Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

03.09.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів його доходу (заробітку) і до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що 17.11.2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилася донька, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, крім того, [PERSON] перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку з чим не має змоги забезпечити себе та дитину. Таким чином, позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 29.10.2019 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 28.11.2019 року до канцелярії суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву, в яких він позовні вимоги не визнав та просив зупинити провадження у справі до його прибуття з відрядження. Ухвалою суду від 18.12.2019 року відповідачу відмовлено у зупиненні провадження у справі. Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, надав письмові заперечення проти задоволення позовних вимог. Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] , 17.11.2018 року сторони уклали шлюб, про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області зроблено актовий запис №770. Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дитина, [PERSON] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №22, виданою ОСББ «Чорноморський-2» від 28.08.2019 року. Відповідач є військовослужбовцем, мешкає окремо від дитини. Згідно копії квитанції, наданої [PERSON] до заперечень, ним одноразово було здійснено матеріальну допомогу у розмірі 3500 грн. на утримання доньки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов`язок щодо утримання дітей рівноцінно, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, а саме, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає в тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є військослужбовцем, ним не надано доказів, що його стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536,80 грн..

Outcome: partial