Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

04.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про надання дозволу без згоди [PERSON] на тимчасове багаторазове вивезення неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України та на в'їзд до будь-якої країни світу (в тому числі до Австралії, Австрії, Албанії, Білорусії, Бельгії, Болгарії, Великобританії, Греції, Данії, Домініканської Республіки, Еквадору, Естонії, Єгипту, Ізраїлю, Індії, Ірландії, Ісландії, Іспанії, Італії, Йорданії, Канади, Китаю, Кіпру, Колумбії, Куби, Латвії, Литви, Ліхтенштейну, Люксембургу, Мальти, Молдови, Монако, Непалу, Нідерландів, Німеччини, Нової Зеландії, Норвегії, Об'єднаних Арабських Еміратів, Панами, Польщі, Португалії, Російської Федерації, Румунії, Сербії, Словаччини, Словенії, США, Таїланду, Тунісу, Туреччини, Угорщини, Фінляндії, Франції, Хорватії, Чехії, Чорногорії, Швейцарії, Швеції, Югославії, Ямайки, Японії) до досягнення дитиною повнолітня, тобто до 31.10.2025 року, та надати дозвіл на оформлення документів для виготовлення проїзного документа для виїзду дитини за межі України. Вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем народилася донька - [PERSON], [INFO], утриманням якої займається позивач. Дитина відвідує спортивно - бальні танці, займає призові місця на конкурсах. Програмою гуртка передбачені поїздки для виступів по містам України та за кордон. З часу розірвання шлюбу з відповідачем, участі у виховані та утриманні дитини батько не бере, матеріальної допомоги не надає. Відповідач чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, зокрема, не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон для участі в танцювальних конкурсах гуртка, відпочинку та оздоровлення. В судовому засіданні позивач просила надати дозвіл на вивезення неповнолітньої доньки в період з 26.12.2014 року до 31.01.2015 року до Російської Федерації без згоди батька, а також надати дозвіл на оформлення документів для виготовлення проїзного документа для виїзду дитини за межі України. Відповідач в судове засідання не з'явилися, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 08.09.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1397, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а. с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №3042, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а. с. 7 - копія свідоцтва). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.10.2011 року, серії [NUMBER] (а. с. 6), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №427. Донька зареєстрована та проживає разом з матір'ю - [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою ЖЕК №318 від 28.05.2014 року (а. с. 8). Неповнолітня [PERSON] навчається в Центрі естетичного виховання «Гармонія» в майстерні «Крок до школи» та «Англійська мова», що підтверджується довідкою Центру естетичного виховання «гармонія» №131 від 28.03.2014 року (а. с. 12 - довідка). Дитина відвідує заняття з фаху «Хореографія» у Мистецькому навчальному закладі «Дебют» при Київській дитячій школі мистецтв №3 з вересня 2013 року. Під час літніх шкільних канікул плануються виїзні фестивалі - конкурси в мажах України та за кордон, що підтверджується довідкою Мистецького закладу «Дебют» №1 від 14.03.2014 року (а. с. 14). Позивач зазначає, що [PERSON] чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, фізичний та духовний розвиток, а саме, не надає дозвіл на виїзд доньки за кордон. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 2 ст. 155 СК України). Фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними (ст. 313 ЦК України). Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженої постановою Кабіну Міністрів України від 27.01.1995 р. N 57 зазначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (п. 4 Правил). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року , встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, багаторазове вивезення дитини за кордон без надання згоди батька чинним законодавством не передбачено, а тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позовних вимог про надання дозволу на тимчасовий багаторазовий виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України. Заявлені в судовому засіданні вимоги про надання дозволу на вивезення неповнолітньої доньки в період з 26.12.2014 року до 31.01.2015 року та виїзд останньої до Російської Федерації без згоди батька, узгоджуються з наведеними положеннями законодавства, а тому підлягають задоволенню. Оскільки для виїзду дитини за межі України необхідно оформити відповідні документи, а відповідач не надає на це дозволу і ухиляється від спілкування з позивачем, суд вважає за необхідне надати позивачу дозвіл на оформлення документів для виготовлення проїзного документа для виїзду дитини за межі України. На підставі наведеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial