Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

02 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Як на підставу звернення із позовом вказує, що з 07 жовтня 2003р. вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі. Від шлюбу у них народились дві доньки [PERSON], 23.01.2006р.н., та [PERSON], 07.10.2009р.н. Проте, на даний час їхня сімя розпалася через відсутність взаєморозуміння, втрату поваги одне до одного, різні погляди на сімейне життя. Зазначає, що примирення є неможливим, оскільки шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їхнім інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити повністю (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, вважає примирення неможливим та не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 21). У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 07 вересня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом № 56, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії 1-МИ № 066613, виданим Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 3). У шлюбі в сторін народилося дві доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження серії І-МИ №017751, виданим 03.02.2006р. Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області та серії 1-МИ №101711, виданим 07.10.2009р. Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 6-7). Позивач [PERSON] стверджує, що спільне життя сторін не склалося, а примирення є неможливим, оскільки шлюб має формальний характер, його збереження суперечить інтересам сторін. Відповідач [PERSON] примирення не бажає, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає такий шлюб формальним та не бажає його зберегти, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб це добровільна згода чоловіка та жінки, а сторони не бажають перебувати у шлюбі. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved