Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

03 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, збільшивши позовні вимоги, (в ред. від 21.08.2017), в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] проценти в сумі 50641,82 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 17.05.2013 передала грошові кошти відповідачу в сумі 81\~200 гривень, про що була складена розписка, в якій ця сума зазначалася як завдаток за купівлю будинку. В подальшому договір купівлі-продажу не був укладений між сторонами, і позивач зверталася до суду щодо повернення вказаної суми. Рішенням суду від 15.06.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті грошові кошти на підставі ст. 1212 ч. 1 ЦК України як набуті без достатньої правової підстави. Дане рішення набрало чинності 29.06.2016. До теперішнього часу відповідачем не виконано вказане рішення суду і грошові кошти не повернуті, а тому позивач на підставі ст. 1214 ЦК України просила стягнути з відповідача проценти за користування коштами. Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Як вбачається зі справи та встановлено судом, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2017 року було задоволено частково позовні вимоги [PERSON] і стягнуто на її користь з [PERSON] на підставі ст. 1212 ЦК України грошові кошти в сумі 81\~200 грн. як набуті без достатньо правової підстави. Рішення набрало законної сили 29 червня 2016 року (а.с.9-11). Приймаючи вищезазначене рішення суду як доказ, суд виходить з положень ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що на виконання рішення суду від 15.06.2016 30 червня 2016 року було видано виконавчий лист, 07.07.2016 судове рішення звернуто до примусового виконання, і 23.12.2016 після проведення необхідних виконавчих дій, зокрема з метою перевірки майнового стану боржника [PERSON], винесено постанову про звернення стягнення на догоди боржника, копії якої були надіслані сторонам виконавчого провадження (а.с. 13). Відповідно до Звіту про здійснені відрахування та виплати, надані з місця роботи [PERSON] ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», за період з лютого 2017 року по червень 2017 року з заробітної плати відповідача були утримані грошові кошти на користь [PERSON] на загальну суму 2159,92 грн. (а.с. 51-52). Таким чином, невиплачена сума на час розгляду справи становить 79040,08 грн. Частиною другою статті 1214 ЦК України з посиланням на статтю\~ 536 цього Кодексу передбачено нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами у випадку безпідставного одержання чи збереження грошей. Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів. Саме така\~правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15. Отже, згідно вищенаведеної правової позиції Верховного Суду України особа має право на одержання процентів в разі, якщо гроші набуваються або зберігаються без достатньої правової підстави. За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір таких процентів визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами сторонами встановлено не було, такий розмір не визначений законом або іншим актом цивільного законодавства. Тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню згідно зі ст.ст. 536, 1214 ч. 2 ЦК України проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 18.05.2013 по 21.08.2017 в сумі 50\~641,82 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 60-61), який оформлений належним чином, є обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved