Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

04.12.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнила та в якій зазначила, що її брату [PERSON] належав жилий будинок, розташований за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Річна, 55 та приватизована земельна ділянка за цією ж адресою. Як вказано у позові, 17 грудня 2012 року [PERSON] помер. Позивачка також зазначила, що спадкоємцем на дане майно є дочка [PERSON] відповідачка по справі [PERSON], яка не бажає приймати та оформлювати дану спадщину. Позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на жилий будинок загальною площею 68,40 кв. м. № 55 по вул. Річній в м. Бахмут Донецької області, надвірні будівлі та споруди та приватизовану земельну ділянку за цією ж адресою. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, до матеріалів справи додана довіреність на імя [PERSON] на право представляти інтереси позивачки у судових засіданнях по справі про визнання права власності. Представник позивача [PERSON] у судове засідання також не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Бахмутської міської ради у судове засідання також не зявився, надав клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність та вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно з частиною 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 березня 1988 року, виданого старшим державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори та зареєстрованому в приватизаційному бюро Артемівської міської ради (а. с. 5), [PERSON] належить ? частина будинку, розташованого в м. Артемівську Донецької області, по вул. Річній, 55. На підставі договору - дарування від 19.12.1988 року [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину будинку, розташованому за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Річна, 55. (а. с. 6-7). Згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН № 044225, виданого на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради від 19.11.1997 року № 906 [PERSON], який мешкає по вул. Річній, 55, передана у приватну власність земельна ділянка № 55 площею 0,1120 га, яка розташована на території Артемівської міської ради, для ведення особистого підсобного господарства. (а. с. 8). 17 грудня 2012 року [PERSON] помер, про що 19.12.2012 року відділом ЗАГС Петропавлівського району Воронезької області Росія було складено відповідний актовий запис № 346 та видано свідоцтво про смерть. (а. с. 3). Після смерті [PERSON] залишилося вказане спадкове майно. З наданого позивачкою рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2017 року вбачається, що вона є рідною сестрою [PERSON], [INFO], померлого 17 грудня 2012 року. (а. с. 4). З повідомлення завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори № 351/01-16 від 20.02.2018 року вбачається, що згідно з даних Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно [PERSON], який помер 17 грудня 2012 року не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. (а. с. 66-67). Статтею \~328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відсутність альтернативної можливості вирішити подальшу долю житлового будинку та земельної ділянки та належним чином оформити правовстановлюючі документи на належне позивачці за спадщиною майно, заважає їй вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадщиною.

Outcome: approved