Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

02.07.2021 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому зазначала, що з 14.06.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2018 року (справа № 336/4625/18 шлюб між сторонами було розірвано. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя (справа № 336/7789/18) було затверджено мирову угоду між сторонами відповідно до якої за [PERSON] було визнано право власності на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 2400 л, синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 20.07.2018 р. серія [NUMBER] . Позивач [PERSON] вказала, що постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 22.03.2021 року було відкрито виконавче провадження № 64912184 - про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» (стягувача було замінено на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп») заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 631594, 13 грн. Також в рамках цього виконавчого провадження постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 22.03.2021 року було накладено арешт на все майно боржника [PERSON] , в тому числі, на належний їй автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 2400 л, синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 22.03.2021 року було оголошено у розшук майно боржника - транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 2400 л, синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , оголошеного на підставі постанови Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 22.03.2021 року (виконавче провадження № 64912184). Позивач, посилаючись на те, що вищевказаний транспортний засіб належить саме їй на праві приватної власності, а розшук і арешт автомобіля обмежує її право власності, просила суд: - зняти арешт, накладений згідно постанови Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 22.03.2021 року (виконавче провадження № 64912184) з транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, номер кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 2400 л, синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , припинити розшук автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, номер кузова [NUMBER] , синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який було оголошено в розшук постановою Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибога О.С. від 22.03.2021 року; - стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати: судовий збір - 908 грн., 1000 грн. - за складання адвокатом позовної заяви, 1200 грн. - за послуги адвоката. Ухвалою судді від 06 липня 2021 відкрито провадження в даній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 17.08.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначав, що вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, оскільки за позивачем [PERSON] (його колишньою дружиною) відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року визнано право власності на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, номер кузова [NUMBER] , синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 20.07.2018 р. серія [NUMBER] . Крім того, відповідач [PERSON] у відзиві вказав на те, що грошові кошти за вказаний транспортний засіб від колишньої дружини він отримав, також він передав їй документи та ключі від автомобіля. Вони домовилися, що переоформлення автомобіля буде здійснено коли їй буде зручно. Жодного відношення до автомобіля на даний час не має, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Треті особи також копію ухвали про відкриття провадження із копією позовної заяви та доданими до неї доказами отримали, проте будь-яких заяви чи клопотань суду не надіслали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Під час ухвалення рішення суд відповідно до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя (справа № 336/7789/18) було затверджено мирову угоду, укладену 10.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] на наступних умовах: - Відповідач [PERSON] відмовляється на користь позивача [PERSON] від своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя на майно, яким є транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . - Позивач [PERSON] в рахунок компенсації частини вартості транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] сплачує відповідачу [PERSON] грошову суму 30 000 (тридцять тисяч) гривень, про що останній надає розписку. - Визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 20.07.2018 р. серія [NUMBER] . Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в цій справі ухвалою Шевченківського районного суду від 10 червня 2019 року за заявою [PERSON] про виправлення описки було виправлено описку, а саме, в резолютивній частині ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року було додано до параметрів вказаного автомобіля його номер кузова [NUMBER] та об`єм двигуна. Відповідно до норм ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності визначено в статті 317 ЦК України, згідно з якою власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Названа норма є спеціальною, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно такої особи і у разі виникнення спору належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Виходячи зі змісту цієї норми, особа вправі звернутись до суду з позовом як про визнання права власності на майно, на яке накладено арешт і зняття з нього арешту, так і з позовом лише про зняття з такого майна арешту. Як встановлено судом, позивач [PERSON] з травня 2018 року є власником транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» легковий загальний вантажопасажирський, номер кузова [NUMBER] , синього кольору, 1997 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , але позбавлена можливості реалізувати свої права у зв`язку з наявним обтяженням щодо транспортного засобу та оголошенням його в розшук - в рамках виконавчого провадження № 64912184. Стороною виконавчого провадження вона не являється. Відповідач [PERSON] , який є боржником в рамках виконавчого провадження № 64912184) не є власником вищевказаного транспортного засобу, не володіє ним і не користується. У своєму відзиві на позов від 17.08.2021 відповідач [PERSON] вказував, що за мировою угодою сторін, затвердженою судом 14.05.2019 р., грошові кошти за вказаний транспортний засіб від колишньої дружини він отримав, також він передав їй документи та ключі від автомобіля. Вони домовилися, що переоформлення автомобіля буде здійснено коли їй буде зручно. Жодного відношення до автомобіля на даний час не має, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З наведеного слідує, що суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Вимоги позивача [PERSON] ґрунтуються на праві власності на арештоване майно. Наявність відповідних обтяжень відносно транспортного засобу порушує право позивача. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку третіх осіб, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про зняття арешту з транспортного засобу та припинення розшуку автомобіля підлягають задоволенню в повному обсязі. Також підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 908 грн., сплаченого позивачем за подачу даного позову. Однак вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача судових витрат за послуги адвоката по складанню позовної заяви та надання ним інших послуг не знайшли свого підтвердження, а тому в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved