overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

03 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у зв'язку з продовженням навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28 липня 1994 року згідно актового запису №162. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. З вересня 2010 року син навчається у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут». Строк навчання закінчується [INFO] року. Оплату за проживання у гуртожитку, харчування здійснює позивачка, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на навчання сина. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на весь час навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що у відповідача на утриманні є повнолітній син від другого шлюбу, який також навчається на денному відділенні, не заперечував проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини заробітку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 28 липня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області за актовим записом №162, серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки № 919 від 01.09.2014 року [PERSON] є студентом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» 5-го курсу денного відділення (а.с. 8). Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою [PERSON]. Від шлюбу має сина - [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] навчається на денному відділенні КНУТД і також потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивачки належать аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька або ж в твердій грошовій сумі. В силу ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

03 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на вступ до шлюбу, вказавши, що вона народилась [INFO], та тривалий час знаходиться фактично у шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO], чекає від нього дитину. Він та вона бажають створити повноцінну сім'ю та одружитися, зареєструвати батьком дитини [PERSON] За вирішенням цього питання вона звернулась до відділу органів РАЦС, але їй було відмовлено, оскільки вона не досягла повноліття і їй було рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні заявниця повністю підтримала заявлені вимоги і їх підстави, вказані в заяві. Заінтересована особа [PERSON] суду пояснив, що він є батьком заявниці, підтвердив, що його дочка тривалий час знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і просив надати його дочці право на вступ до шлюбу до досягнення нею повноліття. Заінтересована особа [PERSON] підтримав заявлені вимоги, повідомив, що бажає одружитися із заявницею, дає свою згоду на це і що заявниця чекає від нього дитину. Представник органу опіки та піклування Тарасова О.В. не заперечувала проти надання заявниці права на шлюб. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO], що підтверджується паспортом [NUMBER], виданим 11 липня 2013 року Костянтинівським МВ ГУДМС України в Донецькій області (а.с.4-6). Тривалий час у заявниця співмешкає разом з [PERSON], [INFO]. Заявниця вагітна, перебуває на обліку в зв'язку з вагітністю в жіночій консультації ЦРЛ м.Костянтинівки з 11 серпня 2014 року, що підтверджується довідкою № 15 від 29 серпня 2014 року (а.с.3). [PERSON] підтвердив, що заявниця чекає дитину від нього і не проти одружитися з нею. Батько неповнолітньої [PERSON] не заперечує проти надання дочці права на вступ до шлюбу. Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки не суперечитимуть моральним засадам суспільства, сприятимуть узаконенню фактичних шлюбних відносин, що склалися, створенню повноцінної сім'ї. На підставі визначеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

03 вересня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зареєструвала з ним шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя між ними не склалося, втратили взаємні почуття один до одного, а тому спільне їх проживання як подружжя є неможливим. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, оскільки в наданий судом строк з дружиною не примирився. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 08 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1398. Під час перебування сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, з вересня 2014 року проживають окремо, в строк, який надавався ухвалою суду від 30 вересня 2014 року для примирення, подружжя не примирилося, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх малолітньої дочки [PERSON], яка залишилася проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

03 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 14 грудня 1985 року, який зареєстровано Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 14. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки між ними припинені з 2003 року. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти не можливо, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб в добровільному порядку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в позові просила суд розглянути справу в її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 14 грудня 1985 року, який зареєстровано Висун-ською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 14. (а.с.12). Сторони припинили сумісне проживання з 2003 року, спільного господарства не ведуть. В добровільному порядку відповідач відмовляється розірвати шлюб. Позивачка вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтере-сам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

03 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 06 серпня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 264. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з квітня 2014 року не підтримують шлюбні відносини, в зв'язку із сварками, непорозуміннями, різними поглядами на життя, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. Між нею та чоловіком досягнута згода щодо майна, а також місця проживання дитини. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 06 серпня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 264, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з квітня 2014 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

03 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 16 липня 2011 року у Виконавчому комітеті Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 08. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з травня 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарства, в зв'язку із непорозуміннями, сварками, різницею характерів, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 16 липня 2011 року у Виконавчому комітеті Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 08, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом надавався сторонам строк доля примирення, але, позивач наполягала на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з травня 2014 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

03 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28 серпня 2004 року у Воробіївській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя між ними не склалося, відповідач проявляє до неї неповагу, вчиняє сімейні сварки, протягом останніх трьох місяців проживають окремо один від одного, а тому збереження шлюбу є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, пояснила, що в наданий судом строк з відповідачем не примирилися, просила шлюб розірвати і при розірванні шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 28 серпня 2004 року у Воробіївській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 7. Під час перебування сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з батьком, відповідачем по справі, в с.Воробіївка Білогірського району Хмельницької області. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, з липня 2014 року проживають окремо в різних населених пунктах, в строк, який надавався ухвалою суду від 29 вересня 2014 року для примирення, подружжя не примирилося, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

03 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 10 вересня 2011 року у Виконавчому комітеті Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 32. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає в заяві, що вона та відповідач не підтримують шлюбні відносини дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим. потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 16 частини заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку - до [INFO] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, надані позивачкою докази, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з наступного Судом встановлено, що 10 вересня 2011 року у Виконавчому комітеті Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 32, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини, дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, що не заперечувалося відповідачем. У відповідності до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають в шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 ст. 84 цього Кодексу. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивачка перебуває у відпустці до досягнення дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, ним не надано доказів наявності на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, а також наявність на утриманні відповідача дитини, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дружини повинен складати 16 частку доходів відповідача, в зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

03 вересня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про скасування реєстрації. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS], де зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З [PERSON] та [PERSON] з позивачем спільно не проживають біля чотирьох років, а [PERSON] проживає у власному будинку. Скасовувати власну реєстрацію останні добровільно не хочуть, що створює перешкоди позивачу для повного володіння, розпорядження і користування належною власністю. [PERSON] просить суд скасувати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] реєстрацію в житловому будинку по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги. Відмовився від скасування реєстрації в його домоволодінні [PERSON] та [PERSON]. На задоволенні іншої частини позовних вимог наполягав. Згідний на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У судове засідання представник відповідача головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають. Суд, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті дійшов висновку, що змінені позовні вимоги [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зі свідоцтва про право на власність на домоволодіння, виданого на підставі рішення Межівської районної ради народних депутатів №17 від 19 квітня 1989 року вбачається, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] (а.с.8). Факт реєстрації як [PERSON], так і [PERSON] та [PERSON] у вказаному вище житловому будинку підтверджується довідкою виконкому Новопапвлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, виданої 23 травня 2014 року №1041 (а.с.13). Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] своїми діями створює перешкоди для законного власника будинку у володінні, користуванні та розпорядження майном, тому є підстави для зняття останньої з реєстрації. В силу ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає заяву обґрунтованою, а також доведені ті обставини, на які позивач посилалась, як на підставу своїх вимог. В силу статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved