Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

02.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що від укладеного 16.10.1997 року шлюбу із відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2012 року шлюбні відносини сторони не підтримують. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітнього сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Позивач зауважила, що доходи відповідача дають змогу останньому сплачувати аліменти в заявленому обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Вказав, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі. Заслухавши пояснення позивача, її представника, та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.10.1997 року сторони уклали шлюб, від якого мають двох дітей, в тому числі неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього, згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з матір'ю в орендованій квартирі та знаходиться на її утриманні. Неповнолітній [PERSON] хворіє, що підтверджується медичними документами. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 1.01.2019 року становить 2027 грн. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, позивач потребує матеріальної допомоги, вік дитини, стан здоров'я дитина, яка хворіє, виходячи з мінімальних потреб дитини та її належного забезпечення, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно з дати пред'явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81,141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved