Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

03 березня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання незаконної постанови, зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину. 21 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з уточненим позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], треті особи Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, [PERSON] про визнання незаконної постанови, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом В обґрунтування своїх вимог позивачі [PERSON] і [PERSON] посилалися на те, що 18 червня 2014 року помер їх батько [PERSON]. Вони своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька, але, постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] від 28 січня 2016 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Толстого, № 125 після [PERSON], померлого 14 лютого 2014 року, оскільки, право власності спадкодавця на житловий будинок не зареєстроване належним чином. Позивачі зазначили, що постанова нотаріуса не відповідає вимогам законодавства України, оскільки, Реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок також підтверджує КП «Новомосковське МБТІ» ДОР, яке в довідці від 04.02.2015 року № 47/15 вказує, що даний договір купівлі-продажу зареєстрований 02.07.2002 року КП «БТІ «Інвентаризатор» за №510. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] і [PERSON] просили суд: -визнати постанову державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову їм, [PERSON] та [PERSON] у вчинені нотаріальної дії від 28 січня 2016 року - видачу свідоцтва про спадщину за законом, неправомірною; -визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Толстого, № 125, в порядку спадкування за законом після батька - [PERSON], померлого 14 лютого 2014 року. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, в своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце дату і час розгляду справи належним чином повідомлений. Відповідач - державний нотаріус Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позов не визнав, посилався на те, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена з дотриманням вимог законодавства України, оскільки позивачі не надали доказів підтвердження реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок № 125, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Толстого, а саме - відомостей з реєстрових книг та реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації. Представник третьої особи Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд, дослідивши надані позивачами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 червня 2014 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно спадкової справи, до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 14 лютого 2014 року, звернулися діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] від 28 січня 2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Толстого, № 125 після [PERSON], померлого 14 лютого 2014 року, оскільки, право власності спадкодавця на житловий будинок не зареєстроване належним чином. Фактично, позивачами не підтверджена реєстрація права власності [PERSON] на будинок. Суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині визнання постанови державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчинені нотаріальної дії від 28 січня 2016 року - видачу свідоцтва про спадщину за законом, неправомірною належить відмовити, оскільки нотаріусом постанова винесена правомірно, з урахуванням вимог законодавства, оскільки позивачами не надано нотаріусу доказів підтвердження реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок (відомостей з реєстрових книг та реєстраційних справ). Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації. В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, спадкоємець не зареєстрував право власності на нерухоме майна, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності по 1/2 частині на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Outcome: partial