Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

03.03.2021 позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позов вказала, що 05.08.2013 між нею та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є якого є ПАТ «Банк Форвард» укладено договір про надання та використання платіжної карти № 108100962, відповідно до якого відповідачем було відкрито рахунок [NUMBER] та випущено на її ім`я платіжку карту № [NUMBER] . У січні 2020 року вона дізналася, що 22.01.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження № 60797238 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Незнайка Євгена Вікторовича, № 6832 від 09.11.2019 про звернення стягнення на грошові кошти в сумі 29\~438,11 грн. В той же день приватним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника. Вважає, що відкриття приватним виконавцем Павелків Т.Л. виконавчого провадження не за місцем її проживання та реєстрації є порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що строк кредиту закінчився 28.01.2014, а це означає, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис поза межами трирічного строку. Вчинення вищевказаного виконавчого напису було здійснено нотаріусом за відсутності необхідних умов, які передбачені законодавством. Також вказує, що кошти, на які накладено арешт складаються виключно з державної допомоги при народженні дитини, державної допомоги на дітей одиноким матерям, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги особам з інвалідністю. На її адресу не надходило від приватного нотаріуса документів, які б давали підстави для здійснення виконавчого напису № 6832 від 19.11.2019,\~що є\~грубим порушенням\~процедури вчинення\~нотаріусом дій\~у здійснені\~виконавчого напису,\~так як\~нотаріус не\~пересвідчився у\~безспірності заборгованості,\~а відповідач\~по справі\~не надав\~жодного документу,\~що сума,\~яка зазначена\~у виконавчому\~напису безспірною\~і на\~її адресу\~не надходило\~повідомлення про\~це.\~Тобто,\~в даному\~випадку приватним\~нотаріусом грубо\~порушена процедура\~прийняття такого\~рішення та\~вчинення виконавчого\~напису № 6832 від 19.11.2019, порушені норми діючого Закону України «Про виконавче провадження». Посилаючись на вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчиненні виконавчого напису вважає, що виконавчий напис нотаріуса винесено незаконно, не перевірено наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не отримувала від відповідача про порушення кредитних зобов`язань, чим позбавив її права оскаржити вимоги в судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Крім того, вона не погоджується з розміром заборгованості за кредитом, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6832 від 09.11.2019 вчинений приватним нотаріусом Незнайком Є.В. щодо звернення стягнення на грошові кошти. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.03.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строку для усунення недоліків. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Разом з тим, 17.05.2021 представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи без їх участі, вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Також у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. \~Відповідно до\~ст.\~4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. З паспорту серії [NUMBER] (арк.с.5-6) вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що 19 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6832, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце роботи: Ямпільське лісництво, адреса реєстрації [ADDRESS] , яка є Боржником за Кредитним договором № 103710794 від 29 січня 2013 року, укладеним з ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, заборгованість за Кредитним договором, загальна сума якої складає 24\~093,74 грн., стягнення заборгованості проводиться за період з 07.11.2017 по 05.02.2018, а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 850 грн. Вказано, що цей виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років (а.с.15). 22.01.2020 на підставі виконавчого напису № 6832 від 09.11.2019, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. винесено постанову у виконавчому провадженні ВП № 60797238 про арешт коштів боржника [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» в рахунок стягнення заборгованості в розмірі 24\~943,74 грн. (а.с.9). Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. \~ \~ \~ \~Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. \~ \~ \~ \~Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Позивач вказує, що відповідач позбавив її права захистити свої права та інтереси, оскільки не відомо як саме була нарахована заборгованість по кредиту та відсоткам, за який період та на яких нових умовах нараховується сума заборгованості, чи змінилася за нових умов відсоткова ставка. Розрахунку на зазначені суми не надано, тому не можливо оскаржити нараховану заборгованість та з`ясувати строк позовної давності, який можливо вже минув, чи оскаржити не правомірну відсоткову ставку якщо такі обставини мають місце. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник АТ «Банк Форвард», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом, позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки є законним представником дитини з інвалідністю, а тому з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved