Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

02 листопада 2015 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України. Заява обґрунтована тим, що в 1990 році заявник переїхав на постійне проживання в [INFO], проте, під час переїзду при невідомих обставинах втратив паспорт радянського зразка, у звязку із чим він не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не має підтвердження факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Встановлення даного факту необхідно для отримання паспорту громадянина України. У судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви. Судом на підставі частиною другою статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] народився 11 березня 1955 року в м. Новгород-Волинський Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЖ № 333512 (а.с.3). Також вказані обставини підтверджуються військовим квитком серії НК № 3577340 (а.с.40). Із змісту трудової книжки (а.с.5-9) вбачається, що заявник починаючи з 1972 року по 2012 рік працював на території України. Згідно із довідкою Виконавчого комітету Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 23 жовтня 2015 року № 03-27/321 (а.с.11) [PERSON] фактично проживає без реєстрації за адресою с. Терешиха Бахмацького району Чернігівської області, провулок Радянський, б. 4 з 1990 року по даний час. Довідкою Бахмацького районного сектору державної міграційної служби України в Чернігівській області № 7412 (а.с.17) підтверджується, що заявнику було відмовлено у видачі паспорта громадянина України. При цьому, він не має іншої можливості в позасудовому порядку підтвердити факт проживання на території України та отримати паспорт громадянина України. З встановленого випливають наступні висновки. Виходячи із змісту пункту 5 частини другої статті 234 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В свою чергу частиною другою статті 256 ЦПК передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1\~частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України»\~від 18 січня 2001 року № 2235-III (далі Закон від 18 січня 2001 року № 2235-III) громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Пунктом 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» затвердженого\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Так, встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство повязує можливість видачі паспорту громадянина України, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Таким чином, встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт його проживання на території України до 24 серпня 1991 року. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання на території України підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved