Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

02.07.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява від представника за довіреністю [PERSON] [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, інші учасники цивільного процесу: Хутірська сільська рада Петриківського району. Свою заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, що не були встановлені судом та які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи. Так, 05.06.2020 згідно листа відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 178/0-23.2534-180/152-20 йому стало відомо, що в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області зроблений запис за № 10412800060 від 07.02.2004 про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 103764 площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1223783100:01:018:0139, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району на гр. [PERSON] . На підтвердження вказаної обставини 24.06.2020 він отримав Витяг № НВ-1213865402020 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформований державним кадастровим реєстратором Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Кільдішевою Ю.В. При цьому, станом на 21 березня 2013 року, 25 лютого 2020 року, згідно листів відділу у Петриківському районі інформація щодо зареєстрованого державного акту за гр. [PERSON] (спадкодавець) у відділі була відсутня. У зв`язку з викладеним [PERSON] просить рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 у цивільній справі № 187/295/17 за позовом [PERSON] до Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права на майно у порядку спадкування за заповітом скасувати за нововиявленими обставинами; ухвалити нове рішення; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай), загальною площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1223783100:01:018:0139, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 103764, зареєстрованого за № 10412800060 від 07.02.2004. Від представника заявника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд його заяви, поданої в інтересах [PERSON] розглядати без їх участі. Представник відповідача Хутірської сільської ради Петриківського району (Петриківської селищної ради Петриківського району), будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання свого представника не направив та надав до суд клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року у справі № 187/295/17 (провадження № 2/0187/202/17) позов [PERSON] задовольнити повністю та визнано за [PERSON] у порядку спадкування\~ за заповітом, після померлого [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) рілля, загальною площею 4,190 га, що знаходиться на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області у контурі № [NUMBER] , яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату серії ДП № 0272321, зареєстрованого 25.04.1997 за № 321. 03.05.2017 вказане рішення набрало законної сили. Після постановлення судового рішення, а саме 05.06.2020 позивачу стало відомо, що в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області зроблений запис за № 10412800060 від 07.02.2004 про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 103764 площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1223783100:01:018:0139, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району на гр. [PERSON] про що свідчить листа відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 178/0-23.2534-180/152-20 від 05.06.2020. Крім того 24.06.2020 позивач отримав Витяг № НВ-1213865402020 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформований державним кадастровим реєстратором Відділу у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. При цьому за матеріалами справи, зокрема, згідно листа відділу у Петриківському районі міськрайонного управління у Петриківському районі та м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 22.03.2017 № 7/422-17-23.2534, зазначено, що [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0272321, зареєстрований 25.04.1997 за № 321. Відповідно до Акту про передачу та прийом земельної частки(паю) в натурі № [NUMBER] , 03.04.2003 Хутірською сільською радою власнику сертифіката № 0272321 [PERSON] із земель колишнього КСП ''Чаплинський'' Хутірської сільської ради передано земельну ділянку в натурі в розмірі 4,190 га (рілля). Згідно листа відділу Держгеокадастру у Петриківському районі Дніпропетровської області від 21.03.2013 № 631 станом на 31.12.2012. інформація про зареєстровані державні акти за [PERSON] на земельну ділянку на території Хутірської сільської ради відсутня. Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Згідно ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Згідно частини четвертої цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Згідно п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012р., зазначено, що, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. При цьому судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та звільнення від сплати). Верховний Суд в своїй постанові від 29.08.2018 року по спарві №552/137/15-ц вказав, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи). Зазначені обставини, а саме, наявність в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області запису за № 10412800060 від 07.02.2004 про реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 103764 площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1223783100:01:018:0139, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району на гр. [PERSON] , не були і не могли бути відомі під час розгляду справи ні позивачу, ні суду про що свідчить зміст листів відділу у Петриківському районі міськрайонного управління у Петриківському районі та м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 7/422-17-23.2534 від 22.03.2017 , № 178/0-23.2534-180/152-20 від 05.06.2020 і № 631 від 21.03.2013. Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX). Так, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Також, у відповідності з п. 7 зазначеної Постанови роз`яснено, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач є істотними для розгляду справи, та такими, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Крім того, такі обставини мали б вагомий вплив на судове рішення, прийняте 18.04.2017. Відповідно до ч.2 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Положеннями Земельного кодексу України 1990 року, (чинного на час відкриття спадщини) визначено, зокрема статтею 6, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок. Згідно ст. 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Ст. 126 ЗК України 2001 року визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Тому, враховуючи докази, які є в матеріалах справи, суд вважає необхідним скасувати судове рішення і постановити нове, яким ухвалити нове рішення та визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай), загальною площею 4,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1223783100:01:018:0139, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 103764, зареєстрованого за № 10412800060 від 07.02.2004. На основі викладеного,

Outcome: approved