Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

02.10.2014 року до суду поштою надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому останній просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором, укладеним 24.04.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON], станом на 18.06.2014 року в сумі 50 511,41 гривень, а також судові витрати в розмірі 505,11 гривні. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 24.04.2008 року кредитного договору № 223741 cred відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 30 000 гривень, в порядку та на умовах, встановлених договором, із встановлених ним же порядком та строками погашенням кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 24.04.2008 року був укладений договір поруки між на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON], згідно якого останній поручився перед позивачем за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань по вищевказаному кредитному договору. Проте, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі про час і місце судових засідань повідомлялись належним чином за зареєстрованими місцями проживання (перебування) (а.с.33-36, 44-47, 59-62, 64-67), однак на пошту за отриманням копії позову з додатками, судових повісток і в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 24.04.2008 року між на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] укладений кредитний договір № 223741 cred, предметом якого стало надання відповідачу кредиту в сумі 30 000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 22.04.2010р., в порядку та на умовах, визначених Договором, зі сплатою неустойки в разі порушення строків погашення кредиту (а.с.11-14). Відповідач [PERSON] користувалась наданими їй послугами, однак взяті на себе зобов'язання належним чином відповідно до умов Договору не виконувала. Внаслідок порушення договірних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18.06.2014 року становить 93 618,23 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом - 22 816,97 гривень, заборгованості по процентам - 70801,26 гривень. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.12.2010 року з відповідачів за вказаним кредитним договором вже стягнуто частину заборгованості - в сумі 43 106,82 гривні (а.с.5-7). Різниця становить 50 511,41 гривень. Викладене підтверджується розрахунком (а.с.8). Згідно з нормами ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до правил ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання згідно зі ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 24.04.2008 року був укладений договір поруки між на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON], згідно якого останній поручився перед позивачем за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань по вищевказаному кредитному договору (а.с.15) Відповідно до Договору поруки відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати перед Кредитором за повне та своєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж обсязі, що і боржник [PERSON] Поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором - в тому ж обсязі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штраф, пеня) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі. Згідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового). Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Проте позивач у прохальній частині позовної заяви просить стягнути суму заборгованості за вказаним кредитним договором лише з відповідача [PERSON] [PERSON] порушила умови кредитного договору, а тому повинна сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved