Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

03.07.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - шлюб, зареєстрований 02 серпня 2008 року відділом РАЦС Кагарлицького РУЮ Київської області, актовий запис № 97 між ним та відповідачкою, [PERSON], розірвати. На підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Закаблук О.В. 06.07.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 20.07.2015 року. В судове засідання, яке відбулося 20.07.2015 року, позивач [PERSON] не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивач просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з»явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивача задовольнити. Що стосується розгляду справи в порядку письмового провадження, то згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд судом здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Що стосується винесення заочного рішення, то суд при цьому керувався наступними нормами процесуального права. Згідно ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений судом належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, вста\-новленими цією главою. Згідно ст. 226 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст 227 ЦПК України повідомлення про заочне рішення відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п'яти днів з дня його проголошення. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. 02 серпня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою, - [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON] було зареєстровано шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 ОК № 067010, яке видане 2 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, та [PERSON] [INFO], уродженка селище Товсте Заліщицького району Тернопільської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 02 серпня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 02 серпня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 97. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON]. дружини [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню дитину, - дочку [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 ОК № 113410, яке видане 02 грудня 2008 року виконкомом Бендюгівської сільської ради Кагарлицького ра ону Київської області, в якому вказано, що [PERSON] народилася 18.11.2008 року в селі Бендюгівка Кагарлицького району Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 02 грудня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 04. В графі «батько» зазначений позивач по даній справі, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена відповідачка по даній справі, - [PERSON]. Подружнє життя з Відповідачкою у Позивача не склалося, внаслідок, досить тривалий час, а саме, з липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають на різних житлових площах, в різних регіонах України, відносини фактично не підтримують. Сторони не бажають проживати в спільному шлюбі, так як спільних інтересів немає, не ведуть спільного господарства, відсутній спільний сімейний бюджет, та, відповідно, фактично відсутні ознаки проживання сторін в шлюбі. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачкою на даний час припинились, та шлюб носить формальний характер, що є підставою для розірвання шлюбу. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати. Що стосується застосування норм процесуального права, то питання судових витрат врегульовано ст.. 88 ЦПК України, проте, позивач [PERSON] не просив суд судові витрати стягувати з відповідачки [PERSON], тому суд вирішив не стягувати судові витрати з відповідачки на користь позивача, так як суд не може вийти за межі позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved