Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

04.02.2019 року в провадження судді Печерського районного суду м.Києва Остапчук Т.В. ндійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтований тим, що у позивача існує право вимоги на відшкодування зазначеної суми внаслідок невиконання вимог закону, щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку. З боку позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.10.2015 року близько 20-49 год. по вул. Старонаводницька, 6А у м.Києві відбулась дорожня - транспортна за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mercedes - Benz», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Факт скоєння ДТП підтверджується Довідкою про дорожньо - транспортну пригоду №77543542. Транспортний засіб «Mercedes - Benz», державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до Договору добровільного страхування №28-2801-15-00129 від 11.05.2015 року. 12.10.2015 року страховик отримав заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивач на вимогу виконання умов Договору добровільного страхування №28-2801-15-00129 від 11.05.2015 року, на підставі рахунку №2131116 від 15.10.2015 року, страхового акту №ДККА - 47158 від 19.10.2015 року та розрахунку до нього, на рахунок СТО було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 56 902,18 грн, що підтверджується платіжним дорученням №19100 від 19.10.2015 року. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2016р. по справі №757/44476/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП 20.11.2014 року. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У відповідності до ст. 33 п.33.1 п.п. 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку у встановлені законом строки. За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог із одночасним присудження на користь позивача за рахунок відповідача судових витрат. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved