Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

02 липня 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (далі по тексту - відповідач 1) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича (відповідач 2) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 травня 2008 року у місті Севастополі позивач уклав з Акціонерним комерційним кредитним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» договір не відновлювальної кредитної лінії № 945/505Д15-НЛ. Відповідно до п.1.1.2 Кредитного договору кредит має бути повернуто двома сумами 05 квітня 2018 року і 05 травня 2018 року. 20 червня 2019 року позивач отримав постанову державного виконавця Якимівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запоріжської області Гречини А.В. про відкриття виконавчого провадження № 58514378 від 01.03.2019 року. Зазначене виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 25787, виданого 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем. Позивач вважає, що виконавчий напис № 2943 від 31.10.2017 року вчинено відповідачем 2 з грубим порушенням закону України «Про нотаріат», Інструкції «Про вчинення нотаріусами нотаріальних дій на території України», у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 08.07.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 24.07.2019 року представником позивача на виконання вимог вищевказаної ухвали суду подано клопотання про усунення недоліків. Ухвалою суду від 29 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 25.09.2019 року. Ухвалою суду від 25.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.11.2019 року. 25.09.2019 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 58514378, відкритого Якимівським ВДВС Головного територіального управління юстиції Запоріжської області по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Чуловського Володимира Анатолійовича, зареєстрованого в реєстрі за № 25387 від 31.10.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором в розмірі 2068534,75 гривень. Ухвалою суду від 26 вересня 2019 року заяву представника позивача про забезпечення позову, у зв`язку з недотриманням вимог статті 151 ЦПК України, повернуто заявнику. 16.10.2019 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 58514378, відкритого Якимівським ВДВС Головного територіального управління юстиції Запоріжської області по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Чуловського Володимира Анатолійовича від 31.10.2017 року. Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі було відмовлено. 04 листопада 2019 року до судді надійшло клопотання від представника позивача про забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 13.11.2019 року на 10.30 годин, в режимі відео конференції з огляду на територіальну віддаленість. Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року у задоволенні клопотання було відмовлено у зв`язку з відсутністю технічної можливості проведення судового засідання в режимі відео конференції. 13 листопада 2019 року ухвалою суду визначено проведення судового засідання, призначеного на 15 січня 2020 року в режимі відео конференції у Комунарському районному суді міста Запоріжжя. 21 лютого 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання 12 березня 2020 року об 11.00 годин в режимі відео конференції в Мелітопольському міськрайонному суді Запоріжської області. Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції в Мелітопольському міськрайонному суді Запоріжської області було відмовлено у зв`язку з тим, що вже вирішено питання про участь представника позивача в судових засіданнях у даній справі в режимі відео конференції у Комунарському районному суді міста Запоріжжя. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачі, їх представники в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, поважність причин неявки не повідомляли. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович відзив на позов не подавав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 2068534,75 (два мільйона шістдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять чотири гривні 75 копійок. Як вбачається з виконавчого напису, заборгованість виникла за кредитним договором № 945/505-Д15-НЛ від 28 травня 2008 року, у відповідності до якого Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» видав позивачу кредит у сумі 2500000,00 грн. та в подальшому відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги до позивача за вказаним договором, відповідно до договору № 2 про відступлення прав вимоги від 26 грудня 2016 року. За змістом виконавчого напису, до загальної суми, що підлягає стягненню, входить строкова заборгованість 208333,04 грн; прострочена заборгованість 1021875,15 грн.; строкова заборгованість по нарахованих відсотках 7142,03 грн; прострочена заборгованість по нарахованих відсотках 831184,53 грн. 03 березня 2019 року державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гречиною Ганною Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим написом. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.1,3 Глави 16 розділу П Порядку). Згідно з п.2.1. пункту 2 Глави 16 розділу П Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків в банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребовуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2.,3.5 пункту 3 Глави 16 розділу Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставах виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 05 травня 2011 року в справі «Ільяді протим Росії», від 28 жолвтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії) свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський Суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887 цс 17. Таким чином, у зв`язку з тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття», такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що укладений 28 травня 2008 року у місті Севастополі з Акціонерним комерційним кредитним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» договір нотаріально не посвідчений. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved