Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

02.10.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Гуляйпільської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М., про визнання права та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом. 07.10.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання. 09.12.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 23.12.2020 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Гуляйпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 03.07.2017 року. За життя батько отримав в 1999 році дозвіл на будівництво пункту діагностики автомобілів за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 0,3800 га. Земельна ділянка надана на підставі рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради №27 від 25.02.1999 року, рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради про дозвіл на будівництво №45 від 18.03.1999 року. Його батько здійснив будівництво будівель та споруд: Б - Службова (цегла, метал) 138,1 кв.м., підвал (бетонні блоки) 115,3 кв.м., В - Склад (метал) 393,1 кв.м., Г - Склад (метал) 345,2 кв.м., Д - Склад (метал), Ж - Масло цех (Бетонні плити) 143,9 кв.м., ж - Прибудова (Бетонні плити) 95,5 кв.м., З - Майстерня (Бетонні плити) 103,1 кв.м., під З - оглядова яма (Цегла), К - Майстерня (Бетонні плити) 74,4 кв.м., Л - Будинок охорони (Метал), М - Вбиральня-душ (Цегла), Л - Навіс (Металопрофіль), О - Навіс (Металопрофіль), Н - Басейна (Бетон), П - Басейна (Бетон), №1 Замощення (Бетонні плити), №1 Паркан (Бетонні плити), №2 Ворота (Метал), №4 Ворота (Метал), №5 Трансформатор (метал), за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, після смерті батька залишилось спадкове майно, що підтверджується вищезазначеними документами. Однак, батько за життя не встиг отримати правовстановлюючі документи про належність йому вищезазначених будівель. У зв`язку з відсутністю інвентарної справи, 17 січня 2018 року, ним було виготовлено Технічний паспорт на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до архівної довідки №28 від 05 лютого 2018 року ТОВ «КП Імпульс» право власності на вищезазначені будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване на забудовника - [PERSON] . Він є спадкоємцем першої черги, у зв`язку з чим звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. 26 квітня 2018 року нотаріусом видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вважає, що спадкодавець мав статує забудовника земельної ділянки, оскільки завершив будівництво, але не оформив право власності на цю нерухомість, не ввів в експлуатацію, тому він, як спадкоємець, успадковує права та обов`язки забудовника на вказані будівлі, право власності на земельну ділянку 0,3800 га, виділену під забудову, було оформлено і отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,3800 га, кадастровий номер: 2321810100:10:002:0019. Прохав визнати у порядку спадкування за законом права та обов`язки забудовника за [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Гуляйполе Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] , на нежитлові будівлі та споруди: Б - Службова (цегла, метал) 138,1 кв.м., підвал (бетонні блоки) 115,3 кв.м., В - Склад (метал) 393,1 кв.м., Г - Склад (метал) 345,2 кв.м., Д - Склад (метал), Ж - Масло цех (Бетонні плити) 143,9 кв.м., ж - Прибудова (Бетонні плити) 95,5 кв.м., З - Майстерня (Бетонні плити) 103,1 кв.м., під З - оглядова яма (Цегла), К - Майстерня (Бетонні плити) 74,4 кв.м., Л - Будинок охорони (Метал), М - Вбиральня-душ (Цегла), Л - Навіс (Металопрофіль), О - Навіс (Металопрофіль), Н - Басейна (Бетон), П - Басейна (Бетон), №1 Замощення (Бетонні плити), №1 Паркан (Бетонні плити), №2 Ворота (Метал), №4 Ворота (Метал), №5 Трансформатор (метал), право на яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , з правом введення будівель в експлуатацію та правом державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 22.12.2020 року надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.68). В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 19.10.2020 року надав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заявлені вимоги визнав в повному обсязі (а.с.60). В судове засідання третя особа - приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, 26.10.2020 року через канцелярію суду надала копію спадкової справи № 93/2017 спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.43-57). Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , народився [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02.06.1999 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.05.1983 року батьком позивача є [PERSON] (а.с.16). [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2017 року (а.с.17). 18.03.1999 року рішенням №45 Гуляйпільської міської ради дозволено приватному підприємцю [PERSON] проектування та будівництво пункту діагностики автомобілів на земельній ділянці площею 3800 кв.м. (100х38) при в`їзді в [ADDRESS] (а.с.10). 28.01.2004 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП №061111, на земельну ділянку площею 0,3800 га для комерційного використання, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2321810100:10:002:0002, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.08.2003 року №1270 (а.с.8). Відповідно до листа Відділу містобудування та архітектури Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області від 15.01.2018 року №02/01-15 повідомлено, що в архівних матеріалах відділу, зокрема, в журналі реєстрації забудовників, є запис про те, що [PERSON] в 1999 році звернувся за отриманням дозволу на будівництво пункту діагностики автомобілів за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 0,38 га. Земельна ділянка надана на підставі рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради № 27 від 25.02.1999 року. Рішення виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради про дозвіл на будівництво № 45 від 18.03.1999 року (а.с.11). 17.01.2018 року у зв`язку з відсутністю інвентарної справи позивачем було виготовлено Технічний паспорт на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які складаються з: Б - Службова (цегла, метал) 138,1 кв.м., під Б - підвал (бетонні блоки) 115,3 кв.м., В - Склад (метал) 393,1 кв.м., Г - Склад (метал) 345,2 кв.м., Д - Склад (метал), Ж - Масло цех (Бетонні плити) 143,9 кв.м., ж - Прибудова (Бетонні плити) 95,5 кв.м., З - Майстерня (Бетонні плити) 103,1 кв.м., під З - оглядова яма (Цегла), К - Майстерня (Бетонні плити) 74,4 кв.м., Л - Будинок охорони (Метал), М - Вбиральня-душ (Цегла), Л - Навіс (Металопрофіль), О - Навіс (Металопрофіль), Н - Басейна (Бетон), П - Басейна (Бетон), №І Замощення (Бетонні плити), №1 Паркан (Бетонні плити), №2 Ворота (Метал), №4 Ворота (Метал), №5 Трансформатор (метал), забудовник - [PERSON] (а.с.24-31). 30.01.2018 року рішенням №14 Гуляйпільської міської ради присвоєно об`єкту нерухомого майна - майновому комплексу (незавершене будівництво), забудовником якого є [PERSON] , розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 2321810100:10:002:0002, наступну будівельну адресу: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до архівної довідки №28 від 05.02.2018 року КП «Імпульс» Пологівської районної ради право власності на комплекс, нерухоме майно майнового комплексу за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване, забудовник - [PERSON] (а.с.23). Згідно звіту з незалежної оцінки майна від 28.02.2020 року ринкова вартість нежитлових будівель загальною площею 1408,6 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , станом на 28.02.2020 року складає 141000 грн. (а.с.19). Відповідно до наданої копії спадкової справи №93/2017, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , встановлено наступне. 04.10.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. з заявою про прийняття спадщини за законом після батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.44). 04.10.2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. з заявою про прийняття спадщини за законом після чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.45). 04.10.2017 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. заведено спадкову справу №93/2017, номер у спадковому реєстрі 61330241, спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] . 26.04.2018 року спадкоємці [PERSON] : дружина - [PERSON] та син [PERSON] уклали договір про розподіл спадщини, який посвідчено приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М., відповідно до якого, зокрема, у спадщину [PERSON] переходить нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.57). 26.04.2018 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. за результатом розгляду документів, наданих позивачем [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки не надано жодного правовстановлюючого документу, який свідчив би про право власності померлого на нежитлову будівлю (а.с.13). 30.01.2019 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,3800 га, кадастровий номер 2321810100:10:002:0019, наданої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на території [ADDRESS] (а.с.9). Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2\~п.1\~ст.16\~ЦК України\~способом захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~зокрема може\~бути: визнання права. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ч.ч.2,3\~ст.331\~ЦК України\~право власності\~на новостворене\~нерухоме майно\~(житлові\~будинки,\~будівлі,\~споруди тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва (створення\~майна). Якщо\~договором або\~законом передбачено\~прийняття нерухомого\~майна до\~експлуатації,\~право власності\~виникає з\~моменту його\~прийняття до\~експлуатації. Якщо\~право власності\~на нерухоме\~майно відповідно\~до закону\~підлягає державній\~реєстрації,\~право власності\~виникає з\~моменту державної\~реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. За загальним правилом, яке визначене в ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В п.3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В п.3.2 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як спадкоємець за законом після батька [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину після батька, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, на підставі договору про розподіл спадщини, укладеного 26.04.2018 року між спадкоємцями померлого: дружиною - [PERSON] та сином [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М., відповідно до якого, зокрема, у спадщину [PERSON] переходить нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , з позовом про визнання за ним в порядку спадкування за законом права та обов`язки забудовника на нежитлові будівлі. Однак позивач, як спадкоємець за законом після батька, позбавлений можливості нотаріально оформити своє право власності на нежитлову будівлю та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через об`єктивні перешкоди щодо оформлення його права у встановленому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нежитлову будівлю, оскільки батько позивача за життя звершив будівництво, однак не оформив право власності на нього, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Суд доходить висновку, що позивач виконав всі вимоги, які визначені в законодавстві для прийняття спадщини після смерті батька, але через об`єктивні обставини він не має змоги оформити спадщину належним чином, так як його право на спадщину не визнається нотаріусом. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. А тому враховуючи те, що позивач прийняв спадщину після батька, в належному порядку звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини за законом, однак у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документа на нежитлову будівлю не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після батька, а також приймаючи до уваги визнання позову відповідачем та те, що визнання за позивачем права забудовника на нежитлову будівлю в порядку спадкування не буде порушувати прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved