overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

02 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що в наданий час вона зі своїм нареченим [PERSON] за взаємною згодою вирішили укласти шлюб і створити свою родину, однак вона недосягла шлюбного віку. Проте, вона досягла 17 років та має право звернутися до суду. Вона народила доньку [PERSON] 23 липня 2017 року. Тому, їй необхідно зареєструвати шлюб, щоб дитина зростала в повній родині, та мала однакове прізвище з батьком та матірю. Заявник в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON], надав до суду заяву в якій просить задовольнити заяву [PERSON] Інші заінтересовані особи не зявились. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 04 травня 2018 року, та справу було призначено до судового розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON], 23.07.2017 року. Проживають разом згідно довідки № 6 про склад сім'ї від 13.03.2018 року (а.с.8). Заявник має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], оскільки в них вже є спільна донька, між ними існує кохання, бажання створити сім'ю, проживати разом, підтримувати шлюбні відносини та виховувати спільну дитину. Шлюбний вік - складна правова категорія, основою для визначення якої є не лише і не стільки здатність до статевого життя і зачаття дитини. Шлюбний вік визначається з урахуванням статевої зрілості, завершення фізичного росту організму, стану психічного, розумового, морального та соціального розвитку людини, які в комплексі мають забезпечити здатність її до виконання нової суспільної ролі - дружини, матері, чоловіка, батька. Відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно п.2 ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Таким чином, суд приходить до висновку, що надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, а тому заяву [PERSON] про надання права на шлюб з [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

02 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 24 листопада 1984 року він уклав шлюб з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають . Позивач вказав, він не проживає разом з відповідачем та не веде з нею спільного господарства протягом тривалого часу (протягом останніх п'яти років) що і є причиною розпаду сім'ї. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності, а позов задовольнити . Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.1984року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 28.03.2018року. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися і фактично припинені п'ять років тому. Сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу так я к перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Оскільки відповідачем клопотань про зміну прізвища після розірвання шлюбу не подано, суд приходить до висновку, що їй слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судові витрати які складаються із судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

02 квітня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що їхня сімя фактично розпалась, відповідач офіційно працює, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в звязку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до їх повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить їх задовольнити Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року (а.с. 6). Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою за адресою: Харківська область, м. Купянськ, [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні (а.с. 2, 5). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст.. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

02 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 29.09.2007 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітньою сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинені з 2014 року, з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причина розпаду сімї полягає у відмінності характерів, відсутності взаєморозуміння та різних поглядах на сімейне життя та виховання дитини. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Єдлічко». Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 29 вересня 2007 року, актовий запис № 1060. У шлюбі мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

02 квітня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 21 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, за актовим записом № 155. У шлюбі 27.05.2009 у них народився син, [PERSON]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. При цьому, попросила суд залишити їй прізвище «Горяінова». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у звязку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище Горяінова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

02 квітня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій позивач зазначив, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоровя і розвиток дитини. Поведінка та спосіб життя відповідача негативно впливали на психічний стан малолітньої дитини, що загрожувало її життю та здоровю, а тому позивачка просить позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини. В ході судового розгляду позивачка направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути на підставі доказів які знаходяться в справі. Відповідач фактично позов підтримав. Представник органу опіки та піклування до суду не зявився, при цьому направив заяву з якої видно, що позов підтримують, справу просять розглянути в їх відсутність. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважних причин протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) який зареєстрований за адресою: [INFO] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляється, постійного місця роботи або доходу не має. У відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка на час розгляду справи складає 79\~594 грн. Малолітня дитина на законних підставах мешкає разом з позивачкою. Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Київської РДА від 16.07.2018 року, який носить конкретний висновок, суд вважає, доцільно позбавити відповідача батьківських прав. Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що ці обставини шкідливо впливають на дитину у її розвитку та вихованні, а тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати в розмірі 704.80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

02 квітня 2018 року позивачка звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 2009 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають разом, проте не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 3, 12, 13). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.05.2018 року справу було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 16). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов. Відповідач до суду не з'явився, звернувшись із заявою про відсутність заперечень проти позову й розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши думку позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 25.09.2009 року. Шлюб зареєстровано у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис - 535) (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від вересня 2017 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, але мешкають разом. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

02 квітня 2018 року Публічне товариство Комерційний Банк « Приват Банк » звернулося до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що останній, з метою отримання банківських послуг, 30 листопада 2015 року підписав Заяву № б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 1300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим, станом на 04 березня 2018 року, у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 14256 грн. 50 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4926 грн. 79 коп., відсотках за користування кредитом у розмірі 2057 грн. 96 коп., заборгованості за пенею в розмірі 6116 грн. 68 коп., штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 655 грн. 07 коп. Тому, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю Кіріченко\~ В.М. подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог ПАТ КБ « Приват Банк » та розгляд справи у його відсутність / а. с. 33/. Ухвалою суду від 04 червня 2018 року позову заяву ПАТ КБ « Приват Банк » до [PERSON] прийнято до провадження суддею Шишацького районного суду Полтавської області Вергун Н.В., розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а. с. 42 /. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 40 хв. 02 липня 2018 року. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч. 8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд,

Outcome: partial