Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

03 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1/15/317/27-09-13/0065 від 06 листопада 2013 року у розмірі 36631 грн. 22 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору, укладеного 06 листопада 2013 року відповідачка отримала від позивача споживчий кредит у розмірі 11097 грн. 77 коп. зі сплатою процентної ставки у розмірі 15,00 % річних та щомісячної комісії у розмірі 1 % від первісної суми кредиту зі строком користування з 06 листопада 2013 року до 05 листопада 2016 року. Відповідачка [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник неналежним чином виконувала передбачені договором зобов'язання щодо щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком, позивач просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором станом на 11 серпня 2017 року, яка складається із заборгованості з повернення кредиту - 7350 грн. 69 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 3012 грн. 25 коп., заборгованості по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 3551 грн. 36 коп.; пені за прострочення основної судної заборгованості - 12976 грн. 83 коп., пені за несплачені проценти - 4191 грн. 20 коп., штрафу - 5548 грн. 89 коп., а всього 36631 грн. 22 коп., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена,причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 06 листопада 2013 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерно - комерційний банк «Капітал» та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту № 1/15/317/27-09-13/0065 (далі - кредитний договір) ( а.с..4-7). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору, позивач згідно з умовами даного договору надав відповідачу споживчий кредит у сумі 11097 грн. 77 коп. зі сплатою 15% річних, щомісячною комісією за обслуговування кредитного рахунку у розмірі 1% від первісної суми кредиту, на строк з 06 листопада 2013 року до 05 листопада 2016 року. Згідно із п.п. 4.4.3, 4.4.4 кредитного договору, [PERSON] зобов'язалася: погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам та комісії згідно графіку (додаток № 1 до Договору), що здійснюється в порядку, визначеному розділами 1, 3, 6 даного договору; забезпечити повернення отриманих коштів не пізніше строку, визначеного п. 1.3. Договору у порядку передбаченому договором. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором(а.с. 10-11) станом на 11 серпня 2017 року становить 36631 грн. 22 коп. і складається із: заборгованості з повернення кредиту - 7350 грн. 69 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 3012 грн. 25 коп., заборгованості по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку - 3551 грн. 36 коп.; пені за прострочення основної судної заборгованості - 12976 грн. 83 коп., пені за несплачені проценти - 4191 грн. 20 коп., штрафу - 5548 грн. 89 коп. Наданий Банком розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості з повернення кредиту - 7350 грн. 69 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 3012 грн. 25 коп., заборгованості по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку- 3551 грн. 36 коп. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею за прострочення основної судної заборгованості - 12976 грн. 83 коп., пенею за несплачені проценти - 4191 грн. 20 коп., штрафу - 5548 грн. 89 коп., суд виходить з наступного. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 15 ч. 1 цього Розпорядження м. Костянтинівка (Костянтинівська міська рада) Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка Донецької області. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта відповідачки з відміткою про реєстрацію місця проживання (а.с.8) та витягом із реєстру Костянтинівської територіальної громади про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані (а.с.24-25), тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 11 серпня 2017 року існує заборгованість відповідача за кредитом, яка складається з основного боргу, процентів, комісії, пені та штрафу у відповідному розмірі. При цьому, з розрахунку пені за прострочення основної судної заборгованості та пені за несплачені проценти, вбачається, що період їх нарахування визначений з 04 серпня 2016 троку по 03 серпня 2017 року. Враховуючи такий період нарахування, банк зобов'язаний скасувати [PERSON] пеню за прострочення основної судної заборгованості та пеню за несплачені проценти, починаючи з 14.04.2014 року. Таким чином, зважаючи, що період нарахування пені мало місце вже після 14 квітня 2014 року, тобто лише під час проведення АТО, позовні вимоги ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» в частині стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за пенею за прострочення основної судної заборгованості в сумі 12976 грн. 83 коп. та пенею за несплачені проценти в сумі 4191 грн. 20 коп. задоволенню не підлягають. Що стосується штрафу в розмірі 5548 грн. 89 коп., нарахованого відповідно до умов договору, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки-розрахунку заборгованості (а.с.10-11) штраф нарахований станом на 11 серпня 2017 року, тобто у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». На підставі викладеного, враховуючи, що [PERSON] не виконала належним чином зобов'язань, передбачених договором про надання споживчого кредиту № 1/15/317/27-09-13/0065 від 06 листопада 2013 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 11 серпня 2017 року в загальному розмірі 13914 грн.30 коп., яка складається із: заборгованості з повернення кредиту - 7350 грн. 69 коп.; заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 3012 грн. 25 коп., комісії за щомісячне обслуговування рахунку - 3551 грн. 36 коп., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. Аналізуючи Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що пеня за прострочення основної судної заборгованості в розмірі 12976 грн. 83 коп. та пеня за несплачені проценти в розмірі 4191 грн. 20 коп., а також штраф в розмірі 5548 грн. 89 коп., позивачем нараховані безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов'язані із сплатою судового збору, в розмірі 1600 грн.

Outcome: partial