Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

03.02.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до територіальної громади Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, третя особа - [PERSON], в якому вказано, що [INFO] помер [PERSON], який був сторонньою особою для позивачів. Останнім місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS]. За життя [PERSON] був власником 1/2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Іншим співвласником будинку була дружина [PERSON] - [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] одноособово прийняв [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, за яким [PERSON] успадкував 1/2 частину будинку по [ADDRESS], а предметом даного позову є будинок по [ADDRESS]. Враховуючи, що спадщина приймається спадкоємцями взагалі, то позивачі вважають, що [PERSON] прийняв спадщину і на будинок по [ADDRESS]. Земельна ділянка для обслуговування будинку - не приватизована, оскільки ані [PERSON], ані [PERSON] не отримували Державного акту на землю. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно умов якого заповідав все своє майно, яке буде належати йому на час смерті, [PERSON], [PERSON], [PERSON] На момент смерті [PERSON] у вказаному вище будинку зі спадкоємців за заповітом ніхто не був зареєстрований та не проживав. Спадкоємців за законом після смерті [PERSON] - не існує. У встановлений законом шестимісячний термін з дня відкриття спадщини позивачі звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а [PERSON] звернулася із заявою про відмову від спадщини на ім'я позивачів. Після звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна померлого було повідомлено про те, що необхідно надати правовстановлюючі документи на майно - Свідоцтво про право власності на будинок. Однак, [PERSON] та [PERSON] вказали на те, що надати такого документу вони не можуть, так як ані [PERSON], ані [PERSON] за життя не оформили Свідоцтва, а станом на момент побудови будинку (1965 рік) необхідності такої не було і будинки реєструвалися у сільській раді. На такі твердження нотаріус рекомендував звернутися до суду з позовом та надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.11.2015 року. На підставі викладеного, позивачі просили визнати за [PERSON] право власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] (літ. А-1, загальною площею 66,9 кв. м, житлова площа 42,9 кв. м) з відповідною частиною надвірних будівель. Визнати за [PERSON] право власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] у вигляді 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] (літ. А-1, загальною площею 66,9 кв. м, житлова площа 42,9 кв. м) з відповідною частиною надвірних будівель. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, обставини, викладені в позовній заяві, підтримали, на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надійшов лист Шелудьківського сільського голови [PERSON] від 02.03.2016 року вих. № 02-19/101 про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Заперечень проти позову з боку Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області не було заявлено. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, обставини, викладені в позовній заяві, підтвердила, позовні вимоги вважала законними та не заперечувала проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в ній, дійшов до наступного висновку: Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - копія Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] актовий запис №11 /а.с. 13/. Дружиною [PERSON] була [PERSON], яка померла [INFO] - копія Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], актовий запис № 18 /а.с. 21/. За життя [PERSON] та [PERSON] були співвласниками, по 1/2 частині кожний, житлового будинку [NUMBER], розташованого по [ADDRESS], на підставі рішення виконавчого комітету Готвальдівської Райради народних депутатів від 21.08.1990 року № 289. Свідоцтво про право власності не видавалося, оскільки власники не зверталися із заявою про його видачу /а.с. 14, 15/. Після смерті [PERSON] її чоловік - [PERSON] оформив свої спадкові права та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого зареєстрував своє право власності на 1/2 частину житлового будинку, з відповідною часткою надвірних будівель, що розташовані за адресою [ADDRESS] /а.с. 18, 19/. Крім того, відповідно до копії рішення виконавчого комітету Шелудьківської сільської ради народних депутатів Зміївського району Харківської області від 30.05.1996 року № 22 [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] /а.с. 20/. За інформацією Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 26.11.2015 року вих. № 02-23/350, у житловому будинку [NUMBER] по [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] ніхто не був зареєстрований /а.с. 16/. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є сторонніми особами для [PERSON], однак, на випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно, яке до дня смерті виявиться йому належним, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що він за законом матиме право, останній заповідав [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с. 17/. Спадкоємці [PERSON] за заповітом звернулися до приватного нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк, а саме [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, а [PERSON] - із заявою про відмову від спадщини на користь позивачів. Позивачі мали намір оформити свої права на спадщину у вигляді житлового будинку [NUMBER], розташованого по [ADDRESS], посилаючись на те, що 1/2 частина вказаного будинку належала померлому на підставі рішення виконавчого комітету Готвальдівської Райради народних депутатів, а 1/2 частину [PERSON] успадкував після своєї дружини [PERSON], однак, Свідоцтво про право на спадщину на дане майно не отримав. Постановою приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л.В. від 02.11.2015 року у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [NUMBER], розташований по [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] відмовлено, оскільки позивачами не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с. 22/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно наказу Мінрегіонбуду № 95 від 19.03.2013 року, щодо порядку прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, збудованих до 05.08.1992 року, одним із документів, що свідчать про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, відповідно до вимог законодавства, є технічний паспорт на житловий будинок. Крім того, відповідно до законодавства колишнього СРСР реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягали лише індивідуальні будинки у містах та селищах міського типу Української РСР (Інструкція про порядок реєстрації будинків та будівель у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31.01.1966 року, який втратив чинність 13.12.1995 року). Отже, в сільській місцевості оформлення індивідуальних будинків здійснювалось так: після закінчення будівництва у господарській книзі сільської ради робився відповідний запис та відкривався особистий рахунок на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. В матеріалах справи міститься копія технічного паспорту на житловий будинок [NUMBER], який розташований за адресою [ADDRESS], з якого вбачається, що власниками, по 1/2 частині кожний, є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 23-29/. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлений факт належності [PERSON] житлового будинку [NUMBER] разом із надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою [ADDRESS] (1/2 частина - на підставі рішення виконавчого комітету Готвальдівської Райради народних депутатів, а 1/2 частина - в результаті спадкування після своєї дружини [PERSON].), померлий заповідав все своє майно [PERSON], [PERSON] та [PERSON], останні звернулися до приватного нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, у встановлений законом шестимісячний строк, однак, [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині на користь позивачів. Отже, враховуючи, що позивачі не мають можливості пред'явити нотаріусу Свідоцтво про право власності на вказаний вище будинок, у зв'язку з його відсутністю, а отже позбавлені можливості оформити своє право на спадщину, суд вбачає підстави для задоволення позову та визнання права власності за [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, на вищевказаний житловий будинок із надвірними спорудами в рівних частинах.

Outcome: approved