Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

03.08.2018 АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 03.06.2014 [PERSON] підписав заяву про отримання банківських послуг, згідно з якою отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що відповідає строку дії картки, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Станом на 16.07.2018 відповідач не виконав належним чином зобовязання і за ним рахується заборгованість в розмірі 11692,85 грн., яка складається із наступного: 86,11 грн. тіло кредиту; 285,66 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10288,09 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 532,99 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором у розмірі 11692,85 грн. і судові витрати по справі. Представник АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без участі представника банку, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 34). Відповідач по справі [PERSON] в судові засідання не зявився, був повідомлений належним чином про місце, час і день слухання справи, що підтверджується поштовими відправленнями, які повернулися до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 56-58). Клопотань про розгляд справи за його участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подано. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2014 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, чим підтвердив свою згоду на те, що така заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (а.с. 7). Також, підтверджує той факт, що він був ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, що викладені на сайті Банку. Відповідно до підписаного кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» надав, а позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п. 2.1.1.5.7 Договору. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору у разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 16.07.2018 за ним рахується заборгованість в розмірі 11692,85 грн., яка складається із наступного: 86,11 грн. заборгованість за кредитом; 285,66 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10288,09 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 532,99 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 5-6). За вимогами статей 527, 530 Цивільного Кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Разом з цим, вирішуючи позовні вимоги про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, умовами укладеного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у сумі10659,86 грн., яка включає в себе: 86,11 грн. заборгованість за кредитом; 285,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 10288,09 грн. заборгованість за пенею. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу, який позивач просить суд стягнути з відповідача відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500,00 грн., як штраф (фіксована частина) та 532,99 грн., як штраф (процентна складова), з підстав викладених вище, задоволенню не підлягають. Позивачем долучено платіжне доручення від 17.07.2018 про сплату ним судового збору у сумі 1 762.00 грн. за подання до суду даного позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1 762.00 грн.

Outcome: partial