overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

04 грудня 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 4 625,62 грн., судові витрати у розмірі 1 762 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 червня 2016 року на перехресті вул.. Дегтярівській, 43/5 в м. Київ відбулась ДТП, за участю автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Lanos», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Вказана пригода відбулася з вини [PERSON] У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП не була застрахована, МТСБУ здійснило виплату [PERSON] у розмірі 4025,62 грн., а також витрачено 600 грн. за послуги суб'єкта оціночної діяльності. За таких обставин, позивач набув право регресної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, на підставі чого позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до позову подав заяву про розгляд справи без участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, з підстав, що викладені у ній. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 04 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим,, що 21 серпня 2013 року уклав шлюб із відповідачем. 15 грудня 2013 року в них народилася донька [PERSON] Маркіна. Спільне сімейне життя не склалося, фактичні подружні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають більше року окремо. Можливості зберегти сімю немає, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20 грудня 2018 провадження в справі відкрито та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в Озерцівській сільській раді Ківерцівського району, актовий запис №10, що стверджується свідоцтвом про одруження серія 1-ЕГ № 084280 (а.с. 4). У сторін 06 лютого 2014 року народилася донька [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~не підтримують\~подружніх стосунків,\~не ведуть\~спільного господарства,\~спільна дитина\~проживає із\~позивачем,сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

04 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16 вересня 1995 року. Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та обов`язки та нездатністю підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинилися більше 18 років назад. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. 13 червня 2019 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 06.08.2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1995 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів громадського стану Радянського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис - № 458 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач при подачі був звільнений від сплати судового збору, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

04 грудня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 06.07.2013, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони у підготовче судове засідання не з'явились, надійшли заяви з проханням провести судове засідання у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2013, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

04 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що в квітні 2019 року помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Зазначає, що в його свідоцтві про народження у графі батько вказано « [PERSON] ». В свідоцтві про смерть останнього вже зазначено [PERSON] . На даний час встановлення факту того, що [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно був батьком [PERSON] необхідно для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, свої вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Сумської районної державної нотаріальної контори до суду не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 9) та після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем після його смерті є заявник по справі [PERSON] , оскільки відповідно до заповіту, посвідченого 25 квітня 2000 року секретарем Луциківської сільської ради Білопільського району, [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 10). Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та заявником підтверджується: Свідоцтвом про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] , в якому в графі батько вказано: [PERSON] (а.с. 7); Свідоцтвом про народження [PERSON] ( рус ) серії [NUMBER] від 14 грудня 1979 року (а.с. 8). Встановлення факту родинних відносин між померлим [PERSON] та заявником необхідне для розпорядження останнім спадковим майном, оскільки постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 жовтня 2019 року йому було відмовлено в оформленні спадкових прав. Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити і встановити факт родинних відносин про те, що: [PERSON] , який помер [INFO] дійсно був батьком [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

04 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про визнання її матері [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення опіки та призначення її опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявником зазначено, що [PERSON] хворіє на стійке хронічне психічне захворювання та потребує постійного стороннього догляду. Про неї піклується заявник, яка створила їй належні умови для проживання та матеріальне забезпечення, в зв`язку з чим просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 06 грудня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 28 січня 2020 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження. Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричної експертизи. В судове засідання заявник не з`явилась, представник заявника [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи - Масівецька сільська рада Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив та надав суду подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном над її матір`ю. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв`язку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 352 від 18 червня 2020 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу та стабільним апато-абулічним дефектом, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконання нею опікунських обов`язків щодо її матері - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

04 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 05 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №559. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 листопада 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №559 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

04 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 05 квітня 2014 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №117. В обґрунтування позову зазначила, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Ухвалою судді від 23 грудня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Позивачка надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав заяву, в якій зазначив, що визнає позов і просить розірвати шлюб. Справу просить розглянути за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 05 квітня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №117, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). В цьому шлюбі [INFO] народився [PERSON] (а.с.10). Як вказує позивач у позові, і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання неповнолітнього [PERSON] з матір`ю та щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, тому судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

04 грудня 2019 року до Ленінського районного суду м.Полтави з Октябрського районного суду м.Полтави надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради до [PERSON] про стягнення державних коштів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до суду не з`явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що згідно з ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року та «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми», затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 27.12.2001 року № 1751, на підставі заяви [PERSON] від 18.08.2014 року та наданих нею документів, було з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , являється одинокою матір`ю та на її утриманні перебуває донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Управління про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 19.08.2014 року [PERSON] було призначено допомогу з 01.08.2014 року по 31.01.2015 року в сумі 309,60 грн. на місяць, з 01.02.2015 року по 04.08.2020 року в сумі 309,60 грн. на місяць, з 01.08.2020 року по 31.02.2032 року в сумі 385,80 грн. на місяць. В подальшому призначена допомога перераховувалася. Управлінням була проведена перевірка достовірності та повноти інформації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за державною соціальною допомогою. 05.11.2018 року комісія по призначенню державних допомог Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, розглянувши особову справу отримувача допомоги на дітей одиноким матерям, встановила, що у зв`язку з виявленням факту надання недостовірної інформації про доходи у виді заробітної плати, виникла переплата допомоги у період з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року у сумі 5516,35 грн. Комісія вирішила утримувати переплату допомоги у повному обсязі шляхом утримання по 20% від суми належної до виплати. З урахуванням утриманих коштів, сума переплати становить 5 487,63 грн. 27.03.2019 р. за № 05-2526, 13.05.2019 року за №05-3677, 10.09.2019 року за №13-7250 відповідачу було направлено повідомлення про повернення сплачених коштів, але до теперішнього часу кошти не повернуті. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved