсі по [ADDRESS]) відповідно до даних ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєстрована за № 160. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на день укладення Договору підряду № 39/5 перебували у шлюбі, що стверджується копією Свідоцтва про шлюб, бланк серія [NUMBER] від 10 грудня 2005 року /а.с. 20/. Судом також встановлено, що кошти внесені за умовами договору на будівництво квартири, були спільним доходом подружжя, отриманим за час шлюбу. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 61 цього Кодексу, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які не були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.ст. 69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, при цьому частки майна подружжя можуть бути рівними. Відтак суд не бере до уваги твердження відповідача про належність лише йому спірної квартири, оскільки з матеріалів справи вбачається, що договір № 39/5 від 02.06.2010 р. та доповнення до нього від 15.08.2013 р. укладались подружжям спільно, крім того з довідки ПАТ «Ірокс» про внесення коштів на виконання умов договору від 15.08.2013 року № 562 вбачається, що кошти вносились спільно [PERSON] та [PERSON] Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею та відповідачем права власності на спірну квартиру в рівних частинах по 1/2 та про визнання спірної квартири спільною сумісною власністю подружжя підлягають до задоволення.

Outcome: approved