Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

02.07.2014 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні майном, який мотивує тим, що є фізичною особою - приватним підприємцем і з 20 травня 2004 року орендує земельну ділянку водного фонду загальною площею 72 га для рибогосподарських потреб. Ним були розроблені всі необхідні документи, зокрема, виготовлений водогосподарський паспорт, нормативи скиду забруднюючих речовин із рибогосподарськими стічними водами, постійно виконуються роботи із вселення водних біоресурсів, вчасно сплачується орендна плата. Крім того, ним як орендарем погоджено 10 пільгових місць для безкоштовного рибальства. Наказом № 36 від 18.03.2014 року, виданим Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Сумській області, заборонено промислове та любительське рибальство в період нересту риб і розмноження інших водних біоресурсів у рибогосподарських водоймах, підконтрольних Управлінню, у такі строки: в придаткових водоймах з 1 квітня по 29 червня 2014 року включно. Однак відповідачі вже з 10 червня 2014 року організували масовий незаконний вилов риби на орендованому ставку без погодження з ним як орендарем, в невідведених для рибної ловлі місцях. Внаслідок незаконних дій відповідачів, інші невідомі особи в кількості більше 100 осіб також здійснюють вилов риби без погодження з орендарем, ловлять всю підряд рибу без обмежень, засмічують територію. Внаслідок цього позивачу завдається значна моральна шкода, так як він був вимушений неодноразово звертатися до правоохоронних органів, вислуховував на свою адресу незаконні вимоги. 23 травня 2014 року позивач брав участь у роботі комісії з питань розгляду звернень громадян, де розглядалося колективне звернення з питання перевірки законності його господарської діяльності, наступне засідання, яке повинно відбутися 02.06.2014 року, було зірвано рибалками. Ці події пригнітили позивача, так як до нього висуваються безпідставні незаконні претензії. У зв'язку з цим просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 72,0 га, у тому числі 67,1 га - під водою (ставок), 3,2 га - прибережні смуги, 1,7 га - болото, розташованої на території Охтирського району та належної йому на підставі договору оренди від 20.05.2004 року, шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії, а саме, організовувати та проводити збори, на яких приймати протиправні рішення щодо розпорядження об'єктом оренди та зобов'язати їх дотримуватись визначеного позивачем порядку вилову риби. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Охтирської районної державної адміністрації, [PERSON], треті особи Державне Управління екології та природних ресурсів у Сумській області, Громадська організація «Охтирське товариство рибалок-любителів», Пологівська сільська рада Охтирського району, Кардашівська сільська рада Охтирського району, Височанська сільська рада Охтирського району, Управління Держземагенства в Охтирському районі, в якій з урахуванням уточнених вимог просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Охтирської РДА № 289 від 13.05.2004 р. «Про надання в оренду земель водного фонду приватному підприємцю [PERSON]», визнати недійсним договір оренди від 20.05.2004 року, зобов'язати [PERSON] відновити становище, яке існувало до порушення шляхом відновлення (приведення у придатний для використання стан) водовипуск (гідроспоруди) що розташована на водному об'єкті, відновлення та приведення у придатний до використання стан захисних бетонних плит розташованих на березі водного об'єкту, знесення за власний рахунок незаконно встановлених будівель та споруд розташованих на березі водного об'єкта. Незаконність розпорядження голови Охтирської РДА № 289 від 13.05.2004 р. мотивує тим, що п. 3 розпорядження щодо обмеження загального водокористування на водному об'єкті прийнятий з перевищенням наданих Охтирській РДА повноважень, оскільки за п. 2 ст. 47 Водного кодексу України умови що обмежують загальне водокористування визначають районні і міські ради за поданням відповідних уповноважених органів; у п. 4 розпорядження безпідставно зроблено посилання на Закон України «Про плату за землю», який регламентує сплату земельного податку, а не орендної плати. Підставами для визнання недійсним договору оренди вказує: порушення з боку [PERSON] вимог чинного законодавства України, зокрема, вимог Водного кодексу України щодо загального водокористування, відсутність узгодження загального водокористування між орендарем [PERSON] та Охтирською РДА та доведення до населення умов водокористування; постійні випадки заборони з боку охорони [PERSON] ловити на вудочку рибу громадянам, в тому числі і на земельній ділянці площею 5,2 га, яку [PERSON] не орендує; порушення з боку [PERSON] обов'язку відповідно до ст. 51 Водного кодексу України передбачити місця для безоплатного забезпечення права громадян на загальне водокористування у традиційно розташованих місцях масового відпочинку (погодження головою Охтирської РДА пільгових місць для безкоштовного рибальства від 10.06.2014 року не передбачено законодавством, крім того, дані місця визначені на бетонних плитах під кутом 45 градусів на схилах берега ставка, а не у традиційних місцях відпочинку); працівники [PERSON] впродовж усього терміну дії договору неправомірно вимагають гроші за рибалку на водному об'єкті; на березі ставка [PERSON] без відповідного дозволу розташував дерев'яну споруду. Також підставами для визнання недійсним договору оренди вказує порушення вимог чинного законодавства України, які мають місце у договорі оренди від 20.05.2004 року, зокрема, частині 3 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» не відповідає п. 12 договору про передачу продукції та надання послуг за рахунок орендної плати; в п. 18 договору безпідставно передбачено передача земельної ділянки в оренду без розроблення проекту земелевідведення; у Акті приймання-передачі земельної ділянки від 01.06.2004 року відсутні підписи сторін, а замість підпису орендодавця стоять підписи трьох голів сільських рад, на порушення п. 20 договору акт складений раніше реєстрації договору оренди землі, який зареєстровано 09.06.2004 року; п. 40 договору стосовно переходу права оренди до спадкоємців орендатора та інших осіб, які використовують земельну ділянку разом із орендарем, не відповідає закону України «Про оренду землі» і Водному кодексу України; встановлений у договорі розмір орендної плати 1,1 % за землі під водою та 0,3 % за інші землі не відповідає ст. 288.5.1 Податкового кодексу України, відповідно до якого річна сума платежу не може бути менше ніж 3 % нормативної грошової оцінки; договір оренди суперечить п. 15 ст. 51 Водного кодексу України, так як в ньому не визначені зобов'язання орендаря щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об'єкта та не оформлено право користування гідротехнічними спорудами, хоча [PERSON] використовує на свій розсуд гідротехнічну споруду, та в належному стані її не підтримує; в порушення ст. 51 Водного кодексу України договір оренди не погоджений з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства; розпорядженням голови Охтирської РДА № 289 від 13.05.2004 р. землі водного фонду надані в оренду приватному підприємцю [PERSON], проте у договорі оренди вказана фізична особа [PERSON]; на порушення ст. 11 Водного кодексу України при наданні в оренду ставка не проводилися громадські обговорення. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що запустив в орендований ставок рибу, розрахував і встановив самостійно вартість одного місця для рибалки в розмірі 50 грн. на добу, а відповідачі виловлюють його рибу відмовляючись йому платити (крім [PERSON], який особисто не рибалить) та закликають рибалити безоплатно інших, встановлені орендарем 10 безоплатних місць для рибалки ігнорують, інформаційні щити, які він встановив на вагончику, ламають. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнали, просили залишити його без задоволення, а зустрічний позов підтримали, пояснили, що договір оренди обмежує право [PERSON] здійснювати загальне водокористування на ставку, у зв'язку з чим просили його задовольнити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 10.06.2014 року (кінця періоду нересту біоресурсів) їздить на спірний став на рибалку, яку здійснює з човна. На вимоги, пред'явлені йому з боку невідомих осіб платити за рибалку роз'яснював положення законодавства, які дозволяють йому безоплатно рибалити, але вони його не слухали. Що ставок в оренді, чув, але підтверджуючі оренду документи перший раз побачив отримавши позовну заяву [PERSON], інформаційного щиту біля ставка не бачив. Відповідачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON] позов [PERSON] не визнали, просили залишити його без задоволення за необґрунтованістю, так як ніяких протиправних дій вони на ставку не здійснювали, нікого на незаконний вилов риби не організовували. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що особисто він рибною ловлею не займається, агітацій проти [PERSON] не проводив, а його виступ на зборах в Охтирській РДА стосувався тільки рішення сесії Височанської сільської ради, яким дозволено рибалити мешканцям села на не орендованій частині ставка. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 10.06.2014 року після закінчення нересту він приїхав на рибалку на став, а орендар [PERSON] встановив плату за рибалку в розмірі 200 грн. на добу, внаслідок чого усі рибаки обурилися і почали писати скарги на [PERSON] в райдержадміністрацію, прокуратуру. Пізніше для захисту своїх прав вони створили громадську організацію рибалок. Особисто він ловить рибу на ставку з човна, платити за рибалку орендарю [PERSON] відмовляється, так як він прочитав у газеті, що хоча ставок і наданий в оренду, але люди мають право здійснювати загальне водокористування - рибалити, купатися, відпочивати. Інформаційний стенд [PERSON] вивісив безпосередньо перед судом, що там написано, він не читав. Він разом із [PERSON] зверталися до голови Охтирської РДА стосовно 10 пільгових місць, встановлених орендарем, та голова їм пояснив, що ці місця створені для пільгової категорії населення (інвалідів, чорнобильців, афганців та ін.). Представник третьої особи за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) Охтирської районної державної адміністрації Сумської області у судовому засіданні послався на розсуд суду при вирішенні первісного позову, однак зауважив, що правила любительської рибалки орендарем не визначалися і з РДА не погоджувалися, а 10 безкоштових місць стосуються пільгової категорії населення, визначити їх додатково є правом [PERSON], а не обов'язком, про необхідність орендарю встановити умови рибальства на ставку було попереджено у листі Охтирської РДА від 10.06.2014 року. Стосовно задоволення зустрічного позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] не є стороною спірного договору оренди, а також пропущений строк позовної давності звернення до суду. Представники третіх осіб Державного Управління екології та природних ресурсів у Сумській області, Пологівської сільської ради Охтирського району, Кардашівської сільської рада Охтирського району у судове засідання не з'явилися, хоча повідомлені належним чином про час і місце судового засідання, письмово свою позицію у справі не виклали. Представники третіх осіб Громадської організації «Охтирське товариство рибалок-любителів» та Височанської сільської ради Охтирського району у судовому засіданні зустрічний позов просили задовольнити, а в задоволенні первісного відмовити. Представник Управління Держземагенства в Охтирському районі у судовому засіданні послалася на розсуд суду при вирішенні справи. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони кілька років рибалять на спірному ставку, в даний час за добу сплачують орендарю [PERSON] 50 грн. З червня 2014 року на ставку періодично збираються рибаки під керівництвом [PERSON], [PERSON] і ведуть розмови про те, що потрібно розірвати договір оренди з [PERSON], бути самим господарями на ставку, що він неправомірно вимагає плату за рибалку, хоча відповідно до закону повинен дозволяти риболовлю на вудочку безоплатно. [PERSON] розмістив інформацію на стенді, який висить на вагончику біля ставка, встановив місця для безоплатної рибалки пільговим категоріям населення. Свідок [PERSON] також пояснив, що брав участь в роботі ініціативної групи, створеної на зборах рибаків в РДА, яка розробила умови договору рибаків з [PERSON], але умови договору навіть не зачитали, так як після виступу голови Височанської сільської ради [PERSON], який дозволив людям безкоштовно ловити рибу на не орендованій частині ставка, почалося обурення, ніхто не слухав доповідаючих. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що кожен день буває на ставку. Люди говорять, що [PERSON] і [PERSON] казали, що можна ловити рибу безкоштовно з 10 червня. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на початку літа 2014 року рибаки проводили збори біля будівлі Охтирської РДА. На цих зборах [PERSON], [PERSON], [PERSON] агітували людей ловити рибу на ставку «Народна дамба» безоплатно, після чого на ставок понаїхало близько 100 осіб і усі ловили рибу. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що у період нересту до 10 червня 2014 р. [PERSON] встановив плату 200 грн. за добу з кожного рибака, потім 50 грн. по даний час. Сам же орендар виловлює рибу сітками. На ставку з травня 2014 року збиралися рибаки і вели розмови про зменшення плати за рибалку. Потім з газет та законів взнали про право на безкоштовну рибалку. За безкоштовні місця, які встановив орендар на ставку, частина свідків не знала, дехто вважав таблички навпаки забороняючими рибалку в цих місцях, інші свідки з опитаних повідомили, що ці місця є незручними, так як 5 місць розташовані на бетонних плитах, на відкритому сонці, а рибаки хочуть не тільки рибалити, а й відпочивати на берегу ставка серед природи, інші п'ять місць недоступні для людей через густий очерет, що росте від дороги до ставка, тобто ці місця для рибалки фактично не створені. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що як голова Охтирської РДА він погодив 10 безоплатних місць для рибалки на ставку «Народна дамба» для пільгових категорій населення, але це не означає, що ці місця безоплатні для всіх громадян. Тобто загальні умови водокористування на ставку орендарем [PERSON] повністю не встановлені. До свідка як до голови Охтирської РДА дійсно неодноразово приходили на прийом рибаки [PERSON], [PERSON], він їх налаштовував на діалог з [PERSON], так як Охтирська РДА не заінтересована в розірванні договору оренди ставка з [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, їх представників, представників третіх осіб, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 03.12.1999 року є фізичною особою - підприємцем, з видом діяльності «рибальство, надання послу у рибальстві, роздрібна торгівля з лотків та на ринках» (а.с. 17-18 т. 1). 22.06.2004 року приватний підприємець [PERSON] отримав дозвіл на спеціальне водокористування для риборозведення, дію дозволу продовжено до 01.01.2015 року (а.с. 20 т. 1). Розпорядженням голови Охтирської РДА від 13.05.2004 року № 289 приватному підприємцю [PERSON] було надано в оренду строком на 25 років земельну ділянку водного фонду площею 72 га, в тому числі 67,1 га під водою, 3,2 га прибережної смуги, 1,7 га болото, за межами населених пунктів із земель Пологівської, Височанської, Кардашівської сільських рад (а.с. 19 т. 1). 20 травня 2004 року між Охтирською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладений договір оренди вказаної земельної ділянки водного фонду строком на 25 років. Договір 09.06.2004 року зареєстрований у Охтирському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» (а.с. 11-12 т. 1). Пунктом 26 цього договору орендарю встановлені обмеження на орендовану земельну ділянку: дотримуватися режиму використання прибережної смуги, дотримання режиму охоронної зони газопроводу, надання громадянам прав відпочинку (купання), напування тварин, любительського та спортивного рибальства, вільного проходу та проїзду. В 2009 році [PERSON] розробив водогосподарський паспорт на орендований ним ставок (а.с. 112 т. 1), а в 2012 р. та 2013 році виконав роботи із вселення водних біоресурсів, що підтверджується актами (а.с. 24 - 31 т. 1). За змістом статті 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами для питних, господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських потреб (в тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб. Відповідно до Закону України «Про аквакультуру», суб'єктами аквакультури є юридичні чи фізичні особи, які здійснюють рибогосподарську діяльність у сфері аквакультури відповідно до цього Закону. За ст. 5 цього Закону, суб'єкти аквакультури мають право на власність об'єктів аквакультури та продукції аквакультури, а також отримання доходу від їх реалізації. Стаття 14 Закону «Про аквакультуру» визначає, що рибогосподарський водний об'єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України. Відповідно до статті 47 Водного кодексу України в чинній редакції, загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об'єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів. Частинами 4-6 вказаної статті встановлені правила загального водокористування на водних об'єктах, наданих в оренду. Так, на водних об'єктах, наданих в оренду, загальне водокористування допускається на умовах, встановлених водокористувачем, за погодженням з органом, який надав водний об'єкт в оренду. Водокористувач, який узяв водний об'єкт у користування на умовах оренди, зобов'язаний доводити до відома населення умови водокористування, а також про заборону загального водокористування на водному об'єкті, наданому в оренду. Якщо водокористувачем або відповідною радою не встановлено таких умов, загальне водокористування визнається дозволеним без обмежень. Відповідно до ст. 51 Водного кодексу України в чинній редакції, орендарі водного об'єкта зобов'язані передбачити місця для безоплатного забезпечення права громадян на загальне водокористування (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство тощо). При визначенні таких місць перевага надається традиційно розташованим місцям масового відпочинку. Таким чином, згідно вказаних положень закону, на орендареві лежить обов'язок: 1) самостійно встановити умови загального водокористування на водному об'єкті, 2) погодити дані умови з орендодавцем, 3) довести дані умови до населення. Як вбачається з пояснень свідків та матеріалів справи, умови загального водокористування на ставку орендарем [PERSON] за погодженням з орендодавцем не встановлені, не доведені до відома населення. Створення орендарем 10 пільгових місць для безкоштовного рибальства за погодженням з Охтирською РДА не можуть вважатися встановленням умов загального водокористування на ставку, так орендодавець Охтирська РДА погодив ці місця для пільгової категорії населення, а не для всіх громадян, як вимагає стаття 51 Водного кодексу України, що підтверджується заявою самого [PERSON], який просив голову РДА погодити місця для безкоштовного рибальства ветеранам Великої Вітчизняної війни, інвалідам І групи, чорнобильцям І категорії, учасникам бойових дій в Афганістані, дітям до 16 років (а.с. 106 т. 2), а також листом Охтирської РДА про погодження пільгових місць (а.с. 35 т. 1). Тому загальне водокористування на орендованому ставку на підставі ч.6 ст.47 Водного кодексу України визнається дозволеним без обмежень, до встановлення орендарем у встановленому законом порядку умов загального водокористування, тому вимога первісного позову про зобов'язання відповідачів дотримуватися визначеного [PERSON] порядку лову риби є передчасною. Самі ж по собі факти розмов відповідачів з рибаками про протиправність встановлених орендарем обмежень щодо вилову риби на ставку не свідчать про порушення прав позивача на користування належним йому за договором оренди майном. Щодо заборони відповідачам організовувати і проводити збори, на яких приймати протиправні рішення щодо розпорядження об'єктом оренди, то дана позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки порушує конституційний принцип свободи мирних зібрань і права вільного вираження своїх поглядів, переконань. Підстави для задоволення зустрічного позову у справі також відсутні у зв'язку з наступним. Конституція України, гарантуючи судовий захист з боку держави, одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦПК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] не надав доказів, що розпорядженням голови Охтирської РДА та договором оренди земельної ділянки, які він просить визнати недійсним, порушуються його права на загальне водокористування, з огляду на те, що у договорі оренди передбачено обмеження орендарю його прав на орендовану земельну ділянку, зокрема, встановлений обов'язок надання громадянам прав любительського рибальства, купання, відпочинку. Також [PERSON] не надав доказів, що стан гідроспоруди та захисних бетонних пліт на водному об'єкті загрожує йому особисто, та що встановлені [PERSON] споруди на прибережній смузі ставку порушують його права. Таким чином, позивач за зустрічним позовом [PERSON] не довів суду, що є заінтересованою особою у даній справі про визнання розпорядження, договору оренди недійсним, а також не надав суду документів, які б підтвердили його право захищати державні чи суспільні інтереси. Крім того, судом встановлено, що гідроспоруда, розташована на спірному ставку і є нерухомим майном, в оренду [PERSON] разом із земельною ділянкою за Актом приймання - передачі землі від 01.06.2014 року не передавалася (а.с. 198 т. 1), а за рішенням сесії Пологівської сільської ради від 07.09.2010 року водовипуск (гідроспоруда) знаходиться на балансі Пологівської сільської ради (а.с. 163 т. 2). Відповідно у [PERSON] відсутній документально підтверджений обов'язок її обслуговувавати та тримати в належному стані. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed