Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

02 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 260/2011 від 02.06.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 58800,00 грн. у тимчасове користування до 02.06.2016 року на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13% річних). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №260/2011 від 02.06.2011 року між позивачем та [PERSON] 02.06.2011 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель солідарно відповідає перед кредитодавцем за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором №260/2011 від 02.06.2011 року. Проте [PERSON] належним чином не виконувала зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість. 07.12.2016 року Словянським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №260/2011 від 02.06.2011 року в розмірі 50933,19 грн., з яких: кредит 33693,13 грн., відсотки 9125,66 грн., комісія за РО 8114,40 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 00,00 грн. Незважаючи на рішення суду, зобовязання за кредитним договором до цього часу не виконано, що підтверджується розрахунком заборгованості. Станом на 09.06.2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором №260/2011 від 02.06.2011 року становить 156990,55 грн., з яких кредит 33693,13 грн., відсотки 14174,99 грн., комісія за РО 9172,80 грн., штраф за пропуск платежів нарахований за останній рік 99949,63 грн. Різниця нестягненої суми заборгованості за кредитним договором №260/2011 від 02.06.2011 року складає 106057,36 грн., з яких кредит 00,00 грн., відсотки 5049,33 грн., комісія за РО 1058,40 грн., штраф за пропуск платежів нарахований за останній рік 99949,63 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитом в розмірі 106057,36 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, [PERSON], надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В письмових запереченнях на позов зазначив, що рішенням Словянського міськрайонного суду від 07.12.2016 року було частково задоволено позовні вимоги позивача та з відповідачів було стягнуто заборгованість в розмірі 50933,19 грн. Позивач оскаржив вказане рішення суду, але ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 01.02.2017 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Після остаточного рішення суду відповідач сплатив повну суму заборгованості за кредитним договором на рахунок банку, в звязку з чим просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відповідач всі свої зобовязання перед банком виконав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору № 260/2011 від 02.06.2011 року встановлено, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений договір, згідно з умовами якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобовязання, а саме: відповідач отримала кредит у розмірі 58800,00 грн. у тимчасове користування до 02.06.2016 року на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13% річних). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №260/2011 від 02.06.2011 року між позивачем та [PERSON] 02.06.2011 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель солідарно відповідає перед кредитодавцем за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором №260/2011 від 02.06.2011 року. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали. Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду від 07.12.2016 року було частково задоволено позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №260/2011 від 02.06.2011 року станом на 20.04.2016 року в розмірі 50933,19 грн. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 01.02.2017 року рішення Словянського міськрайонного суду від 07.12.2016 року залишено без змін. Відповідно до квитанції №QS000148653901 від 20.02.2017 року [PERSON] сплатив на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №260/2011 від 02.06.2011 року 55000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З квитанції, наданої відповідачем вбачається, що 20.02.2017 року ним сплачено 55000 грн. на виконання рішення Словянського міськрайонного суду від 07.12.2016 року. Отже, зобов'язання між сторонами припинилось виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Таким чином, враховуючи те, що на час ухвалення рішення у даній справі заборгованість відповідачів перед банком погашена в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed