Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

04.05.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 01.03.2021 року, просив визнати виконавчий напис за №893 від 26 червня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюк B.C. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 25041, 91 грн. таким, то не підлягає виконанню; стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь [PERSON] 25041, 91 грн. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 15.07.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №59554266 з примусового виконання виконавчого напису за №893 від 26 червня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюк B.C., про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 25041, 91 грн. 31.07.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію га інші доходи боржника, а саме доходи які він отримує внаслідок трудової діяльності на ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля». Він отримав повідомлення банку про необхідність погашення заборгованості у термін до 08.08.2019 року. Вказує, що отримував кредитні кошти, однак з моменту виникнення права вимоги до вчинення виконавчого напису нотаріуса пройшло більше трьох років, строк дії карткового рахунку закінчився листопаді 2014 року. У зв`язку зі стягненням усієї суми заборгованості приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 21.04.2021 року відповідач - приватний виконавець подав відзив, у якому просив у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позови про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса подаються до стягувача, отже, приватний виконавець не може бути відповідачем у цій справі. 07.05.2020 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику. Ухвалою від 12.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. 10.06.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою належним чином повідомлених учасників справи. 27.07.2020 року розгляд справи відкладено за клопотання представника позивача для уточнення адреси третьої особи. 29.09.2020 року розгляд справи відкладено за клопотання представника позивача для повторного виклику третьої особи. 10.11.2020 року, 08.12.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою належним чином повідомлених учасників справи. 13.01.2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи відомостей про отримання позивачем та його представником повідомлення про дату, час та місце судового засідання. 11.02.2021 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді на амбулаторному лікуванні. 18.03.2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи відомостей про отримання відповідачами та третьою особою повідомлення про дату, час та місце судового засідання. 08.04.2021 року розгляд справи відкладено, оскільки позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутностіне подав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 02.07.2020 року витребувано від приватного нотаріуса ІМНО Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича копії: виконавчого напису №893 від 26.06.2019 року; договору №118855296, який був підставою для вчинення виконавчого напису; виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Ухвалу суду від 02.07.2020 року було направлено для виконання приватному нотаріусу ІМНО Київської області Кондратюку В.С., однак конверт повернувся з відміткою «не знаходиться». 05.08.2020 року представник позивача надав додаткову контактну адресу третьої особи. Конверти з ухвалою від 02.07.2020 року надісланий судом за уточненою адресою також повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 13.01.2021 року приватному нотаріусу ІМНО Київської області Кондратюку В.С. надіслано нагадування про виконання ухвали від 02.07.2020 року, конверт з яким повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній». Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання 28.04.2021 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Установлено, що 15.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №59554266 з примусового виконання виконавчого напису за №893 від 26 червня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюк B.C. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 25041, 91 грн. Згідно з інформацією про виконавче провадження №59554266 від 02.05.2020 року, 31.07.2019 року приватним виконавцем передано виконавчий документ за місцем отримання доходів боржником - ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля». Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року у справі №519/77/18 зазначив, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Пред`явивши зазначений позов й до приватного виконавця, позивач звернувся до неналежного відповідача, тому у задоволенні позову до нього слід відмовити. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 78, 79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Посилання позивача як на підставу позову на те, що нотаріусом вчинено виконавчий напис після спливу трьохрічного строку з моменту виникнення права вимоги про стягнення заборгованості є необгрунтованим, оскільки не підтверджене жодними доказами. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). Ураховуючи неподання позивачем доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, те, що передбачений законом строк для розгляду справи закінчився, а вжиті судом заходи щодо витребування доказів виявилися безрезультатними, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову до Акціонерного товариства «Банк Форвард» в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за недоведеністю предмета та підстав позову. Наведене виключає наявність підстав для задоволення позовної вимоги до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про повернення стягнутого за виконавчим написом, як похідної.

Outcome: dismissed