Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

03.01.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь Кредитної спілки «Азовська Кредитна компанія» заборгованість за кредитним договором № 831/13-А від 19.06.2013 року в сумі 5677,76 гривень, а також судового збору сумі 1378,00 гривень, з тих підстав, що відповідач не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту. У судове засідання представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача залишок за кредитом у розмірі 3109,40 гривень, проценти за користування кредитом, у відповідності з п. 2.1. кредитного договору за період з 13.09.2014 року по 17.03.2017 року в розмірі 2851,32 гривень та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив при винесенні рішення врахувати його скрутне матеріальне становище, знаходження у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також той факт, що його було звільнено з роботи з 17.02.2016 року та до теперішнього часу він залишається не працевлаштованим. Крім того, просив розстрочити сплату суми боргу. Зясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2013 року між Кредитною спілкою «Азовська Кредитна компанія» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 831/13-А, на підставі якого відповідач отримав кредит у сумі 8000,00 гривень строком на 18 місяців, зі сплатою 0,1 відсотків від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У відповідності до п. п. 2.1 Договору кредиту відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом виходячи з відсоткової ставки на залишок заборгованості за основною сумою кредиту. Згідно з п. п. 2.2 Договору кредиту, відповідач [PERSON] зобовязався щомісячно повертати кредит згідно з графіком погашення кредиту. Після отримання кредиту відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконував, платежі з погашення кредиту вносив нерегулярно, несвоєчасно та не в повному обсязі. Станом на 17.03.2017 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 5960,72 гривень, що складається з: залишку за кредитом у розмірі 3109,40 гривень, процентів за користування кредитом, у відповідності з п. 2.1. кредитного договору за період з 13.09.2014 року по 17.03.2017 року в розмірі 2851,32 гривень. Вказана заборгованість підтверджується наданим розрахунком. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем порушені умови договору щодо повернення кредиту, тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і позов задовольняє у повному обсязі. При цьому посилання відповідача [PERSON] на скрутне матеріальне становище є неспроможними, оскільки дана обставина не звільняє його від виконання зобовязань з повернення кредиту. Одночасно вимоги відповідача про розстрочення сплати суми боргу не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 373 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, за наявності обставин, що утруднюють його виконання (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Таким чином, заява про розстрочення виконання рішення суду на даний час є завчасною, оскільки рішення суду не набрало законної сили, на його виконання не було видано виконавчий лист та суду не представлено обєктивних даних, які б вказували на утруднення його виконання у подальшому. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved