Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

04.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4248 від 06.04.1999 року, посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, укладений між [PERSON] та [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свято Нікольська, 24а, мотивуючи тим, що 06.04.1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4248, який зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, всі умови якого виконані, з моменту укладення договору. Позивач відкрито володіє та користується житлом, проте фактично являючись власником житла, він позбавлений можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в звязку з чим змушений звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області, [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що 06 квітня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4248, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Дзержинського, 24а. Укладений між сторонами договір зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 06.04.1999 року за № 4248. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п. 5 договору, в виконання умов укладеного договору [PERSON] проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Дзержинського, 24а, згідно якого власником вищевказаного житлового будинку вказаний [PERSON] Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач відкрито володіє та користується придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлений можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений. Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови № 57р від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області», вилиця Дзержинського була перейменована на вулицю Свято Нікольську. Відповідно до довідки № 21 від 29.02.2016 року, наданої інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON], власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Дзержинського, 24а в м. Ізмаїл Одеської області є [PERSON] на підставі договору купівлі продажу № 4248 від 06.04.1999 року. Житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1990 році є незавершений будівництвом та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року, № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (зі змінами і доповненнями) не належить до самочинного будівництва. Згідно листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5 126 від 23.03.1999 року обєкти, які були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved