Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

02.12.2014р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 06.02.2015р., просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 29 жовтня 2014р. по 03 грудня 2014р. із розрахунку середнього заробітку за 2 останні календарні місяці, який становить 1993,48 гривень, посилаючись на те, що з вини відповідача з ним остаточний розрахунок при звільненні був проведений лише 04.12.2014 року. У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив про його задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні фактичних обставин справи не оспорювала, проти позовних вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача, 11.12.2007р. він був прийнятий на роботу електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування четвертого розряду у ВАТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2» спеціалізованого будівельно-монтажного управління №1 відповідно до наказу №156-к від 11.12.2007р.; 07.06.2011р. Відкрите акціонерне товариство «Трест «Київпідземшляхбуд-2» перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Трест «Київпідземшляхбуд-2»; 01.03.2012р. відповідно до наказу №17-к від 01.03.2012р. [PERSON] переведений водієм автомобіля третього класу у ПАТ «Трест «Київпідземшляхбуд-2»; 29.10.2014р. згідно наказу № 84-к від 29.10.2014р. [PERSON] було звільнено за скороченням штатів працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с.9) Відповідно до видаткового касового ордеру №1275 від 04.12.2014р. [PERSON] отримав від відповідача остаточний розрахунок по заробітній платі у сумі 15548,90 гривень. (а.с.15) Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку виплат на випадок безробіття) від 30 жовтня 2014р. №184, виданої [PERSON], який працював у ПАТ Трест «Київпідземшляхбуд-2», його середньоденна заробітна плата становила 104 гривні 37 коп. (а.с.12) Згідно зі ст. ст. 116 ч. 1, 117 ч. 1 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому при звільненні від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а позивач при подачі позову був звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави, підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved