overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

02.09.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 08.09.2014 виконавчим комітетом Фурманської сільської ради Уманського району Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис за №\~1. Позивач посилається на такі обставини. 08.09.2014 він та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-СР №\~118340, виданим 01.09.2015 (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. У сторін є малолітній син [PERSON], 08.02.2014, який проживає з матір'ю. Однією сімєю сторони фактично не проживають з липня 2015. Причинами розпаду сімї стали різні характери, погляди на життя, шлюб та сім'ю. Між подружжям часто виникали сварки, оскільки, на думку позивача, дружина поводилася аморально. Зберігати шлюб, який є формальним, вважає недоцільним, поновлювати шлюбні відносини немає сенсу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши до його початку заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити його позовні вимоги. Просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до його початку суду письмову заяву, відповідно до якої позов [PERSON] визнає та погоджується на розірвання шлюбу. Просить справу розглядати у її відсутність. Клопотання про відновлення дошлюбного прізвища «Лук'яненко» не заявила. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

02.09.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до АГК «Сєвєр-2» про визнання права власності на гараж № 9, розміром 3,81 x 5,76 м., площею забудови 21,9 кв.м., загальною площею 19,2 кв.м., з підвалом «п/д», загальною площею 4,3 кв.м., та оглядовою ямою, площею основи 1,4 кв.м., що розташований в автогаражному кооперативі «Сєвєр-2», м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області. В обґрунтування вказує, що згідно рішення виконкому Терінвської районної у місті ради від 11.04.1986 року за № 168 він є членом автогаражного кооперативу «Сєвєр-2» та йому належить гараж № 9, розміром 3,81 x 5,76 м., площею забудови 21,9 кв.м., загальною площею 19,2 кв.м., з підвалом «п/д», загальною площею 4,3 кв.м., та оглядовою ямою, площею основи 1,4 кв.м., що розташований в автогаражному кооперативі «Сєвєр-2», м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області. Згідно рішень виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 26.10.1988 року за № 242(1) , автогаражному кооперативу «Сєвєр-2» була виділена земельна ділянка площею 0,17 га. по вул. Черкасова під будівництво гаражів. В теперішній час, він має намір розпорядитися належним йому гаражем, борги по внесенню пайових внесків відсутні, але оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гараж, він не має можливості реалізувати своє право. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в свою відсутність та про підтримання позову. Представник відповідача АГК «Сєвєр-2» в судове засідання не зявився, про місце,день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Належність позивачу гаражу підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини регулюються ст. 319,331 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно п.6 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014р., у разі повного внесення пайових внесків за гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності гараж. Оскільки позивач є членом автогаражного кооперативу, у позивача відсутній борг по внесенню пайових внесків за гараж, а.с.5, суду надано всі належні докази для вирішення питання про визнання права власності на гараж № 9 в АГК «Сєвєр-2», тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.319, 331 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

02.09.2015р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги аргументовано тим, що в 15.12.1997 році позивачу було надано квартиру №16 в житловому будинку №30 по вул. Рокитна в м. Погребище, Вінницької області, в якій вона постійно проживає, вклала значні сімейні кошти, провела капітальний ремонт та сплачує комунальні послуги. На звернення позивача до Погребищенської міської ради щодо приватизації, вона отримувала відмови. Іншим законним позасудовим шляхом встановити цей факт неможливо. Дані обставини змусили позивача звернутись до суду та просити визнати за нею право власності на квартиру. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву із проханням розглянути справу в її відсутність і задовольнити її позовні вимоги. (а.с.18) Представник Погребищенської міської ради Вінницької області в судове засідання не зявився, подав до суду відповідного листа про розгляд справи за відсутності представника міської ради, позовні вимоги визнав повністю. (а.с.19) З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Безперечно встановлено, що Виконавчим комітетом Погребищенської міської ради [PERSON] дійсно було видано Ордер на жиле приміщення, що підтверджується матеріалами справи : копією Ордеру на жиле приміщення від 15.12.1997 року (а.с. 8) та копією технічного паспорта на квартиру №16 в житловий будинок №30 по вул. Рокитна в м. Погребище, Вінницької області (а.с.6-7). Зазначені правовідносини в системному взаємозвязку регламентуються: ч.1ст.1 Протоколу № 1 ратифікованої Україною 11.09.1997 р. Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ст. 17-1 Конвенції, згідно з якими кожен має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, державам учасницям Конвенції заборонено скасовувати встановлені нею права. Відповідно ст. 328 ЦК України, за якою фізична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до якої передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів. П.п.10 п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ПКМУ від 17.10.2013 р. №868), за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно. Зважаючи на вище викладене та з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за позивачем право приватної власності на зазначене майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

02.09.2015 р. [PERSON] звернулася з заявою до суду, в якій вказала, що встановлення факту родинних відносин їй необхідно для отримання спадщини після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO] р. Тітка заміжня не була, її єдина донька [PERSON] померла [INFO] р. Мати заявниці [PERSON], яка є рідною сестрою померлої, також померла [INFO] р. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. Заявниця звернулася до Борівської ДНК Харківської області, де потрібно було пред'явити свідоцтво про народження матері. Однак зазначеного свідоцтва її мати не зберегла. Заявниця звернулася до Державного обласного архіву про надання копії запису про народження [PERSON]. Були допущені помилки у прізвищах: тітка - [PERSON], а мати заявниці - у свідоцтві про народження [PERSON], а у свідоцтві про смерть [PERSON]. Заявниця у свідоцтві про народження [PERSON]. У зв'язку з цим заявниця не змогла підтвердити факт наявності родинних відносин між нею та [PERSON]. В своїй заяві [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що померла [INFO] р. [PERSON] є її рідною тіткою. В судовому засіданні заявниця підтвердила викладені обставини та просить задовольнити заявлені вимоги. Представник Борівської ДНК Харківської області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: копією паспорту [PERSON] (а.с.5-7); копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON].(а.с.8); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9); копією посвідки про народження [PERSON] (а.с.10); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.11); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.12); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.13); копією архівної довідки № 01-29/3-1663 (а.с.14-15); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.16). Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки згідно з п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України «суд розглядає справи про встановлення факту…родинних відносин між фізичними особами…».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

02.09.2015 р. заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], яка є його матірю. Свої вимоги заявник обґрунтовує, тим, що 04.01.2015 року померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Заявник є єдиним спадкоємцем після померлої, через що він звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у звязку із тим, що не підтверджено факту родинних відносин, оскільки в прізвищі матері заявника допущена помилка. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не зявилися, надавши через канцелярію суду заяву в якій просять справу розглянути за їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі, просять її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява органу опіки та піклування підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 04.01.2015 р. померла мати заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 314482, яке видане 05.01.2015 року виконавчим комітетом Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, який належав їй на підставі Витягу про державну реєстрацію прав №32044795 від 15.11.2011 р. (а.с. 32). Єдиним спадкоємцем після померлої є заявник, який є її рідним сином. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії І-ЖС №025048 від 21.03.1906 року, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], та копією паспорту заявника (а.с. 3,6). Як вбачається із свідоцтва про народження заявника, його прізвище та прізвище його матері вказані, як [PERSON], натомість в свідоцтві про одруження від 20.06.1957 р., свідоцтві про розірвання шлюбу та в свідоцтві про одруження від 10.09.1971 р. прізвище його матері вказано як Цеханчук, що призвело до подальшого ускладнення заявником отримати спадщину після померлої. На підставі викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

02.09.2015 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду із цією заявою посилаючись на те, що бажає вступити у шлюб із [PERSON], оскільки із січня 2015 року фактично проживають разом, вона перебуває у стані вагітності, проте не досягла шлюбного віку, тому змушена просити суд надати їй право на шлюб. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та показала, що укладення шлюбу із [PERSON] відповідає її інтересам, до подружнього життя готова. Зацікавлена особа [PERSON] пояснив, що він [INFO], любить неповнолітню [PERSON], знає, що вона вагітна, тому просить надати їй право на шлюб із ним. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з'явився, але від сільського голови Я.О.Стебельського надійшла заява, якою просив вирішити заяву [PERSON] без участі представника - виконкому Тарнавської сільської ради. [PERSON] показала, що її неповнолітня дочка [PERSON] перебуває у стані вагітності, тому не заперечує проти надання їй права на шлюб із [PERSON], готова підтримувати молоду сім'ю. [PERSON] як батько неповнолітньої [PERSON], заявою від 02.09.2015 року (а.с.7) дав згоду на надання їй права на шлюб. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі документи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: У відповідності зі ст.23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку - 18 років. Проте, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із свідоцтва про народження (а.с.3) та паспорта [PERSON] [NUMBER], виданого Старосамбірським РВ ГУМВСУ у Львівській області 11.12.2014 року вбачається, що вона народилася [INFO] року, зареєстрована та проживає [ADDRESS], на час розгляду справи їй минуло 16 років. [PERSON] настоює на наданні [PERSON] дозволу на шлюб із ним, готовий будувати подружні відносини, матеріально забезпечений. Згідно довідки, виданої лікарсько-консультативною комісією Добромильської номерної районної лікарні 22.07.2015 року [PERSON], [INFO], перебуває у стані вагітності 20-21 тиждень (а.с.6). Батьки неповнолітньої [PERSON] вважають її готовою до подружнього життя, обіцяють майбутній сім'ї підтримку, не заперечують проти надання неповнолітній дочці права на шлюб. Наведені докази свідчать, що за дійсних обставин з точки зору суспільної моралі і традицій, укладення шлюбу із [PERSON] буде відповідати найвищим інтересам неповнолітньої вагітної [PERSON] та її майбутньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

02.09.2015 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 2009 року. Мають двох спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] не висловила заперечень проти розірвання шлюбу. Своєї згоди на примирення не надала. Шлюб просила розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Усатова». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2009 року, мають двох спільних малолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с. 3; 6-7). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надали, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

02.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2014 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1078. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені з 20.04.2015 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору на час розгляду справи не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Судом встановлено, що з 06.12.2014 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.6. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені з 20.04.2015 року. З цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору на час розгляду справи не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чиномпозов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

02.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в праві користування будинком №15 по вул. Дворнікова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та зняття з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.04.1983 року, на праві приватної власності належить домоволодіння №15 по вул. Дворнікова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В даний час у вищезазначеному домоволодінні зареєстрована моя знайома відповідач по справі [PERSON], яка з грудня 2000 року та по теперішній час у зазначеному домоволодінні не проживає, місце її знаходження позивачу невідоме. Відповідач жодного разу за вказаною адресою не зявлялась. В наслідок того, що відповідач фактично в домоволодінні не проживає, комунальні платежі, які на неї нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися домоволодінням. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд ухвалити рішення, котрим усунути перешкоди в користуванні належним йому домоволодінням №15 по вул. Дворнікова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зобовязавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти[PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена завчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння №15 по вул. Дворнікова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, - а.с.4, 5. У вищевказаному домоволодінні зареєстрована відповідач [PERSON], яка з грудня 2000 року та по теперішній час у зазначеному домоволодінні не проживає, місце її знаходження позивачу невідоме, - а.с.6, 7. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності на своє майно, на підставі чого суд вважає, що слід усунути перешкоди у здійсненні права власності на належне [PERSON] домоволодіння №15 по вул. Дворнікова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зобовязавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дворнікова, будинок №15. На підставі ст.ст.319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

02.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 23.02.2006р. померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянку, розташованої на території Саражинецькоі сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, про що надав відповідну заяву. Представник Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області в судове засідання не зявився, просив розгляд даної справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що до суду надав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла 23.02.2006р. [PERSON]. (свідоцтво про смерть а.с. 6) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Саражинецькоії сільської ради Погребищенського району. Після смерті спадкоємець [PERSON] являється спадкоємцем за законом. Позивач має намір успадкувати майно померлої [PERSON], проте успадкувати майно не має можливості, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 23.02.2006р., була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за законом має намір успадкувати майно, проте успадкувати майно не має можливості у звязку з тим, що правовстановлюючий документ відсутній, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON].

Outcome: approved