Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

02 липня 2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» засобами поштового зв`язку направило до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 15 липня 2021 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2021 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року було постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 03 червня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 22034000129482, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 74 400 гривень 00 коп. на строк з 03 червня 2019 року по 03 червня 2021 року зі сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 3,5 % від суми кредиту та процентної ставки за користування кредитом на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних та 56 % річних на прострочену заборгованість, а відповідач зобов`язаний кредитні кошти повернути, сплатити відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди та інші зобов`язання за кредитним договором. 03 червня 2019 року між [PERSON] і ПрАТ «СК «Уніка Життя» було укладено договір добровільного страхування життя, розмір страхового платежу становить 14 400 гривень, страховиком та страховим агентом є АТ «Банк Кредит Дніпро». Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 17 травня 2021 року за кредитним договором № 22034000129482 від 03 червня 2019 року складає 92 560 гривень 90 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 92 560 гривень 90 коп., яка складається з суми залишку простроченого тіла кредиту у розмірі 68 217 гривень 14 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6 115 гривень 76 коп., простроченої комісії у розмірі 18 228 гривень 00 коп., а також судовий збір у розмірі 2 270 гривень. У своїй заяві до суду представник позивача просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22034000129482, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві кредитні кошти у розмірі 74 400 гривень 00 коп. строком з 03 червня 2019 року до 03 червня 2021 року, а відповідач зобов`язується повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість та 56 % річних на прострочену заборгованість і сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 3,5 % від суми кредиту, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 10). 03 червня 2019 року між [PERSON] і ПрАТ «СК «Уніка Життя» було укладено договір добровільного страхування життя, розмір страхового платежу становить 14 400 гривень, страховиком та страховим агентом є АТ «Банк Кредит Дніпро» (а.с. 11-12). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів і комісії за кредитним договором № 22034000129482 від 03 червня 2019 року, внаслідок чого станом на 17 травня 2021 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 92 560 гривень 90 коп. (а.с. 42). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22034000129482 від 03 червня 2019 року у розмірі 92 560 гривень 90 коп., яка складається з суми залишку простроченого тіла кредиту у розмірі 68 217 гривень 14 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6 115 гривень 76 коп., простроченої комісії у розмірі 18 228 гривень 00 коп. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 270 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] складає 94 830 гривень 90 коп. (92 560 гривень 90 коп. + 2 270 гривень 00 коп. = 94 830 гривень 90 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved