Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

04.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» Відокремлений підрозділ «Шахта Родинська», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Красноармійську Донецької області про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті трудового каліцтва посилаючись на те, що він тривалий час працює у вугільній промисловості і його загальний стаж складає 29 років, з яких 13 років 11 місяців за професією електрослюсар підземний. 19.12.2007 року він, працюючи електрослюсарем підземним на Державному підприємстві «Красноармійськвугілля» Відокремлений підрозділ «Шахта Родинська», під час виконання трудових обов'язків, одержав виробничу травму у виді забиття та здавлення грудної клітини, здавлення верхньої порожнистої вени; забій передньої черевної стінки, нирок, шийного та грудного відділень хребта; кровотеча з носа і лівого вуха; крововилив у склери очей; травматичний шок І-ІІ стадій; пневмоторакс зліва і з даною травмою тривалий час знаходився на лікуванні в Красноармійській ЦРЛ та Донецькій ОКТМО. 16.05.2008 року йому МСЕКом було встановлено 3 групу інвалідності та 45% втрати працездатності безстроково Він вважає, що у зв'язку з ушкодженням здоров'я, яке він зазнав внаслідок нещасного випадку 19.12.2007 року, у нього погіршилося здоров'я, що призвело до порушення особистих немайнових прав, порушена нормальна життєдіяльність, він втратив нормальні життєві зв'язки і це вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тому вважає, що йому спричинена моральна шкода, яку повинен сплатити відповідач у розмірі 70 000,00грн., заподіяної професійним каліцтвом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягав. Представник третьої особи відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Красноармійську Донецької області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, рішення по справі винести на розсуд суду. Представник відповідача у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач тривалий час працює у вугільній промисловості і його загальний стаж складає 29 років, з яких 13 років 11 місяців за професією електрослюсар підземний (а.с.9-13). 19.12.2007 року позивач, працюючи електрослюсарем підземним на Державному підприємстві «Красноармійськвугілля» Відокремлений підрозділ «Шахта Родинська» (а.с.13), під час виконання трудових обов'язків одержав виробничу травму у виді: забиття та здавлення грудної клітини, здавлення верхньої порожнистої вени; забій передньої черевної стінки, нирок, шийного та грудного відділень хребта; кровотеча з носа і лівого вуха; крововилив у склери очей; травматичний шок І-ІІ стадій; пневмоторакс зліва (а.с.16), про що було складено акт №8 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 29.12.2007 року (а.с.14-17) та акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 29.12.2007 року (а.с.18-22). З даною травмою позивач тривалий час знаходився на лікуванні в Красноармійській ЦРЛ та Донецькій ОКТМО (а.с.23-33). Після проходження курсу лікування рішенням МСЕК від 16.05.2008 року позивачу було встановлено 45% втрати професійної працездатності з 19.12.2007 року та ІІІ група інвалідності безстроково (а.с.34-34а). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України «Про охорону праці», а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику «внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв'язку з нещасним випадком на виробництві позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він був здоровою працездатною людиною, втратив 45% працездатності та йому встановлена ІІІ група інвалідності безстроково, у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. 19.12.2007 року позивач [PERSON] отримав виробничу травму внаслідок нещасного випадку на виробництві і при цьому мало місце не тільки порушення позивачем вимог «Інструкції про охорону праці», безпечному виконанню і поведінки в шахті електрослюсаря підземного, а також при цьому мала місце протиправність дій відповідача ДП «Красноармійськвугілля» ВП «Шахта Родинська» пов'язаних з порушенням Закону України «Про охорону праці», «Правил безпеки у вугільних шахтах», що стало причиною нещасного випадку (а.с. 17, 20-21). Вищезазначене законодавство, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов'язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров'я позивача, те, що професійна працездатність в зв'язку з нещасним випадком на виробництві втрачена на 45% та встановлена ІІІ група інвалідності безстроково, а також одержує щомісячні виплати Фонду соціального Страхування у зв'язку з одержаною травмою (а.с.41-43), суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості на користь позивача необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 14000,00 грн. Згідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» Відокремлений підрозділ «Шахта Родинська», на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору - в розмірі 243,60грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial