Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

04.03.2015 року до суду звернувся позивач із позовом до ТОВ «Преміум Вояж» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ненаданням туристичних послуг, просив розірвати укладений між сторонами договір про надання туристичних послуг, стягнути з відповідача на свою користь 44 550 грн. матеріальної шкоди за ненадані туристичні послуги, 3 449 грн. вартості туристичних віз та 40 000 грн. моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на туристичне обслуговування, за умовами якого відповідач зобов'язувався забезпечити надання позивачу і особам, що слідували з ним комплекс туристичних послуг, а позивач зобов'язувався прийняти та оплатити вказані послуги. Позивач за вказаним договором свої обов'язки виконав, сплативши повну вартість туристичних послуг, а відповідач за 14 годин до посадки на літак повідомив першого про повне анулювання поїздки. Позивач неодноразово звертався до туристичної компанії про повернення сплачених за ненадані туристичні послуги кошти та кошти, передані відповідачу для оформлення туристичних віз, однак на день звернення до суду вказані кошти позивач так і не отримав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшив в частині розірвання договору на туристичне обслуговування, в частині інших вимог просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, із заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався (а.с.41-44). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. 21.10.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Преміум Вояж» було укладено договір на туристичне обслуговування, за умовами якого відповідач зобов`язувався забезпечити надання позивачу і особам, що слідували з позивачем комплекс туристичних послуг, а позивач зобов'язувався сплатити вказані туристичні послуги в сумі 44 550 грн. (а.с.5-10). За приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Свої зобов`язання за вказаним договором позивач виконав у повному обсязі, сплативши за визначені договором послуги 44 550 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера від 21.10.2014 року та від 24.10.2014 року (а.с.11). У відповідності до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А ст.611 ЦК України зазначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 2.4.4 договору у випадку невиконання умов договору з боку тур агента турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги, за умови дотримання вимог п. 2.2.5 договору (невідповідність умов туру умовам договору) та п. 6 договору (порядок розв`язання суперечок). Відповідно до п. 2.4.5 договору у випадку відмови тур агента від виконання договору, турист має право на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок розірвання договору. Як встановлено у судовому засіданні, позивач неодноразово звертався до позивача в усному порядку з вимогою повернути сплачені ним кошти за не отримані туристичні послуги, проте відповідей не було надано. Крім того письмове звернення позивача від 23.01.2015 року та претензія про повернення коштів від 24.01.2015 року (а.с.12, 15-17) також залишилися проігнорованими. У відповідності до п.1, ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Поскільки [PERSON] сплатив ТОВ «Преміум Вояж» повну вартість туристичних послуг, тобто він з свого боку виконав умови договору, а сам відповідач у свою чергу не забезпечив надання позивачу, як туристу, й особам, що слідують з ним, комплексу туристичних послуг, крім того відповідач не відшкодував [PERSON] збитків за не отримані туристичні послуги, тобто він неналежним чином виконував свої зобов'язання по вказаному договору, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 44 550 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним договором, ігнорування звернень позивача про повернення коштів стало причиною душевних страждань [PERSON], суд вважає за доцільне задовольнити вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн., в решті необхідно відмовити. Вимога позивача про стягнення коштів, переданих відповідачу з метою оформлення туристичних віз, у сумі 3 449 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували дану вимогу, а тому в її задоволенні необхідно відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду, в сумі 487,20 грн. в частині задоволення вимог майнового характеру та 487,20 грн. в частині задоволення вимог немайнового характеру.

Outcome: partial