Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

04.03.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що 24 грудня 2013 року він надав відповідачу позику у розмірі 28810,00 гривень з умовою їх повернення через 30 календарних днів з виплатою 10 відсотків на суму за даний період. По закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернула, на звернення позивача про повернення боргу не відреагувала. Посилаючись на вказані обставини та вимоги ст.ст. 526, 625, 1046, 1047 ЦК України, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за розпискою 28810,00 гривень, 10% від простроченої заборгованості у сумі 2881,00 грн., з урахуванням індексу інфляції у сумі 201,67 грн. та витрати понесені ним по сплаті судового збору. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідач заперечень проти вимог позивача не надав ( а.с.17-18, 23-27 - повідомлення). Позивач [PERSON] надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, на позові наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи ( а.с.28 - заява). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали договір позики, згідно з яким [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 28810,00 гривень з умовою їх повернення через 30 календарних днів з виплатою 10 відсотків на суму боргу. Факт укладення договору позики і передачі грошей [PERSON] підтверджується написаною відповідачем розпискою (а.с. 4, 29 - розписка), яка згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України є письмовою формою договору позики. Згідно зі ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. У листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] надала позивачу розписку про отримання в борг грошей, а отже сторони дотримались письмової форми договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як слідує з розписки сторони домовилися щодо розміру процентів, а саме 10 % від суми за 30 календарних днів. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з позовом, позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 318 гривень 93 копійки, що підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved