Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~04 грудня 2006 року між сторонами був укладений кредитний договір № DZD0GK00770016, згідно якого відповідач отримав від банку кредит у розмірі 55000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 03 грудня 2016 року. Згідно умов кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом, відповідач сплачує позивачеві пеню від суми простроченого платежу в розмірі, передбаченому договором. Забезпеченням виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором виступала іпотека житлового будинку, розташованого по вул.Жуковського, 20 в с.Аули Криничанського району Дніпропетровської області. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 13 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 56779,18 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 20252,37 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 28156,23 грн; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 8\~370,58 грн; Тому представник позивача просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DZD0GK00770016 від 04 грудня 2006 року звернути стягнення на житловий будинок, розташований по вул.Жуковського, 20 в с.Аули Криничанського району Дніпропетровської області шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені ПАТ КБ «Приватбанк»договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документі на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки та виселити відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився про день слухання справи сповіщений належним чином. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 04 грудня 2006 року у відповідності до\~ст.553 ЦК України, укладено кредитний договір № DZD0GK00770016, згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 55000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки в строк до 03 грудня 2016 року. В той же день, 04 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05 грудня 2006 року укладено договір № DZDOGK 00770016 іпотеки житлового будинку, розташованого по вул.Жуковського, 20 в с.Аули Криничанського району Дніпропетровської області який йому належить на підставі договору купівлі-продажу. Але відповідач умови кредитного договору всупереч вимогам\~ст.526 ЦК України\~не виконав і своєчасно не повернув позивачеві кредитні кошти, допустивши станом на 13 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 56779,18 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 20252,37 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 28156,23 грн; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 8\~370,58 грн., Частиною 2\~статті 1050 ЦК України\~визначено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно\~ст.12 Закону України «Про іпотеку»\~право звернення стягнення на Предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов'язань за Кредитним договором, виникає у Іпотекодержателя (Позивача) в момент настання терміну виконання зобов'язань по Кредитному договору. Ст.7 Закону України «Про іпотеку»\~передбачає, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрати на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов Іпотечного договору. Згідно\~ст.33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до\~ст.39 Закону України «Про іпотеку»\~суд, при винесенні рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, має право застосувати спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури, встановленої\~ст.38 Закону України «Про іпотеку», тобто продажу Іпотекодержателем (Позивачем) Предмета іпотеки будь-якому покупцеві за ціною, визначеною за згодою між Іпотекодавцем (відповідачами) і Іпотекодержателем (Позивачем) або на підставі оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості відповідача перед банком є цілком правомірною, обґрунтованою на законі та такою, що підлягає до задоволення. З приводу позовної вимоги про виселення відповідача зі спірного житлового приміщення, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.4\~ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Дійсно, відповідно до ч.2\~ст.39 Закону України «Про іпотеку»\~одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержатель вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Разом з тим, ч.1\~ст.40 Закону України «Про іпотеку»\~зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч.2 та ч.3\~ст.40 цього ж закону\~визначено певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч.3\~ст.109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч.1ст.35 Закону України «Про іпотеку». Таким чином, на момент звернення позивача з даним позовом до суду відсутні виконання приписів, встановлених ч.2\~ст.40 Закону України «Про іпотеку»\~та ч.3\~ст.109 ЖК України\~щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із житлового будинку або житлового приміщення, на які здійснюється звернення як на предмет іпотеки, в зв'язку з цим позовна вимога про виселення відповідача не може бути задоволена, оскільки на даний момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя щодо звільнення вказаного житлового приміщення. Задоволення позову згідно\~ст.88 ЦПК України\~покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial