Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

02.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Згідно змісту заяви, [PERSON] будучи одноосібним власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] 24.12.2008 року дала згоду на реєстрацію у своєму помешканні свого сина [PERSON] Проте, відповідач, в домоволодіння так і не вселився та його власні речі в домоволодінні відсутні. Таким чином, [PERSON], за місцем своєї реєстрації не проживає вже майже 9 років. Також, позивач зазначила, що неодноразово намагалась зв'язатись з відповідачем та попросити знятись з реєстрації, але на даний час місце його реєстрації невідоме, на телефонні дзвінки він не відповідає. через це вона не має змоги розпоряджатись своєю власністю та оформити субсидію. [PERSON] вимагає визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за даною адресою. В судовому засіданні позивач позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи та пояснила, що зареєструвала [PERSON] в своєму домоволодінні за його проханням, для відновлення втрачених ним документів, так як на той момент місця прописки в нього не було, що являлось перешкодою для отримання ним нового паспорту, військового квитка та інших документів. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні був відсутній, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №233 від 09.12.2017 року. Представник Новомерчицької сільської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином та своєчасно повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин, суд вирішує справу за відсутності сторін, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок виданий приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю,І. від 08.08.2017 року за №26/2014, є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки виданої Новомерчицькою сільською радою від 08.09.2017 року № 02-26/261 у будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідно до акту складеного Новомерчицькою сільською радою , в домоволодінні [PERSON] по [ADDRESS] з 2009 року та по теперішній час зареєстрований [PERSON]., але фактично за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 71 ЖК України, передбачено зберігання житлового приміщення за членами сім'ї наймача (володільця), при їх тимчасовій відсутності, протягом шести місяців. Отже, відповідач будучи відсутнім за місцем реєстрації майже 9 років втратив передбачене ч.1 ст. 71 ЖК України право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що підставою для зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання відповідним органом є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вимога про зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання задоволенню не підлягає.

Outcome: partial