Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

02 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд зняти арешт з зарплатного рахунку, що відкритий в Акціонерному товаристві «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] від ТОВ «Укртранснафта Сервіс». В обґрунтування позову вказала, що на її рахунок [NUMBER] , відкритий в АТ «Ощадбанк» від організації ТОВ «Укртранснафта Сервіс», накладено арешт, про що їй стало відомо під час відвідування банківської установи, так як про розгляд справи в суді чи відкриття виконавчого провадження відомо не було. Вказала, що звернулася до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) та дізналася, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження №61848352, відкрите на підставі виконавчого листа №554/5372/19 виданого 19.03.2020 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення на користь АТ КБ «Приват банк» боргу в розмірі 125 825 грн 76 коп., постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2020 року. Зазначила, що має офіційну зайнятість відповідно до цивільно-правової угоди №96 від 31.07.2020 року, а тому отримана винагорода є винагородою за працю. У зв`язку з арештом зарплатного рахунку, не має коштів для існування та забезпечення власних потреб, сплати комунальних послуг, оскільки заробітна плата є єдиним джерелом доходу. З цих підстав звернулася до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02 березня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої прохала суд розглядати справу без її участі, позов підтримала, прохала його задовольнити. Представник відповідача Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, наддавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) перебуває виконавче провадження № 61848352, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 554/5372/19 виданого 19.03.2020 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення на користь АТ КБ «Приват банк» боргу в розмірі 125 825 грн 76 коп. Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) відкрито виконавче провадження від 16.04.2020 року Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) від 04.08.2020 накладено арешт на картковий рахунок (а.с.5) Згідно довідки АТ «Ощадбанк» від 18.09.2020 року за №18-38-11/445 виданої [PERSON] , остання має рахунок [NUMBER] , відкритий а АТ «Ощадбанк» від організації ТОВ «Укртранснафта Сервіс» (а.с.6) [PERSON] має офіційну зайнятість відповідно до цивільно-правової угоди №96 від 31.07.2020 року, працює в АТ «Укртранснафта» та отримує винагороду, що є винагородою за працю (а.с.10-13). Судом встановлено, що [PERSON] звернулась із заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) з проханням зняти арешт з рахунку [NUMBER] , на який нараховується заробітна плата, однак листом від 28.01.2021 року за №8571 їй було відмовлено та вказано що підстав для скасування арешту не вбачається. Відповідно до положень ст. ст. 8, 9 КонституціїУкраїни в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі КонституціїУкраїни гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 55 КонституціїУкраїни, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідноз і ст. 124 КонституціїУкраїни, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 р., встановлено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується, повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згіднозі ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Статтею 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно з частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. В той же час, статтями 43, 46 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Однак, відповідно до ч. ч.1, 2 ст.128 КЗпП України, що кореспондується з вимогами статті 26 Закону України «Про оплату праці», при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Не допускаються відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством стягнення не звертається. Також, у відповідності до частин 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянин на своєчасне одержання винагороди за працю. Накладення арешту на грошові кошти на рахунок боржника (позивача у справі), який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат, що призводить до порушення конституційних прав позивача, як працівника. При цьому, що постановою державного виконавця звернуто стягнуто на дохід боржника в межах вказаного вище виконавчого провадження, що узгоджується з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Суми) накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунку, на який боржник отримує заробітну плату, що суперечить наведеним нормам чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved