Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

02 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 04 серпня 2010 року помер батько її чоловіка - [PERSON].. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Івана Франка, № 33. Її чоловік та син спадкодавця [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 04 серпня 2010 року, але не встиг оформити спадщину належним чином. Позивач зазначила, що 11 грудня 2011 року помер її чоловік - [PERSON] У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після чоловіка, але, постановою нотаріуса від 08.07.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Івана Франка, № 33 після чоловіка -= [PERSON], померлого 11 грудня 2011 року, в звязку з тим, що нею не був представлений правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначений будинок. В звязку з наведеним. в позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. вул. Івана Франка, № 33, в порядку спадкування за законом після чоловіка - [PERSON], померлого 11 грудня 2011 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особа Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 червня 1955 року [PERSON] купив незакінчений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Будьоного, № 33, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріально. В наступному, рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області, вулиця Будьоного в м. Новомосковську була переіменована у вулицю [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будиноку літ.А жилою площею 41,8 кв.м., загальною площею 69,6 кв.м.; сіней літ.а; табуру літ.а1; погрібу; літньої кухні літ.Б; вбиральні літ.Г; сараю літ.В; гаражу літ.Д; оглядової ями; 1/2 колодязя - №1; 1/2 колодязя - №2; огорожі - №3; воріт - №4., що підтверджується технічним паспортом. Згідно даних технічного паспорта, всі будівлі та споруди буди побудовані в період 1958-1965 роки. Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після державної реєстрації таких прав. Судом встановлено, що за життя, [PERSON] не зареєстрував своє право власності на нерухоме майно. Встановлено, що [PERSON] помер 04 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. У відповідності до спадкової справи, відкритої Новомосковською державною нотаріальною конторою, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 04 серпня 2010 року звернувся син спадкодавця [PERSON], який вважається таким, що прийняв спадщину. але не оформив своїх спадкових прав. Судом встановлено, 11 грудня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно до спадкової справи, відкритої Новомосковською державною нотаріальною конторою, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 11 грудня 2011 року звернулася дружина спадкодавця позивач [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою нотаріуса від 08.07.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Івана Франка, № 33 після чоловіка -= [PERSON], померлого 11 грудня 2011 року, в звязку з тим, що нею не був представлений правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначений будинок. Як зазначалося вище, у відповідності до вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після державної реєстрації таких прав. В той же час, при визнанні права власності на нерухоме майно, збудоване до 5 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, відповідно якого, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, спадкоємець не зареєстрував право власності на нерухоме майна, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved