Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

02.08.2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, яку в подальшому уточнила та в якій вказує, що її чоловік [PERSON], [INFO], помер 15 червня 2016 року у Київському районі м. Донецька Донецької області, тобто на території, яка визнана Верховною Радою України тимчасово окупованою. Заявник у заяві зазначила, що вона звернулася до Бахмутського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] Однак в реєстрації смерті їй було відмовлено з тих підстав, що наданий документ про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] в день 15 червня 2016 року в Київському районі міста Донецька Донецької області. В судовому засіданні заявник заяву про встановлення факту смерті підтримала та просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, від начальника управління надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника та просила винести рішення у відповідності до діючого законодавства України. Представник заінтересованої особи Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши доводи та пояснення заявника, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. У відповідностідо\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистомсвоїхпорушених, невизнанихабооспорюваних прав, свобод чиінтересів. У випадках, встановлених законом, досудуможутьзвертатисяоргани та особи, якимнадано право захищати права, свободи та інтересиіншихосіб, абодержавнічисуспільніінтереси. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до ч. 8, 9\~ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). У відповідності до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року №5\~іззмінами і доповненнями, внесеними\~постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 25 травня 1998 року №15, далі (Пленум), зазначенозвернутиувагусудів на те, щовідповідно до статей\~255,\~271 ЦПК України\~в порядкуокремогопровадженнярозглядаютьсясправи про встановленняфактів, якщо: - згідно з законом такіфактипороджуютьюридичнінаслідки, тобтовід них залежитьвиникнення, змінаабоприпиненняособистихчимайнових прав громадян; - чиннимзаконодавством не передбаченоіншого порядку їхвстановлення; - заявник не маєіншоїможливостіодержатиабовідновитизагубленийчизнищений документ, якийпосвідчує факт, щомаєюридичнезначення; - встановлення факту не пов'язується з наступнимвирішенням спору про право. У п. 4 Пленуму зазначено, щосправи про встановленняфактів, щомаютьюридичнезначення, можутьбутипорушені в суді за заявами як безпосередньозаінтересованих у цьомуосіб, так і іншихгромадян та організації, коли за законом вони вправізвернутися до суду в інтересахіншихосіб(ст. 122 ЦПК), а також за заявою прокурора. Таким чином, заявник [PERSON], яка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу на а. с. 9, є належним заявником по справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], була взята на облік до УПСЗН Бахмутської міської ради Донецької області як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № [NUMBER] (а. с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу та паспорта, копії яких маються в матеріалах справи, [PERSON] народився 24 листопада 1949 року в м. Попасна Луганської області. (а. с. 9, 14-15). Як встановлено судом, чоловік заявника [PERSON] помер 15 червня 2016 рокув м. Донецьку Донецької області, причиною смерті є інтоксикація, гангрена правої стопи, атеросклероз артерій нижніх кінцівок, що вбачається з довідки про причину смерті № 356 від 15 червня 2016 року, свідоцтва про смерть серії ДНР № 026154 від 15 червня 2016 року, виданого «Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». (а. с. 5, 8). Заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено з тих підстав, що нею на підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ про смерть, який не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», що підтверджується відмовою від 01.08.2017 року № 15.14-93/3055. (а. с. 6). Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ) виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». З наданих заявником фотознімків підтверджується, що дійсно [PERSON], [INFO], похований на кладовищі в м. Донецьку Донецької області з датою смерті 15 червня 2016 року. (а. с. 10). Свідок [PERSON] судовому засіданні вказала, що вона є двоюрідною сестрою заявниці, свідку достовірно відомо, що заявниця зі своїм чоловіком одружилися в 1973 році, від шлюбу мають одну доньку, чоловік заявниці помер 15 червня 2016 року в м. Донецьку Донецької області, їй також відомо, що заявниця несла витрати по похованню чоловіка. Як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупностісвідоцтво про смерть від 15 червня 2016 року серії ДНР № 026154, виданого «Київським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту знайшла своє підтвердження, а тому, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved