Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

04.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Старокілійська, 101, свої вимоги мотивує тим, що вищевказаний житловий будинок належить її батьку [PERSON]. 13.10.2011 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного будинку. [PERSON], яка є дружиною [PERSON], прийняла спадщину, оскільки постійно мешкала разом із спадкодавцем. 09.04.2016 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке вона фактично прийняла після смерті чоловіка, але юридично не оформила та складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Старокілійська, 101. Позивач прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано в установленому законом порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору від 24.03.1966 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-1354, була відведена земельна ділянка площею 500 кв.м., яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Старокілійська, 81. Відповідно до довідки № 1971 від 23.12.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на обєкт нерухомості по вул. Старокілійська, 101 в м. Ізмаїл Одеської області остання технічна інвентаризація вказаного житлового будинку з надвірними спорудами проводилась станом на 17.10.2016 року відповідно до якої встановлено, що житловий будинок літ. «А» побудований у 1956 році, обєкти самочинного будівництва відсутні. Відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію обєкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами має самостійний адресний номер: м. Ізмаїл, вул. Старокілійська, 101 (колишня адреса: м. Ізмаїл, вул. Старокілійська, 81) є завершений будівництвом та не підлягає до здачі в експлуатацію. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 281285 від 14.10.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 13.10.2011 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Старокілійська, 101. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 30310538 від 27.04.2012 року, наданої [PERSON] державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 13.10.2011 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІІ УР № 512288, виданим 21.05.1964 року бюро запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл; -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІ-УР № 579626, виданим 15.12.1964 року бюро запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 366968, виданим 22.12.1984 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Одеса, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Пономаренко». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини не зверталась та разом із спадкодавцем не мешкала, тобто вважається такою, яка фактично не прийняла спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено записами в будинковій книзі, тобто вважається такою, як фактично прийняла спадщину. 09.04.2016 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 447117, виданим 12.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Старокілійська, 101. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 43926445 від 21.05.2016 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 09.04.2016 року відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІ-УР № 579626, виданим 15.12.1964 року бюро запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 366968, виданим 22.12.1984 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Одеса, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Пономаренко». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто позивач вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 11.10.2016 року за № 593/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved