Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

02 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності,\~тапросить визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнати за ним право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за вищевказаною адресою, та припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за вищевказаною адресою. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [PERSON] з [PERSON] перебували у шлюбі з 03 вересня 2005 року, який на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2021 року було розірвано. За час проживання у шлюбу та на момент його припинення, сторони придбали за спільні кошти майно, яке позивач вважає спільною сумісною власністю подружжя, зокрема: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] .. Однак при реєстрації права власності вищевказане майно було зареєстровано на дружину [PERSON] .. На звернення [PERSON] до [PERSON] в добровільному порядку поділити їх спільне майно нажите за час шлюбу, відповідачка не погоджується та уникає розподілу майна, тому позивач змушений був звернутися з даним позовом для захисту своїх прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2021 року по даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та вирішено питання про витребування доказів у справі. В судове засідання позивач не з`явився, проте від представника позивача - адвоката Кравчука В.М., до суду надійшло клопотання, яким просив розгляд справи здійснювати без участі його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до суду подала заяву, якою просить розгляд справи здійснювати без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2005 року, який було розірвано на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2021 року. В період перебування сторін у шлюбі, а саме 13 серпня 2019 року на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер: 1234, виданого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Голуб О.Є. було зареєстровано право власності на ім`я [PERSON] на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 70,2 кв.м., житлова площа 42,8 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] .. Таким чином, житловий будинок придбаний відповідачем за спільні з позивачем кошти під час перебування у шлюбі. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як передбачено ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у справі власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як передбачено ч.1, 3 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено статтею 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку нерухомого майна.

Outcome: approved