Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

02.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] Бориспільського району Київської області. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Бориспільського району Київської області. У судове засідання [PERSON] не з'явилася. Її представник [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його. Мартусівський сільський голова Косовець В.І. просив слухати справу за відсутності представника сільської ради у зв'язку з великим навантаженням, з позовом погодився. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім'я [INFO] року серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] Бориспільського району Київської області та земельні ділянки площею 0,2505 га, кадастровий номер 3220885001:02:002:0087, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, і площею 0,1682 га, кадастровий номер 3220885001:02:002:0088, та з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по [ADDRESS] Бориспільського району Київської області. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно до ст.1261 ЦК України, є його дочка - позивач по справі [PERSON]. Інших спадкоємців за законом першої черги після смерті [PERSON] не має. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в зв'язку з чим була відкрита та зареєстрована спадкова справа. З копії спадкової справи №59/2014, заведеної 25 лютого 2014 року державним нотаріусом Бориспільської районної нотаріальної контори Черненко Н.Б., вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку. Таким чином вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки розміром 0,2505 га та 0,1682 га, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовується по [ADDRESS] Бориспільського району Київської області. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Як зазначено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. [PERSON] мав право зареєструвати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовується по [ADDRESS] Бориспільського району Київської області, і це право переходить до його спадкоємця. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 22 липня 2014 року на житловий будинок КП Бориспільської районної ради Бориспільського районного «Бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт на ім'я [PERSON]. Як вбачається із технічного паспорта будинок був побудований в 1967 році. Пунктом 5 ч.1 ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пп.10 п.27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5. Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок, у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Бориспільського району Київської області. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі пп.10 п.27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року; ч.4 ст.3, п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004 року; ст.ст.331 ч.2 абз.3, 392, 1218, 1261, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved