Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

03.09.2020\~ [PERSON] звернувся\~до Миргородського\~міськрайонного суду\~Полтавської області\~із вищезазначеним\~позовом, просив встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , яка померла [INFO] із [PERSON] , який помер [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з [INFO] по день його смерті [INFO] . Визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну ділянку, площею 2,3903 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Хомутецької сільської ради Миргородського району, що належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №0066709 від 14.07.2003, яке як спадщину [PERSON] , успадкувала після смерті останнього. В обгрунтування позову, який був уточнений 30 березня 2021 року, позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в [ADDRESS] із 01.01.2004 по день його смерті [INFO] . На момент смерті [PERSON] мав право власності на земельну ділянку відповідно до Державного акту серії ПЛ №066709 від 14.07.2003. Це право власності успадкувала [PERSON] , а після її смерті позивач [PERSON] на підставі заповіту. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували шлюб у органах ДРАЦС позивач не може оформити своє право на спадщину. В зв`язку з цим змушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 07 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Відповідно до розпорядження керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Іванко Л.С. від 18.12.2020 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді [PERSON] із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 17.12.2020 . Автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді Куцин В.М. для продовження розгляду даної цивільної справи. Ухвалою судді від 21.12.2020 прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року залучено до участі у справі співвідповідача Миргородську міську раду Полтавської області. Ухвалою суду від 09.04.2021 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачта адвокат Москаленко М.П. в судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив її задовольнити з підстав викладених в позові. Пояснив, що мати [PERSON] , [PERSON] проживала разом із [PERSON] без реєстрації шлюбу однією сім`єю більше 5 років у будинку матері в [ADDRESS] . У [PERSON] на території Хомутецької сільської ради був земельний пай. [PERSON] помер в 2010 році. Мати [PERSON] фактично успадкувала після смерті [PERSON] земельний пай, оскільки з ним проживала однією сім`єю. Мати померла в 2018 році. Після її смерті спадщину прийняв позивач, однак отримамати у спадщину земельтну ділянкуяка належала [PERSON] та яку фактично успадлкувала його мати не може тому і звернувся до суду з позовом. Представник відповідача Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача Миргородської міської ради Полтавської області в судовому засіданні, позовні вимоги визнав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні стверджувала, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом більше 10 років. Їй відомо, що у [PERSON] був земельний пай, який знаходиться в с. Хомутець, Миргородського району. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає поряд з будинком [PERSON] . З 1995-1996 років [PERSON] проживала разом з [PERSON] до дня його смерті. Вони разом тримали худобу, вели спільне господарство, все робили разом. Йому достовірно відомо, що у [PERSON] був пай, оскільки він допомагав привозити зерно, та розвантажувати його. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] це її сусіди. Вони жили разом з 1995 року в [ADDRESS] . Вели спільне господарство. [PERSON] помер в 2010 році, пізніше в 2018 році померла [PERSON] . Заслухавши представника позивача та представника відповідача, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21.03.2018 (а.с.9). Родинні відносини між [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, де в графі мати зазначена [PERSON] (а.с.12). За життя [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] із 01.01.2004 і до часу смерті [PERSON] 10.03.2010, що підтверджується довідкою наданою виконавчим комітетом Попівської сільської ради та витягами з погосподарських книг Попівської сільської ради за 1996-2000 роки, 2001-2005 роки, 2006-2010 роки, де зазначені в списку членів господарства в [ADDRESS] : голова [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , чоловік [PERSON] , беззаперечними твердженнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6, 86-92). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть від 11.03.2010, де зазначено що останній проживав в [ADDRESS] . Свідоцтво про смерть видано [PERSON] (а.с. 24). Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Реалізація права на спадщину [PERSON] за заповітом залежить від встановлення судом факту постійного проживання його матері разом із спадкодавцем [PERSON] не менше п`яти років до його смерті та відкриття спадщини, який має юридичне значення для позивача. Таким чином, факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується встановленими і дослідженими у справі доказами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На момент смерті [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Хомутецької сільської ради Миргородського району, що підтверджується державним актом серії ПЛ №066709 від 14.07.2003 та довідкою Головного управління Держгеокадасту у Полтавській області від 06.06.2019, (а.с.7,85). На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). За свого життя [PERSON] склала заповіт, в якому зробила розпорядження на випадок своєї смерті, згідно якого, все належне майно заповіла позивачу [PERSON] (а.с.29 зворот). На частину спадкового майна позивачу вже було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.35,36). Крім позивача, спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , є дочка [PERSON] , яка відповідно до заяви від 27.05.2018 відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с.143). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Наконечної Н.П. від 28.07.2020 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку та відсутності документа, що підтверджує їх родинні відносини (а.с. 11). Статтею 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України [PERSON] , у встановленому законом порядку, за свого життя набула право власності на земельну ділянку, розташованої на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, право власності на яку, мав [PERSON] , оскільки на момент смерті останнього проживала разом з ним однією сім`єю, а тому дане дана земельна ділянка входить до складу спадщини та може бути об`єктом спадкування. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved