Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

04.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб зареєстрований 06.07.2009 року в Залуквянській сільській раді, - дітей: сина, [PERSON], 03.01.2010р.н. та сина, [PERSON], 03.01.2015р.н. залишити проживати з нею, - залишити їй прізвище [PERSON], - судові витрати стягнути з відповідача.. З позовної заяви поданої позивачем, вбачається, що 06 липня 2009 року у виконавчому комітеті Залуквянської сільської ради Галицького району Івано- Франківської області було зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] ти син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, повага, виникають сімейні конфлікти. Різні погляди на життя, все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Разом не проживають понад рік, примирення та збереження шлюбу не доцільне. Просить позовні вимоги задовольнити з викладених у позові підстав, дітей залишити проживати разом із нею. Позивач в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю і просить справу розглянути без її участі. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої ним заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 липня 2009 року у виконавчому комітеті Залуквянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 126175 від 25 жовтня 2013 року (а.с.5). У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] ти син [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, повага, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Дітей залишити проживати із матірю- Кицька Л. І. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved