Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

03 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 травня 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Шлюб реєстрували у Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено відповідний актовий запис № 40. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, втрату почуття любові та поваги, що привело до того, що сім`я перестала існувати, припинили спільне ведення господарства. А тому просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. У визначений судом строк відзиву на позов відповідачка [PERSON] не подала, однак направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Розгляд справи просить проводити за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 17 травня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено відповідний актовий запис № 40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім`я розпалась остаточно. Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтованими, а тому задовольняє позов. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору та те, що [PERSON] не просить стягнути судові витрати на його користь, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Outcome: approved