overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

03 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 19 грудня 2007 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 11 квітня 2018 року заборгованість перед банком становить 12189,69 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 19 грудня 2007 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 11 квітня 2018 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 12189,69 грн., а саме: заборгованість по сплаті кредиту - 1200 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 8933,87 грн.; заборгованість за пенею - 999,17 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 556,65 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 12189,69 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

03 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 22 квітня 2010 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31 березня 2018 року заборгованість перед банком становить 84387,19 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 22 квітня 2010 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 31 березня 2018 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 84387,19 грн., а саме: заборгованість по сплаті кредиту - 1298,72 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 73590,34 грн.; заборгованість за пенею - 5003,50 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 3994,63 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 84387,19 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

03 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 червня 2013 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 403 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що між нею та відповідачем 15 червня 2013 року було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2016 року. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Прізвище просила змінити на дошлюбне Гуцуляк. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 15 червня 2013 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (арк.с.5). Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з листопада 2016 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

03 травня 2018 року позивачка звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 26 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис №917. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені з причин відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги, частих сварок. В підготовче засідання позивач надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала, строк на примирення просила не надавати. Відповідач до суду також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторонами у листопаді 2004 року було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, актовий запис №917. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спір про місце їх проживання відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, частих сварок, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача- 704,80 грн. внесеного судового збору ( а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

03 травня 2018 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем\~ з 10 жовтня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].\~ Фактично шлюбні стосунки між ними припинені\~ з січня 2018 року\~ через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~\~ Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ У судове засідання\~ позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач\~ у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №292870, виданого 10 жовтня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 10 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 309. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище\~ [PERSON]. Від шлюбу\~ мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Сбоєва». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким\~ чином, з відповідача [PERSON]\~ підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судовий збір у сумі 704,80 грн., сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

03 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 2015 році познайомилась з [PERSON] , з яким склалися дуже теплі і щирі стосунки, мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного, чекають на спільну дитину, вагітність 11 тижнів, задля створення сім`ї бажають зареєструвати шлюб, але не можуть цього зробити, оскільки вона не досягла шлюбного віку, тому просить надати їй право на шлюб з [PERSON] До проведення судового засідання заявник [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, заяву підтримує повністю, просить заяву задовольнити. До проведення судового засідання заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] подали до суду письмові заяви, просили справу розглядати у їхній відсутності, заяву підтримують повністю, просять заяву задовольнити. До проведення судового засідання заінтересовані особи: [PERSON] , представник Нововолинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, представник Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, як органу опіки та піклування подали до суду письмові заяви, просили справу розглядати у їхній відсутності, не заперечують проти задоволення заяви про надання права на шлюб. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення заяви в зв`язку з наступним. Заявник [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтва про народження, паспорта гр. України, на час розгляду справи їй виповнилось 17 років, тобто вона не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Частиною другою статті 23 Цього кодексу передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з довідки Нововолинської ЦМЛ №43 від 08.04.2019 року [PERSON] перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації, термін вагітності 11 тижнів. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] до народження дитини має намір зареєструвати шлюб з [PERSON] , [INFO] та проживати разом з ним офіційно однією сім`єю. Враховуючи наведене, суд вважає, що реєстрація шлюбу відповідатиме інтересам заявника, а заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

03 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на їхнє утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народились [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтв про народження дітей. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їхнього гармонійного розвитку, та те, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~03 травня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згідний на розірвання шлюбу. Взявши до уваги пояснення сторін, визнання позову відповідачем, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Положеннями ч. 3\~ст.\~200\~ЦПК України передбачено, що\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2008 року у Пониковицькій сільській раді Бродівського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 2 (а.с. 5). Від цього шлюбу в сторін народилося двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що їхнє сімейне життя не склалося, в них різні погляди на життя, між ними немає поваги, любові та взаєморозуміння. З січня цього року вони не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved