Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

02.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з 11 серпня 2006 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач з березня 2016 року жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, доходів позивача не вистачає на утримання дитини. Дочка потребує матеріальної допомоги. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не зявилася, суду надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про час і місце засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» редакції № 2 від 12 січня 2017 року, причину неявки не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 серпня 2006 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне призвіще Фордуй) [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб, про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №015625, та зроблено відповідний актовий запис за №308 в Книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу сторони мають дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №131689, актовий запис за №3142. З березня 2016 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту, позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки на утримання дитини підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved