Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

03 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 листопада 1987 року відділом РАЦС Глухівського міськвиконкому Сумської області було зареєстровано шлюб з відповідачем, за відповідним актовим записом № 327. Також зазначає, що з вони з відповідачкою прожили разом декілька років, а в 1990 році вона поїхала до м. Бердичів Житомирської області і не повернулась, не повідомивши свою нову адресу, у зв`язку з чим він не зміг вирішити питання розірвання шлюбу. Від шлюбу спільних дітей не мають. З 1991 року позивач проживає з іншою жінкою, з якою мають спільних дітей. Також обгрунтовує тим, що більше 28 років з відповідачкою подружніх стосунків не підтримують, спільного бюджету не мають. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] .. Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила, не надала до суду у встановлений строк відзив на позовну заяву, будь - яких заяв та клопотань не направила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 02 листопада 1987 року відділом РАЦС Глухівського міськвиконкому Сумської області, про що 02 листопада 1987 року зроблено відповідний актовий запис за № 327 (а.с. 5). Від вказаного шлюбу спільних дітей немає. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились ще у 1990 році і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн (а.с.1). На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved