Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

04 липня 2012 року позивач Фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що протягом січня - червня 2010 року відповідач [PERSON], діючи на підставі укладеного між ними договору доручення, за вказівкою позивача розпоряджалася належними йому грошовими коштами. Із врахуванням наведеного з 19.02.2010 року по 25.07.2010 року відповідачкою [PERSON] було передано відповідачу [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 94315,94 грн. на виконання господарських зобов'язань перед іншими суб'єктами господарювання. Враховуючи наведене позивач звернувся до відповідачів [PERSON] та [PERSON] із вимогою пояснити за якими зобов'язаннями витрачено кошти і представити підтверджуючі документи. На вимогу позивача відповідач [PERSON] передала йому документальне підтвердження фактів отримання [PERSON] коштів, що міститься в письмових розписках [PERSON] із зазначенням дати і суми отриманих коштів, а також їх цільового призначення. За відсутності пояснень від [PERSON] щодо здійснених в його інтересах витрат 14.06.2012 року відповідачу [PERSON] було вручено письмову вимогу про повернення коштів в сумі 94315,94 грн., однак дану вимогу залишено без відповіді і задоволення. Всупереч наведеному відповідачі його вимог не виконали, належні йому грошові кошти перебувають у володінні відповідачів без жодної правової підстави. Тому позивач змушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Фізичної особи - підприємця [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що він, [PERSON], ніколи не перебував у трудових та цивільно - правових відносинах з фізичною -особою підприємцем [PERSON] Крім цього пояснив, що в період з січня по червень 2010 року, працюючи на посаді директора ПП «Інтер - Лайф», дане підприємство вело господарську діяльність з ФОП [PERSON] Видаткові ордери, які він підписував, працюючи директором ПП «Інтер- Лайф» та по яких нібито у нього виник борг він відзвітовував будучи директором ПП «Інтер-Лайф», при звільненні з займаної посади. Крім цього вказує, що жодних фінансових непорозумінь на момент його звільнення з посади директора ПП«Інтер-Лайф» у нього не було. На момент підписання таких касових ордерів жодних підписів у графі «Видав», а також жодних печаток, в т.ч. ПП «1нтер-Лайф» на даних документах не було. Вважає даний позов ФОП [PERSON] безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Крім цього зазначив, що дії відповідача спричинили йому, [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 грн., яку просить стягнути з ФОП [PERSON] Представники позивача в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові. Просили стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 94315 грн. проти задоволення зустрічного позову заперечили. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти первісного позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні, зустрічний позов підтримали, просили стягнути з позивача суму моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Однак подала суду заяву в якій просила відмовити в задоволенні вимог позивача щодо стягнення з неї коштів, справу просила слухати без її участі. Заслухавши пояснення сторін по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У ч. 3 ст. 10 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів особи можуть бути способи, встановлені законом або договором. При подачі первісного позову до суду, позивач ФОП [PERSON] посилається на ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України якою визначено поняття та строк виконання зобов'язань. А саме на зобов'язання які виникли між ним та відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] внаслідок передачі позивачем грошових коштів відповідачам. В підтвердження даної обставини суду представлені копії Видаткових ордерів, що видані позивачем в період з 19.02.2010 року по 25.06.2010 року на загальну суму 94315,94 грн. Відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 15.12.2004 N 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» непронумеровані «видаткові ордери», які підприємці додають до позовних заяв, слід вважати недійсними первинними бухгалтерськими документами, які не створюють і не можуть підтвердити жодних трудових та цивільно-правових відносин, в тому числі відносини між Кредитором га Боржником відповідно до вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи все вищенаведене, оскільки позивачем не представлено та судом не здобуто належних та допустимих доказів в підтвердження первісних позовних вимог, вважаю, що в задоволенні первісного позову слід відмовити за безпідставністю. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до ФОП [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, то стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. №4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. В судовому засіданні відповідач не навів переконливих аргументів того, що в наслідок подачі позову ФОП [PERSON] до суду про стягнення з нього коштів йому було завдано моральної шкоди. За таких обставин суд, приходить до висновку, що в зустрічному позові про стягнення з ФОП [PERSON] моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed