Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

03 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 14 квітня 2007 року помер його дід [PERSON]. [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,260 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серія ДП № 101481, який виданий на підставі розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 1018 від 18.10.2002 р., зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 010412600632. Після смерті [PERSON], померлого 14 квітня 2007 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця [PERSON], яка прийняла спадщину, але не встигла оформити свої спадкові права, оскільки 04 жовтня 2009 року померла. За життя, 03 травня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого заповідала йому, [PERSON] все своє майно. Позивач зазначив, що він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але, постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 23 березня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним до нотаріальної контори не був наданий правовстановлюючий документ. Позивач зазначив, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку - Державний акт на право власності на землю серія ДП № 101481 був втрачений, що є підставою для звернення до суду. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,260 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 04 жовтня 2009 року. В судове засідання представник позивача не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Вільненська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своїй заяві просила суд розглядати справу без участі її представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представники третіх осіб Новомосковської районної державної нотаріальної контори та Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, в своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 квітня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно спадкової справи Новомосковської районної державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 14 квітня 2007 року звернулася [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2009 року, був встановлений факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сімєю з 1966 року до дня смерті останнього 22 квітня 2007 року. В звязку з наведеним, [PERSON] прийняла спадщину. але не оформила своїх спадкових прав. Згідно довідки Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 05.06.2015 року, [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,260 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі Державного акту на право власності на землю серія ДП № 101481, який виданий на підставі розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 1018 від 18.10.2002 р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 010412600632 Встановлено, що [PERSON] померла 04 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. За життя, 03 травня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого заповідала [PERSON] все своє майно. Згідно спадкової справи Новомосковської районної державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 04 жовтня 2009 року, звернувся [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 23 березня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки ним до нотаріальної контори не був наданий правовстановлюючий документ. Встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку - Державний акт на право власності на землю серія ДП № 101481 був втрачений. Згідно вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] був власником спірного нерухомого майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved