Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

03.12.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [PERSON], яка померла [INFO] належало 58/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] Стверджує, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй (позивачці). Спадкоємців, яким належало б право на обов'язкову частку у спадщині, немає. У встановленому законом порядку вона (позивачка) звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Однак, в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи було втрачено. У зв'язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на 58/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] В попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, проте подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача - Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у попереднє судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позов визнає та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Келюх М.А. у попереднє судове засідання не з'явилася, проте надала до суду копію спадкової справи №31/2015, заведеної після смерті [PERSON], а також заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Представник третьої особи - Мостиського районного управління юстиції Львівської області у попереднє судове засідання не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що [INFO] року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON], до складу якої входить право власності на 58/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] що належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок серії [NUMBER] від 10.12.1997 року, проте оригінал даного свідоцтва було втрачено і його не може бути відновлено на даний час у передбаченому законом порядку у зв'язку із смертю власника. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №31/2015, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Келюх М.А., спадкодавець [PERSON] за життя склала заповіт від 02.03.2015 року, яким усе своє майно заповіла [PERSON] - позивачці у справі, яка спадщину прийняла, подавши відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] та претендують на таку, не має. Згідно довідки, виданої Гостинцівською сільською радою Мостиського району Львівської області №1110 від 08.07.2015року, [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS], де проживала та була зареєстрована одна. Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією заповіту [PERSON] від 02.03.2015року; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.07.2015року; копією листа приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Келюх М.А. Вих №184/01-16 від 13.11.2015року; копією сторінок газети «Наш край» з оголошенням про втрату свідоцтва про право власності на житловий будинок; копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.12.1997року; довідками, виданими Гостинцівською сільською радою №2068 та №2069 від 25.11.2015року; копією спадкової справи №31/2015, заведеної після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на наведене, враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] на час своєї смерті була власником 58/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] а позивачка є спадкоємцем за заповітом усього її майна та прийняла спадщину, беручи до уваги те, що спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині та претендують на таку, немає, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на спірне спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved