overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

04.03.2014 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором б/н від 12.09.2006 р. у сумі 14941,72 грн., а також судових витрат, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання по виплаті кредиту, який йому було надано позивачем. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 12.09.2006 р. (далі - Договір) [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається із заяви позивальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Як було встановлено у судовому засіданні, [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 31.01.2014 року його заборгованість перед позивачем становить суму у розмірі 14941,72 грн., яка складається з наступного: 7726,29 грн. - заборгованість за кредитом, 6027,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. -штраф (фіксована частина); 687,70 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст.ст.525, 526ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

04.03.2015 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Відповідач відмовляється добровільно виділяти кошти на прожиття та на утримання матері, договір про надання утримання сторони не уклали, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача на її утримання у розмірі 1/4 частини із заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України (далі -СК України) повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Таким чином, зазначеними нормою встановлено обов'язок дітей утримувати батьків. Відповідач зазначені обов'язки по утриманню непрацездатної матері не виконує у добровільному та договірному порядку, тому аліменти необхідно стягнути. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

04.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Вказав, що рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 06.02.2015 року встановлено факт його спільного проживання без реєстрації шлюбу з відповідачкою [PERSON] в період з 1999 року по червень 2014 року та визнано житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Набережна,6 с. Вороне Жашківського району Черкаської області обєктом права їх спільної сумісної власності. За [PERSON] визнано право власності на 1\\2 частину вказаного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці розміром 0, 30 га. Так як відповідачка [PERSON] категорично відмовляється вирішити спір мирним способом, тому просив визнати земельну ділянку площею 0,30 га обєктом права їхньої спільної сумісної власності, визнати право на 1\\2 частину вказаної земельної ділянки, виділити у його користування 1\\2 частину житлового будинку з господарськими спорудами та 1\\2 частину земельної ділянки. Позивач в судовому засіданні змінив позові вимоги, та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку 1/2 частини, а сама 0, 15 га. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою повторно в судове засідання не зявилась, заперечень суду не надала. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, а саме: копію рішення від 06.02.2015 року, копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.02.2008 року, довідку видану виконкомом Ворроненської сільської ради від 02.03.2015 року № 115, копію технічного паспорту на житловий будинок, копію паспорта [PERSON] В . від [INFO], суд вважає, що позов підлягає . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

04.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її сина [PERSON], [INFO]. В даний час син повнолітній, продовжує навчання на першому курсі механічного факультету Дніпропетровського національного університету, строк навчання по 30.06.2018 року. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач [PERSON] не надає, тому позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, - а.с.2. Син вже повнолітній, однак продовжує навчання на першому курсі механічного факультету Дніпропетровського національного університету, строк навчання по 30.06.2018 року, - а.с.3. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, до закінчення ним навчання - по 30.06.2018 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, починаючи з 04.03.2015 року. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 ч.4, 174 ч.4, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

04.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є матір'ю відповідача, однак відповідач не надає допомоги на її утримання, якої вона вкрай потребує. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання матері не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

04.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 19.01.2001 року по 15.05.2009 року, та від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що фактично в даний час дитина перебуває лише на її утриманні, відповідач не підтримує жодних відносин ні з нею, ні з дитиною, матеріальної допомоги не надає, хоча і зобов'язаний приймати участь у її утриманні. Просить стягнути із відповідача на її користь аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення останньою повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 15.05.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.05.2009 року (а.с.4). За час спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.2009 року (а.с.3). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог, не надав суду доказів про власний стан здоров'я та матеріальний стан, а тому, суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі по 700 грн. щомісячно з дня подачі позовної заяви, що не суперечить вимогам ст. 191 СК України до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

04.03.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2003 року. Мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння. Тривалий час проживають окремо. Шлюб просить розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2003 року, мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.3-4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

04.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 03.07.2013 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в серпня 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Скирда». Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 15 червня 2013 року [PERSON] 1981 року народження та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №758. Подружжя дітей не має. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені в серпні 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

04.03.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. Вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 09 листопада 1994 року за реєстровим №16506-6. [PERSON] зареєстрований в вищевказаній квартирі, оскільки він є колишнім чоловіком доньки [PERSON]. З 2008 року відповідач фактично не підтримує з донькою сімейно - шлюбних відносин і після сварки переїхав мешкати в інше місто, забравши всі свої речі, однак на неодноразові звернення до нього, щодо зняття з реєстрації він відповідає категоричною відмовою. Позивачка просить суд постановити рішення, яким усунути їй перешкоди у користування квартирою [ADDRESS], шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття [PERSON], 1956 року народження, з реєстрації у зазначеному будинку. [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу заслухати за її відсутності на підставі наданих суду доказів, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляду справи за його відсутності до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено судом, [PERSON] на підставі договору міни від 09 листопада 1994 року реєстровий №16506-6 належить квартира [ADDRESS] (а.с.3). Відповідач по справі, [PERSON], який є колишнім чоловіком доньки позивачки зареєстрований в квартирі [ADDRESS], однак з 2008 року в вищевказаній квартирі не проживає. Факт не проживання [PERSON]. за адресою реєстрації підтверджується актом від 25.02.2015 року виданого керівником ОСББ «Добробут - Н» (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнати особу такою, що втратила права проживання в квартирі є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує. Суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вище викладенного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

04.03.2015року Державний вищий навчальний заклад «Переяслав - Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди»далі /Університет/ звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що Університет 21.08.2012р. уклав з [PERSON] договір №137 про надання освіти. Згідно із наказом №132 від 23.08.2012року відповідача [PERSON]було зараховано до складу студентів. Термін навчання склав два роки, наказом № 149-к/с від 18.06.2014р. [PERSON] був відрахований за порушення умов договору. Відповідач не виконав умов м.4.3 Договору, згідно з яким він повинен був сплачувати за навчання, яка вноситься за відповідний календарний рік посеместрово, фактично було сплачено 9450грн.,заборгованість за навчання складає 3150грн. /Університет/ просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 3150 грн. та сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністі, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного провадження позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно із витягом з наказу №132 від 23.08.2012 року - а.с. 6, відповідача було зараховано до /Університету/, наказом № 149-к/с від 18.06.2014р. [PERSON] був відрахований з /Університету/ за порушення умов договору. 20.11.2014р. та 26.12.2014р. відповідачу направлена рекомендованим листом вимога про погашення суми боргу, однак відповідачем заборгованість сплачено не було. Згідно п.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON]взятих на себе зобов'язань не виконав, була відрахована з навчального закладу, вимогу про сплату боргу не виконано, сплатила за навчання 9450грн, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь позивача суму боргу у розмірі 3150 грн.. При задоволенні позову, слід стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду - а.с. 1, відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.611,625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

04.03.2015 року, до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 39 158,27 грн., з яких: - 20 689,67 грн. - заборгованість по кредиту; - 15 656,02 грн. - проценти за користування кредитом в період з 25.05.2013 року по 31.12.2014 року; - 471,71 грн. - комісійна винагорода за обслуговування кредитної картки в період з 01.07.2013 року по 31.12.2014 року; - 500,00 грн. - фіксована сума штрафу; - 1 840,87 грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №Б/Н від 12.05.2010 року, Умов і правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості, Банк надав [PERSON] кредит, залишок якого, станом на 31.12.2014 року, становить в сумі 20 689,67 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку та передбачено щомісячну сплату суми кредиту та процентів за користування коштами, комісійна винагорода за обслуговування кредитної картки, фіксована сума штрафу та штраф в розмірі 5% від суми позову за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Штронди А.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с.70) Заява про поважність причин неявки відповідача в судове засідання, до суду не надходила. Відповідач також не з»явився в судові засідання, призначені на 22.04.2015 року та на 18.06.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved