Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

03.12.2015 року представник ПАТ «Альфа-Банк» направив поштою на адресу Шевченківського районного суду м. Києва позовну заяву про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за Кредитним договором № 490918399 в розмірі 63 258 грн. 86 коп. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 218 грн. 00 коп. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.06.2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір №490918399 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов вказаного Кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 39170 грн. 51 коп., а відповідач, в свою чергу, зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 17.11.2015 року має заборгованість у розмірі 63 258 грн. 86 коп., з якої: заборгованість за кредитом становить 38 952 грн. 93 коп., заборгованість по відсоткам - 18 305 грн. 93 коп., щтраф - 6000 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч.5 ст. 74 та ч.8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 20.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 490918399, який складається з двох розділів (а.с. 4-5). Згідно п.п. 2.1-2.4 п. 2 розділу 1 Кредитного договору відповідачу надано кредит у сумі 39 170 грн. 51 коп., а відповідач зобов'язався повернути кредит до 23.06.2019 року і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 39,90 % річних. Кредит був наданий відповідачу шляхом перерахування грошових коштів у сумі Кредиту на рахунок Клієнта № [NUMBER], відкритий останньому в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, для зарахування коштів на повернення заборгованості за Договором про відкриття кредитної картки. Відповідно до п.п. 2.6 п. 2 розділу 1 Кредитного договору платежі з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невід'ємною частиною (а.с. 6-7). Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, що підтверджується виписками по особовому рахунку відповідача [PERSON] (а.с. 11). Однак, відповідач після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Кредитним договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Згідно умов п. 15 Розділу 2 Кредитного договору позивач має право вимагати від відповідача дострокового виконання всіх зобов'язань за Кредитним договором, зокрема, у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу. Відповідно до п. 13 Розділу 2 Кредитного договору відповідач зобов'язався за повне або часткове прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом 1 цього Договору та/або інших платежів за Договором сплатити позивачу штраф у розмірі якщо сума кредиту від 20 000 грн. 00 коп. до 49 999 грн. 00 коп. (включно) - 200 грн. 00 коп. за перший прострочений платіж та 500 грн. 00 коп. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. 23.11.2015 року позивачем направлена відповідачу вимога про досудове врегулювання спору за вих. № 98666-102 б/б з вимогою погасити прострочену заборгованість (а.с. 12). Проте, відповідачем не виконано умови Кредитного договору та не погашено заборгованість по ньому, вимогу позивача відповідач залишив без уваги. Таким чином, у зв'язку з порушенням зобов'язань за Кредитним договором станом на 17.11.2015 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, а саме: заборгованість за кредитом в сумі - 38 952 грн. 93 коп.; прострочена заборгованість по сплаті відсотків в сумі - 18 305 грн. 93 коп.; штраф - 6 000 грн. 00 коп., а всього загальною сумою 63 258 грн. 86 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490918399 від 20.06.2014 року, умови якого позивачем було виконано, шляхом перерахування грошових коштів у сумі кредиту на рахунок відповідача, при цьому, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» підлягають задоволенню, а тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 490918399 від 20.06.2014 року в розмірі 63 258 грн. 86 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі - 38 952 грн. 93 коп.; прострочена заборгованість по сплаті відсотків в сумі - 18 305 грн. 93 коп.; штраф - 6 000 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 грн. 00 коп. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 546, 610, 612, 1054 ЦК України та

Outcome: approved