Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

03 травня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Як підставу позову позивач зазначає, що сторони мають двох спільних дітей. Посилаючись на положення ст.ст.180-183 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50% всіх видів заробітку позивача. Також з посиланням на приписи ч.2 ст.84 СК України позивач просить стягнути з відповідача аліменти на свої утримання аліменти у розмірі 20% всіх видів заробітку.. Позивач у письмовій заяві просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі починаючи з 06 серпня 2016 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: 1)доньку [PERSON], [INFO]; 2)доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач з позивачем та дітьми не проживає та не приймає участі в утриманні дітей. Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не приймає участі в утриманні дітей, а отже він зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дітьми. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дітей, або поганий стан їх здоровя. Позивач доказів протилежного суду не надала. Відповідач інших утриманців не має і доказів протилежного суду не надав. Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів суд не знаходить. При цьому, частиною девятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обовязків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів (заробітку). Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб дітей, зокрема їх фізичного та духовного розвитку. Заявлена позивачем сума аліментів у розмірі 50%, тобто 1/2 від всіх видів заробітку є явно завищеною та не обґрунтованою. Також частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на дружину, суд зазначає наступне. Частиною другою статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною першою та другою статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки позивач має на своєму доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які не досягли трьох років, вона має право на присудження в її користь аліментів на своє утримання до досягнення ними трьох років. На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги, що судом задовольняються вимоги про стягнення на користь позивача з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів (заробітку) на утримання малолітніх дітей, суд визначає аліменти на утримання позивача, як дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини, запропонований позивачем по цій вимозі розмір аліментів у розмірі 1/5 частки доходів відповідача, на думку суду, є завищеним. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів на дітей, та 704,80 грн. за позовну вимогу про сплату аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років, як особа звільнена від його сплати, тому його слід стягнути з відповідача на користь держави. При цьому, оскільки з суд задовольнив першу вимогу на 2/3 від заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на дітей, відповідну частку судового збору у розмірі 469,87 грн. слід стягнути з відповідача. Крім того, оскільки з суд задовольнив другу вимогу на 5/6 від заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, відповідну частку судового збору у розмірі 587,33 грн. слід стягнути з відповідача. Отже загальна сума належного до стягнення судового збору становить 1\~057,20грн. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial