Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

02 липня 2015 року позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача\~\~[PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 138. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: Владислава, [INFO] та Дарину, [INFO]. Подружнє життя не склалось, між ними постійно виникали сварки, під час яких на ґрунті зловживання спиртними напоями, відповідач застосовував до неї фізичну силу. З 10 квітня 2015 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказуючи на неможливість примирення, просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилася, направила на адресу суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутності не подав, уповноваженого представника не направив, про дату та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що в справі міститься розписка про вручення повістки. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 14 червня 2003 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 138, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: Владислава, [INFO] та Дарину, [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження. Судом встановлено, що \~сім'я фактично розпалась, з 10 квітня 2015 року сторони повністю припинили спільне проживання та ведення домашнього господарства. Наданий судом строк для примирення не привів до відновлення шлюбних відносин, а лише поглибив суперечності між сторонами, що підтверджується наданими позивачкою листами Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області за результатами розгляду її звернень на неправомірні дії відповідача. Поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документальнопідтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved