Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

04.03.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що вона 03.09.2014 року познайомилась з відповідачем [PERSON] . В січні 2015 року вона познайомила його зі своєю родиною. В березні 2015 року вони стали проживати сумісно однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , Влітку 2015 року її старший брат виїхав з міста Бахмут і працевлаштувався на постійну роботу у м. Києві. У м. Бахмут у брата залишилась двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , і він запропонував їм вселитися в неї. В серпні 2015 року вона, відповідач та її неповнолітній син від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , вселились у зазначену квартиру. Вона проживала з відповідачем - [PERSON] однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з березня 2015 року по 26 квітня 2017 року. 12 квітня 2017 року вона зрозуміла що завагітніла. 26 квітня 2017 року лікарем було підтверджено цю обставину. Коли вона повідомила про це відповідачу, він відповів, що в його майбутніх планах немає ні її, ні дитини. З цього моменту їх стосунки припинились повністю. З березня 2015 року по 26 квітня 2017 року вони з відповідачем вели спільне господарство, мали спільний побут. За рахунок спільного бюджету проводили спільно витрати: придбавали для сім`ї продукти харчування, предмети побуту, оплачували комунальні послуги за квартиру, в якій мешкали. Відповідач завжди турбувався про неї, неодноразово зустрічав її з роботи, обов`язково вітав її подарунками з днем народження та іншими святами. Вона вважала себе фактичною дружиною відповідача, бо вони взаємно піклувались один про одного, мали взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю. Відповідач ставився до її неповнолітнього сина від першого шлюбу [PERSON] , як турботливий вітчим до пасинка. Нерідко допомагав йому виконувати шкільні завдання, влітку вони разом їздили купатися. Факт сумісного проживання зі нею однією сім`єю відповідач не приховував і від своїх батьків. Відповідач охоче спілкувався з її батьками, братами, тіткою, бабусею. Приймав участь у якості члена родини у всіх сімейних святах та турботах. Допомагав бабусі копати город, збирати та обробляти врожай. У її родичів відповідач залишив по собі добре враження. [INFO] вона народила сина - [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] , проте з пологового будинку її з сином не забирав і відмовився подати в орган реєстрації актів цивільного стану заяву реєстрацію батьківства, тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведений у порядку, передбаченому статтею 135 Сімейного кодексу України, а саме за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою - [PERSON] . Відповідач не визнає свого батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , і жодної матеріальної допомоги на його утримання їй не надає. Також зазначає, що вона є особою з інвалідністю, інвалідність встановлена на строк до 01 серпня 2021 року. Розмір пенсі інвалідності становить 2 000 грн. щомісячно. Також вона має статус одинокої матері. Наразі вона не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за малолітнім [PERSON] , [INFO] , з 19.02.2018 року по 27.11.2020 року до досягнення дитиною трирічного віку. В теперішній час на її утриманні знаходяться двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На утримання старшого сина позивачці призначена державна допомога малозабезпеченим сім`ям, яка з грудня 2019 року дорівнює сумі 2 933,88 грн. Отже, на дату подання позову встановлений державою розмір сукупного прожиткового мінімуму на її та двох її синів дорівнює сумі 5 635 грн. Утримувати дітей їй допомагають її батьки-пенсіонери, які позбавляють себе всього необхідного: ліків, харчів, заради онуків. На підставі викладеного просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , народженого [INFO] громадянкою [PERSON] . Також, стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивачки [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого законом, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною 18 років. Також, стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, починаючи з дня подання позовної заяви по 27 листопада 2020 р. - дати досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.03.2020 по вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.07.2020 задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Призначено по справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради». На час проведення експертизи провадження у справі зупинити. Також ухвалою суду зобов`язано відповідача надати письмові докази про його майновий стан, а саме: відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2019 рік та січень - лютий 2020 року з Бахмутської ДПІ Бахмутського управління ДПС в Донецькій області; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ЦНАП Бахмутської міської ради); витяг з Єдиного державного реєстру транспортних засобів з ТСЦ МВС № 1442. Викликати для допиту як свідків сторони позивача: [PERSON] та [PERSON] . Ухвала суду про проведення експертизи від 09.07.2020 була надіслана сторонам у справі - відповідачу (а.с.63-64). Згодом, двічі відповідачу було надіслано клопотання експерта від 27.07.2020 року та від 11.08.2020 року про забезпечення явки сторін та дитини до експертної установи для відбору зразків, в якому було зазначено коли з`явитись у відділення судово-медичної експертизи генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» (а.с.71, 75). У зв`язку з тим, що клопотання експерта не було виконане, так як відповідач не з`явився для відібрання біологічних зразків двічі, 21.09.2020 року експертом було повернуто ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.07.2020 року без виконання (а.с.82). 23.09.2020 року ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області провадження у справі поновлено. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду. Викликати для допиту як свідків сторони позивача, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 15.05.2020, 16.06.2020, 09.07.2020, 23.09.2020 не з`являвся, хоча повідомлявся належним чином рекомендованими листами на адресу, зазначену в позові: [ADDRESS] . Повістки та ухвали поверталися з позначкою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (арк. с. 52, 67, 73, 79, 80). Після отримання повідомлення з експертної установи від 23.07.2020 № 697 про необхідність забезпечення явки сторін для проведення експертизи, секретар судового засідання зателефонувала на телефон [NUMBER] , який зазначений як телефон відповідача [PERSON] , у відповідь особою було повідомлено, що він не є відповідачем у справі (арк.с.71). Однак, після того, як суд направив повістку на адресу місця роботи відповідача про розгляд справи та проведення судового засідання, в яке відповідачу необхідно з`явитися 15.01.2021, останній прибув в судове засідання, отримав позов та документи в його обґрунтування, подав суду заяву з проханням ознайомитися з матеріалами справи, у якій вказав той же номер телефону - [NUMBER] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, тому що не вважає себе батьком дитини, проти проведення експертизи також заперечував і повідомив суду, що не бажає здавати свій біологічний матеріал, бо не вбачає в цьому сенсу. Також вказував на те, що не може відлучатися з міста навіть на 8-9 годин, оскільки в нього хвора матір і її не можна залишати саму. Після того, як позивач та її представник запропонували відповідачу послуги у надання транспорту, його оплати, відвезти його у місто Дніпро та привезти додому після проведення експертизи, він все одно відмовився від цих послуг та участі у проведенні експертизі з тих же мотивів. 18.02.2021 до суду надійшло клопотання (вх. № 5578), у якому представник позивача [PERSON] зазначила, що матеріали справи не містять медичного висновку про те, що матір відповідача потребує постійного стороннього догляду. Окрім того, нею направлений адвокатський запит до ПрАТ «Артвайнері» за місцем роботи відповідача з проханням надати інформацію щодо графіку та режиму роботи [PERSON] та повідомити чи перебував останній у період з 01.08.2020 на листку непрацездатності у зв`язку з необхідністю догляду за хворим членом сім`ї. Просила приєднати до матеріалів справи оригінал листа відповіді ПрАТ «Артвайнері» від 11.02.2021 № 340/237 та у разі згоди [PERSON] на проведення експертизи, призначити її проведення втретє, доручивши її проведення експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» (арк.с.174-175). Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, позивача, представника позивача, відповідача, допитавши свідків, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка є позивачкою по справі, [INFO] народила дитину - сина [PERSON] . Реєстрація народження дитини була проведена у Краматорському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 1746 від 29.11.2017 року. На час реєстрації народження дитини [PERSON] відомості про батька дитини були записані зі слів матері відповідно до ст.135 СК України (а.с.18). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 29.11.2017 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.17). Позивач [PERSON] , згідно з довідкою, виданою 18.02.2020 року ОСББ «Горького, 41», зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] - мати, [PERSON] - батько, [PERSON] - брат, [PERSON] - син, [PERSON] - син (а.с.21). Також, згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 053890, [PERSON] є інвалідом третьої групи, загальне захворювання, знаходиться на обліку в Управління ПФУ Бахмутське об`єднане управління ПФУ і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2 000 грн (а.с.22-23, 24). В теперішній час перебуває у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.26). Також, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради та отримує тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, допомогу при народженні дитини, допомогу одиноким матерям, допомогу малозабезпеченим сім`ям на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.27-30). В судовому засіданні було встановлено, що позивач та відповідач протягом тривалого часу з вересня 2014 року по квітень 2017 року підтримували близькі стосунки. Позивачка зазначає, що біологічним батьком її сина є [PERSON] - відповідач по справі, з яким вона мала близькі стосунки, вони спільно проживали, відповідач спілкувався з її батьками, позивачка відвідувала родину відповідача, зазначила в позові, що на підтвердження вказаного факту надати спільні фото не має можливості, оскільки вона їх знищила коли відповідач її покинув, а також мала намір підтвердити батьківство відповідача судово-медичною молекулярно-генетичною експертизою. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. (ч. 1 ст. 126 СК України). Згідно з ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Частиною 4 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved