Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

04.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 8645,00 грн. та судовий збір в розмірі 551,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2015 року по вул. Глушкова, у м. Києві сталася подія, в результаті якої автомобіль [NUMBER], отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження корпуса дзеркала. Зазначає, що між [PERSON] та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/6754475/1012/14 від 03.10.2014 року. Позивач посилається, що згідно Договору добровільного комплексного автострахування страховими ризиками обраний варіант А (повне КАСКО), що включає в себе: «ДТП», «Стихійні лиха», «Пожежа», «ПДТО», «Викрадення». Відповідно до рахунку-фактури № АР-0513 від 25 вересня 2015 р. сума матеріального збитку, завданого автомобілю [NUMBER], становить 8 645,00 грн. 26.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про факт настання події та виплату страхового відшкодування, проте отримав відмову мотивовану тим, що позивач в органи Міністерства внутрішніх справ України з метою реєстрації вказаної події не звертався та не надав страховику довідку ДАІ. Позивач вважає таку відмову безпідставною, рішення страховика незаконним, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що підставою для звернення позивача до ПрАТ «СК «Провідна» було пошкодження дзеркал його транспортного засобу, тобто в даному випадку є страховий випадок передбачений пунктом 15.1. і в діючий редакції Договору страхування передбачено надання Довідки ДАЇ або іншого компетентного органу, а оскільки відповідної довідки позивачем надано не було, то і правові підстави для проведення страхового відшкодування відсутні. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно ст. 13 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 03.10.2014 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/6754475/1012/14, строк дії якого з 04.10.2014 року по 03.10.2015 року, транспортний засіб HONDA Jazz, д.н.з. [NUMBER] (а.с.85-87). Згідно п. 7 та п.п. а) п. 36.5 Договору добровільного комплексного автострахування, страховими ризиками обраний варіант А (повне КАСКО), що включає в себе: «ДТП», «Стихійні лиха», «Пожежа», «ПДТО», «Викрадення», передбачені п. - 36.2.5. цього Договору. Судом також встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що 22.01.2015 року по вул. Глушкова, у м. Києві сталася подія, в результаті якої автомобіль [NUMBER], отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження корпуса дзеркала. Відповідно до п. 36.1. Договору добровільного комплексного автострахування, страховим випадком за цим Договором є подія, що виникла внаслідок настання страхових ризиків, в результаті якої завдані прямі збитки майновим інтересам Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням застрахованими ТЗ та (або) застрахованим ДО, і у зв'язку з якою виникає зобов'язання Страховика здійснити виплату страхового відшкодування. Згідно пп. 36.2.4. Договору добровільного комплексного автострахування, до переліку страхових випадків належать протиправні дії третіх осіб, не пов'язані з незаконним заволодінням застрахованим ТЗ, а саме: знищення застрахованого ТЗ в цілому (конструктивна загибель застрахованого ТЗ), пошкодження, знищення або викрадення окремих його частин, деталей, вузлів, механізмів, що входять до заводської комплектації та застрахованого ДО; биття скла (ризик «Протиправні дії третіх осіб (ПДТО)»). Відповідно до пп. 29.1.2.1. Договору, Страхувальник зобов'язаний не пізніше 3 (трьох) робочих днів із дня настання події надати Страховикові оригінал письмової заяви за формою, встановленою Страховиком, із визначенням всіх обставин Події. 26.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про факт настання події. Відповідно до рахунку-фактури № АР-0513 від 25 вересня 2015 року та акту виконаних робіт №АВР-0513\\1 від 18.03.2016 року сума матеріального збитку, завданого автомобілю [NUMBER], становить 8 645,00 грн. (а.с.17,106). Листом №17-10/2102 від 17.02.2015 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що позивач в органи Міністерства внутрішніх справ України з метою реєстрації вказаної події не звертався та не надав страховику довідку ДАІ. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони в п.15 Договору при його укладенні погодили, що при виконанні Договору використовується наступний порядок врегулювання: при настанні страхових випадків пункт 15.1 Договору - пошкодження скляних елементів (деталей) застрахованого ТЗ, зокрема вітрового, заднього, бокового скла, дзеркала, приладів зовнішнього освітлення тощо» - оскільки напроти даного пункту вказано «НІ» - використовується загальний порядок врегулювання визначений у ст.29.1.1.2 Договору (який передбачає надання Довідки ДАЇ або іншого компетентного органу); при настання інших ніж вказано у пункті 15.1. страхових випадків, напроти пункту 15.2 заповнено - «ТАК», а тому застосовується порядок врегулювання викладений у статі 15 - тобто, надання довідки ДАЇ або іншого компетентного органу не є обов'язковим, тобто не застосовується порядок визначений ст..29.1.1.2. Договору. З акту виконаних робіт №АВР-0513\\1 від 18.03.2016 року вбачається, що в автомобілі [NUMBER] пошкоджено та підлягають заміні : підніжка дзеркала, кріплення корпусу до дверей (без дзеркального елементу) та корпус дзеркала (а.с.106). Таким чином, з матеріалів справи вбачаться, що скляний елемент, тобто дзеркало пошкоджено не було та не потребувало заміни. Таким чином вбачається, що до даного страхового випадку має застосовуватися п.15.2. Договору, умовами якого надання довідки ДАІ є не обов'язковим. Крім того, в п.15.2. Договору зазначено, що ліміт зобов'язань Страховика щодо виплати страхового відшкодування за кожним та всіма такими страховими випадками, що стались протягом строку дії Договору, за якими Страхувальником не було надано Страховику довідки ДАІ або іншого відповідного компетентного органу, сумарно становить 10000,00 грн. Як вже було встановлено вище, сума матеріального збитку, завданого автомобілю [NUMBER], становить 8 645,00 грн., тобто дана сума є меншою за визначену в п.15.2. Договору. Своїх заперечень щодо визначеної позивачем матеріальної шкоди в розмірі 8645,00 грн., відповідачем не надано. Згідно ст. 20 ЗУ «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування. Разом з тим, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Пунктом 12.3. Договору добровільного комплексного автострахування передбачено, що у випадках інших, ніж зазначені у пунктах 12.1 та 12.2 Договору встановлюється франшиза в розмірі 0,50 % від страхової суми. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши межі заявлених вимог та відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 8601,77 грн. (8645,00 грн. (матеріальна шкода) - 43,23 грн. (франшиза) = 8601,77 грн.). Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial