Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

03 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що він народився [INFO] в м. Апостолово Апостолівського району Дніпропетровської області. 1 січня 1981 року заявник пішов працювати в Апостолівську райспоживспілку вантажником, де йому було виписано трудову книжку на ім'я [PERSON], але при написанні в трудовій книжці дати народження заявника, працівником відділу кадрів було допущено помилку і в графі «Рік народження» замість « [INFO]», що є правильним), було написано « [INFO]». Потім цю помилку було виправлено, неправильний запис закреслено і написано правильно, але це виправлення не було засвідчене печаткою підприємства. По цій причині, при зверненні заявника до УПФУ в Софіївському районі працівники Фонду поставили під сумнів належність заявнику трудової книжки, виданої 05.01.1981 року на ім'я [PERSON]. Заявник не звертався до адміністрації Апостолівської райспоживспілки з проханням про внесення відповідних змін до трудової книжки по тій причині, що неправильні записи в трудовій книжці не створювали йому ніяких незручностей і він не надавав цьому факту ніякого правового значення. 22.06.1988 року заявник перейшов працювати у колгосп «Прогрес» Софіївського району, де йому було виписано трудову книжку та заведено розрахунково-платіжні відомості, але при написанні розрахунково-платіжних відомостей працівник відділу кадрів допустив неточність у написанні його по батькові і замість «[PERSON]», що є правильним, вказала прізвище «[PERSON]». На сьогоднішній день колгосп «Прогрес», який було реорганізовано в КСП «Прогрес», а потім в СТОВ «Прогрес», ліквідовано згідно ухвали господарського суду № Б26/170-07 від 04.02.2010 року і внести зміни до записів у розрахунково-платіжних відомостях неможливо. Встановлення юридичного факта, а саме: встановлення особи, вказаної у розрахунково-платіжних відомостях за період по вихододнях з 1988 по 1996 роки, відкритих по колгоспу «Прогрес» та КСП «Прогрес» на ім'я «[PERSON]» та належність заявнику трудової книжки, виписаної 05.01.1981 року на ім'я [PERSON], [INFO], потрібно заявнику для звернення до Пенсійного Фонду по справі щодо нарахування пенсії за віком, а тому заявник змушений звернутися до суду із даною заявою. Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримує, на задоволенні заяви наполягає, просить розглянути справу за його відсутності про що надав відповідну заяву. Зацікавлена особа - Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі, проти заяви не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали відповідну заяву. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви заявника, заінтересованої особи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, заявник народився [INFO] в м. Апостолово Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с. 3-4). 1 січня 1981 року заявник пішов працювати в Апостолівську райспоживспілку вантажником, де йому було виписано трудову книжку на ім'я [PERSON], але при написанні в трудовій книжці дати народження заявника, працівником відділу кадрів було допущено помилку і в графі «Рік народження» замість « [INFO]», що є правильним), було написано « [INFO]». Потім цю помилку було виправлено, неправильний запис закреслено і написано правильно, але це виправлення не було засвідчене печаткою підприємства (а.с. 5-6). По цій причині, при зверненні заявника до УПФУ в Софіївському районі працівники Фонду поставили під сумнів належність заявнику трудової книжки, виданої 05.01.1981 року на ім'я [PERSON] (а.с. 9). Заявник не звертався до адміністрації Апостолівської райспоживспілки з проханням про внесення відповідних змін до трудової книжки по тій причині, що неправильні записи в трудовій книжці не створювали йому ніяких незручностей і він не надавав цьому факту ніякого правового значення. 22.06.1988 року заявник перейшов працювати у колгосп «Прогрес» Софіївського району, де йому було виписано трудову книжку та заведено розрахунково-платіжні відомості, але при написанні розрахунково-платіжних відомостей працівник відділу кадрів допустив неточність у написанні його по батькові і замість «[PERSON]», що є правильним, вказала прізвище «[PERSON]» (а.с. 7-8). На сьогоднішній день колгосп «Прогрес», який було реорганізовано в КСП «Прогрес», а потім в СТОВ «Прогрес», ліквідовано згідно ухвали господарського суду № Б26/170-07 від 04.02.2010 року і внести зміни до записів у розрахунково-платіжних відомостях неможливо (а.с. 11). Встановлення юридичного факта, а саме: встановлення особи, вказаної у розрахунково-платіжних відомостях за період по вихододнях з 1988 по 1996 роки, відкритих по колгоспу «Прогрес» та КСП «Прогрес» на ім'я «[PERSON]» та належність заявнику трудової книжки, виписаної 05.01.1981 року на ім'я [PERSON], [INFO], потрібно заявнику для звернення до Пенсійного Фонду по справі щодо нарахування пенсії за віком (а.с. 10). Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів, що підтверджують, що заявник народився в [INFO] році і працював у колгоспі «Прогрес» та в КСП «Прогрес» Софіївського району Дніпропетровської області трудова книжка виписана йому і розрахунково-платіжні відомості щодо нарахування заробітної плати за період з 1988 року по 1996 роки стосуються саме його, містять відомості про [PERSON], хоча і видані на [PERSON]. Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України до компетенції суду віднесене встановлення юридичного факту приналежності документа прізвище, ім'я та по батькові в якому не відповідає запису у свідоцтві про народження чи паспорті. Таким чином, суд немає підстав для сумніву, що вказані вище документи видані на ім'я заявника та, враховуючи, що описку в даті народження та по батькові заявника наявні в трудовій книжці і розрахунково-платіжних відомостях нарахування заробітної плати відповідно, неможливо виправити іншим шляхом, і враховуючи наявність фактів підтверджуючих належність документів, важливість та необхідність для заявника визнання даного факту, суд вважає вимоги підлягаючими задоволенню. При зверненні заявника до суду з даною заявою ним було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством - сплачено 229,40 грн. судового збору, хоча Законом України «Про судовий збір» за розгляд цивільної справи даної категорії встановлено суму судового збору, яка складає 121,80 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а тому судовий збір у розмірі 107,60 грн. підлягає поверненню заявнику. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved