Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

04 березня 2014 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що між ним та відповідачкою було укладено кредитний договір про відкриття карткового рахунку в національній валюті, видано платіжну картку та ПІН-код. Згідно укладеного договору банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом, який розраховується банком самостійно. В свою чергу відповідачка зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення частини заборгованості в розмірі, згідно договору. Відповідачка зобов'язань по сплаті частини кредиту не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 25 грудня 2013 року її заборгованість склала 1354,02 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові заявив про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Заяви про не підтримання позовних вимог в зв'язку із задоволенням їх відповідачкою після пред'явлення позову та стягнення з неї судових витрат не направив. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечення проти позовних вимог позивача в зв'язку зі сплатою суми заборгованості. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17 листопада 2011 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 001-14539-171111про надання кредиту шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 30 000 грн. з лімітом на рахунку 2000,00 грн., з видачею платіжної картки, ПІН-коду, оплатою відсотків та комісій згідно тарифів (а.с.6-7). Відповідно до п.3.6. укладеного договору, відповідачка зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу згідно Тарифів (а.с.9). Станом на 25 грудня 2013 року їй нараховано заборгованість, в розмірі 1579,02 грн. яка складається з: 857,33 грн. заборгованість за тілом кредиту, 276,12 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 220,57 грн. заборгованість за комісією та 225,00 грн. пеня (а.с.18). Із зазначеної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки лише 1354,02 грн. без стягнення пені. Однак, згідно квитанції № 33827620, вищевказаний борг за даним кредитним договором відповідачка сплатила ще 01 квітня 2014 року (а.с.28). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка після пред'явлення позивачем позову до суду сплатила заборгованість за даним кредитним договором, а позивач заяви про не підтримання позовних вимог в зв'язку з їх задоволенням та стягнення з відповідачки судових витрат не направив, суд дійшов висновку про відмову позивачу в задоволенні позову.

Outcome: dismissed