Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

04.01.2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач зазначив, що 04.03.2016 року його прийнято на посаду бухгалтера ЖЕКП «Степок». 30 червня 2016 року його було звільнено з займаної посади за власним бажанням, але заробітну плату виплачено не було, у звязку з чим позивач вважає свої права порушеними, та просить стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 5328,33 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив суду, що він має сумніви в тому, що позивач дійсно працював в ЖЕКП «Степок». Просив суд надати час для надання доказів, які підтверджують, що за позивача, як за співробітника, підприємством не сплачувались відповідні відрахування у дохід держави, а тому позивач не міг бути офіційно працевлаштованим. Представник третьої особи, в судовому засіданні, заперечував проти задоволення позову, підтримав думку представника позивача. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 04 березня 2016 року [PERSON] було прийнято на посаду бухгалтера ЖЕКП «Степок», що підтверджується копією наказу №06-ок від 04.03.2016 року виданого директором ЖЕКП «Степок» [PERSON] (а.с. 8). 30 червня 2016 року позивача було звільнено з посади бухгалтера за власним бажанням, що підтверджується копією наказу №23-ок від 30.06.2016 року, виданого директором ЖЕКП «Степок» [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки про заборгованість заробітної плати №2 від 12.10.2016 року, виданої директором ЖЕКП «Степок» [PERSON], загальна сума невиплаченої заробітної плати станом на 12.10.2016 року складає 5328 грн. 33 коп. (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робоча дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок час, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата. Що стосується заперечень відповідача, то суд не приймає їх до уваги оскільки сплата відповідних внесків та податків є обовязком роботодавця, а не робітника. А крім того, в матеріалах справи наявні довідки про заборгованості по заробітній платі [PERSON], достовірність якої не спростована відповідачем. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved