Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

02.10.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою від 16.10.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження, призначено розгляд справи з повідомленням сторін. В обґрунтування пред`явлених вимог [PERSON] у позовній заяві зазначила, що 05.07.1997 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з [PERSON] припинені у травні 2020 року через несумісність характерів, у зв`язку з чим між подружжям постійно виникали сварки і скандали. Позивач і відповідач тривалий час спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору з приводу розподілу майна у позивача немає. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явилась. В позовній заяві висловила прохання розглядати справу у її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток (а.с.\~19, 25), повторно до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою позивача, висловленою у позовній заяві, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Судом під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 05.07.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану м.\~Єнакієве Донецької області, актовий запис №\~281 (а.с.\~8). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у травні 2020 року. Зі змісту позову випливає, що причинами припинення шлюбних відносин стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, у зв`язку з чим між подружжям постійно виникали сварки і скандали, що стало причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам та моральним принципам. Подружжя спільно не проживає, спільне господарство не веде, подружніх стосунків не підтримує з травня 2020 року. Позивач заявила про необхідність розірвання шлюбу, неможливість примирення між подружжям. Позивач у позові також зазначила, що спору з приводу розподілу спільного майна подружжя на теперішній час не має. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе, суперечить їх інтересам. За таких обставин є підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 840,80 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved