Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~04.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 17.05.2016 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 17642,61 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з «1» по «25» число кожного місяця. \~ \~ \~ \~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір , що підтверджується підписом у заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, станом на 05.04.2017 року має заборгованість в сумі 23001,60 гр., яка складається з: 16344,73 грн. заборгованість за кредитом; 2038,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3922,68 грн. заборгованість за пенею та комісією; 695,69 грн. штраф. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по справі. \~ \~ \~ \~16.06.2017 року заочним рішенням суду позовні вимоги задоволено частково. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 22305,91 гр., яка складається з: 16344,73 грн. заборгованість за кредитом; 20 38,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3922,68 грн. заборгованість за пенею та комісією; судовий збір в сумі 1600,00 гр., всього в сумі 23905,91 гр. В іншій частині позову відмовлено. \~ \~ \~ \~02.12.2020 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про перегляд заочного рішення суду та поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2017 року, яка 02.12.2020 року ухвалою суду залишена без руху та відповідачу [PERSON] надано строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду. \~ \~ \~ \~29.01.2021 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про перегляд заочного рішення суду та поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16.06.2017 року з усуненими недоліками. \~ \~ \~ \~30.03.2021 року АТ КБ «Приват Банк» подано відзив на заяву про перегляд заочного рішення, в якому позивач просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що виходячи з матеріалів справи та протоколу судових засідань відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, від нього не надходило жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду даної справи. Також відповідачем [PERSON] не надано належних доказів , що мають істотне значення для скасування заочного рішення. Відповідач підписанням Генеральної угоди приєнався до Умов та Правил надання банківських послуг, Угода разом з Умовами та Тарифами є кредитним договором. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору. Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. \~ \~ \~ \~30.03.2021 року ухвалою суду поновлено [PERSON] строк подання заяви про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду на 10-30 год. 29 квітня 2021 року. \~ \~ \~ \~29.04.2021 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому посилається на те, що 26.03.2021 року вона отримала позовну заяву АТ КБ «Приват Банк» від 21.04.2017 року про стягнення заборгованості. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості станом на 05.04.2017 року за Генеральною угодою б/н від 17.05.2016 року, укладеною між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] , в сумі 23001,60 грн. та судового збору. Позовні вимоги вона не визнає та пояснює, що 24.09.2013 року на підставі її заяви у Апостолівському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» вона отримала дебетову платіжну картку для здійснення безготівкових розрахунків у національній валюті України. Жодних кредитних карток вона не отримувала. На підтвердження існування основного зобов`язання банком не надано до суду оригіналу кредитного договору, а надано лише копію анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24.09.2013 року. Анкета заява містить лише її персональні дані та її підпис, однак у розділі щодо конкретного виду отримуваних банківських послуг відмітка відсутня. У розділі про бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою відомості також відсутні. Розрахунок заборгованості за період з 17.05.2016 року по 05.04.2017 року не містить номеру основної картки і рахунку. В наданому позивачем розрахунку заборгованості відсутні дані про те, за якою карткою зроблено розрахунок. Розрахунок заборгованості наданий банком не є документом, що підтверджує факт зарахування кредитних коштів на картковий рахунок та наявність кредитної заборгованості. Позивачем не надано належного розрахунку заборгованості, не надано довідку кредитора про видачу картки, не надано витяг з рахунку про рух коштів, також позивачем не надано підписаних нею Умов та Правил надання банківських послуг. Умови та Правила банківських послуг, на які посилається позивач як на умови кредитного договору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджено, що саме з такими Умовами вона була ознайомлена. Отже, надані позивачем документи не свідчать про існування між сторонами кредитних зобов`язань. Жодних належних та допустимих доказів факту підписання нею кредитного договору, надання їй кредиту у готівковій чи безготівковій формі, отримання кредитної картки та відкриття карткового рахунку, а також факту користування нею кредитними коштами АТ КБ «ПриватБанк» не надало. Відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим. Розмір нарахованих сум не підтверджений належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 29.04.2021 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов про встановлення нікчемності правочину без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, в обгрунтування якого посилається на те, що 26.03.2021 року вона отримала позовну заяву АТ КБ «Приват Банк» від 21.04.2017 року про стягнення заборгованості. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості станом на 05.04.2017 року за Генеральною угодою б/н від 17.05.2016 року, укладеною між ПАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] в сумі 23001,60 грн., яка складається з: 16344,73 грн. заборгованість за кредитом; 2038,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3922,68 грн. заборгованість за пенею та комісією; 695,69 грн. штраф. Позивач просить стягнути з неї заборгованість та судові витрати у розмірі 1600 грн. \~ \~ \~ \~ Вважає безпідставними твердження позивача стосовно того, що своїм підписом у Анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24.09.2013 року вона підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.05.2016 року разом з запропонованими банком Умовами та правилами, Тарифами складають між ними Кредитний договір. Анкета заява була підписана нею заздалегідь до укладення Генеральної угоди 24.09.2013 року та стосується правовідносин з надання банківських послуг зі здійснення за допомогою платіжного інструменту готівкових та безготівкових розрахунків у національній валюті України. Вона не містить звернення до банку про надання їй у користування кредитних коштів, а також відомостей про те, що кредитні кошти можуть бути надані у майбутньому. Анкета заява від 24.09.2013 року та Генеральна угода від 17.05.2016 року не складають і не можуть складати між нею та позивачем кредитного договору. Правочин, зовнішньою формою якого є Генеральна угода, є недійсним у зв`язку з нікчемністю з таких підстав: Генеральна угода підписана нею власноруч, однак зі сторони ПриватБанку його представником головою Правління ПриватБанку Дубілетом А.В. власноруч угода не підписана, натомість використано факсимільне відтворення підпису, а відбиток печатки відтворено технічними друкованими засобами. \~ \~ \~ \~Вимоги до письмової форми правочину встановлені у статті 207 ЦК України. Отже, використання факсимільного відтворення підпису на договорі можливе лише за умов: якщо для конкретного випадку це прямо передбачено законом чи іншим актом цивільного законодавства, або існує письмова згода сторін на використання факсиміле, в якій відображені зразки такого факсимільного відтворення підпису. Без такої згоди генеральна угода не може вважатись такою, що містить підписи обох сторін, вимоги щодо письмової форми правочину не дотримані, тому генеральна угода є нікчемною. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, не надав суду підтвердження, що при підписанні Генеральної угоди від 17.05.2016 року вона надала письмову згоду на використання банком факсимільного відтворення підпису, як того вимагає ст. 207 ЦК України. За таких обставин банком не дотримано вимоги ч. 2 ст. 207 ЦК України щодо письмової форми правочину. Відтак, правочин є нікчемним через недотримання письмової форми. Просить встановити, що Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт від 17.05. 2016 року, яка укладена між ПАТ КБ «ПриватБанк» та нею - [PERSON] , є нікчемною. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29.04.2021 року зустрічний позов [PERSON] прийнято до розгляду, об`єднано в одне провадження з первісним позовом та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 08.07.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~За заявою представника позивача справу розглянуто без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання зустрічного позову. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 24.09.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. \~ \~ \~ \~17.05.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов укладеної угоди сторони погодили зменшити розмір заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: зменшити проценти на суму 676,04 грн., комісію на 28,25 грн. Заборгованість з дати підписання угоди складає 18608,62 грн., дата погашення заборгованості 31.05.2019 року (п.п.1.1.1,1.1.2). \~ \~ \~ \~Відповідно до пунктів 2.1,2.3,2.5,2.7,2.8 вищевказаної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 17642,62 грн. на строк 36 місяців з 17.05.2016 року по 31.05.2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 17642,62 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в строк, зазначений в заяві, з 1 по 25 число кожного місяця. Для надання послуг банк надає позичальнику платіжну картку згідно п.2.1 Генеральної угоди. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов і правил. Датою укладення кредитного договору є дата підписання Генеральної угоди. При порушенні позичальником зобов`язань з погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочення. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди позичальник зобов`язується сплатити штраф в розмірі 704,29 грн. у разі порушення строку погашення заборгованості, яка є простроченою, починаючи з 32 дня порушення. \~ \~ \~ \~Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 05.04.2017 року становить 23001,60 гр., яка складається з: 16344,73 грн. заборгованість за кредитом; 2038,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3922,68 грн. заборгованість за пенею та комісією; 695,69 грн. штраф. Розрахунок в частині заборгованості за кредитом, процентами, штрафу відповідач не спростувала належними та достовірними доказами відповідно до вимог ст.ст.76-81 ЦПК України, тому суд приймає його за основу суми боргу. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, процентів, штрафу, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за пенею та комісією в сумі 3922,68 грн. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, атверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку та Генеральну угоду, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати неустойки (пені), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України,\~за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24.09.2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (04.05.2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату і розмір комісії та пені за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24.09.2013 року шляхом підписання заяви-анкети, а також як частину Генеральної угоди, укладеної 17.05.2016 року. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати пені та комісії за користування кредитними коштами. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»,\~щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. \~ \~ \~ \~Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався сплачувати кредит, проценти за користування кредитом кожного місяця, а також штраф у разі прострочення погашення заборгованості. Також судом встановлено, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору, що є підставою для стягнення заборгованості за вищезазначеними кредитним договором з відповідача, а також процентів за користування кредитом та штрафу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3922,68 грн. слід відмовити, оскільки вимоги в даній частині не доведені позивачем належними та допустимими доказами. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 1327,14 грн. на користь позивача, який було сплачено при подачі позовної заяви до суду, пропорційно до задоволених вимог. \~ \~ \~ \~Заперечуючи проти позову, відповідач зазначила, що позивачем не надано докази на підтвердження існування кредитних відносин з позивачем, надання їй кредиту, відкриття карткового рахунку, факту користування нею кредитними коштами. \~ \~ \~ \~Вказані доводи відповідача суд відхиляє як неспроможні, оскільки факт укладення кредитного договору, Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості відповідача підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі оглянутою в судовому засіданні Генеральною угодою від 17.05.2016 року, яка була витребувана судом за клопотанням відповідача; крім того, випискою по рахунку на ім.»я [PERSON] підтверджується факт відкриття карткового рахунку відповідачу № [NUMBER] , при цьому зі вказаної виписки вбачається, що відповідач у червні-серпні 2016 року, тобто після укладення Генеральної угоди 17.05.2016 року, здійснювала погашення заборгованості шляхом перерахування коштів на вказаний картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, в обґрунтування зустрічного позову відповідач вказує, що Генеральна угода, укладена між нею та позивачем про реструктуризацію заборгованості від 17.05.2016 року, є нікчемною, оскільки представником банку [PERSON] вказана Генеральна угода не підписана власноруч, а використано факсимільне відтворення підпису, крім того, відбиток печатки відтворено технічними друкованими засобами. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1.8 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.05.2016 року, укладеної між сторонами у справі, при укладенні Генеральної угоди банк використовує факсимільне відтворення підпису Голови Правління Банку, а також відтворення відтиску печатки банку технічними друкованими пристроями. \~ \~ \~ \~Таким чином, сторони узгодили використання ПАТ КБ «ПриватБанк» факсимільного відтворення підпису представника банку під час укладення вказаної угоди, а також узгодили відтворення відтиску печатки банку технічними друкованими пристроями, що свідчить про дотримання сторонами вимог ч.3 ст.207 ЦК України. \~ \~ \~ \~Вказана Генеральна угода підписана відповідачем [PERSON] , що не оспорює відповідач. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного суд доходить висновку про безпідставність вимог відповідача, тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~Оскільки у задоволенні зустрічного позову відмовлено в зв`язку з його безпідставністю, тому відсутні підстави для розгляду заяви АТ КБ «ПриватБанк» про застосування наслідків пропуску позовної давності. \~ \~ \~ \~В зв`язку зі звільненням відповідача від сплати судового збору за подання зустрічного позову витрати по сплаті судового збору слід компенсувати за рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial