Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

03.09.2020 року позивач звернулася до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 10000,00 грн., щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони мають доньку. Позивач витрачає на ї утриманню значну суму коштів. Зазначає, що відповідач має документи моряка, може працювати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2020 року відкрито провадження у даній справі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.11.2020 року, 19.02.2021 року витребувано докази по справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в повному об`ємі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про часткове визнання позову, а саме зазначено про можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500,00 грн, які просить стягнути. Також зазначено про безпідставність доводів позовної заяви щодо доходів відповідача. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відомостей ДПС, станом на 26.11.2020 року нараховано дохід [PERSON] у сумі - 852,04 грн. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.03.2021 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згоди щодо утримання дитини між батьками не досягнуто. Позивач має довести, що матеріальний стан відповідача є достатнім, оскільки зазначає про його можливість сплачувати аліменти у розмірі 10000,00грн. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. У ч. 1 ст. 77 ЦПК України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 4 ст. 77 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що не стосуються предмета доказування. За ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти у загальному розмірі 10000,00 грн. щомісяця, позивачем суду не надано. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи, відсутність доказів наявності у відповідача доходів, визнання відповідачем позову в розмірі стягнення аліментів у сумі 2500,00 грн. щомісяця, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону. Відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду із позовом - є 03.09.2020 року, що вбачається з відмітки на штампі суду. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи дату звернення до суду, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial