Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

02 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20 жовтня 2001 року. Від спільного подружнього життя з позивачка народила сина: [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 квітня 2013 року шлюб було розірвано. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Тому, позивач просила стягувати аліменти з відповідача на її користь, на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] у твердій грошовій одиниці у сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляді справи, без її участі та без застосування технічних засобів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 20 жовтня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано Дніпровським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області та актовим записом № 741. Сторони мають неповнолітню дитину, сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області та актовим записом № 155, де батьками зазначені позивачка та відповідач. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано 11 квітня 2013 року, що підтверджується копією Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 208/1462/13-ц від 13.04.2013 р. В даний час дитина мешкає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою ТОВ «Інфо-Ком» про склад сімї, знаходиться на утриманні позивача, та позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач їй в змозі надавати. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Тому, враховуючи зазначене суд вважає правильним позов задовольнити частково та стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій одиниці у сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial