overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

04.05.2016 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 09.08.2013 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження останньої, та який мешкає разом з позивачкою, знаходячись на її утриманні, що відповідачем не оспорюється. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідачем доказів наявності в нього інших утриманців, стану здоров'я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, при цьому, останнім заявлені позовні вимоги визнані, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 12.04.2016 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

04.05.2016 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 18.01.2014 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що у сторін різні характери та різні погляди на сімейне життя, у разі чого у родині постійні сварки, які негативно впливають на дитину, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові, відсутнє взаєморозуміння та довіра. Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав повністю, заперечень проти позву не надав, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

04.05.2016 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2012 року і 14.12.2012 року у них народилась донька [PERSON], а 13.10.2014 року у них народилась донька [PERSON]. Відповідач допомоги їй на утримання дітей, які проживають із нею, не надає. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просила розглядати в її відсутність, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій свідоцтв про народження видно, що [PERSON] народилась 14.12.2012 року, а [PERSON] народилась 13.10.2014 року і їх батьками являються [PERSON] та [PERSON], які зареєстрували шлюб 06.10.2012 року (а.с.4, 6, 5). Із довідки Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 04.05.2016 року видно, що з позивачкою разом мешкають доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 183 ч. ч. 1, 2 СК України передбачають, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

04.05.2016 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки Вікторії, що народилась 18.03.2008 року в твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, так як відповідач допомоги на утримання дитини не надає, працює без офіційного працевлаштування та регулярного заробітку не має. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 10.11.2007 року по 05.12.2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і 18.03.2008 року у них народилась донька Вікторія, яка після припинення шлюбних відносин проживає з позивачкою, а відповідач допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, а позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження (а.с.2) видно, що [PERSON] народилась 18.03.2008 року і її батьками являються [PERSON] та [PERSON], останній після розірвання шлюбу змінено прізвище на дошлюбне «Красуляк», що видно із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.12.2012 року (а.с.5). Із довідки виконкому Камянобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 27.04.2016 року видно, що з позивачкою разом мешкає і її донька Вікторія. Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 184 ч. 1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

04.05.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебувала у фактично шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного життя мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача 1/4 частину його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, встановлено, що від спільного проживання сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

04.05.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 10.09.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року. З 2011 року сторони припинили сімейні стосунки у зв*язку з різними поглядами та життя та виховання дітей. Діти проживають з позивачкою. Спору стосовно поділу майна подружжя та місця проживання дітей не має. Налагодити стосунки до теперішнього часу не можливо. Позивачка вважає, що подальше збереження сім*ї не можливо. В позові позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та не надавати строк для примирення, також просила розглядати справу без її участі. Належним чином викликаний відповідач через засоби масової інформації (газета «Запорізька правда» від 26.05.2016р.) до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд ухвалив слухати справу за відсутності представника позивача та відповідача по справі. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - свідоцтво про одруження (а.с.4) - свідоцтва про народження дітей (а.с.5,6,7) - копія паспорта позивачки (а.с.8-9) - довідка про місце реєстрації відповідача (а.с. 15) - копія оголошення в газеті (а.с. 23,24) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

04.05.2016 року ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 7493 грн. 06 коп. боргу за кредитним договором №Л68.188.14668 від 12.11.2012 року. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

04.05.2016 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ Краматорськтеплоенерго здійснювало поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам, які є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідачі не вносили плату за теплову енергію та гаряче водопостачання з 01.12.2010 року і станом на 01.08.2014 року у них утворилася заборгованість по оплаті в розмірі 4407,37грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить її стягнути на користь позивача. Крім того просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в сумі 1378,00грн. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав судові заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Вивчивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі постійно мешкають за адресою [ADDRESS], та є власниками. Правовідносини по позову регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Суд бере до уваги саме ці Правила, бо у термін за який позивач заявив позов діяли саме ці Правила. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник зобовязаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.12.2010 року по 01.08.2014 року заборгованість відповідачів складає 4407,37грн., яка підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

04.05.2016 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклав із ПАТ „АКЦЕНТ - БАНК кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у звязку із чим виникла заборгованість у сумі 37228,09 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 18.11.2011 року [PERSON] уклав із ПАТ „АКЦЕНТ - БАНК договір згідно якого отримав кредит у розмірі 15700,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 12.04.2016 р. має заборгованість у сумі 37228,09 грн, яка складається з наступного: заборгованості по кредиту 9845,23грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9,53 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 6066,69 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 19057,68 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1748,96 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 1378,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

04.05.2016р. цей позов заявлено до суду. 03.06.2016 року позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. У позовній заяві порушується питання про розірвання шлюбу між сторонами, який був укладений 21 травня 1994 року, так як шлюбні відносини припинилися, сторони проживають окремо, так як під час спільного проживання у сторін виникали сварки, непорозуміння. Крім цього, вони не підходять один одному за характером, що унеможливлює їхнє подальше сімейне життя. Відповідач для розгляду справи не з'явився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомив про причину неявки та не надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі доказів, що є в справі, ухваливши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд визнає, що позов слід задовільнити з таких підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 21 травня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). З'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати на підставі ст. 110, 112 СК України, які регулюють вказані правовідносини. Спору про майно сторони не мають. Від шлюбу є спільний повнолітній син [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

04.05.2017 позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 20.01.2001 він та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх трьох років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Мають суттєві розходження в поглядах на сімейні відносини, зокрема щодо виховання доньки. Також вони втратили всі фізичні та духовні зв'язки, почуття любові, поваги та взаємодопомоги, що, на думку позивача, негативно впливає на виховання дитини, а тому, подальше підтримання сімейних відносин немає сенсу. Питання щодо розподілу спільного майна та встановлення місця проживання дитини в позовній заяві не порушуються, т.я. з даних питань спори між сторонами не виникають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що, хоч вони і спільно проживають, проте їх сім'я фактично не існує. Відповідач проти позову заперечувала, наполягала на тому, що можливість збереження сім'ї ще не втрачена, водночас пояснила, що за час, наданий їм судом для примирення, стосунки між ними не змінилися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 20.01.2001 року, від якого вони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. В судовому засідання позивач підтвердив обставини, зазначені у позовній заяві, наполягав на тому, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, а їхні стосунки негативно впливають на виховання дитини. А тому подальші шлюбні відносини неможливі. Відповідач ці обставини не оспорювала, однак як вказано судом вище, вважала, що можливість збереження сім'ї ще не втрачена. Ухвалою суду від 31.07.2017 сторонам надано строк для примирення тривалістю три місяці. Як пояснив позивач за три місяці фактичні взаємини подружжя не змінилися. Крім того вказав, що на даний час подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дитини. Відповідач, в свою чергу також підтвердила, що за наданий їм судом час для примирення, стосунки між подружжям не змінились. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини справи, доводи сторін, а також і те, що за наданий судом подружжю час для примирення, їхні сімейні відносини не покращились, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки за фактичних обставин справи вбачається, що сім'я сторін розпалася, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З огляду на висновок суду про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved