overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 12.08.2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON]В в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просив не надавати, вказав, що спільно з відповідачем господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала, строк на примирення просила не надавати та вказала, що спільне господарство не ведеться з серпня 2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 12.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12.08.2011 року, серія 1-БВ № 089830, актовий запис № 1369. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 24.01.2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказала, що спільно господарство з відповідачем не ведуть. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, вказав, що спільно господарство не ведуть та просив строк на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 24.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 24.01.2013 року, серія [NUMBER], актовий запис № 73. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2005 року, який був зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №214. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Подружні відносини з відповідачем були припинені з липня 2017 року , в звязку з тим, що в них різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вважає подальше спільне проживання недоцільним, примирення неможливим. Суперечок щодо розподілу майна та місця проживання дитини не має. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявися, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Вивчивши матеріали справи, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2005 року . Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони припинили подружні стосунки з липня 2017 року , через те, що в них різні характери та різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння. Зясувавши фактичні взаємини сторін, що втратили почуття любові і поваги один до одного, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню відшкодування витрат на сплату судового збору, оскільки позов повністю задоволений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є спадкоємцем майна за законом, що належало на праві власності його матері [PERSON], яка 19.12.2004 року померла. Шестимісячний строк на прийняття спадщини пропущений, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, розяснивши йому право на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання позивач не зявився, 08.11.2017 року подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги уточнив та просить визначити додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, 25.10.2017 року подано до суду заяву, у якій просять справу слухати у відсутності представника, позов визнають повністю. Таким чином, справа розглядається за відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що мати позивача [PERSON] померла 19.12.2004 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). З повторного свідоцтва про народження позивача вбачається, що батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). В судовому засіданні встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок в с.Малинівка по вул.Центральній, 30, Рожищенського району, право на земельну частку (пай) в агрофірмі «Стохід» с.Переспа Рожищенського району, що стверджується інвентаризаційною справою (а.с.10), технічним паспортом на житловий будинок (а.с.11-16), свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок (а.с.17), реєстраційним написом на документи про право особистої власності (а.с.18), сертифікатом на земельну частку (пай) від 18.09.1997 року (а.с.19-20), довідкою СГПОП «Стохід» від 18.09.2017 року № 65 (а.с.21). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради № 1189 від 04.09.2017 року спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала в [INFO] одна, заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався, до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, земельна ділянка, яка не приватизована, земельна частка (пай) (а.с.30). З довідки приватного нотаріуса [PERSON] від 20.09.2017 № 947/01-16 вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та йому розяснено право на звернення до суду за продовженням строку для прийняття спадщини (а.с.29). Строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 98, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сімї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 червня 2013 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 червня 2013 року, актовий запис № 566 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 липня 2014 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2014 року, актовий запис № 912 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2013 року, актовий запис № 423, від якого неповнолітніх дітей не мають. З липня 2016 року відповідач переїхав жити окремо від позивачки та з того часу сімейні відносини, спільне проживання та ведення господарства між сторонами припинено. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, відновивши їй дошлюбне прізвище. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.9) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур*єр» в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України (а.с. 26).З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 31 серпня 2013 року зареєстрували шлюб (а.с. 8), від якого неповнолітніх дітей не мають. З липня 2016 року шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення господарства між сторонами припинено, відповідач змінив місце проживання, порозуміння між сторонами не знайдено. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї сторін у справі суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та зазначила, що 18 липня 2017 року в 15.45 год відповідач будучи суміжним землекористувачем на земельній ділянки [ADDRESS] на відкритої території поблизу господарської споруди необережно поводився з огнем, який розподсюджувся по сухій траві внаслідок чого була знищена надвірна споруда площею 4 кв.м., яка належала позивачці, в добровільному порядку відповідач шкоду не відшкодував, а тому позивачка просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 5 000 грн. та судовий збір. Під час судового розгляду позивачка підтримала позовні вимоги, та направила заяву в якої зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутності, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач до суду повторно не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так судом встановлено, що 18 липня 2017 року в 15.45 год відповідач [PERSON], [INFO] будучи суміжним землекористувачем на земельній ділянки [ADDRESS] на відкритої території поблизу господарської споруди необережно поводився з огнем, який розподсюджувся по сухій траві, в наслідок чого була знищена надвірна споруда площею 4 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала позивачки [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.1996 року, Договору дарування від 05.10.2007 року, рішення суду від 20.02.2007 року, зареєстрований належним чином у компетентних установах (а.с.5-10). Розмір матеріальної шкоди складає 5 000 грн. Вина у причинені матеріальної шкоди та обставини, які зазначені у позові, знайшли своє підтвердження в матеріалах перевірки Овідіопольського ВП ГУНП в Одеської області ЖЄО № 9592 від 20.07.2017 року; ЖЄО № 10257 від 31.07.2017 року. В добровільному порядку відповідач шкоду не відшкодував. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що між порушенням правил пожарної безпеки з боку відповідача [PERSON] та причиненою матеріальною шкодою позивачу є прямий причинний зв'язок, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5 000 грн. є обґрунтованими. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 640 грн., що підтверджується фінансовими документами (квитанціями) (а.с.1), суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

02 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS]. У цій квартирі зареєстровано відповідача, який у ній не мешкає від грудня 2012 року без поважної причини. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою, зняття його з реєстраційного обліку (а.с.а.с. 3, 4). У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, а відповідач визнав позов. Ухвалою суду від 04.12.2017 року визнання відповідачем позову прийнято судом. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 8, 9, 16, 17). У квартирі від 14.01.2008 року зареєстровано відповідача (а.с.а.с. 10, 11, 13). Від грудня 2012 року відповідач за вказаною адресою не мешкає, про що свідчить відповідний акт про непроживання від 29.11.2017 року, а також визнання відповідачем позову, прийняте судом. Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Судом встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі, що належить позивачці на праві власності, від грудня 2012 року, проте сам факт його реєстрації у спірній квартирі підтверджує наявність перешкод для позивачки у користуванні власністю, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved