Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

02.12.2016 року до суду надійшла заява [PERSON] про визнання фізичної особи - [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказує, що з 04.12.1993 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу вони мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Родина мешкає в [ADDRESS]. В червні 2014 року у зв'язку з проведенням на території Краснолиманського району Донецької області активної фази антитерористичної операції [PERSON] виїхав на територію Російської Федерації, з того часу додому не повертався, остання телефонна розмова з ним відбулася у серпні 2014 року, про подальшу долю чоловіка заявниці нічого невідомо, засоби зв'язку з чоловіком відсутні, його місце знаходження невідоме. Заявниця повідомляє, що має на вихованні двох малолітніх дітей, через реєстрацію чоловіка у належному їй житловому будинку не має можливості оформити житлову субсидію, на теперішній час бажає розірвати шлюб із чоловіком, влаштовувати своє особисте життя та життя дітей, тому звернулась до суду із заявою про визнання свого чоловіка безвісно відсутнім. Заявниця [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом(а.с.39), однак для участі в судовому засіданні не прибула. Представник заявниці [PERSON] не прибула для участі в судовому засіданні, натомість надала до суду заяву, в якій подану заяву підтримала повністю та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності (а. с. 32,33). Лиманську міську раду Донецької області, яка представляє об'єднану територіальну громаду м. Лиман, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні міська рада свого представника не направила, до суду надана заяву про розгляд справи за відсутності такого представника (а.с.29,30); заперечень проти заяви висунуто не було. Лиманський МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні заінтересована особа свого представника не направила, до суду надана заяву про розгляд справи за відсутності такого представника (а.с.31); заперечень проти заяви висунуто не було. З огляду на це та відповідно до ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою. Дослідивши подані заявницею докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. [PERSON] та її чоловік [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 5-11,21,22). [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі з 04.12.1993 року (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 04.12.1993 року Коровоярською сільською радою Краснолиманського району Донецької області - а. с.12), від шлюбу подружжя має двох спільних малолітніх дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO] (а.с.13,14). Під час перебування в шлюбі заявницею [PERSON] було придбано у власність за договором купівлі - продажу від 17.11.2005 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] (а.с.18,19). Згідно з поясненнями заявниці її чоловік [PERSON] в червні 2014 року у зв'язку з проведенням на території Краснолиманського району Донецької області активної фази антитерористичної операції [PERSON] виїхав на територію Російської Федерації, з того часу додому не повертався, остання телефонна розмова з ним відбулася у серпні 2014 року, про подальшу долю чоловіка заявниці нічого невідомо. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області з-під контролю державної влади України, а також факт тимчасового перебування окремих населених пунктів Краснолиманського району Донецької області під контролем незаконних збройних формувань так званої «ДНР» у червні 2014 року. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованими твердження заявниці. Крім того, суд бере до уваги надану заявницею довідку ПП «Луч» від 30.11.2016 року № 39 про звільнення [PERSON] з роботи на вказаному підприємстві у червні 2014 року, копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] на ім'я [PERSON](а.с.16,17), що побічним чином підтверджують обставини, вказані заявницею. Комісією Лиманської міської ради при обстеженні побутових умов родини встановлено, що [PERSON]мешкав за адресою [ADDRESS], з червня 2014 року в будинку не проживає, впродовж останніх трьох років у місці проживання не з'являвся, не брав участі у вихованні та утриманні дітей, його фактичне місце проживання невідоме (акт від 30.11.2016 року, складений за участю сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] - а.с.15). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання фізичної особи є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; відомості про місце проживання вносяться, зокрема, до паспорта громадянина України. Згідно з домовою книгою домоволодіння за адресою [ADDRESS], [PERSON] зареєстрований саме у цьому житловому будинку з 23.11.2005 року (а. с.21-22). За змістом ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року за місцем її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається, зокрема, перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості. На підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку (ст. 44 ЦК України). За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою ґрунтується на законі і підлягає задоволенню, чоловіка заявниці - [PERSON] слід визнати безвісно відсутнім у визначеному місці проживання з 01.09.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved