Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

02 жовтня 2018 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного\~товариства «Державний\~ощадний банк\~України» в\~особі філії\~Одеського обласного\~управління АТ\~«Ощадбанк» заборгованість у розмірі 95587,58 грн за кредитним договором № 571.32 від 28.03.2018 року та судові витрати, посилаючись на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав договір про споживчий кредит № 571.32 від 23.08.2018 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 77000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28 березня 2023 року, якщо в інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору. Позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в розмірі 1283,33 грн, та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2018 року. Своїх зобовязань відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 21.09.2018 р. має заборгованість за кредитом у розмірі 90587,58 грн. З наведених підстав банк просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором у розмірі 90587,58 грн. та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 5 ст.\~223, п. 4 ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Також інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Згідно зі\~ст.\~280\~ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з'явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав договір про споживчий кредит № 571.32 від 28.03.2018 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 77000,00 грн. Відповідно до п.2.2 договору кредит надається в загальному розмірі 77000,00 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28 березня 2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно умовами цього договору. Згідно п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно із п. 3.3.3. договору, позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1283,33 грн та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2018 року. Відповідач підтвердив свою згоду на дані умови, що підтверджується його підписом на договорі про надання споживчого кредиту. Банк свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти. З позову вбачається, що відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Відповідно до п. 4.2.2 договору банк при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та /або процентами, більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено,\~що станом\~на 21.09.2018 р. відповідач має заборгованість розмірі 90587,58 грн., яка складається з: 74490,56 грн. прострочений основний борг по кредиту; 7161,49 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 7950,09 грн. пеня за прострочений основний борг по кредиту; 870,12 грн пеня за прострочені проценти за користування кредитом; 11,56 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 103,76 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. \~\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Розрахунок заборгованості за договором № 571.32 від 28.03.2018 року зазначений в позові та додано до матеріалів справи (а.с.12-14). Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Крім суми заборгованості за невиконання умов кредитного договору, з відповідача, на користь банку, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 1762 грн., які були підтверджені банком документально.

Outcome: approved