Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

02 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірваний 22 вересня 2015 року. [PERSON] не підтримує її з дитиною матеріально, хоча має таку можливість, оскільки є пенсіонером МВС та щомісячно отримує пенсійні виплати. Інших утриманців немає, стан здоров'я нормальний. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позов задовольнити (а.с. 13). 12 березня 2016 року позивач додатково надала квитанцію від 02 березня 2016 року та письмову заяву, в якій просила стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу адвоката Шевченко С.А. в сумі 400 грн.(а.с.14; 15). Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує (а.с. 17;19). Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 червня 2006 року, батьком [PERSON], [INFO], є відповідач - [PERSON] (а.с.8). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності зі ст. 182 СК України, враховує його матеріальне становище і стан здоров'я, а також матеріальне становище та стан дитини, визнання відповідачем у повному обсязі позову і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Частиною 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом Згідно зі статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Проте, в матеріалах справи відсутні відомості щодо укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом, витрати за користування послугами якого вона понесла. Окрім того, в наданій суду квитанції не зазначена кількість часу, який затратив адвокат на надання правової допомоги, та вартість однієї години наданих послуг, в зв'язку з чим витрати в загальному розмірі 400 гривень на надання правової допомоги не знайшли свого підтвердження. Крім того, в силу ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» витрати за отримання юридичної консультації та складання позовної заяви не відносяться до витрат які виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною. За такими обставинами витрати у сумі 400 гривень пов'язані з наданням юридичної допомоги не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved