Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

02 червня 2014 року в Рівненський міський суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції за актовим записом №1499, залишення сина [PERSON], [INFO] на проживанні з матір'ю та стягнення на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 1000,00 грн. В позовній заяві позивач вказала, що 30 вересня 2009 року зареєстровано шлюб з відповідачем [PERSON] відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції за актовим записом №1499. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], 14.09.2009 року. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. В останній час відносини між ними значно погіршилися . Відповідач проявляв до неї неповагу, при її спробах поспілкуватися - постійно ігнорував та не розмовляв з нею. Систематично приходив додому пізно , при цьому ніяк не пояснював такі свої дії. При її спробах вияснити дані ситуації виникали конфлікти. Крім того зазначає, , що відповідач постійно зловживав спиртними напоями , у зв'язку із чим з ініціативи відповідача постійно виникали сварки, непорозуміння . Внаслідок цих дій відповідачем неодноразово здійснювалися спроби застосування до неї фізичного насильства. За час спільного проживання відповідач застосовував до неї насильство. Крім того зазначає, що матеріально ні дитину ні свою сім'ю на належному рівні не забезпечує. Всі спроби щодо примирення не принесли позитивних результатів, оскільки вони втратили повагу один до одного, почуття любові та порозуміння і подальше спільне життя для них обох є неприпустимим, та таким , що суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дочки. Також зазначає, що, відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості саму утримувати сина , тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина. А також стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позові. Суду пояснила, що примирення та збереження сім'ї, яка остаточно розпалась, неможливим, наполягає на розірванні шлюбу. Просить сина залишити на проживанні з нею, а також стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., а також стягнути судові витрати по справі, та після реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти задоволення позову. Оцінюючи пояснення сторін, досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 2009 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції про що зроблено актовий запис №1499. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] , що стверджується оглянутим та дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.09.2009 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Сукупністю досліджених в справі доказів встановлено, що через відсутність взаєморозуміння між сторонами та відмінність поглядів на життя спільне сімейне життя не склалося. На даний час ведення між ними спільного господарства припинено, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони прийшли до остаточного висновку про неможливість збереження сім'ї. За таких обставин, примирення вважається неможливим, перебування у шлюбі суперечать інтересам сторін, інтересам неповнолітньої дитини, що, у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Вимоги в частині залишення сина на проживанні матері також підлягають до задоволення. Крім того, добровільної угоди між сторони про сплату аліментів на утримання дитини не досягнуто. У відповідності, до ст. 180 СК України, обов'язок батьків утримувати дитину батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення із відповідача, з урахування викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, відповідно до ст. ст. 180, 181, 184, 191, 75,79 СК України. Крім того, враховуючи встановлені судом, відповідно до ст. 182 СК України, обставини, відсутність доказів поважних причин, які перешкоджають відповідачу забезпечити прибуток для сплати аліментів на утримання дитини, визнання позову відповідачем, вважає доцільним задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на сина [PERSON] в розмірі по 1000,00 грн., у зв'язку з чим законні права та інтереси дитини будуть враховані, а права та інтереси відповідача і позивача не порушуються. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до положень ст.367 ЦПК України, стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного, ст.ст.104,105,110,112,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: approved