Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

03 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві з урахуванням уточнень посилався на те, що 14 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5007С72 з зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 454 600 швейцарських франків, а відповідач зобов'язався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати платежів в розмірі із кінцевим терміном повернення 11 серпня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитним коштами відповідач зобов'язався сплачувати проценти які визначаються наступним чином LIBOR (12m)+5,15% річних але не менше 8,24%. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника, 15.12.2009 між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки №50209Р11. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у зв'язку з чим за період з 01.05.2012 по 05.10.2015 заборгованість відповідачів за кредитним договором становить 161 345,55 швейцарських франків та пеню 5 596 233,62 грн. Представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В зв'язку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5007С72 з зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 454 600 швейцарських франків, а відповідач зобов'язався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати платежів в розмірі із кінцевим терміном повернення 11 серпня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитним коштами відповідач зобов'язався сплачувати проценти які визначаються наступним чином LIBOR (12m)+5,15% річних але не менше 8,24%. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника, 15.12.2009 між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки №50209Р11. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2012 у справі № 412/10747/2012 вимоги прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська, яка діє в інтересах ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволені та стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь банку заборгованість станом на 04 травня 2012 року у розмірі 3 898 360,27 грн. основного боргу та пеню у розмірі 89 657,66 грн. На даний час вказане судове рішення не виконано, заборгованість не погашена. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник продовжує не виконувати умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у зв'язку з чим станом на 05 жовтня 2015 року заборгованість відповідачів за період з 01.05.2012 по 05.10.2012 за кредитним договором становить 161 345,55 швейцарських франків та 5 596 233,62 грн., з яких: -Прострочені проценти за кредитом - 112 659,99 швейцарських франків; -Нараховані проценти за кредитом - 2 774,88 швейцарських франків; -пеня за основним боргом - 4 146 146,52 грн.; -пеня за процентами - 1 450 087,10 грн; -3% річних - 45 910,68 швейцарських франків; Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В порушення зазначених норм закону та умов укладених кредитного договору № 5007С72 від 14 серпня 2007 року відповідачі свої зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Позивачем на адресу відповідачів була направлена вимога про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором однак в добровільному порядку заборгованість відповідачем не була погашена і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Цивільним кодексом передбачено можливість визначення зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, та стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 5007С72 від 14 серпня 2007 року в сумі 161 345,55 швейцарських франків та 5 596 233,62 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір у встановленому законом розмірі 1827,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved