Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

03 жовтня 2014 року [PERSON], як єдина спадкоємиця за заповітом, звернулася до суду з позовом до Великобузівської сільської ради Шишацького району, Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області, вказуючи на те, що після смерті її батька [PERSON], з яким вона разом проживала, залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5.56 га, яка розташована на території Великобузівської сільської ради Шишацького району, але невнесення відповідної інформації про спадкову земельну ділянку до Державного земельного кадастру, що унеможливлює надання витягу з ДЗК, перешкоджає оформленню спадщини, тому просила визнати за нею у судовому порядку право власності на успадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Не з'явилися в судове засідання і представники відповідачів Великобузівської та Водянобалківської сільських рад відповідно Шишацького та Диканського районів Полтавської області, надавши суду заяви про визнання позову і розгляд справи у їх відсутність. Будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився й представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. Перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів, суд, з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, [INFO] року в селі Водяна Балка Диканського району Полтавської області помер [PERSON], про що виконавчим комітетом Водянобалківської сільської ради Диканського району цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 5 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] / а с. 8 /. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 березня 1952 року, виданого Великобузівською сільською радою Шишацького району Полтавської області, вбачається, що нині померлий [PERSON] являється батьком позивача, яка внаслідок реєстрації шлюбу, що мало місце 09 жовтня 1970 року, змінила своєї дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » / а. с. 6-7 /. На момент смерті [PERSON] проживав [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] та зятем [PERSON], що слідує з довідки, виданої виконавчим комітетом Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області / а. с. 9 /. При цьому, [PERSON] заповідав все своє майно доньці [PERSON], [INFO], склавши про це заповіт, який 22 лютого 2010 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області та зареєстрований в реєстрі за № 14 / а. с. 10/. Як убачається з матеріалів справи, нині померлому [PERSON] відповідно до Державного акту серії Р1 № 504183 від 17 грудня 2001 року, виданого на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Великобузівської сільської ради народних депутатів від 13 березня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 167, на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5.56 га, яка розташована на території Великобузівської сільської ради Шишацького району Полтавської області / а. с. 11 /. За повідомленням начальника відділу Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області, нормативно - грошова оцінка обумовленої земельної ділянки, інформація про яку не внесена до бази даних Державного земельного кадастру, складає 148 774 грн. 86 коп. / а. с. 12 - 13 /. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5.56 га, яка розташована на території Великобузівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, єдиною спадкоємицею за заповітом якої, являється позивач, яка прийняла її, однак при зверненні до Диканської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено через невнесення інформації про спадкову земельну ділянку до Державного земельного кадастру, що унеможливлює надання витягу з ДЗК, та, як наслідок, роз'яснено право на звернення до суду про визнання права власності на спадкове майно / а. с. 14 /. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити спадкоємцями одну або кілька осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з положеннями статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її у межах строку, визначеного ст. 1270 ЦК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, єдиним спадкоємцем якого за заповітом являється позивач [PERSON], яка прийняла спадщину та не відмовилася від неї, за нею може бути визнано право власності на успадковане майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved