Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування, в якій вказує, що 03 березня 2014 року в м. Ізюмі Харківської області померла її рідна тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру, розташовану в [ADDRESS], що належала померлій на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 30.07.2010 року, реєстраційний № 3-1871. Померла дітка дітей не мала, на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебувала, тому спадкоємців першої черги після її смерті не було. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її рідна сестра [PERSON] мати позивача, яка померла 16 жовтня 2014 року. [PERSON] після смерті сестри до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], матері позивача, є її діти [PERSON] та два сини: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 06.04.2016 року, [PERSON] помер 05.11.2016 року, тобто єдиним спадкоємцем є позивач [PERSON] Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09.02.2017 року позивачу [PERSON] встановлено додатковий строк на прийняття спадщини. Позивач 22.02.2017 року звернулась до Ізюмської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відповідь, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] після смерті тітки [PERSON] Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вищевказану квартиру. У звязку з чим позивач просить визнати за нею, [PERSON], право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належала померлій [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 30.07.2010 року, реєстраційний № 3-1871. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 березня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 427062 від 06 березня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. (а.с.4) Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належала покійній [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 30.07.2010 року, реєстраційний № 3-1871. Померла [PERSON] дітей не мала, на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебувала, тому спадкоємців першої черги після її смерті не було. Спадкоємцем після смерті [PERSON] була її рідна сестра [PERSON] мати позивача, яка померла 16 жовтня 2014 року. (а.с. 5) [PERSON] після смерті сестри до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09.02.2017 року позивачу [PERSON] встановлено додатковий строк на прийняття спадщини. (а.с.30-31) Позивач 22.02.2017 року звернулась до Ізюмської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відповідь, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вищевказану квартиру. (а.с.9) На теперішній час позивач [PERSON] є єдиною особою, що претендує на спадкове майно, що підтверджується копією спадкової справи № 90/2017 (а.с.28-32) . Згідно з положеннями ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~спадщини\~\~і\~\~не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),\~\~до\~\~інших\~\~осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Положеннями ст. 1265 ЦК України передбачено, що у п»яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при чому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], матері позивача, є її діти [PERSON] та два сини: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 06.04.2016 року, [PERSON] помер 05.11.2016 року (а.с.6,7), тобто єдиним спадкоємцем п»ятої черги є позивач [PERSON] Відповідно до п.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємець [PERSON] має право на спадкування зазначеної вище квартири після смерті рідної сестри своєї померлої матері, як спадкоємець п»ятої черги. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як зазначає позивач в позовній заяві, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірне майно позбавляє її можливості оформити спадщину через нотаріальну контору. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved