Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

03.09.15р. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 3 583 грн. 48 коп. надмірно виплаченої пенсії. Позов мотивує тим, що вказані кошти були нараховані та виплачені відповідачеві на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.11р. та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.01.12р., які в подальшому були скасовані постановою Вищого адміністративного суду від 06.03.14р. В частині позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії з 01.11.2010р. відповідно до наказу МОУ №377 від 28.07.2008 справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В частині позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії з 01.11.2010 на підставі постанов КМУ від 07.11.2007 №1294, від 18.10.2010 №969 і наказів МОУ від 22.07.2010 №380, від 05.11.2010 №576, від 28.01.2011 №50 ухвалено нове рішення та відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.11.2010 на підставі постанов КМУ від 07.11.2007 №1294, від 18.10.2010 №969 і наказів МОУ від 22.07.2010 №380, від 05.11.2010 №576, від 28.01.2011 №50. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 23.04.2014 по справі №2а-273/11 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до головного управління ПФУ у Львівській області про проведення перерахунку і виплату пенсії з 01.11.2010р. відповідно до наказу МОУ №377 від 28.07.2008. Вказане свідчить про безпідставне виконання постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 16.02.2011 у справі №2а-273/11, що призвело до переплати пенсії [PERSON] на суму 3583,48 грн. Представник позивача Болюба О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, мотивуючи це тим, що майнові грошові відносини, що пов'язані зі справами з приводу перерахунку і виплати пенсії непрацездатним громадянам України не є цивільно-правовими відносинами, до них неможливо застосувати цивільне законодавство. Всі спори, пов'язані з пенсійними виплатами, повинні вирішуватись за правилами адміністративного судочинства України. Таким чином, стягнення з нього надмірно виплаченої пенсії згідно ст. 1212 ЦК України є незаконним та протиправним. Окрім цього, звернув увагу на те, що розмір зайво виплаченої пенсії, зазначений в позові, є завищеним і не відповідає дійсності. Враховуючи наведене, просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 16.02.11р., залишеної без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.01.12р., визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ у Львівській області та зобов'язано провести перерахунок і виплату [PERSON] пенсії з 01.11.2011р., допущено негайне виконання постанови в частині стягнення суми підвищеної пенсії за 1 місяць. На виконання цих судових рішень позивачем здійснено перерахунок та виплату [PERSON] підвищеної пенсії на суму 3583,48грн. Постановою Вищого адміністративного суду від 06.03.2014р. постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16.02.2011р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2012р. скасовано. В частині позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії з 01.11.2010 відповідно до наказу МОУ №377 від 28.07.2008 справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В частині позовних вимог про зобов'язати провести перерахунок і виплату пенсії з 01.11.2010р. на підставі постанов КМУ від 07.11.2007 №1294, від 18.10.2010 №969 і наказів МОУ від 22.07.2010 №380, від 05.11.2010 №576, від 28.01.2011 №50 ухвалено нове рішення. Відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.11.2010 на підставі постанов КМУ від 07.11.2007 №1294, від 18.10.2010 №969 і наказів МОУ від 22.07.2010 №380, від 05.11.2010 №576, від 28.01.2011 №50. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 23.04.2014 по справі №2а-273/11 закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до головного управління ПФУ у Львівській області про проведення перерахунку і виплату пенсії з 01.11.2010 р. відповідно до наказу МОУ №377 від 28.07.2008. Таким чином, правовідносини, які виникли та існували між ГУ ПФУ у Львівській області та [PERSON] і стосувалися перерахунку та одержання пенсійних виплат, регулювалися та вирішувалися на підставі і в порядку адміністративного судочинства. Статтею 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Позивач покликається на ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Майнові грошові відносини, що пов'язані зі справами з приводу перерахунку і виплатою пенсії непрацездатним громадянам України не є цивільно-правовими відносинами і до них неможливо застосувати цивільне законодавство. У даному випадку твердження позивача про те, що грошові кошти набуті відповідачем безпідставно, не заслуговує на увагу, оскільки перерахунок та виплати підвищеної пенсії [PERSON] здійснювалися на підставі постанови Шевченківського районного суду м.Львова в адміністративній справі, яка набрала законної сили і була обов'язковою до виконання. Подальше скасування цієї постанови судом касаційної інстанції з відмовою у задоволенні частини вимог та закриття провадження щодо інших вимог не дають основи для висновку про безпідставність набуття цих коштів. Таким чином, вимоги стягнення з відповідача [PERSON] в порядку ст.1212 ЦК України надмірно виплаченої пенсії не ґрунтуються на законі, не підлягають до задоволення у зв'язку з їх безпідставністю. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed