Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

04.09.2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа Вітовський районний відділ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.12.2007 року [PERSON] уклав з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір №11264279000, за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит у розмірі 53\~517,00 дол. США, що еквівалентно 270\~260,85 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. В забезпечення належного виконання грошового зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором вони також уклали договір іпотеки від 07.12.2007 року, згідно з яким іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Олега Григор'єва (Правди), 10, кв. 21. Право вимоги за вищезазначеними кредитним договором та договором іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект». Крім того, позивач зазначив, що постановою ВДВС Жовтневого РУЮ Миколаївської області №37040407 від 18.03.2013 року накладено арешт на предмет іпотеки, що порушує його права і законні інтереси як іпотекодержателя, зокрема, право задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Посилаючись на вищезазначене позивач просив зняти арешт з спірного нерухомого майна, а саме з квартири №21 по вул. Олега Григор'єва(Правди), 10 в м. Миколаєві. 06.09.2017 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження у даній справі. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги викладанні в позовній заяві підтримує та просить суд їх задовольнити. До судового засідання відповідач не зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Вітовського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання також не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних в ній доказів. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 06.12.2007 року позивач та АКІБ «УкрСиббанк» уклали кредитний договір №11264279000, за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в розмірі 53\~517,00 дол. США, що еквівалентно 270\~260,85 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. В забезпечення належного виконання грошового зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки від 07.12.2007 року, згідно з яким іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Олега Григор'єва (Правди), 10, кв. 21. Згідно договору факторингу №1 від 12.12.2011 року та договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року право вимоги за вищезазначеними кредитним договором та договором іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект». З інформаційної довідки від 06.07.2017, вбачається що на нерухоме майно, яке знаходиться в іпотеці, а саме на спірну квартиру, постановою ВДВС Жовтневого РУЮ Миколаївської області №37040407 від 18.03.2013 накладено арешт. Оскільки, існування арешту, який накладений на предмет іпотеки, унеможливлює реалізацію позивачем свого права як іпотекодержателя звернути на нього стягнення, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав і законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, де передбачено поняття цесії, в результаті якої, первісний кредитор (цедент) перестає бути учасником зобов'язання, і замість нього в зобов'язання особа - цесіонарій. При цьому змінюється суб'єктний склад зобов'язання, але зміст його лишається незмінним. Враховуючи вищенаведене та зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим ЗУ «Про іпотеку» та ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна. У Постанові Вищого адміністративного суду України від 01.03.2016 у справі №0870/5301/12 наведена аналогічна позиція, а саме, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 1\~600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved