Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

03 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 грудня 2009 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно земельна частка (пай) в ОФГ «Кільченські зорі», розміром 3,50 га, відповідно до сертифікату серії ДП №0208617, виданого 30.05.1997 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області матері позивача [PERSON], померлої 25 листопада 1999 року. Спадщину батько за час життя після смерті матері фактично прийняв, але оформити так і не встиг. Після смерті батька у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивач [PERSON] звернутися не встиг, оскільки після смерті батька у нього загострилася гіпертонічна хвороба, що призвело до приступів та стаціонарного лікування. Листом приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 24.01.2017 року № 12/01-16 йому було розяснено вимоги ст. ст. 1269, 1272 ЦК України а саме те, що ним пропущений строк звернення з відповідною заявою, внаслідок чого, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви представником позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглядати справу за його відсутності, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2009 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, де в графі батько значиться [PERSON] та копією свідоцтва про смерть [PERSON] Крім того, відповідно до довідок виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, померлий батько [PERSON] до дня смерті проживав з сином [PERSON] за адресою: вул.. Світличного, 3, с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області. Згідно листа приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 24 січня 2017 року № 12/01-16 позивач, як спадкоємець, у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 21 грудня 2009 року не звертався, звернувшись лише 06 квітня 2017 року, на підставі чого позивачу роз`яснено його право на звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.08.2017 за № 48830100, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 21 грудня 2009 року не заводилася. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто зі змісту цієї норми вбачається, що заявлені позивачем вимоги про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті батька [PERSON], померлого 21 грудня 2009 року, не потребують заявлення додаткової вимоги про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, оскільки вони є зайвими, та ці обставини обов'язково включаються у дослідження суду за розглядом справи вказаної категорії. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачем на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини надано копію виписного епікризу № 2471 та № 3249, згідно якого позивач знаходився в КЗ «Новомосковська центральна міська лікарня» на стаціонарному лікуванні за період з 15.06.2010 року по 26.06.2010 року. Означена хвороба позивача та стаціонарне його лікування внаслідок загострення гіпертонічної хвороби припадає на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини та вказує на необхідність постійного лікування й перебування позивача в медичному закладі, та пов'язане з об'єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Тому суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті його батька з поважних причин, і тому є підстави для застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Outcome: approved