Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

03 березня 2015 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява за позовом ТОВ «АТЕМ» до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди у зв'язку з невиконанням своїх трудових обов'язків керівником підприємства в розмірі 6565 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] починаючи з 05 лютого 2004 року працювала на посаді директора ТОВ «АТЕМ». 15.09.2007 року між ТОВ «АТЕМ» та компанією «DMT S.A.S» було укладено контракт поставки обладнання на завод в м.Золотоноша, Черкаська область. Відповідачка належним чином не виконала своїх трудових обов'язків, а саме не забезпечила організацію попереднього митного оформлення, що фактично призвело до неотриманням позивачем обладнання, за яке вже було сплачено кошти. Сторона позивача вважає, що ці дії призвели до заподіяння шкоди ТОВ «АТЕМ» в розмірі 6565 грн., а тому звернулося до суду із заявою про захист свої прав. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані в справі докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що відповідно до протоколу Зборів Учасників ТОВ «АТЕМ» №38 від 05.02.2004 року [PERSON] обрано на посаду директора строком на п'ять років. 15 вересня 2007 року між ТОВ «АТЕМ» та компанією DMT S.A.S. було укладено контракт поставки обладнання, відповідно до якого компанія DMT S.A.S. зобов'язувалася поставити та змонтувати лінію виробництва біаксиально-орієнтовної поліпропіленової плівки на новозбудований завод, розташований в м.Золотоноша, Черкаська область. 28 квітня 2009 року відбулася зустріч між представниками двох компанії, в результаті якої було надано висновок представника компанії DMT S.A.S., який засвідчив, що будівля для прийняття та монтажу обладнання не готова. 12 січня 2015 року ТОВ «АТЕМ» надіслало лист на ім'я [PERSON] з вимогою надати письмові пояснення з приводу виконання контракту на поставку обладнання від 15 вересня 2007 року, укладеного між ТОВ «АТЕМ» та DMT S.A.S. 26 січня 2015 року відповідачка надала письмову відповідь, у якій зазначила, що її посадові обов'язки, у рамках виконання вищевказаного контракту, були виконанні нею сумлінно та в повному обсязі, Відповідно до вимог ст. 132 КЗпП України, за шкоду заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Крім того, ч.2 ст. 133 КЗпП України, передбачено, що обмежену матеріальну відповідальність несуть також керівники підприємств, установ організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних, грошових чи культурних цінностей. Статтею 134 КЗпП України визначені випадки коли працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, втому числі передбачені випадки коли відповідальність несе саме керівник. У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною позивача не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме внаслідок дій [PERSON] було спричинено збитки позивачу через неналежне виконання нею своїх трудових обов'язків, не було надано доказів того, що підприємство взагалі зазнало будь-яких збитків пов'язаних з невиконанням контракту поставки обладнання від 15 вересня 2007 року укладеного між ТОВ «АТЕМ» та компанією DMT S.A.S., представники відповідача навіть не зазначили з чого складається саме визначена в позові сума і чому саме в такому розмірі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, а тому не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного

Outcome: dismissed