Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

03 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] в порядку окремого провадження звернулися із спільною заявою, в якій просять суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 серпня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис № 1401. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 серпня 1996 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис № 1401. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. Зазначають, що вони фактично припинили подружнє життя, не ведуть спільного господарства та з 2017 року проживають окремо. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини. Враховуючи вищенаведене просять заяву задовольнити. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання, призначене на 25.09.2018 року не з'явилися, однак подали до суду заяву, в якій підтримують вимоги в повному обсязі та просять суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 17 серпня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1401, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 серпня 1996 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є син [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам заявників, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Стаття 109 СК України передбачає, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У судовому засіданні встановлено, що між заявниками наступив розлад, який носить стійкий характер. Вони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved