Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

03 листопада 2020 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2022 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є її батьком, 16 серпня 2006 року шлюб між її батьками був розірваний, після розлучення батько сплачував аліменти. Наразі позивачка є студенткою третього курсу бюджетної форми навчання факультету початкового навчання денної форми в Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет ім. К.Д. Ушинського» IV рівня акредитації, термін навчання з 16 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року. Мати позивачки не працює, перебивається випадковими заробітками. Для підтримання нормальної життєдіяльності (придбання продуктів харчування, канцелярських товарів, підручників, оплати проживання в гуртожитку, а також оплату проїзду до місця навчання) позивачці бракує коштів, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, яку може надавати її батько, який працює на ПАТ «Линік» охоронцем. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітки, що на її думку, не погіршить матеріального стану батька. Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 17 листопада 2020 року справу прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказану ухвалу направлено всім учасникам судового провадження. 17\~грудня 2020\~року від\~представника відповідача\~надійшов відзив,\~копію якого\~відповідач направив\~позивачу,\~що підтверджується\~квитанцією ПАТ\~«Укрпошта» від\~16\~грудня 2020\~року.\~У відзиві\~відповідач зазначає,\~що не\~має змоги\~надавати матеріальну допомогу, тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що на утриманні у нього перебуває малолітній син [PERSON] та дружина [PERSON] , яка перебуває на обліку в Лисичанському центрі зайнятості як безробітна. Відповідач зазначає, що мати повинна на рівні з батьком виконувати обов`язок щодо утриманні дитини. Разом з тим, позивач навчається на бюджетній основі, а тому отримує стипендію, а відповідач виконав свій обов`язок щодо утримання дитини, яка продовжує навчання, оскільки сплачував аліменти до 18-ти років в розмірі ј частки від всіх видів доходу та до закінчення ВП «Лисичанський педагогічний коледж ЛНУ ім. Тараса Шевченко» в розмірі ј частки від всіх доходів. Щодо вимог про стягнення аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімуми вказує, що законодавством не передбачено такого розміру аліментів. 04 лютого 2021 року позивач надала відповідь на відзив в якій зазначила, що на її думку відповідач не спростував доводів позовної заяви. Зазначила, що матеріальної допомоги яку надає їй матір не вистачає на нормальне життя та придбання необхідних предметів для підтримання життєдіяльності, зокрема придбання продуктів харчування, канцелярських предметів, оплату гуртожитку та проїзду до місця навчання. Повідомила, що дружина відповідача працює неофіційно, а у власності відповідача також є легковий транспортний засіб та у вільний від роботи час він підробляє таксистом, враховуючи викладене просила позов задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Сторони про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та(або) клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи з викликом сторін від учасників не надходило. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] у м. Лисичанську, Луганської області у свідоцтві про народження серії [NUMBER] її батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 7). Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 28 серпня 2014 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16 серпня 2006 року про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 330 (а.с. 8). На даний час [PERSON] являється повнолітньою та відповідно до довідки № 111 від 02 жовтня 2020 року, виданої деканом факультету, є студенткою третього року навчання другої групи факультету початкового навчання денної форми навчання Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського. Термін навчання з 16 вересня 2020 року до 30 червня 2022 року (а.с. 10). Стипентію не отримує (а.с. 45). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб № 10391 від 20 серпня 2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12). 28 серпня 2020 року [PERSON] був наданий ордер № 15 на житлову площу в гуртожитку Державного закладу Південноукраїнського національного педагогічного університету імені К.Д. Ушинського (а.с. 11). Відповідно до довідки від 21 січня 2021 року позивач за період з вересня 2020 року по січень 2021 року сплатила кошти за проживання в гуртожитку в розмірі 2\~600 грн (а.с. 46). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] 17 квітня 2010 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 29). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 30). З довідки № 122 ЦПМСД № 1 [PERSON] перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря з діагнозом цукровий діабет II типу (а.с. 31). З довідки № 211 від 10 грудня 2020 року [PERSON] перебуває на обліку у Лисичанському міському центрі зайнятості, як безробітня з 23 квітня 2020 року (а.с. 31). Статтями 198, 199 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.\~ Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.\~ Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.\~ Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У ч. 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.\~1\~ст.\~182\~СК - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини ;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~ 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року по справі 6-1296цс15, зазначається, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Частиною 1 статті 191\~СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що позивачка, навчається на денному відділенні та не має можливості працювати у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Суд враховує, що обов`язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків, тому цей обов`язок не може бути покладений лише на матір позивача. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Оцінюючи подані відповідачем докази, суд приходить до висновку, що позиція відповідача про те, що в нього на утриманні перебувають дружина та малолітня дитина від іншого шлюбу, не може свідчити про неспроможність сплачувати аліменти, оскільки відповідач є працездатною особою, інвалідом не являється, таким чином має можливість організувати своє життя у такий спосіб, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї повнолітньої дочки від першого шлюбу та інших утриманців. З аналізу ст. 199 СК України вбачається, що обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності певних юридичних фактів, а припиняється право на утримання у випадку досягнення дитиною 23 років, або закінчення навчання, а тому довід відповідача про те, що батьківський обов`язок з утримання дочки, яка продовжує навчання, припинився отриманням останньою професії не ґрунтується на вимогах закону. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України,\~а також\~роз`яснень,\~наведених Пленумом\~Верховного Суду\~України в\~п.\~17\~вищевказаної Постанови,\~визначаючи розмір\~аліментів,\~судом враховується\~наявність у\~повнолітньої позивачки\~ дочки\~відповідача,\~потреби у\~матеріальній допомозі\~у зв`язку\~з її\~навчанням на\~денній основі,\~враховує,\~що обов`язок\~матеріально утримувати\~повнолітню дочку,\~яка продовжує\~навчання,\~покладається на\~обох батьків,\~враховуючи при\~цьому вимоги\~розумності та\~справедливості,\~зважаючи на\~те,\~що відповідач працездатний,\~має на\~утриманні малолітнього\~сина від\~іншого шлюбу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на строк навчання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дочок та синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання дочки, однак не буде порушувати права відповідача. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумі вів на дитину відповідного віку, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити, оскільки вказане не відповідає чинному матеріальному закону (ст. 181, 200 СК України), аргументи відповідача з цього приводу є слушними. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial