Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

02 грудня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] селищної ради Межівського району Дніпропетровської області про встановлення фактів родинних відносин, постійного проживання однією сім'єю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 14 грудня 2011 року померла його двоюрідна тітка [PERSON], з якою більше десяти років він постійно проживав однією сімю по вул.Чкалова, 6, с.Вознесенське, Межівського району, Дніпропетровської області, були пов'язані спільним побутом, вели господарство, мали взаємні права та обовязки. Поховання двоюрідної тітки позивач здійснив за власні кошти. Родинні стосунки позивача зі спадкодавцем підтверджуються показаннями свідків, батько позивача та батько померлої [PERSON] є рідними братами, а мати позивача та [PERSON] є двоюрідними сестрами, де прослідковується, що [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території [PERSON] селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, площею 6,570 га (пай №182), посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії I-ДП №010992, виданого [PERSON] селищною радою народних депутатів на підставі рішення 36 сесії XXIII скликання №101 від 28 листопада 2001 року. Зазначений акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №185. Позивач звертався до нотаріальної контори стосовно оформлення спадщини, однак з причини відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно та документів на підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Оригінал вказаного вище державного акту було втрачено, про що було розміщено оголошення в місцевій газеті «[PERSON] Меридіан». Заповіт на спадкове майно не складався, спадкоємців першої, другої та третьої черг немає. [PERSON] від права на спадкування за законом не усунутий, заяву про відмову від спадщини він не подавав. Позивач просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], який полягає в тому, що остання доводиться йому двоюрідною тіткою, факт проживання однією сімєю не менш як пять років з [PERSON] до часу відкриття спадщини та визнати права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У судове засідання [PERSON] та його представник не зявилися. Останній надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] селищна рада Межівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнають. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові заяви, в яких підтвердили той факт, що померла [PERSON] являється двоюрідною тіткою позивача [PERSON], з яким вона постійно проживала [INFO], приблизно з 2004 або з 2005 року по день смерті. Позивач постійно доглядав за нею, часто купував ліки, при житті [PERSON] стверджувала, що окрім [PERSON] у неї немає жодних родичів та була вдячна, що останній за нею турботливо доглядає. Стосунки позивача та [PERSON] були теплі та довірливі. [PERSON] також здійснив її поховання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини. Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку. Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №433114, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 15 грудня 2011 року, підтверджується, що [PERSON] померла 14 грудня 2011 року. Довідкою [PERSON] селищної ради Межівського району Дніпропетровської області №1132 від 01 грудня 2015 року підтверджується, що на день смерті 14 грудня 2011 року [PERSON] проживала [INFO]. З 2005 року разом з нею проживав [PERSON], який здійснив її поховання. Письмовими заявами свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується той факт, що [PERSON] з 2004 року проживав однією сімєю з [PERSON] та позивач постійно доглядав за нею, купував ліки. [PERSON] доводилася [PERSON] двоюрідною тіткою. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії I-ДП №010992, виданого [PERSON] селищною радою народних депутатів на підставі рішення 36 сесії XXIII скликання №101 від 28 листопада 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №185, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,570 га, яка розташована на території [PERSON] селищної ради Дніпропетровської області. За постановою приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 06 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підставі відсутності в останнього правовстановлюючих документів, що підтверджують склад спадкового майна, та відсутні документи, підтверджуючі факт родинних відносин позивача з [PERSON] Оголошенням місцевої газети «[PERSON] меридіан» №87 (11437) від 02 грудня 2015 року підтверджується, що втрачений документ - державний акт на право приватної власності на землю серії I-ДП №010992 (пай №182), виданий [PERSON] селищною радою на імя [PERSON] Згідно довідки відділу Держземагенства в Межівському районі Дніпропетровської області №76 від 17 листопада 2015 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки по АТ «Вознесенське» ([PERSON] селищна рада) станом на 2015 рік складає 218549,28 гривень. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Таким чином, позивач обумовив, що встановлення фактів родинних відносин та постійного проживання однією сім'єю йому потрібно з метою отримання спадщини на нерухоме майно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Ч.2 ст.256 тільки у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України тільки у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач посилається на норми ст.1264 ЦК України, відповідно до яких у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON], дійсно проживав з [PERSON] з 2005 року по день її смерті однією сімєю, доглядав за нею, здійснив поховання. З огляду на приписи чинного законодавства, суд вважає встановленим факт проживання однією сімєю позивача з [PERSON] однією сімєю до часу відкриття спадщини з 2005 року, тобто не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом «а» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з п.5.2 Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року за № 43, для отримання дубліката власник утраченого (зіпсованого) державного акта на право постійного користування або на право власності на земельну ділянку письмово звертається до відповідного органу, яким було видано зазначений державний акт. Власник також дає повідомлення про втрату зазначеного державного акта в місцевих засобах масової інформації. Якщо протягом місяця з дня публікації ніяких повідомлень власнику не надійшло, то відповідний орган, яким було видано зазначений державний акт, дає доручення місцевому державному органу земельних ресурсів Держкомзему України виготовити дублікат утраченого (зіпсованого) зазначеного державного акта. Але в даному випадку це неможливо в звязку зі смертю власника [PERSON] З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав та належних доказів для задоволення позову щодо захисту прав позивача, як спадкоємця, шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. Оскільки відповідач [PERSON] селищна рада позов визнала повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.152 ЗК України, ст.1216, 1217, 1223, 1264 ЦК України,

Outcome: approved