Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

04 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та з уточнення та зменшенням позивних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 13 червня 2006 року № 06/2006/км-756/тт-261, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] в розмірі 335236,07 грн., яка виникла станом на 20 листопада 2017 року та складається із заборгованості за простроченими процентами в розмірі 323437,48 грн. та пенею за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 11798,59 грн. Зазначив, що згідно умов Договору [PERSON] було надано кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії , що дорівнює 25400 швейцарських франків, процентна ставка за використання кредитних коштів встановлена в розмірі 8,99% річних, з строком кредитування до 13 червня 2017 року. Пунктом 1.4 Договору визначено цільове призначення кредиту на розвиток бізнесу. Відповідно до п.2.1 Договору у забезпечення виконання зобовязань позичальника за даним договором прийнято застава нерухомості згідно договору застави від 13 червня 2006 року , а саме: трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Малин Житомирської області по вул. 30 років Перемоги, 11а/6. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і до ФОП [PERSON] \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач свої зобовязання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 20 листопада 2017 року\~ заборгованість перед банком становить\~ 335236,07 грн. Відповідач позов не визнала повністю. В судому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснив, що 05 грудня 2013 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2006 року № 06/2006/км-756/тт-261. Рішенням Малинського районного суду від 25 листопада 2014 року вирішено: стягнути в солідарному порядку, з фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ « Дельта Банк » - 410 438,62 заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2006 року. Також в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед відповідачем звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.06.2006 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк», а саме на квартиру [ADDRESS]. Частиною 2 статті 264 ЦК України передбачено , що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач Таким чином, звернувшись до суду у грудні 2017 року позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом до [PERSON] Заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 червня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] було укладено кредитний договір № 06/2006/км-756/тт-261. Згідно умов Договору, [PERSON] надано кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії , що дорівнює 25400 швейцарських франків на розвиток бізнесу, процентна ставка за використання кредитних коштів встановлена в розмірі 8,99 % річних, з строком кредитування до 13 червня 2017 року. У відповідності до п.2.1 Договору у забезпечення виконання зобовязань позичальника за даним договором прийнято застава нерухомості згідно договору застави від 13 червня 2006 року , а саме: трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Малин Житомирської області по вул. 30 років Перемоги, 11а/6. Відповідно до додаткових угод від 12 березня 2007 року, 11 лютого 2009 року та 31 липня 2009 року реєстраційний номер Договору було змінено на № 10131060001, встановлено строк сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця та встановлено графік погашення кредиту згідно додатку № 1 до Договору, а саме щомісячним платежами в розмірі 227,20 швейцарські франки. ( а.с.65-69). 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, в тому числі і до ФОП [PERSON] ( а.с.80-81). Заперечуючи по суті позову, представник відповідача заявив про застосування позовної давності про що зазначив у відзиві на позовну заяву та у поясненнях наданих суду Вирішуючи питання щодо застосування позовної давності суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.256 ЦПК України\~позовна давність це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст.267 ЦК України). Згідно зі ст.264 ЦК України, \~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, ч. 2 ст.264 ЦК України\~передбачає переривання позовної давності у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2006 року № 06/2006/км-756/тт-261. Рішенням Малинського районного суду від 25 листопада 2014 року вирішено: стягнути в солідарному порядку, з фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ « Дельта Банк » - 410 438,62 грн. заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2006 року Також в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед відповідачем звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.06.2006 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк», а саме на квартиру [ADDRESS]. ( а.с138-140). Рішення суду від 25 листопада 2014 року набрало законної сили 06 грудня 2014 року. Позивач з позовом до відповідача звернувся 04 грудня 2017 року. ( день подачі позовної заяви до поштового відділення ) ( а.с.101). [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором здійснювала оплату, а саме 16 червня 2015 року в розмірі 56,25 швейцарські франка та 16 вересня 2016 року в розмірі 4,10 швейцарські франка, що підтверджується розрахунком заборгованості. ( а.с. 198-199). Таким чином суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності, предявивши 04 грудня 2017 року вимоги про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитним договором. Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Кредитним договором передбачено сплату процентів позичальником до дня повернення кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та в разі порушення строків погашення кредиту або сплати процентів пені за кожен день прострочення платежу. ( п.7.1. Договору). За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. ( Постанова Верховного суду України від 21 червня 2016 року ). Оскільки судове рішення від 25 листопада 2014 року про стягнення кредитної заборгованості з боржника не виконано, то відповідно до вимог, зазначених норм матеріального права, кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання вказаного судового рішення. За наданим банком розрахунком, за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 335236,07 грн., яка виникла станом на 20 листопада 2017 року та складається із заборгованості за простроченими процентами в розмірі 323437,48 грн. та пенею за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 11798,59 грн. ( а.с.198-199). Даний розмір заборгованості позичальником не спростований. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, в рахунок погашення заборгованості.

Outcome: approved