Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

03 вересня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] із вимогою про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 500 гривень щомісячно на ј частину від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 1-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідач є батьком її сина [PERSON] , [INFO] . Син мешкає спільно із нею, та перебуває на її утриманні. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений даним рішенням суду, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а в умовах збільшення рівня цін, їх недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне становище. Крім того вказує, що наразі сину 12 років та він потребує значно більших коштів, ніж у 2014 році, коли було прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача, бо тоді дитині було 6 років, а зараз витрати по його утриманню збільшилися у зв`язку із його навчанням, розвитком та іншими витратами. Тому прохає суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 500 гривень щомісячно на ј частину від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду\~від 23\~вересня 2020\~року у\~справі відкрито\~спрощене позовне\~провадження без\~виклику сторін\~та,\~з-поміж\~іншого,\~надано відповідачу\~строк для\~подання відзиву\~на позовну\~заяву (а.\~с.\~17),\~копія якої надіслана учасникам справи 23 вересня 2020 року за вихідним № 19966/20-вих/2/204/1655/20 (а. с. 18), яку відповідачем отримано 01 листопада 2020 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 20). Відповідач у встановлений судом строк своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 травня 2008 року (а. с. 9). Дитина проживає разом із позивачкою (а. с. 10) та перебуває на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 20 березня 2015 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернувся Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з поданням про розшук боржника [PERSON] у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 204/8931/2013-ц, виданого 06 червня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська. 27 березня 2015 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська боржника [PERSON] оголошено у розшук (а. с. 8). Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 500 гривень щомісячно на ј частину від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою, в свою чергу, ст.\~15\~СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» встановлено, що кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку,\~а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17. Відповідно до\~вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, відповідно до вимог\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, зазначено, що визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Законом України\~від 14\~листопада 2019\~року №\~294-IX «Про державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» визначено прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років, який з 1 липня 2020 року становить 2 318 гривень. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітньому [PERSON] , на час розгляду справи виповнилось 12 повних років. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що розмір аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року, є набагато нижчим за рівень прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з урахуванням того, що дитина відповідно до чинного законодавства України має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, при цьому відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що він з будь-яких причин не спроможний сплачувати більший розмір аліментів, ніж встановлений судовим рішенням, суд дійшов висновку про можливість зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року, та вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених у справі обставин. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір на підставі приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved