Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

03.07.2018 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 1000, 00 грн. аліментів щомісячно на утримання повнолітнього сина - [PERSON], який продовжує навчання в Національному авіаційному університеті четвертого рівня акредитації на факультеті інформаційних технологій з моменту подачі до суду та до 30 червня 2021 року. Свій позов позивач мотивує тим, що [INFO] у неї з відповідачем народився син - [PERSON]. Шлюб з відповідачем не реєстрували. Син позивачки [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання Національного авіаційного університету четвертого рівня акредитації, який навчається на факультеті інформаційних технологій. Син закінчує навчання 30.06.2021. Згідно договору 17-1/ОФ-1278 про навчання від 14.08.2017 позивач сплачує за навчання сина 7 980, 00 грн. за семестр, за рік вартість навчання складає 15 960, 00 грн. За проживання в гуртожитку позивачка щорічно виплачує 2200 грн.. Крім того, кожного місяця син позивача витрачає на харчування близько 1000, 00 грн., придбання одягу та взуття 1000, 00 грн., на проїзд з м. Києва до м. Шполи 1280, 00 грн., що складає: 320, 00 грн., за одну поїздку в обидві сторони х 4 = 1280,00 грн., та 500 грн., на придбання канцелярських приладів та відвідування бібліотеки, всього 3780,00 грн. Загальна вартість витрат, які позивачка несе на навчання сина [PERSON] складає 21 940, 00 грн., на рік. Вказані позивачкою витрати вона несу самостійно, без фінансової допомоги відповідача, що спонукає її до подачі даного позову до суду з вимогами про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.10.2018 було відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги викладені в позові підтримала повністю, просила провести засідання без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2000, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, [INFO] року народився [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 11.07.2000 внесений актовий запис №89. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). 10 вересня 2009 року між [PERSON], змінила прізвище, на «Задорожня» у зв'язку з реєстрацією шлюбу, із [PERSON], що підтверджується відміткою в паспорті позивача (а.с.6). Згідно з довідкою №291 від 07.05.2018, виданою Національним Авіаційним Університетом, Навчально - науковий Інститут Комп'ютерних Інформаційних Технологій, [PERSON], є студентом 1 курсу, денної форми навчання факультету Навчально - наукового Інституту Комп'ютерних, Інформаційних Технологій. Термін навчання за освітнім рівнем бакалавр з 01.09.2017 року до 30.06.2021 (а.с.7). Згідно п.3.6 договору №17-1/ОФ-1278 про навчання від 14.08.2017 року, укладеного між Національним авіаційним університетом та [PERSON] третя особа - [PERSON], загальна вартість освітньої послуги з урахуванням кошторисної вартості наступних років навчання, складає 63 840,00 гривень. Згідно п.3.2 Договору, вартість навчання за один навчальний семестр становить 7980,00 грн. У відповідності до п.3.3. даного договору, вартість навчання за один навчальний семестр відповідає вартості 5 - ти календарних місяців з оплатою 1596, 00 грн., на місяць крім випадків визначених п.3.4. Договору. Згідно п.3.5 договору, термін навчання складає 4 роки 0 місяців. (а.с.22). Квитанцією № 31 від 11.08.2017 року, підтверджується оплата за навчання, за 1 курс 1 семестр, сума 7980,00 грн., платник [PERSON], (а.с.11). Квитанцією № 20 від 01.02.2018 року, підтверджується оплата за навчання, за 1 курс 2 семестр, сума 7980,00 грн., платник [PERSON], (а.с.12). Згідно квитанції № Т1715 загальна сума за проживання в гуртожитку №11 кімната №622б за 01.02.18 -30.06.18 року становить 2200,00 грн. (а.с.10). Згідно чеків від 06.05.18 № 579489, від 01.05.18 року № 575716, від 13.05.18, № 579573, вартість проїзду Шпола- Видубичі, м. Київ, становить 167,49 грн.(а.с.13,15). Фіскальні чеки, що підтверджують придбання продуктів харчування (а.с.14-17). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право повнолітніх дітей, які продовжують навчання, на матеріальне утримання від батьків на весь період навчання, але не більше як до 23-х років, а також обов'язок батьків надавати таке утримання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Аліментні зобов'язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6?1296цс15, при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно зі статтею 6 СК України дитиною визнається особа до досягнення нею повноліття. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачений главою 16 СК України. Позивачем надано докази, і суд приймає їх до уваги, що підтверджують понесені витрати позивача у зав'язку з навчанням сина, такі як, сплата вартості за навчання в розмірі 15 960,00 грн., в рік, та сплата за проживання в гуртожитку в розмірі 2200,00 грн., придбання також позивачем надані докази витрат: на проїзд, та придбання продуктів харчування, в той же час не підтверджено доказами витрати на придбання канцелярських товарів та відвідування бібліотеки розмірах зазначених в позовній заяві. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. СК України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Такий правовий висновок, міститься у рішенні Верховного Суду від 04.07.2018 року, справа № 308/13136/16-ц, предметом розгляду якої було питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Визначений розмір аліментів у сумі 1000,00 грн. щомісячно, є обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає потребам сина. При цьому судом враховується той факт, що відповідач є чоловіком працездатного віку, добровільно не бере участі в утриманні сина, інформації, що він з якихось причин не може здійснювати утримання сина не надав, як не надав інших доказів, що в нього на утриманні є інші діти, та особи за якими він здійснює догляд, чи які перебувають на його утриманні. Про свій стан здоров'я, та інші обставини, які мають значення для справи, інформації також не надав. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об'єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1000,00 грн., щомісячно підлягає до задоволення. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 350 грн. - оплата юристу за складання позовної заяви, суд зазначає таке. Згідно зі ст.133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст.131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.8. ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд встановив, що позивачем не було надано належних доказів, які б підтверджували надання йому правової допомоги адвокатом, так само не надано договору про надання правової допомоги, та не підтверджено сплату коштів за надання правової допомоги в розмірі, що зазначений в позовній заяві. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Проте в даному випадку, витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, оскільки відшкодування витрат юристу за надання правничої допомоги по складанню позовної заяви, не передбачено чинним законодавством. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн., на користь держави. На підставі ст. ст. 51, 131-2 Конституції України, ст.ст. 6, 179,181,182,185, 199, 200 СК України,

Outcome: approved