Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

03 листопада 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області та виконавчого листа від 13.12.2002 року № 2-1463 з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи з 16 грудня 2002 року і до досягнення дитиною повноліття. В порушення вимог\~закону,\~відповідач вчасно аліменти не сплачував, допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно з розрахунком заборгованості становить 62041,19 грн., а тому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість по аліментам. Ухвалою від 23.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивачу копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін направлялась у визначений законом спосіб. Відповідачу копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін та копія позовної заяви із копіями доданих до неї документами направлялась у визначений законом спосіб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв та клопотань до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають\~задоволенню\~з наступних підстав. Встановлено, що Радомишльським районним судом Житомирської області ухвалено рішення, відповідно до якого суд вирішив стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи з 16 грудня 2002 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду, 16 грудня 2002 року видано виконавчий лист № 2-1463. Виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1463 від 16.12.2002 було закрито постановою в.о. начальника відділу Радомишльського районного відділу ДВС від 20.10.2020 на підставі п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». У постанови слідує, що заборгованість за виконавчим документом складає 62041,19 грн. З довідки № 10014/8.15-29/2 від 12.11.19 виданої Радомишльським РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вбачається, що станом на 26.09.2019 року заборгованість по сплаті [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання дитини [PERSON] [INFO] становить 62041,19 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.1,6\~ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 4\~ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в\~разі виникнення спору\~- судом, що кореспондується з ч. 7\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. Частина 4 статті 194 Сімейного кодексу України визначає, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому\~статтею 199\~цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Враховуючи предмет позову та обставини справи, спору щодо розміру заборгованості між сторонами немає, а відтак, сума заборгованості по аліментах в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, оскільки має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому\~Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження підлягає закриттю у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку,\~якщо існує\~заборгованість із\~стягнення відповідних\~платежів. Разом з тим, як встановлено судом, на момент закриття виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»\~була наявна заборгованість. При цьому у суду відсутні докази щодо оскарження дій виконавця відносно закриття виконавчого провадження. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194-195 СК України\~та\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд визначає, що позовні вимоги щодо стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed