Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

02.07.2021 [PERSON] через свого представника адвоката Бондаренко О.В. звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадщини після смерті останнього увійшли земельні ділянки площею 3,6001га кадастровий номер 5320255100:00:008:0088 та площею 1,02га кадастровий номер 5320255100:00:009:0409, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області. Зазначені земельні ділянки належали померлій [INFO] [PERSON] , на підставі державного акту серії І-ПЛ №058282, виданого 13.03.1998 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №857. [PERSON] , за життя, успадкував 1/2 частину земельних ділянок, що належали померлій [INFO] [PERSON] площею 1,02 га кадастровий номер 5320255100:00:009:0409 та площею 3,6001 га кадастровий номер 5320255100:00:008:0088 та отримав свідоцтво про право на спадщину. 20 квітня 2010 року на ім`я [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 13.01.2009, були виготовлені та видані два державні акти: серії ЯИ № 914194 на земельну ділянку площею 1,8000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5320255100:00:008:1135, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №011055100101; серії ЯИ № 914195 на земельну ділянку площею 0,5100 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5320255100:00:009:1119, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №011055100102. Постановою приватного нотаріуса Великобагачанського районного округу Сахарової Л.І. від 13.11.2019 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки [PERSON] , оскільки державні акти були видані з порушенням норм чинного законодавства. Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01.04.2021 у справі №525/1335/20 було визнано недійсними та скасовано Державні акти на право власності серії ЯИ № 914194 на земельну ділянку площею 1,8000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5320255100:00:008:1135 та серії ЯИ № 914195 на земельну ділянку площею 0,5100 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5320255100:00:009:1119 видані на ім`я [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 3,6001га, кадастровий номер: 5320255100:00:008:0088, що розташована на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, 1/2 частина якої належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 січня 2009 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Посилаючись на те, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить також право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,02 га кадастровий номер 5320255100:00:009:0409, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, яке належало померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 13.01.2009 після смерті [PERSON] , позивач просив суд визнати за ним право власності на вищевказану частину земельної ділянки. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.07.2021 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання по справі на 28.07.2021. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками та роз`яснено право подати відзив по справі (а.с.28). Відповідач Великобагачанська селищна рада Полтавської області, як представник територіальної громади, позовну заяву з додатками отримав 13.07.2021 (а.с.31), відзиву на позовну заяву в установленому законом порядку не подав. Ухвалою Великобагачанського районного суду від 28.07.2021 підготовче засідання по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду на 22.09.2021. У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Бондаренко О.В. не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, зазначала, що позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити. Представник відповідача Великобагачанської селищної ради Полтавської області, як представника ОТГ у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 32). Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, суд проводить розгляд справи відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові матеріали справи, матеріали витребуваної для огляду у судовому засіданні цивільної справи №525/1335/20 за позовом [PERSON] до Великобагачанської ОТГ про скасування державних актів та визнання права власності на земельну ділянку, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.07.2008, [INFO] в с. Довгалівка, Великобагачанського району, Полтавської області, померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 68 (а.с. 58 на звороті цивільної справи №525/1335/20). Згідно державного акта серії І-ПЛ № 058282, виданого 13 березня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 857 померла [PERSON] була власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,62 га, з них: рілля - 3,60 га (кадастровий номер 5320255100:00:008:0088), кормові угіддя - 1,02 га (кадастровий номер 5320255100:00:009:0409), місцезнаходженням яких є територія Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.20 та а.с. 60-61 цивільної справи №525/1335/20). 13 січня 2009 року державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області Сахаровою Л.І., на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку приватизованої земельної ділянки площею 4,62 га для ведення сільського господарства, яка розташована на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, що належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акта серії І-ПЛ № 058282, виданого 13 березня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 857, кадастровий номер: 5320255100:00:008:0088, 5320255100:00:009:0409 (а.с.9). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.01.2009 за № 40 Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області на ім`я [PERSON] 20.04.2010 були видані державні акти на право власності на земельні ділянки: - серії ЯИ №914194 на земельну ділянку площею 1,8000 га, що є 1/2 частини земельної ділянки площею 3,6001 га належної померлій [PERSON] на підставі державного акта серії І-ПЛ № 058282, виданого 13 березня 1998 (а.с.6 цивільної справи №525/1335/20); - серії ЯИ № 914195 на земельну ділянку площею 0,5100 га, що є 1/2 частини земельної ділянки площею 1,02 га належної померлій [PERSON] на підставі державного акта серії І-ПЛ № 058282, виданого 13 березня 1998 року (а.с.7 цивільної справи №525/1335/20). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2018, [INFO] в с. Пилипенки, Великобагачанського району, Полтавської області, помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 105 (а.с.11, а.с. 10 цивільної справи №525/1335/20). Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Сахаровою Л.І. 02.06.2016 за №1921, померлий [PERSON] зробив розпорядження на випадок своєї смерті та все належне йому майно заповів на ім`я [PERSON] (а.с.91 цивільної справи №525/1335/20). Відповідно до заяви №131-2018 від 22.06.2018, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, після смерті [PERSON] звернувся до Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.43 цивільної справи №525/1335/20). Постановою від 13 листопада 2019 року вих. № 02-31/1460, приватним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області Сахаровою Л.І., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні спадкодавцю, [PERSON] , земельні ділянки. Підставою, на якій [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв на право на спадщину за заповітом на приватизовані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8000 га, кадастровий номер: 5320255100:00:008:1135 та площею 0,5100 га, кадастровий номер: 5320255100:00:009:1119, що знаходяться за адресою: Великобагачанська селищна рада, Великобагачанського району, Полтавської області, після померлого [INFO] [PERSON] , вказано необхідність скасування в судовому порядку виданих, без згоди всіх співвласників та укладення відповідного договору, посвідченого нотаріально Великобагачанською райдержадміністрацією Полтавської області 20 квітня 2010 року державних актів на право власності на вищевказані земельні ділянки (а.с.12-13; а.с. 11-12 цивільної справи №525/1335/20). Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01.04.2021 визнано недійсними та скасувані Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 914194 на ім`я [PERSON] , акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 011055100101, на земельну ділянку площею 1,8000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5320255100:00:008:1135 та серії ЯИ № 914195 на ім`я [PERSON] , акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 011055100102, на земельну ділянку площею 0,5100 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5320255100:00:009:1119. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 3,6001га, кадастровий номер: 5320255100:00:008:0088, що розташована на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, 1/2 частина якої належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 січня 2009 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили (а.с. 5-8, а.с. 195-199 цивільної справи №525/1335/20). Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частина 1 ст. 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] в межах заявлених ним позовних вимог.

Outcome: approved