Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

03 травня 2019 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з з 02.06.2012 року до 04.09.2018 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Здолбунівського районного суду від 04.09.2018 року справа №562/2299/18. від цього шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні, а відповідач свого обов`язку по утриманню дітей в повному обсязі не виконує, надає незначну допомогу, хоча має можливість, так як працює на умовах цивільно-правових угод. Позивач вказує, що на даний час вона опинилась у скрутному матеріальному становищі, так як не працює і перебуває у відпустці по догляду за третьою дитиною до трьохрічного віку. Значні витрати робить на повноцінне харчування, одяг і т.п. Так як відповідач має нерегулярний мінливий дохід, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала і просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, просив розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 02.06.2012 року до 04.09.2018 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Здолбунівського районного суду від 04.09.2018 року справа №562/2299/18. від цього шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу по справі №562/1412/18 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте відповідач не виконує судового наказу Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON] , то він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що позивач просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а відповідач визнав позов в повному обсязі, то суд вважає необхідним призначити аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Суд може визначити аліменти лише в грошовій формі, як це витікає з положень ч.3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Враховуючи всі вищезазначені обставини, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, буде розумним, достатнім і справедливим, та відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 03 травня 2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial