overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

02.07.2016 року [PERSON] предявив позов до [PERSON] про стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] зменшили позовні вимоги та, давши пояснення по справі, просять визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] за місцем проживання його батька [PERSON], за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Українська, 6. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, мотиви предявленого позову не оспорює та просить вимоги позивача задовольнити. Представник Пологівської райдержадміністрації, як органу опіки та піклування, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, думку представника Пологівської райдержадміністрації, як органу опіки та піклування, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, окрім того положення ч. 1 ст. 161 СК, вказують на необхідність з'ясування особистої прихильності дитини до кожного з батьків. Судом встановлені наступні факти. У 2010 році позивач [PERSON] проживав разом однією сімєю без реєстрації шлюбу із відповідачем [PERSON] до вересня 2013 року. Від спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 202097 від 08.06.2012 року актовий запис №569, яке було видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. У вересні 2013 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] розірвали відносини і з того часу проживають окремо. Їх малолітній син [PERSON], [INFO], залишився проживати у відповідача, у м. Запоріжжя у кімнаті гуртожитку. З лютого 2015 року малолітня дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом з батьком [PERSON], що підтверджується довідкою Пологівської міської ради від 14.03.2016 р. №321. Дитина відвідує комунальний дошкільний навчальний заклад ясла-садок № 5 «Лисичка», що підтверджується відповідною довідкою від 28.12.2015 р. №195. Позивач [PERSON] має постійний заробіток, що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Дніпрокераміка», від 29.12.2015 року № 149, має постійне місце проживання, характеризується з позитивної сторони, належним чином виховує сина. На підставі викладеного, ст. ст. 19, 161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

02.07.2016 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Стасюк» (а.с.4, 17). Відповідач письмово просив розглянути справу без його участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с.18-19). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останнього часу, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України одночасно із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивачки, необхідно присудити документально підтвердженні витрати на правову допомогу в сумі 400 грн., які є менші гранично визначених законом (а.с.5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

02.07.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що 08.02.1997р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] та [INFO] народилась донька - [PERSON]. Однак, в подальшому через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів, між нею та відповідачем почали виникати постійні непорозуміння, конфлікти та сварки, що вкрай негативно впливає на позивачки та дітей психоемоційний стан і здоров'я. Як наслідок, сторони фактично більше року не проживають разом із відповідачем, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивачка зазначає, що все, що зазначено вище жодним чином не сприяє підтримці відносин, веденню спільного господарства, а відтак, за таких обставин її подальше спільне проживання разом із відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити. В судове засідання відповідач не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує, просить такий задоволити. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 08.02.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що зроблено запис №160 (4 а.с.) У сторін народилось двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження, серії [NUMBER] та [NUMBER] (5-6 а.с.). Відповідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. На підставі вимог статті 88 ЦПК України, витрати позивача у вигляді сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. віднести на рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 56, 105,110,112,120 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

02.07.2016р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 08.06.2010 року. Від шлюбу дітей не мають. З літа 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 08.06.2010р., від якого дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З літа 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

02.07.2016р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 16.03.2002 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкає із матірю. З серпня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2002р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З серпня 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

02.07.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 03.09.2010 року між ним та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 03.09.2010 року він з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2017 року. Від сумісного проживання мають доньку Єлизавету, [INFO]. Ухвалою суду від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В підготовче засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач не зявилася, надала заяву розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, на примирення не згодна, фактичні шлюбні відносини припинені в квітні 2017 року. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 03 вересня 2010 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Деревянко) [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1589. Подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в квітні 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає,\~що підстави,\~на які\~посилається позивач,\~наполягаючи на\~розірванні шлюбу,\~є обґрунтованими,\~збереження сім'ї\~неможливо,\~шлюб фактично\~розпався та\~існує формально,\~тому позов\~підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

02.07.2018 до Вінницького районного суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 22.02.1976 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області , актовий запис №6. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось два сини, які на даний час є повнолітніми. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 22.02.1976\~року сторони\~зареєстрували шлюб\~у Виконавчому комітеті Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області , актовий запис 6, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане повторно (а.с.5). В період шлюбу в сторін народилась два сини [PERSON], [PERSON], які на даний час є повнолітніми. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Стрільчук», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

02.07.2018 до суду звернувся позивач з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він 19.07.2017 року уклав з відповідачем - [PERSON] договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] посвідчений державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] За умовами договору, а саме: пункту 7 відповідач зобов'язалася знятись з реєстрації місця проживання за вищезазначеною адресою у цій квартирі на протязі трьох місяців від дня посвідчення цього договору, але своє зобов'язання не виконала. Позивач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідачів проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, причини неявки суду невідомі. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази, суд вважає, що вимоги позивачів є законні та обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.41Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 383\~Цивільного Кодексу\~України передбачає, що власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім»ї. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 19.07.2017 року державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], реєстровий № 1065, позивач [PERSON] купив у [PERSON] квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та набув на нього право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.07.2017 року. Як вбачається з пункту 7 договору купівлі-продажу від 19.07.2017 сторони домовилися про те, що Продавець, яка зареєстрована у відчужуваній квартирі, що підтверджується технічним паспортом реєстровий № 1065, зніметься з реєстрації з місця проживання у цій квартирі разом з її сином [PERSON] протягом трьох місяців від дня посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу. Разом з тим, відповідачі в порушення п. 7 договору купівлі-продажу з реєстрації місця проживання не знялися, тому, суд вважає доцільним позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням квартирою яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить позивачу на праві приватної власності. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved