Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

04.10.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.07.2021 по справі №147/681/21 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вироком встановлено, що 07.01.2021 близько 21.30 год. в с.Савинці Гайсинського району Вінницької області на вул. Мічуріна неподалік від сільського будинку культури [PERSON] під час раптово виниклого конфлікту із односельцем [PERSON] розпочав з ним бійку, під час якої умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому удар кулаком правої руки в область правого ока, таким чином заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці орбіти правого ока, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №90/10 від 11.06.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Стверджує, що внаслідок протиправних дій відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, у зв`язку з перенесеним стресом, порушенні звичного способу життя через участь у досудовому розслідуванні, оскільки був вимушений терпіти сильний біль внаслідок завдання удару по голові та страждати як тілесно так і душевно, оскільки дуже злякався за своє життя. Відповідач не бажає відшкодовувати завдану моральну шкоду, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути на його користь 10000 грн. моральної шкоди та понесені ним судові витрати. Ухвалою судді від 01 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для виправлення недоліків та сплати судового збору. Ухвалою судді від 10 листопада 2021 року прийнято позовну заяву та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 18.11.2021 подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 03.12.2021 на адресу суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав частково. Просив при визначенні розміру моральної шкоди врахувати завдані ним ушкодження, принцип розумності, справедливості та співмірності із завданою шкодою. Та погодився сплатити позивачу моральну шкоду в розмірі 3000 грн. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.07.2021 у справі №147/681/21 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с.5,6). З вироку вбачається, що суд визнав доказаним, що 07.01.2021 близько 21.30 год. в с. Савинці Гайсинського району Вінницької області на вул. Мічуріна неподалік від сільського будинку культури [PERSON] під час раптово виниклого конфлікту із односельцем [PERSON] розпочав з ним бійку, під час якої умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому удар кулаком правої руки в область правого ока, таким чином заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці орбіти правого ока, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №90/10 від 11.06.2021, виконаної експертом Ладижинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним проступком в сумі 10000 грн. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст. ст. 16, 1168 ЦК України). Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як зазначено у п.3 вказаної постанови моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивач в позовній заяві стверджує, що внаслідок протиправних дій [PERSON] йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10000 грн., оскільки був вимушений терпіти сильний біль внаслідок завдання удару по голові та страждав як тілесно так і душевно, оскільки дуже злякався за своє життя. У нього був порушений звичайний ритм життя. Згідно з роз`ясненнями п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під час судового розгляду встановлена наявність завданої моральної шкоди позивачу, яка полягала у моральних стражданнях, у зв`язку з перенесеним стресом внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, порушенням звичного способу життя через участь в досудовому розслідуванні вчиненого відносно нього кримінального правопорушення. Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Згідно з п.9 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. З огляду на зазначене та обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу є безсумнівним, її наслідки у вигляді душевних страждань позивача залежать від особливостей його емоційно-розумового сприйняття внаслідок злочинних дій відповідача та перенесених ним у зв`язку з цим страждань. Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характеру психологічної травми, яку він отримав. Враховуючи, що такий спосіб захисту цивільних прав, як компенсація моральної (немайнової) шкоди, не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного, суд критично відноситься розміру заявленої позивачем суми моральної шкоди, та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 908,00грн, що підтверджується квитанцією №0.0.2331328075.1 від 08.11.2021 (а.с.16). Таким чином, враховуючи, часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: partial