Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

03.10.2014 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява [PERSON] за позовом до ТОВ «Синергія Консалтинг» про стягнення коштів за договором про надання консалтингових та представницьких послуг від 24 листопада 2011 року в розмірі 80000 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та ТОВ «Синергія Консалтинг» було укладено договір про надання консалтингових та представницьких послуг від 24 листопада 2011 року на суму 442400 грн. Оскільки ТОВ «Синергія Консалтинг»надало послуги не в повному обсязі, а позивач сплатив суму коштів більшу ніж фактично надані послуги, чим порушило умови договору про надання консалтингових та представницьких послуг від 24 листопада 2011 року, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь [PERSON] коштів у розмірі 80000 грн., які були фактично сплачені за ненадану послугу. В процесі розгляду цивільної справи позивача [PERSON] було замінено правонаступником [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON] [INFO], у зв'язку зі смертю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 грудня 2014 року (а.с.30), відповідно до положень ч.1 ст. 37 ЦПК України, а саме у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання до суду не з'явився, про день слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 24 листопада 2011 між [PERSON] та ТОВ «Синергія Консалтинг» було укладено договір про надання консалтингових та представницьких послуг від 24 листопада 2011 року, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується вчинити певні дії, спрямовані на підготовку дозвільної документації на реконструкцію горища над квартирою [ADDRESS]. Відповідно до п.2.1.1 вказаного договору про надання консалтингових та представницьких послуг, предметом договору було надання виконавцем консультацій та послуг з питання оформлення дозвільної документації на реконструкцію горища над квартирою [ADDRESS]. Згідно п.5.3 вказаного договору у випадку невиконання договору з виконавця, виконавець повертає замовнику всю суму попередньої оплати. На виконання умов договору про надання консалтингових та представницьких послуг від 24 листопада 2011 року відповідач в період з 28 листопада 2011 року по 18 лютого 2013 року отримав від відповідача кошти в розмірі 482400 грн., що підтверджується розпискою (а.с.7). У свої позовній заяві позивач зазначає, що відповідач порушив п.7 графікунадання послуг, який є невід'ємною частиною договору від 24 листопада 2011 року, на загальну суму 80000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 03 червня 2014 року позивач звернувся з претензією до відповідача щодо повернення заборгованості у розмірі 220000 грн. Листом від 06 липня 2014 року відповідач повідомив [PERSON] про те, щоТОВ «Синергія Консалтинг» розгляне питання щодо часткового повернення позиву авансового платежу в розмірі 220000 грн., тобто відповідач фактично підтвердив сою заборгованість станом на 06.07.2014 року. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Синергія Консалтинг» було укладено договір про надання консалтингових та представницьких послуг від 24 листопада 2011 року, умови якого позивачем було виконано, шляхом сплати відповідачу коштів, останній взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконав, доказів про повернення коштів відповідачем [PERSON] суду надано не було, в зв'язку з чим, суд, з урахуванням положень ч.1 ст. 11 ЦПК України, вважає, що з відповідач зобов'язаний був повернути [PERSON] 80000 грн. Разом з тим судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO]., і після нього спадщину прийняли його дружина [PERSON] та малолітній син [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1230 ЦК України визначено, що до спадкоємців переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях. Крім того відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, оскільки [PERSON] помер, до його смерті з боку ТОВ «Синергія Консалтинг» йому було завдано збитків у зв'язку з невиконанням умов договору в розмірі 80000 грн., суд вважає за необхідне стягнути цю суму коштів з відповідача на користь спадкоємців [PERSON], а саме на користь його дружини [PERSON] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], в інтересах якого діє його мати [PERSON] Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що дружина покійного [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, але малолітній син [PERSON] має право на обов'язкову долю, тому з урахуванням положень ст. 1241 ЦК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь [PERSON] 60000 грн., а на користь малолітнього [PERSON], [INFO], в інтересах якого діє його мати [PERSON], 20000 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 800 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме на користь [PERSON] 600 грн., на користь малолітнього [PERSON], [INFO], в інтересах якого діє його мати [PERSON], 200 грн., а всього з відповідача на користь позивачів підлягає до стягнення:на користь [PERSON] 60600 грн., а на користь малолітнього [PERSON], [INFO], в інтересах якого діє [PERSON], 20200 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved