Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

02 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування наказу від 21 жовтня 2019 року про звільнення з посади директора ТОВ «МЗЕО», поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 4 000 грн судових витрат. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 січня 2020 року суддею Панфіловою А.В. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 березня 2020 року суддею Панфіловою А.В. зупинено провадження у справі до набрання рішенням суду законної сили у справі № 912/3936/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «МЗЕО» про визнання недійсними рішень загальних зборів. В задоволенні клопотання ТОВ «МЗЕО» про закриття провадження у справі відмовлено. Розпорядженням від 17.07.2020 № 402 суддю [PERSON] відсторонено від посади, протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею визначено Варакіну Н.Б. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2020 суддею Варакіною Н.Б. поновлено провадження у справі. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03 квітня 2020 року у справі № 912/3936/19 задоволений позов [PERSON] до ТОВ «МЗЕО» про визнання недійсним з моменту прийняття всі рішення загальних зборів учасників товариства, оформлені протоколом загальних зборів учасників № 21/10/2019 від 21.10.2019. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2020 суддею Варакіною Н.Б. провадження у справі в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу ТОВ «МЗЕО» від 21 жовтня 2019 року про звільнення [PERSON] з посади директора товариства та поновлення його на роботі (посаді) закрито. В обгрунтування позову [PERSON] зазначив, що працював на посаді директора ТОВ «МЗЕО» з 3 травня 2017 року. Наказом від 21 жовтня 2019 року його звільнено з роботи. Підставою прийнятого рішення є рішення загальних зборів учасників товариства №21/10/2019 від 21.10.2019, яке скасовано в судовому порядку за позовом [PERSON] . В зв`язку з цим йому підлягає виплаті середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. Розмір виплаченої позивачу зарплати становить: у серпні 2019 року - 4 934,65 грн, у вересні 2019 року -5 003,07 грн. Середньоденна заробітна плата (4 934,65 грн + 5 003,07 грн), 21 + 21 робочі дні) = 236,61 грн. 11 лютого 2020 року представник відповідача - [PERSON] , надіслав до суду відзив. В якому позов не визнав, вважає, що позивач на робоче місце не з`являвся та обов`язків не виконував. Позивач просить суд перерахувати та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, але не надає доказів того, що змусило його не з`являтися на робоче місце протягом періоду з 21.10.2019 i до 27.12.2019. просить у задволенні позову відмовити та стягнути з позивача витатрати на првову допомогу в розмірі 10 000 грн. 10 березня 2020 року [PERSON] надіслав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи відповідача є необгрунтованими. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання призначене на 15.02.2021 не з`явився, про час та місце розгляду справи поваідомлений належним чином. Заслухавши поясненян представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді директора ТОВ «МЗЕО» з 3 травня 2017 року. Наказом від 21 жовтня 2019 року [PERSON] звільнено з роботи. Підставою звільнення є протокол загальних зборів учасників товариства №21/10/2019 від 21.10.2019. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03 квітня 2020 року по справі № 912/3936/19 позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «МЗЕО» задоволено, визнано недійсним з моменту прийняття всі рішення загальних зборів учасників товариства, оформлені протоколом загальних зборів учасників № 21/10/2019 від 21.10.2019. На підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «МЗЕО» від 30 травня 2020 року, [PERSON] поновлено на посаді директора товариства. Відповідно до вимог ст. 235 КЗпП України, зокрема, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно абз. 3 п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі -Порядок), За приписами п. 8 Розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивачем защначено, що розмір виплаченої йому зарплати у серпні 2019 року становить - 4 934,65 грн, у вересні 2019 року - 5 003,07 грн. Середньоденна заробітна плата становить - (4 934,65 грн. + 5 003,07 грн.):(21 + 21 робочі дні)=236,61 грн. Зазначені дані суд використовує для проведення розрахунку. Період з 21.10.2019 (день звільнення) по 15.02.2021 (день ухвалення судом рішення) складає 332 робочих дні. Середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 332 х 236,61 грн = 78 554,52 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, представник позивача [PERSON] - адвокат Салюк С.М. надав суду клпотання в якому просить стягнути з ТОВ «МЗЕО» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. [PERSON] поніс витрати на професійну правничу допомогу, які підтверджені належними та допустимим доказами, а саме копією договору про надання правничої допомоги від 02.01.2020, копією акту про надану правову допомогу від 23.03.2020, оригіналом квитанції №0.0.1581551522.1 від 15.01.2020. За таких обставин, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На ст. 235 КЗпП України, ст. 265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved