Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

03.05.2019 [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Заяву обґрунтовує тим, що в 2018 році померла її бабця [PERSON] , яка була зареєстрована в с.Головлі Славутського району, проте останні два роки до її смерті проживала з нею у м. Славута , та перебувала на її утриманні. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки та житлового будинку. Бажаючи прийняти спадщину після смерті [PERSON] , заявник звернулася до нотаріальної контори, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В зв`язку з наведеним просить суд встановити факт її постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. В судове засідання заявник, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи до суду не з`явилася. Представник заявника в судовому засіданні подану заяву підтримав та просить її задовольнити. Вказує, що встановлення даного факту потрібно заявниці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка все своє майно заповіла для [PERSON] . Представник заінтересованої особи Головлівська сільської ради Славутського району, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про смерть від 14.03.2018 серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Головлівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, [PERSON] померла [INFO] в м. Славута Хмельницької області (а.с.8). Згідно заповіту від 01.11.2011 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Головлівської сільської ради, [PERSON] все своє майно заповіла на користь [PERSON] (а.с.15). Відповіддю нотаріуса від 20.03.2019 №158/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.21). Згідно довідки Головлівської сільської ради Славутського району від 30.04.2019 №204 [PERSON] на день смерті - 11..032018 - була зареєстрована в с. Головлі Славутського району, але з 2016 року фактично проживала в своєї онуки [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.16). Наведене також узгоджується з даними акту обстеження по місцю проживання №3 від 18.03.2019, складеного головою квартального комітету [PERSON] (а.с.17). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник дійсно з 2016 року постійно проживала з бабою [PERSON] в м. Славута. Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то вона звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.п. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина перша ст.315 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем матиме юридичні наслідки, встановлення вказаного юридичного факту не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, заява [PERSON] є обґрунтованою, підтверджена дослідженими у справі доказами, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved