Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

03 квітня 2015 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що із відповідачем вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. У зареєстрованому шлюбі із відповідачем вони не перебували, але мали фактичні шлюбні стосунки без реєстрації шлюбу. Шлюбні стосунки із відповідачем тривали недовгий час, відповідач визнав дитину і дитина була зареєстрована в органах реєстрації актів цивільного стану за їх спільною заявою. Так у свідоцтві про народження дитини [PERSON], батьком дитини зазначений відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Після народження дитини вони із відповідачем досягли усної домовленості щодо утримання дитини. Відповідач обіцяв надавати на утримання дитини щомісяця грошові кошти, необхідні для забезпечення життєдіяльності дитини. Разом із тим, відповідач не дотримав своєї обіцянки щодо надання грошової допомоги на дитину і на протязі вже двох місяців не надає коштів на утримання дитини, а також коштів на її утримання. Дитина проживає зі нею і вона самотужки піклуюся про її утримання та розвиток. На даний час, вона не працює у зв'язку із доглядом за дитиною до виповнення їй трьох років і не має самостійного доходу. Кошти які вона отримую у вигляді соціальної допомоги у зв'язку із народженням дитини не забезпечують прожиткового мінімуму, встановленого законом України «Про прожитковий мінімум громадян» для них із донькою. Будь яких інших джерел доходу вона не має, тому на даний час не має коштів на своє утримання. Зазначені обставини ставлять її у дуже скрутне становище, але їх донька для доброго фізичного та розумового розвитку потребує збалансованого вітамінізованого харчування, теплий якісний одяг, предмети гігієни та інші речі особистого вжитку. Вважає, що відповідач повинен надавати кошти і на її утримання до виповнення їх дитині трьох років, бо вона самотужки не забезпечу свою життєдіяльність і життєдіяльність їх доньки. Оскільки відповідач у добровільному порядку не бажає виконувати свого обов'язку, то аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу чоловіка. Відповідач працевлаштований і має постійний заробіток. Крім заробітної плати відповідач має додатковий грошовий дохід, розмір якого їй невідомий, але відповідач у повній мірі забезпечує свою життєдіяльність, свої потреби у їжі, одязі та розвагах. При цьому повністю відмовився утримувати дитину. На теперішній час матеріальний стан відповідача набагато кращий ніж матеріальний стан дитини та її. Обставин, які б могли вплинути на розмір аліментів у відповідача не має. Ніяких утриманців відповідач більше не має і всі кошти він витрачає на задоволення своїх особистих потреб. Стягнень за виконавчими листами із відповідача не проводиться. На підставі вищевикладеного просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Присутня у судовому засіданні позивач надала пояснення по суті справи, уточнила позовні вимоги в частині відмови від позовної вимоги про стягнення аліментів на своє утримання, просила уточнені вимоги задовольнити. Присутній у судовому засіданні відповідач надав пояснення по суті справи, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд зі згоди сторін вважає, що судове засідання можливо провести на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Так, пунктом 17 постанови ПВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Разом з тим, ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням наведеного, згідно з до ч.1 ст.182 СК України, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст.180 СК України, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини: доньки - [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, позивач не позбавлена можливості у випадку настання обставин щодо погіршення її матеріального стану звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п.1. ч.1. ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved