Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

04.06.2010р. позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, в якому зазначала, що вона є власницею 2/25 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Строганова, 25, на підставі договору дарування. Позивачка зазначила, що вона проживає зазначеною адресою з часу укладення договору дарування, також за цією адресою проживають та зареєстровані її два сина, [PERSON] та [PERSON]. В 2010 році позивачці стало відомо, що за її адресою зареєстровані невідомі їй люди, відповідачі по справі. Відповідачі, яких позивачка не знає зареєстровані за її адресою, вона вимушена сплачувати за них комунальні послуги та їх реєстрація обмежує в укладанні ряду цивільно-правових угод. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням частиною домоволодіння № 25 по вулиці Строганова у м. Одесі та зняти їх з реєстраційного обліку. Позивачка не зявилася в судове засідання, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутності, проти задоволення заочного рішення не заперечувала, про що надала письмову заяву. Представник відповідача Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином про дату та час слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, сповіщені належним чином про дату та час слухання справи. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З матеріалів справи вбачається, що 2/25 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Строганова, 25 дійсно належить [PERSON], що підтверджується договором дарування від 01.02.1999р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] Згідно довідки-виписки з будинкової книги про склад сім»ї та прописку, виданої 29.04.2010р. органом самоорганізації населення комітету мікрорайону «Курсаки» в м. Одесі, вбачається, що у будинку позивачки зареєстровані її син [PERSON], онук [PERSON], а також відповідачі по справі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі з 1996р. за зазначеною адресою не проживають, комунальні послуги не сплачують, будинком не цікавляться, вселитися не намагаються, що також підтверджується письмовим актом СОН «Курсаки», з підтвердженням сусідів, від 27.07.2010р. Судом встановлено, що позивачка, являючись власником 2/25 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Строганова, 25, не має змоги володіти, користуватися і розпоряджатися ним, оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є колишніми власниками домоволодіння, станом на час звернення з цим позовом до суду, не знялися з реєстраційного обліку, а вона змушена сплачувати за них комунальні послуги. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, а тому числі підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved