Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

03 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті його матері [PERSON] Лукінічни, 19 березня 2014 року відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки загальною площею 4,614 га, розташовані на території Мазівської сільської ради Путивльського району Сумської області. У звязку з тим, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, а нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, він просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки пропустив строк з причин необізнаності про особливості прийняття спадщини. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала заяву, в якій позов підтримує і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що матірю [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №192585 від 16 грудня 2015 року (а.с.5). Відповідно до заповіту від 23 грудня 1993 року, посвідченого секретарем Мазівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №46, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.6). [PERSON] померла 19 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №211573 від 20 березня 2014 року (а.с.4). Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від 12 квітня 2016 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Лукінічною, де остання є його матірю (а.с.28). [PERSON] на день смерті - 19 березня 2014 року, була зареєстрована та проживала в Кролевецькому будинку-інтернаті по вул. Шевченка, 59 у м. Кролевець (а.с.7). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відносно [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.10). Листом приватного нотаріуса №74/02-17 від 29 лютого 2016 року представнику [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої 19 березня 2014 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує нічиїх прав, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved