Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

03 квітня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову [PERSON] , [PERSON] посилалися на те, що відповідно до договору обміну житлових квартир, співвласниками квартири [ADDRESS] , посвідченого 02 липня 1997 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шаульською Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1681 є вони, відповідач - дочка [PERSON] та син - [PERSON] . [INFO] помер син позивачів та брат відповідача - [PERSON] . Позивачі зазначили, що у встановлений законом строк вони звернулися до державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. із заявами про прийняття спадщини, але нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що частка спадкодавця є невизначеною. Крім того, в договорі обміну житлових квартир неправильно зазначено прізвище позивача - [PERSON] , замість вірного - [PERSON] . У зв`язку з наведеним, позивачі [PERSON] , [PERSON] просили суд: -встановити факт належності [PERSON] договору обміну житлових квартир Серія [NUMBER] , посвідченого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шаульською Є.В. 02 липня 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1681, в якому співвласником квартири [ADDRESS] зазначена [PERSON] ; -визначити частки у праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] та за договором обміну житлових квартир, посвідченого 02 липня 1997 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шаульською Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1681 належить співвласникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , - рівними, а саме по 1/4 частці кожному. -визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті сина - [PERSON] , померлого [INFO] . -визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті сина - [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 03 травня 2019 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року зобов`язано Новомосковську районну державну нотаріальну контору Дніпропетровської області надати належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 05 листопада 2019 року підготовче провадження у справі було закрито, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності,свої вимоги підтримали та просили вимоги, викладені в позовній заяві задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, згідно наданої до суду заяви, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши надані позивачами письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору обміну житлових квартир, співвласниками квартири [ADDRESS] , посвідченого 02 липня 1997 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шаульською Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1681 є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В той же час, паспорт серія [NUMBER] , виданий 05 січня 2001 року Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Дніпропетровськ. Реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків видано на ім`я [PERSON] , [INFO] . У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи надані позивачем [PERSON] докази, суд приходить до висновку, що при оформленні договору обміну житлових квартир, допущено помилку в написанні її прізвища, в зв`язку з чим, вимоги позивача [PERSON] в частині встановлення факту, що має юридичне значення підлягають задоволенню. З приводу вимог про визнання часток співвласників у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд дійшов таких висновків. Як вже було встановлено судом вище, згідно договору обміну житлових квартир, співвласниками квартири [ADDRESS] , зазначені: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно до технічного паспорту, складеного станом на 14 липня 1993 року, зазначена квартира [ADDRESS] , розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з 2-х кімнат, житловою площею 28,10 кв.м, у тому числі: 1-а кімната -15,4 кв.м, 2-а кімната -12,7 кв.м, кухні - 6,7 кв.м, ванної кімнати - 2,0 в.м, вбиральні - 1,1 кв.м, коридору - 4,6 кв.м. Квартира обладнана балконом - 0,9 кв.м. Загальна площа квартири -43,4 кв.м, висота приміщень -2,5 кв.м. На підставі ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Також судом встановлено, що спору між співвласниками квартири з приводу розміру часток, належних кожному з них, за життя [PERSON] не було. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що частки співвласників квартири є рівними, тобто [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належало по 1/4 частці квартири [ADDRESS] . Згідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 07 квітня 2008 року, [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 39. Згідно до спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] звернулися батьки спадкодавця - позивачі [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідями державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. від 21.11.2018 року за вих.№2082/02-14 та №2081/02-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на спадкову квартиру. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1258 ЦК України,1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом також встановлено родинні відносини, а саме, що [PERSON] , померлий [INFO] був сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.08.1982 року та свідоцтво про укладення шлюбу між батьками померлого серія [NUMBER] від 05.01.1982 року. Отже, позивачі, як батьки померлого сина, є спадкоємцями за законом першої черги. Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України, 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вимогами статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 2. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. На підставі статті 1270 ЦК України, 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки № 401 від 18.02.2019 року, виданої виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області вбачається, що на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та мешкав разом з батьками - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та сестрою [PERSON] , [INFO] . Заповіт від його імені в селищній раді не посвідчувався, що підтверджується довідкою № 1192 від 06.06.2018 року. З огляду на те, що спадкодавцю [PERSON] за життя належала 1/4 частина квартири [ADDRESS] , позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкову квартиру після смерті спадкодавців матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а тому і за позивачами слід визнати право власності на 1/8 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивачів, оскільки встановлена відсутність вини відповідача [PERSON] в спірних правовідносинах. На підставі вищен аведеного та

Outcome: approved