Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

03.11.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка підписала 31.10.2016 року, а на пошту здала 01.11.2016 року і в якому просить розірвати шлюб, укладений нею з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) та на своє утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про шлюб від 23.05.2015 року, сторони зареєстрували шлюб 23.05.2015 року. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 25.12.2014 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Як пояснили сторони в судовому засіданні, вони сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що в свою чергу має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру.

Outcome: approved