Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

03 лютого 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визначити йому додатковий строк терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер дій позивача [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після смерті діда спадщина ніким прийнята не була. Позивач 19.01.2016 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом була надана відмова у відкритті спадкової справи у зв'язку із закінченням строку для прийняття спадщини. Як зазначає позивач, він пропустив строк з поважних причин, оскільки після смерті [PERSON] всі належні йому документи на майно зберігались у [PERSON], яка є бабусею позивача. Крім того, бабуся запевняла, що здійснить всі необхідні дії для прийняття спадщини, але внаслідок похилого віку та хвороби вона не зробила того що обіцяла. Пізніше бабуся передала всі документи та повідомила, що вона не вчинила дії по прийняттю спадщини. Таким чином, як зазначає позивач, про ту обставину, що спадщина не прийнята позивачу стало відомо в січні 2016 року. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання представника не направив, до суду надійшла заява про слухання справи у відсутність представника відповідача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є онуком померлого [PERSON] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Постол Н.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], проте листом від 19.01.2016 року приватний нотаріус відмовила у відкритті спадкової справи, оскільки строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув після 29.08.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: частину квартири [ADDRESS], яка належала померлому та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.02.1997 року. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що бабуся обіцяла вчинити всі необхідні дії по прийняттю спадщини, проте їх не вчинила, а тому зазначена причина є поважною і суд має надати додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу та про смерть спадкодавця, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04.11.2015 року (справа №6-1486цс15) та від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач знав про смерть дідуся, проте не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки ці дії мала вчинити бабуся, а тому суд вважає, що вказані позивачем причини не є поважними, і з врахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини та задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed