Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

03.07.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачем, - [PERSON], який зареєстрований 25 лютого 2006 року відділом РАЦСу Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 15, залишивши за нею прізвище [PERSON]; - неповнолітню дочку залишити проживати з нею; - стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати при підготовці та розгляду даного позову. 07.07.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено постанову про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, примиритися категорично не бажає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, йому роз»яснено судом процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі, примиритися категорично не бажає. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала в поному обсязі, вислухавши відповідача [PERSON], який порзов визнав, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 25 лютого 2006 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 25 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Кагарлик Київської області та [PERSON], [INFO], уродженка м. Київ, зареєстрували шлюб 25 лютого 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 25 лютого 2006 року зроблено відповідний запис за № 15. Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON]. Жінки - [PERSON]. За час спільного життя у сторін народилася спільна дитина, - дочка, - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 01 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Києві, про що в Книзі реєстрації народжень 01 серпня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 1989. В графі «батько» зазначений відповідач [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка [PERSON]. Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] не підтримують шлюбних відносин тривалий час, фактично з 2012 року, остаточно припинилися шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, проживають на різних житлових площах. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення між сторонами неможливе, не зважаючи на зусилля суду. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати. Суд на підставі ст. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 243 грн. 60 коп. судових витрат. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved