Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

03 серпня 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 18.10.2002 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №244/В за умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 3000,00 доларів США на термін до 17.10.2003 року, а відповідач зобов'язався у встановлений договором строк сплатити кредит та повернути відсотки за його використання шляхом щомісячної сплати грошових платежів. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 26.05.2016 р. виникла заборгованість, яка становить 3550,00 доларів США, що за офыцыйним курсом НБУ станом на 26.05.2016 року складає 89 140,50 грн, яка складається з 3000,00 доларів США - заборгованість за кредитом та 550,00 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача. Крім того просить покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий кур'єр», а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області ( на 15.09.2016 р., на 22.09.2016 р., на 12.10.2016 р., на 03.11.2016 р.). Причини неявки суду не повідомив. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено наступне. 14.10.2002 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений Договір №244/В про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки за умовами якого банк відкрив [PERSON] картрахунок та видав платіжну картку для використання її у якості засобу безготівкової оплати за товари (послуги), для перерахування засобів з картрахунку на рахунки інших осіб, для оплати за товари (послуги), придбання (отримання) яких здійснюється шляхом електронних пристроїв та/або Інтернет, а також як засіб для отримання готівкою грошових засобів в касах банків, фінансових установ, через банкомати, та здійснення інших операцій, передбачених домовленістю сторін (а.с.8). 18.10.2002 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору №244/В про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки від 14.10.2002 року про встановлення кредитного ліміту (далі - додаткова угода) за умовами якого банк здійснює кредитне обслуговування клієнта по картці, яке полягає у проведенні платежів поверх залишку на картковому рахунку, з метою чого банк встановлює кредит на картковий рахунок клієнта у розмірі 3000, 00 доларів США. Кредитний ліміт надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії (а.с.9). Відповідно до статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у зв'язку зі зміною типу банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до п.5 Додаткової угоди клієнт зобов'язаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредитному ліміту в кінці строку дії кредитного ліміту. Згідно з п.6 Додаткової угоди засоби для погашення заборгованості клієнт зобов'язаний в першу чергу направляти на погашення прострочених відсотків по кредитному ліміту, далі - відсотків по кредитному ліміту, далі - простроченої заборгованості по кредитному ліміту, потім на пролонгування заборгованості по кредитному ліміту, залишок суми - на погашення заборгованості по кредитному ліміту. Остаточне погашення заборгованості по кредитному ліміту клієнт зобов'язаний провести 17 жовтня 2003 року. Погашення процентів за кредитом згідно п.8 додаткової угоди здійснюється наступним чином: щомісячної сплати у строк до 25 числа кожного місяця. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON]. належно не виконував свої зобов'язання за Кредитним договором №244/В від 18.10.2002 року внаслідок чого станом на 26.05.2016 року утворилась заборгованість, яка становить 3 550,00 доларів США, що за офіційним курсом на дату розрахунку - 25,11 грн за 1 долар США становить 89 140,50 грн та складається з: 3000,00 дол США - сума заборгованості за кредитом; 550,00 дол США - сума заборгованості по відсоткам (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і Банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» . Ці нормативно- правові акти можуть бути застосовані при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом і не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені, штрафу. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №244/В від 18.10.2002 року в розмірі 3550,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.05.2016 року складає 89 140,50 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно оригіналу платіжного доручення №ВООО2В139Е від 02.06.2016 року позивачем при подачі позову позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 1378,00 грн (а.с.1). Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного, ст. 526, 533, 610-612, 625,628, 638, 1049, 1055 ЦК України,

Outcome: approved