Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

03 серпня 2020 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, зазначивши заінтересованою особою - Оселівську сільську раду Кельменецького району Чернівецької області. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала в с. Оселівка, Кельменецького району, Чернівецької області, та після її смерті відкрилась спадщина, яку заявник має намір оформити. Однак, при зверненні до нотаріуса заявник отримав відмову, оскільки не входить до кола спадкоємців померлої. Повідомив, що народився [INFO] у селищі Кетський, Пировського району, Красноярського краю РРФСР і з 1979 року проживав разом з батьками в с. Оселівка, Кельменецького району, Чернівецької області в господарстві [PERSON] . Вказав, що з часом його батьки переїхали в інше місто, а він залишився проживати в господарстві [PERSON] та перебував на її утриманні з 1991 року до смерті останньої. Зазначив, що лише після смерті [PERSON] переїхав проживати до батька у м.Новодністровськ. Повідомив, що інших спадкоємців у померлої [PERSON] , які б прийняли спадщину, немає, натомість він не може встановити у позасудовому порядку факт перебування на утриманні померлої не менш ніж за рік до її смерті. З огляду на зазначене, просить встановити факт перебування [PERSON] на утрииманні [PERSON] не менше одного року до дня її смерті. Заявник та представник заінтересоюваної особи в судове засідання не з`явились. При цьому, заявник [PERSON] у позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 6023601416222 (а.с. 33), в судове засіданні явку представника не забезпечила; правом на подання пояснень по суті справи не скористалася, жодних заяв чи клопотань не подала. Враховуючи ст. 223, 240 ЦПК України, беручи до уваги клопотання заявника, суд постановив проводити розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у ній матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані заявником докази в їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с.Оселівка, Кельменецького району, Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.02.1996р. Оселівською сільською радою Кельменецького РАГСу (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно. Як вбачається із довідки Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області № 1537 від 05.12.2019р., [PERSON] являлась постійною жителькою с. Оселівка, Кельменецького району, Чернівецької області (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.1978р., виданого Кетською сільською радою Пировського району Красноярського краю РРФСР, [PERSON] народився [INFO] в с. Кетський, Пировського району, Красноярського краю, РРФСР, батьками записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається із довідки Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області № 1538 від 05.12.2019р., [PERSON] , 1978 року народження, з 1991 року перебував на утриманні [PERSON] , 1903 року народження, до дня смерті останньої, а саме, до [INFO] (а.с. 7). Згідно відмітки в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Сокирянським РВУ МВС України в Чернівецькій області 18.06.1996р., та довідки № 2522 від 05.08.2020р., виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради Чернівецької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , з 18.06.1996р. по 03.09.1997р. та з 08.04.1998р. по теперішній час (а.с. 5, 19). Судом також встановлено, що у померлої [PERSON] немає спадкоємців, які б прийняли спадщину, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №61031440 від 22.07.2020р. та довідкою приватного нотаріуса від 15.08.2020р. № 726/01-16 (а.с. 11, 31). При цьому, довідкою Оселівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області № 1536 від 05.12.2019р. засвідчено, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] , а інших спадкоємців у померлої немає (а.с. 9). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманні. Так, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У ст. 531 ЦК Української РСР передбачено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до п. 8 Постанови Пленум Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного кодексу України (ЦК)) не менше одного року. Утриманці - це особи, які перебувають на повному утриманні іншої особи або одержують від неї допомогу, що є постійним і основним джерелом засобів їхнього існування. У згаданому вище пункті також зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. У свою чергу, у відповідності до практики Верховного Суду України (ухвала від 20.02.2008р. по справі 6-17585кс04) до непрацездатних осіб відносяться громадяни, які в силу свого віку не можуть себе забезпечувати, незалежно від того, чи отримують вони пенсію чи ні, жінки 55 років та чоловіки 60 років; за станом здоров`я - інваліди 1, 2 , 3 групи. Аналіз судової практики свідчить, що непрацездатні особи можуть бути зараховані до зазначеної категорії спадкоємців лише за наявності таких умов: а) непрацездатна особа має перебувати на утриманні померлого не менше одного року безпосередньо перед його смертю; б) допомога, яку надавав померлий цій непрацездатній особі, має бути основним джерелом її існування (хоч не обов`язково, щоб вона була єдиним джерелом існування); в) допомога має надаватися систематично. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відтак, аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що обставини, наведені у заяві щодо перебування [PERSON] , який на день смерті [PERSON] був неповнолітнім, на утримані спадкодавиці [PERSON] не менше одного року, підтверджені належними та допустимими доказами, враховуючи, що від встановлення даного факту залежать спадкові права заявника, а іншого порядку їх встановлення, окрім як судового, діючим законодавством не передбачено, та встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а тому заява про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі ст.ст. 524, 531 ЦК Української РСР,

Outcome: approved