Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

02 червня 2015 року позивачка звернулась з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову посилалась на те, що за рішенням суду від 08 вересня 2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку на утримання трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року вона отримує аліменти у розмірі 500 грн. на місяць, з розрахунку мінімальної заробітної плати, яку відповідач отримує у приватному підприємстві Багатопрофільна фірма «НА і КС». Починаючи з січня 2015 року вона перестала регулярно отримувати аліменти. Зі слів відповідача їй відомо, що він отримує зарплату «у конверті» набагато вищу, ніж офіційно. Крім того відповідач має у власності земельний пай, з якого одержує частину доходу в натурі. Аліментів у розмірі 500 грн. на місяць недостатньо для утримання трьох дітей, відповідач приховує розмір свого дійсного доходу, тому позивачка просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання трьох дітей, визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 2000 грн. на місяць, починаючи з 02 червня 2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, призначити дату виплати аліментів не пізніше 15-го числа кожного місяця, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць (а.с.1-4). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та визначення аліментів у твердій грошовій сумі - задоволені частково. Змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Визначено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - 2000 грн. щомісячно, з подальшою щомісячною індексацією, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дітей. Відкликано з виконання виконавчий лист № 185/7712/14, виданий року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу). В іншій частині позову відмовлено. Також вирішено питання щодо судового збору (а.с.51-53). В апеляційній скарзі [PERSON] посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішенням суду змінити, змінивши суму стягнутих аліментів з 2000 грн. на ? частину з усіх видів заробітку на утримання дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.58-60). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати, з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідач працює водієм у приватному підприємстві «Багатопрофільна фірма «НА і КС», отримує щомісячно зарплату, в тому числі за період з листопада 2014 року по травень 2015 року включно в сумі 1220 грн., позивачка у цей період отримувала аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 536 грн. 36 коп. в місяць. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач офіційно працевлаштований, однак з матеріалів справи, а саме звернення позивачки до органів прокуратури (а.с.12-15) видно, що аліменти на користь позивачки перераховувалися нерегулярно. Крім того, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (а.с.11) відповідач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5332 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району, та згідно довідки виконкому Межиріцької сільської ради Павлоградського району № 1061 від 16 червня 2015 року, обробляє належну йому земельну ділянку одноосібно (а.с.27), і відповідно має можливість її використовувати та отримувати дохід, в тому числі в натурі. Однак з вказаними висновками суду 1 інстанції, колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, згідно наданої Приватним підприємством Баготопрофільна фірма «НА і КС» від 30.06.2015 року, постійно працює на підприємстві водієм та має щомісячну заробітну плату в розмірі 1 220,00 грн. (а. с. 26), з якої й сплачує аліменти, стягнуті за рішенням суду від 08 вересня 2014 року. Відомості щодо отримання відповідачем доходу в натурі в матеріалах справи - відсутні, а посилання в рішенні суду на те, що відповідач, маючи у власності земельну ділянку, має можливість її використовувати та отримувати дохід, в тому числі в натурі, є припущенням і не свідчить про реальне отримання будь якого доходу. Крім того, з вересня 2014 року по день розгляду справи матеріальний або сімейний стан сторін не змінився, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них не відбулося. Посилання позивачки на нерегулярну виплату вже стягнутих аліментів та їх недостатній розмір, не є підставою для задоволення позову. Таким чином, на думку колегії суддів, на теперішній час підстави для зміни розміру аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі, з підстав передбачених ст. ст. 192, 184 СК України - відсутні. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне, скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 року, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки якого не відповідають обставинам справи, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed