Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

03.12.2015 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що рішенням Виконавчого комітету Талаківської сільської ради народних депутатів №79 від 21.10.1982 р. йому було надано земельну ділянку площею 700 кв.м. по [ADDRESS] під забудову індивідуального житлового будинку. 13.03.1984 року між позивачем та виконкомом Жданівської міської ради народних депутатів був укладений типовий договір [NUMBER] про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, на підставі якого він почав будівництво одноповерхового житлового будинку. У 1988 році цей недобудований житловий будинок готовністю 10% був переданий ним в дар його батькові [PERSON] В зазначеному будинку позивач мешкав з 1983 року по теперішній час. Тимчасово перебуваючи у Черкаській області, [INFO] помер його батько [PERSON], на день смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Документи на батьківський будинок знаходилися в нього. Від спадщини він не відмовлявся та вважав, що фактично проживаючи в будинку прийняв спадщину. Пояснив, що у встановлений законом строк не встиг подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у зв'язку з юридичною необізнаністю стосовно порядку прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що мешкає в будинку [ADDRESS] з 1983 року по теперішній час. Про те, що будинок потрібно оформляти він не знав, вважаючи, що це його дім. Будинок на теперішній час не добудований. До нотаріуса не звернувся вчасно через проведення антитерористичної операції. Просив надати строк для прийняття спадщини в три місяці. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Суд, вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно типового договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 13.03.1984 року [NUMBER] [PERSON] земельну ділянку в безстрокове користування для будівництва житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 700 кв.м. згідно плату земельної ділянки. Згідно рішення виконавчого комітету №79 від 21.10.1982 року [PERSON] видано земельну ділянку площею 700 кв.м. по [ADDRESS] під індивідуальну застройку житлового будинку (а.с.11). Відповідно до договору дарування будинку, який зареєстрований в реєстрі №63 [PERSON], який є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого Терлицькою сільською радою РАГС Монастирищенського району Черкаської області від 23.02.1957 року, подарував на праві приватної власності недобудований житловий будинок готовністю 10%, який знаходиться в [ADDRESS] з надвірними пост ройками: літня кухня, сарай, погреб, уборна (а.с.9, 15). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Терлицькою сільською радою Монастирищенського району 11.05.1995 року, актовий запис №5 (а.с.10). Згідно акту обстеження факту проживання від 17.11.2015 року за результатом обстеження встановлено, що [PERSON] мешкає по [ADDRESS] з 1983 року та по теперішній час (а.с.8). Згідно письмової відповіді Третьої маріупольської державної нотаріальної контори № 2557/01-16 від 18.12.2015 року у спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Даних про прийняття спадщини іншими спадкоємцям також не має (а.с.22). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року (справа № 6-148цс15). Таким чином, суд дійшов висновку про те, причина пропуску строку для прийняття спадщини позивача [PERSON] не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця або юридична необізнаність без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed