Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

03 березня 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13.01.2014 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу у цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №S014/03-03/145 від 14.03.2008, в рамках Генеральної Кредитної Угоди № S014/03-03/145 від 13.03.2008, позов задоволений та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитом у сумі 1 083 366,03грн. На даний час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена. Станом на 23.02.2016 за [PERSON] обліковується заборгованість по кредиту в сумі 1016560,15 грн. За користування коштами Відповідач щомісячно відповідно до умов вищевказаного кредитного договору повинен сплачувати відсотки в розмірі 16,5%. Таким чином у зв'язку з невиконанням рішення суду про стягнення суми кредитної заборгованості станом на 23.02.2016 банком нараховані відсотки по кредитному договору у загальній сумі 402 031,74 грн. за період з 01.10.2013 по 23.02.2016. Крім того відповідно до п.4.1.1 кредитного договору банком здійснено нарахування пені в розмірі 382 714,17 грн. з яких: пеня по кредиту - 195 190,57грн.; пеня по відсоткам - 187 523,60 грн.. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в сумі 787 745,91 грн. та судові витрати 11771,19 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими, оскільки передбачений Генеральною угодою строк дії договорів, а також самої Угоди закінчився з того часу, як позивач скористався своїм правом дострокового стягнення кредиту, надсілавши відповідне повідомлення відповідачу. Крім того, зауважила, що в зв'язку з невиконанням судового рішення відповідачем, позивач має право на звернення до суду з позовом про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних витрат і саме такий спосіб захисту прав позивача був би належним. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2014 року (а.с.30-31) встановлено, що 13.03.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого згідно статуту є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду № S014/03-03/140 відповідно до умов якої Банк зобов'язався надати [PERSON] кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у Кредитних договорах, укладених в рамках Угоди і які є невід'ємними її частинами. Пунктами 1.2, 1.3 Угоди визначено загальний розмір позичкової заборгованості, який не повинен перевищувати суми 1415000,00 гривень. Строк дії угоди 120 місяців. Відповідно до умов вказаної вище угоди 14.03.2008 року, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], укладено Кредитний договір № S014/03-03/145 відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти двома траншами: 1-й транш у сумі 660000,00 гривень та 2-й транш 755000,00 гривень, а всього 1415000,00 гривень, дата остаточного повернення Кредиту 12.03.2018 року, процентна ставка 16,5 % річних. Додатковими угодами № S014/03-03/141/1 від 20.03.2013 року та № S014/03-03/145/2 від 17.05.2013 року до кредитного договору сторони змінили деякі пункти Кредитного договору, зокрема п.1.9. передбачили право Банку пред'явити [PERSON] вимогу про дострокове погашення кредиту, окрім іншого також у разі прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох разів протягом останніх 12 місяців. Крім того сторони змінили графік погашення заборгованості за кредитом, відповідно до якого плата за користування Кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки, яка становить 16,5 % річних,а також передбачено, що за невиконання або неналежне виконання позичальником обов'язків, передбачених Договором, Позичальник на вимогу Кредитора сплачує неустойку у розмірі 0,5 % (але не менше 500 гривень) від суми Кредиту за кожне порушення обов'язку. Зазначені обставини встановлені. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Зазначеним вище рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.01.2014 з [PERSON] стягнута заборгованість за кредитним договором № S014/03-03/145 від 14.03.2008 року в сумі 1 083 366 (один мільйон вісімдесят три тисячі триста шістдесят шість) гривень 03 копійки (а.с.30-31). Як вбачається з довідки Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.05.2016 №9964/6, на виконанні відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №43756563 з виконання виконавчого листа №212/9037/13-ц від 13.01.2014 виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 1016560,15 грн. та станом на теперішній час боржником не надано жодного документального підтвердження про сплату боргу (а.с.62). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, з яким погоджується суд, заборгованість за відсотками за період з 01.10.2013 - 23.02.2016 складає 402 031,73 грн., пеня за тілом кредиту - 195 190,57 грн., пеня за відсотками - 187 523,60 грн. (а.с.26-29). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 536 ЦК України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 784 745,91 грн. Що стосується доводів представника відповідача про необґрунтованість позовних вимог в зв'язку із закінченням строку дії Генеральної угоди та укладених в її рамках договорів, суд відкидає їх з огляду на таке. Пункт 9.1 Генеральної кредитної угоди № S014/03-03/140 від 13 березня 2008 року передбачає дію цієї Угоди до повного виконання Позичальником зобов'язань (сплата позики, відсотків за користування, штрафів та пені) за всіма договорами, укладеними в рамках цієї Угоди. Пункт 9.2 цієї Угоди передбачає, що дана Угода також втрачає чинність на підставі письмового повідомлення Кредитора у випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань. Тобто діє дві умови, при яких Генеральна кредитна угода втрачає чинність. Судовим рішенням від 13 січня 2014 року, на яке посилається представник відповідача як на таке, яким встановлений факт надіслання 31 липня 2013 року позичальнику повідомлення-вимоги про виконання порушеного зобов'язання, було стягнуто заборгованість станом на 01.10.2013, тобто за межами, на думку представника відповідача, дії Угоди, однак вказане судове рішення набрало чинності і не було з цих підстав оскаржено відповідачем, таким чином цим рішенням встановлено правомірність звернення позивача і задоволені його позовні вимоги за період після надіслання відповідачеві повідомлення. Крім того, судом встановлено, що відповідач на час розгляду цієї справи не виконав свої зобов'язання перед позивачем в повному обсязі, як це передбачено умовами Угоди, не виконав судове рішення, а тому у суду є законні підстави для задоволення позовних вимог. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 11771,19 гривень (а.с. 1).

Outcome: approved