Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

03.02.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява Кагарлицького міжрайонного прокурора в інтересах Фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, в якій прокурор просить суд винести рішення, яким: Стягнути з [PERSON] на користь Фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації кошти в сумі 3604.80 грн. Автоматизованою системою документообігу на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для розгляду даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 05.02.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122,127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду на 14.02.2014 року. В судовому засіданні, яке відбулося 14.02.2014 року, представник Кагарлицької міжрайонної прокуратури, - Карнов А.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання представник Фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій просять суд слухати справу без участі представника, позов підтримують в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 14.02.2014 року відповідач [PERSON] не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши представника позивача, - Карнова А.О., який позов підтримав в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, відповідач повідомлений належним чином про день, час та місце слухання справи. Що стосується фактичних обставин справи, то судом встановлено наступне. [PERSON], 11 грудня 2012 року, близько 07 години 25 хвилин в час ранніх сумерків, при несприятливих погодних умовах та снігових опадах, мокрому асфальтному покритті, що вкритий, сніговим накатом, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER], що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON], рухався зі швидкістю близько 70 км/год. по автодорозі Київ -Знамянка з м.Кагарлик до м.Києва. Проїжджаючи відрізок на 69 км+400 м. зазначеної автодороги, водій [PERSON], не рухався як найближче до правого краю проїзної частини, не був уважним до дорожньої обстановки, своєчасно не зреагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості для руху керованого ним транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.3.6). 11.2. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Виїхав на смугу зустрічного руху, та допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. який рухався у зустрічному напрямку з м.Києва до м.Кагарлик Київської області. В результаті даної пригоди, пасажири автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 15 від 23.04.2013 року встановлено, що за даними наданої медичної документації та рентгенограм у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої ключиці, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як він не становив небезпеки для життя потерпілої і призводить до тривалого розладу здоров'я на строк понад 21 день. Виявлений у [PERSON] струс головного мозку з легким клінічним перебігом відносяться до легких тілесних ушкоджень. Наявні у [PERSON] тілесні ушкодження могли утворитися у пасажира легкового автомобіля за вказаних у постанові обставин ДТП 11.12.2012 року у вигляді зіткнення двох легкових автомобілів, що рухалися у зустрічних напрямках, в результаті ударів об конструктивні елементи салону легкового автомобіля. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 22.04.2013 року встановлено, що за даними наданої медичної документації та рентгенограм у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді: компресійного перелому тіла грудного хребця, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як він не становив небезпеки для життя потерпілої і призводить до тривалого розладу здоров'я на строк понад 21 день. Виявлений у [PERSON] струс головного мозку з легким клінічним перебігом відноситься до легких тілесних ушкоджень. Наявні у [PERSON] тілесні ушкодження могли утворитися у пасажира легкового автомобіля за вказаних у постанові обставин ДТП 11.12.2012 року у вигляді зіткнення двох легкових автомобілів, що рухалися в зустрічних напрямках., в результаті ударів об конструктивні елементи салону легкового автомобіля. 11.12.2012 року старшим слідчим СВ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області Лісовим Ю.Д. за вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 25.04.2013 року [PERSON] було вручено обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вироком Кагарлицького районного суду від 23 травня 2013 року [PERSON] визнано винним в скоєнні ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно з довідкою Кагарлицької ЦРЛ [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ з 11.12.2012 по 17.12.2012 р. Відповідно до калькуляції розрахунків вартості витрат, понесених на лікування [PERSON], вартість одного ліжко-дня на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ в грудні 2012 року складає 240,32 грн. Таким чином, закладом охорони здоров'я були витрачені кошти на стаціонарне лікування [PERSON], яка є потерпілим від кримінального правопорушення, в сумі 1441,92 грн. Згідно з довідкою Кагарлицької ЦРЛ [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ з 11.12.2012 по 21.12.2012 р. Відповідно до калькуляції розрахунків вартості витрат, понесених на лікування [PERSON], вартість одного ліжко-дня на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ в грудні 2012 року складає 240,32 грн. Таким чином, закладом охорони здоров'я були витрачені кошти на стаціонарне лікування [PERSON], яка є потерпілим від кримінального правопорушення, в сумі 2162,88 грн. Загалом закладом охорони здоров'я були витрачені кошти на стаціонарне лікування [PERSON] та [PERSON] у сумі 3604,80 грн. Норми матеріального права, використані судом при вирішенні справи. Обов'язок відшкодування витрат закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину (кримінального правопорушення) відповідно до ст.1206 ЦК України покладено на особу, яка вчинила цей злочин. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відсутність добровільної сплати відповідачем витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (кримінального правопорушення) призводить, у зв'язку з обмеженістю кошторис, до неможливості комунальним закладом охорони здоров'я в повному обсязі виконувати обов'язки щодо надання медичних послуг населенню. Згідно з ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді. Згідно довідки Кагарлицької ЦРЛ, джерелом фінансування останнього є кошти районного (місцевого) бюджету, а також інших джерел не заборонених чинним законодавством України. Судові витрати. Суд на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved