Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

02.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги позивач мотивував тим, що у період з 25.06.2016 року по 23.07.2018 року знаходився в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2018 року шлюб між сторонами розірвано. [INFO] народилась [PERSON], тому Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про народження, серії [NUMBER], де батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Проте, народжена дитина не є дитиною [PERSON], так як з вересня 2017 року він з [PERSON] не проживав однією сім'єю і подружні стосунки не підтримував, що підтверджено відповідачем у рішенні суду про розірвання шлюбу. Просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису № 424, зареєстрованого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11.10.2018 року про народження дитини [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача підтримував позов, просив його задовольнити. Відповідач позов визнала, суду пояснила, що батьком народженої [INFO] її доньки [PERSON] не є позивач по справі. З вересня 2017 року вона з [PERSON] не підтримувала подружніх стосунків. При реєстрації народження дитини батьком зазначили саме [PERSON], тому що донька народилася впродовж двох місяців після офіційного розірвання шлюбу. Допитана в судовому в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю відповідача. У червні 2018 року сторони розірвали шлюб, але з вересня 2017 року сторони вже не мешкали разом. [INFO] народилась онука - [PERSON], але вона не є донькою позивача. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. На підставі ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст.121 СК України). Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11.10.2018 року складено актовий запис № 424. Батьками дитини записані позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а.с.9). На даний час у позивача маються обґрунтовані сумніви щодо його батьківства відносно [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122, 124,126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. В судовому засіданні [PERSON] вважала недоцільним призначати молекулярно-генетичну експертизу, так як позивач не є батьком народженої дитини. Тобто, сумнів позивача обгрунтований щодо його батьківства відносно [PERSON], 2018 року народження, а відповідачка не надала доказів на спростування вимог [PERSON] Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачка позов визнала повністю, що не протирічить вимогам закону, не порушує права та законні інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, в зв'язку з чим постановляє рішення у підготовчому судовому засіданні згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Outcome: approved