Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

02 червня 2014 року до Фрунзівського районного суду Одеської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ а/ф «Прогрес Плюс» про стягнення боргу, індексу інфляції та трьох відсотків річних за договором безвідсоткової зворотної фінансової допомоги. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 грудня 2010 року він надав безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у розмірі 280 000 грн. ТОВ а/ф «Прогрес Плюс» ідентифікаційний код 26542626, строком до 31 жовтня 2011 року. На підтвердження цього між сторонами було укладено письмовий договір № 03-11/2010 від 16 листопада 2010 року та було надано розписку про отримання грошей директором ТОВ а/ф «Прогрес Плюс» [PERSON], в якій вказано, що прийнято від [PERSON], грошові кошти в сумі 280 000 грн. на підставі вищезазначеного договору. Однак у строк виконання договору, який зазначено вище, відповідач на порушення своїх договірних зобов'язань позику не повернув. На прохання позивача про добровільну сплату боргу ніяким чином не відреагував. 19 травня 2014 року ТОВ а/ф «Прогрес -Плюс» звернулося із зустрічним позовом про визнання договору №03-11/2010 від 16.11.2010 р. - недійсним. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. ТОВ а/ф «Прогрес -Плюс» ніколи не укладало зі [PERSON] будь - яких договорів фінансового характеру , у тому числі 16.11.2010 року чи 25.12.2010 року та не отримувало від [PERSON] грошові кошти. Тому договір №03-11/2010 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 16.11.2010 року вважає фальсифікованим та недійсним, оскільки не відповідав та не відповідає волі [PERSON], як директора ТОВ а/ф «Прогрес -Плюс». Виробничої необхідності та намірів запозичувати грошові кошти у [PERSON], як у директора ТОВ а/ф « Прогрес - Плюс», чи фізичної особи, взагалі не було і ніяких коштів від нього [PERSON] не отримувала. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та пояснив слідуюче, що 25 грудня 2010 року він надав безвідсоткову зворотну фінансову допомогу у розмірі 280 000 грн. ТОВ а/ф «Прогрес Плюс», строком до 31 жовтня 2011 року. На підтвердження цього між сторонами було укладено письмовий договір № 03-11/2010 від 16 листопада 2010 року та було надано розписку про отримання грошей директором ТОВ а/ф «Прогрес Плюс» [PERSON]. Але у строк виконання договору відповідач на порушення своїх договірних зобов'язань гроші не повернув. Відповідач ТОВ «Прогрес - Плюс» позовні вимоги не визнає та пояснила, що [PERSON] не надавав ТОВ «Прогрес - Плюс» фінансову допомогу, і відповідно до положень п.4.2 Договору від 16.11.2010 року у нього повинен бути прибутковий касовий ордер на вказану суму , а також згідно існуючих правил надходження будь - яких коштів на підприємстві повинно відображатися в бухгалтерському обліку, але дані документ відсутній. Крім цього, не дійсність договору № 03-11/2010 від 16.11.2010 року вказує і той факт, що договір № 03-11/2010 від 16.11.ю2010 року, аналогічно як і розписка від 25.12.2010 року скріплені печаткою ТОВ а/ф «Прогрес - Плюс», якої взагалі за станом на 16 листопада та 25 грудня 2010 року не існувало, оскільки вона виготовлена у лютому - березні 2011 року. До 19.01.2011 року ТОВ а/ф «Прогрес - Плюс» мало та використовувало одну круглу печатку на якій найменування підприємства зазначалось як « Агрофірма» Прогрес -Плюс» мало та використовувало одну круглу печатку, на якій найменування підприємства зазначалось як « Агрофірма»Прогрес - Плюс». Вказана печатка здана до УГБ ГУ МВС України в Одеській області, що підтверджено квитанцією № 007607 від 19.01.2011 року. Таким чином, саме ця печатка повинна бути на пред'явлених з боку [PERSON] договорі і розписці. Стосовно нової печатки підприємства, яка була виготовлена у лютому - березні 2011 року, то на останній найменування підприємства зазначено як «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС - ПЛЮС». Саме цією печаткою скріплено пред'явлені з боку позивача договір та розписка. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню, зустрічна позовна заява ТОВ а/ф «Прогрес -Плюс» задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав: 25 грудня 2010 року позивач надав відповідачу безвідсоткову зворотну фінансову допомогу в сумі 280 000 гривень зі строком повернення до 31 жовтня 2011 року. На підтвердження зазначеного 16 листопада 2010 року між сторонами був укладений письмовий договір № 03-11/2010 та видано розписки про отримання відповідачем грошових коштів. Відповідно до витягу серії АБ № 038890 від 08 липня 2013 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС», скорочена назва ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС», має статус юридичної особи, засновником якої особи є - [PERSON]. Згідно змісту договору № 03-11/2010 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 16 листопада 2010 року, громадянин [PERSON] надав ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС»безвідсоткову фінансову допомогу коштами на загальну суму 280 000 гривень, які відповідно до умов договору ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС»зобов'язується забезпечити повернення допомоги в повному обсязі до 31жовтня 2011 року. Отримання вищевказаних коштів ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС» від громадянина [PERSON], підтверджується розпискою про отримання грошей директором зазначеного товариства [PERSON] Згідно з вимогами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Виходячи із змісту вимог ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідн о до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов'язку визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч.1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на приписи вищевказаних вимог закону, а також положення укладених між сторонами договорів про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу, суд вважає, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини щодо надання та повернення фінансової допомоги. Відповідно до ст..1046 ЦК України , за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи вищенаведене суд приводить до висновку, що позовна вимога позивача підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача - ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС»на користь позивача - [PERSON] необхідно стягти сплачені ним судові витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved