overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

04 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.09.2015р. о 12 год. 57 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хворий є небезпечним та безпорадний і немає можливості самостійно задовольнити основні життєві потреби, у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 03.09.2015р. о 12 год. 57 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «ДСШМД» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий не спить, гіперактивний, постійно рухається, роздратований. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - біполярний афективний розлад, поточний маніакальний епізод. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що він перебуває з останньою в зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2007 року. Мають неповнолітню доньку Софію, [INFO]. Позивач вказує, що вони з дружиною припинили шлюбні відносини у грудні 2013 року, спільним побутом і господарством не повязані. Між ними склалися напружені відносини, вони не знаходять спільного рішення при сімейних та побутових питаннях, через що виникають часті сварки, що призвело до втрати порозуміння. Позивач вважає, що сімя з відповідачем розпалась остаточно, зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином телефонограмами. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо, сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не повязані, поновляти сімейні стосунки позивач не бажає, а відповідач не вчинила жодних дій, які б свідчили про її бажання зберегти родину. Суд вважає, що зобовязати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У позовні заяві зазначила, що має від відповідача сина [PERSON], [INFO]. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Через недосягнення згоди між подружжям щодо сплати аліментів вона звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд дослідивши письмові матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Так, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2015 року (а.с.5). Із наданого свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] мешкає разом з сином [PERSON] та дитина знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до статті 182 СК України, ураховуючи матеріальне положення платника аліментів, робить висновок про те, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання позивача. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи стягнення з 04 вересня 2015 року (моменту подання позовної заяви). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2011 року. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя у них не склалося через агресивне ставлення відповідача до сімї і зокрема до сина позивача від першого шлюбу. Вони втратили взаєморозуміння, відносини між ними стали нестерпними. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матірю. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач їх визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, зареєстрованого 01 березня 2014 року між сторонами Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 109 (а.с. 9), неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, який працює, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~у\~\~розмірі 1/4\~\~частини з всіх видів доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з 17 жовтня 2007 року вони з відповідачем почали мешкати разом, а 30 квітня 2012 року вони зареєстрували шлюб, мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Шлюбні відносини фактично припинені з 02 серпня 2013 року, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного госпдарства, а також через постійні сварки (а.с. 2-3). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та просила задовільнити. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються\~Сімейним кодексом України. В силу ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 квітня 2012 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серія 1-КИ № 224091 (а.с. 4). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження (а.с. 5, 6). Сторони припинили фактичні шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного госпдарства, а також через постійні сварки. Приймаючи до уваги визнання позовних вимог з боку відповідача та відсутність бажання сторін на примирення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Питання судових витрат слід вирішити на підставі\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 24 квітня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 90, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбні відносини припинили через непорозуміння та сварки. Позивачка вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON], в судове засіданні зявилась, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON], до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 квітня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 90, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 314162, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.10). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 557795, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.12). З серпня 2015 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини припинили через непорозуміння, постійні сварки, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Суд приймав заходи щодо примирення сторін у вигляді надання строку, але примирення не відбулося. На підставі ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач, звернувся із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року, від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO]. Разом з тим зазначає, що спільне життя між позивачем та відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння, постійних сварок та суперечок, відсутності взаєморозуміння, тривалий час сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та на усні пояснення, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала, їй було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 04 вересня 2010 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1115. Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб фактично припинений, заходи щодо примирення подружжя, не дали результату, примирення між подружжям не відбулося, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу відповідача до досягнення дітьми повноліття, вказуючи, що відповідач, будучи батьком дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2006р., /а.с.3/, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO] /а.с. 4,5/. Згідно пояснень позивача, діти проживають із матір'ю. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як слідує із пояснень позивача у позові, відповідач офіційно працює, має стабільний дохід, інших осіб на утриманні не має. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 04.09.2015р., на користь позивачки. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати (судовий збір у розмірі 487,20 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Згідно вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

04 вересня 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 червня 2012 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, в сім'ї не має порозуміння, тому позивач вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе. Просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 30 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області , актовий запис №105. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2012 року (а.с.4). Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки, сторони стали чужими людьми, почуття любові між ними втрачено, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати в розмірі 487, 20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved