Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

02.06.2020 року позивачка [PERSON] звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] , третя особа - старший державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції міста Одеси Яцків Ірина Ігорівна, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, розмір яких під час розгляду справи позивачка збільшила та у відповідності до останньої редакції позову від 13.08.2020 року за №40660 просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 20.04.2018 року по 01.08.2020 року, у розмірі 394502,28 грн. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2019 року по справі №520/4839/18, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2019 року, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на малолітню дитину у розмірі 15696,00грн. щомісячно, починаючи стягнення з 20.04.2018 року до повноліття дитини. Розмір аліментів, визначений судом у твердій сумі, підлягає індексації. 24.07.2019 року на виконання вказаного рішення суду, Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі № 520/4839/18, на підставі якого старшим державним виконавцем Яцків І. І. Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ м. Одеси 24.07.2019 року було відкрито виконавче провадження №59638077. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати аліментів у останнього в період з 20.04.2018 року по 01.08.2020 року, виникла заборгованість у розмірі 394502,28 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, складеним державним виконавцем, який не оскаржено відповідачем. Виходячи з розрахунку у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за вказаний період, пеня за вказаний період складає 1784740,74 грн., однак враховуючи положення ст. 196 СК України стосовно можливості стягнення пені не більше ніж сума заборгованості, позивачкою заявлено до стягнення пеню у заявленому розмірі. Також позивачка стверджує, що в період сплати аліментів, з 20.04.2018 року і до 01.07.2019 року, на її користь, для утримання доньки [PERSON] , відповідач аліменти не сплачував, а в період з 01.07.2029 року до 01.06.2020 року проводив часткову сплату аліментів, зокрема: 2500,00 грн (липень 2019 р.), 2512,56 грн (серпень 2019 р.), 2431,00 грн (вересень 2019 р.), 2500,00 грн (жовтень 2019 р.), 2500,00 грн (листопад 2019 р.), 2500,00 грн. (грудень 2019 р.), 2500,00 грн (січень 2020 р.), 2500,00 грн (лютий 2020 р.), 2500,00 грн (березень 2020 р.), 2500,00 грн (квітень 2020 р.), 2500,00 грн (травень 2020р.). Приймаючи вищевказане, з посиланням на те, що матеріальний стан відповідача дозволяв належним чином сплачувати аліменти, що підтверджується його доходами, хобі стосовно виступів на змаганнях, їздою та володіння мотоциклами, подорожами, тощо, позивачка вважає за необхідне стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на власну дочку, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 15.06.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. 06.08.2020 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про поновлення строку для вчинення процесуальних дій терміном до 15.08.2020 року, а саме для: - надання до суду відзиву на позов [PERSON] ; - подання до суду доказів: копії рішення Київського районного суду м. Одеси у справі 520/17398/19 від 04.08.2020 року; - подання до суду клопотання про зупинення провадження у справі №947/14696/20, до набрання законної сили рішенням суду за наслідком розгляду справи №520/17398/19, оскільки таким рішенням можуть бути встановлені приюдиційні факти для цієї справи, зокрема, щодо майнового стану відповідача та щодо відкликання виконавчого листа, заборгованість за яким є підставою для заявлених позивачем вимог про стягнення пені; - подання до суду клопотання про зупинення провадження у справі №947/14696/20 до розгляду судом іншого спору, - про зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів (справа №947/16375/20), оскільки вимоги про стягнення пені за простроченою заборгованістю є похідними від розміру такої заборгованості; - подання до суду заяви про об`єднання справ (справи №947/14696/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Державний виконавець Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі, Яцків 1.1., про стягнення пені за заборгованістю по сплаті аліментів, та справи №947/16375/20, за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Державний виконавець Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі, Яцків 1.1, про зменшення розміру заборгованості) в одне провадження, оскільки спори у вказаних справах є взаємопов`язаними та мають місце між тими самими сторонами; - подання до суду заяви про розгляд справи у загальному позовному провадженні, оскільки спір, що перебуває на вирішенні суду - за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Державний виконавець Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі, Яцків 1.1. , про стягнення пені за заборгованістю по сплаті аліментів, потребує дослідження значного обсягу доказів, судових рішень у інших справах, та не є малозначним. Зазначене клопотання ухвалою суду від 06.08.2020 року було задоволено частково та продовжено відповідачеві процесуальний строк терміном до 15.08.2020 року на подання відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, до якого подаються всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, в межах якого відповідач має право подати відповідні клопотання визначені ЦПК України, по цивільній справі №947/14696/20. 17.08.2020 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень проти позову, сторона відповідача посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2019 року №520/4839/18, що набрало законної сили 27.06.2019 року, на [PERSON] було покладено обов`язок зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі -15696,00 грн., щомісяця, починаючи з 20.04.2018 року до настання повноліття дитини. Відповідач стверджує, що зазначена позивачем заборгованість зі сплати аліментів утворилась через об`єктивні причини, оскільки [PERSON] не має будь-якої дійсної можливості щодо сплати відповідних коштів. Так, як стверджував [PERSON] , він не має будь-якої реальної можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі - 15696.00 грн., щомісяця, оскільки це істотно більше від його місячного доходу взагалі. Починаючи з III кварталу 2018 року, та у наступному майновий стан [PERSON] суттєво погіршився.Так, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, суд надаючи оцінку доходам позивача у спірний період здійснив розрахунок середньої суми, де III квартал 2018 року було поглинуто минулими статками позивача, які згідно встановлених судом обставин складали:95000,00 грн. - за 2017 рік, 428500,00 грн. - за 1 квартал 2018, 711399,00 - за 1 півріччя 2018 року та за 3 квартал 2018р. - 30935 грн.Далі за текстом постанови Апеляційного суду Одеської області від 27.06.2019 року, дохід відповідача за 2018 рік становить 848924,00 грн.Тобто суди надали оцінку доходу [PERSON] за 2018 рік в цілому, не вдаючись до дослідження зміни отримуваного позивачем, щомісячного, прибутку. Одночасно, як стверджує відповідач, апеляційний суд Одеської області у вказаній постанові роз`яснив, що отримання [PERSON] доходу в розмірі 33865,00 грн. за І квартал 2019 року не позбавляє його права на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який не дозволяє стягувати аліменти в зазначеній сумі. Таким чином, факт зміни майнового стану [PERSON] , на стільки, що це заслуговує на увагу суду при розгляді майбутніх спорів з приводу аліментів між [PERSON] та [PERSON] , було констатовано Одеським апеляційним судом. Відповідач просить суд врахувати обставини, що 15.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріальний договір про сплату [PERSON] аліментів на утримання непрацездатної матері на рівні 1/4 доходів [PERSON] . Крім того [PERSON] визнав заборгованість по сплаті таких аліментів в сумі 210000,00 грн., яку зобов`язався поступово погасити шляхом відрахування 5% від усіх видів доходу. Зазначений договір є результатом свідомого ставлення [PERSON] до його обов`язків, та у випадку, коли б його сторони не дійшли порозуміння щодо його умов - таке питання вирішувалось би у судовому порядку. Крім викладеного, відповідач стверджує, що 07.09.2019 року він постраждав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за наслідком чого переніс ряд операцій: лапаротомія (хірургічне втручання, яке виконується з метою відкриття повного або часткового доступу до органів черевної порожнини) та спленоктомія (хірургічне втручання з метою видалення селезінки).Крім того до [PERSON] було застосовано систему скелетного витяжіння за бугристість вгомілкової кістки.18.09.2019 року [PERSON] було виконано операцію - закриту репозицію (медична процедура, спрямована на співставлення фрагментів кістки після перелому), МОС правого стегна блокованим стрижнем. Одночасно [PERSON] отримав курс медикаментозної терапії, фізіотерапевтичних процедур, масажу, лікувальної фізкультури, та 24.09.2019 його було виписано зі стаціонару, після чого продовжилось амбулаторне лікування. Внаслідок отриманих травм [PERSON] тривалий час пересувався за допомогою милиць та вимушений вживати ліки згідно медичних приписів.Зазначені обставини підтверджуються випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №11839. 17.12.2019 року [PERSON] було виконано операцію - видалення блокуючого гвинта з стегнової кістки. За час перебування в стаціонарі ним також було отримано курс медикаментозної терапії, фізіотерапевтичних процедур, масажу, лікувальної фізкультури. Вказане підтверджується випискою №17137. За час лікування [PERSON] були придбані та використані медикаменти, перев`язочний матеріал та товари медичного призначення, згідно наявних чеків та квитанцій, та відомості корелюють до зазначених виписок, - зокрема щодо часу та змісту придбаних товарів, - вартість витрачених на придбання медикаментів, перев`язочних матеріалів та товарів медичного призначення в загальній сумі складає - 61926,08 гривень. На теперішній час, як стверджує відповідач, його лікування не закінчено та постійно потребує придбання інших медикаментів, перев`язочних матеріалів та товарів медичного призначення, фінішування отриманих медичних послуг, тощо. Приймаючи вищевикладене, відповідач зазначає, що через виникли обставини в його діях відсутня вина зі створення заборгованості по сплаті аліментів, що пов`язано через непереборні від нього зобов`язання, за наслідком чого, не маючи на цей час постійних доходів, витрачаючи грошові кошти на лікування, він виходячи з фінансової можливості, приймаючи свій обов`язок зі сплати аліментів, здійснює добровільно часткове погашення заборгованості. Відповідач вважає, що дії позивачки є недобросовісними, оскільки приймаючи вищевикладені факти, перераховані ним кошти засобами УДППЗ «Укрпошта» на ім`я стягувача аліментів, останньою - [PERSON] не отримувались взагалі. Загальна сума перерахованих коштів склала 37500,00 грн., відповідно за період з травня 2018 року по липень 2019 року, по 2500,00 грн., щомісяця. Натомість факти неприйняття таких переказів від відповідача, на думку останнього, свідчать про відсутність у [PERSON] дійсної потреби у отриманні аліментів на утримання дитини у будь-якій сумі і надають відповідні характеристики її мотивам звернення до суду з первинними вимогами про стягнення аліментів, про стягнення пені по їх виплаті. В подальшому, [PERSON] за період з липня 2019 року по травень 2020 року, виходячи з дійсних можливостей та діючи в інтересах дитини, бажаючи приймати участь в утриманні та забезпеченні дитини, було сплачено аліменти на загальну суму 27443,56 грн.. Разом з тим, відповідач просить суд прийняти до уваги, що у зв`язку зі зміною майнового стану платника аліментів, [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом про зменшення розміру аліментів (справа №520/17398/19), за наслідком розгляду якої 04.08.2020 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення, яким розмір аліментів було зменшено до 4000,00 грн. щомісяця. Оскільки рішення суду у справі №520/17398/19, на день подання відзиву ще не набрало законної сили, представник вважає, що відповідні обставини, мають бути враховані судомпід час розгляду цією справи. Крім того, в супереч заявленій позивачем безспірності розміру заборгованості по сплаті аліментів, представник відповідача зазначив, що на розгляді Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №947/16375/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення заборгованості по аліментам, який був поданий відповідачем до дізнання про це провадження. Приймаючи вищевикладене, відсутню вину відповідача у створенні заборгованості зі сплати аліментів, приймаючи непереборні обставини та визнання останнім обов`язку зі сплати аліментів, відповідач просить суд відмовити у задоволенні цього позову. В подальшому, за клопотання відповідача, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03.09.2020 року, зупинено провадження в цій справі до набранням законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду цивільної справи №947/16375/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яцків І.І. про зменшення заборгованості по аліментам. Під час перевірки актуальності підстав для зупинення провадження по справі №947/14696/20, судом було з`ясовано, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2021року позов [PERSON] про зменшення заборгованості по аліментам - задоволено частково. Зменшено розмір заборгованості [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) перед [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №520/4839/18 від 06.03.2019 року, за період з 20.04.2018 року по 14.09.2020 року з 403 462,58 грн. до суми 278 809,64 грн. В решті вимог - відмовлено. Рішення суду сторонами не оскаржувалось, набрало законної сили. Приймаючи, що рішення за наслідком розгляду справи №947/16375/20 набрало законної сили, а відтак підстави що викликали зупинення провадження по справі відпали, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12.07.2021 року поновлено провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. В судовому засіданні призначеному на 08.11.2021 року позивачка - [PERSON] позову підтримала та просила суд задовольнити в повному обсязі. Відповідача та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві на позов. Також стороною відповідача була висловлена пропозиція вирішити питання мирним шляхом та запропоновано сплатити частку грошових коштів у меншому розмірі, ніж заявлений, в рахунок сплати пені, що було відхилено стороною позивача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак під час розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін по справі та представника відповідача, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] . Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 75,80,84,86,180-183, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України в разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ст.150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 «Конвенції про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Отже утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги, є природним обов`язком батьків. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2019 року, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 15696 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 20.04.2018р. до повноліття дитини. На виконання зазначеного рішення суду, 27.06.2019 року Київським районним судом міста Одеси було видано виконавчий лист №520/4839/18, на підставі якого державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Яцків І.І. було відкрито виконавче провадження ВП №59638077 на підставі постанови від 24.07.2019 року. У відповідності до розрахунку заборгованості складеного державним виконавцем 04.08.2020 року в межах вказаного виконавчого провадження, у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з 20.04.2018 року по 01.08.2020 року у розмірі 394502,28 грн. Згідно ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач аліменти сплачував нерегулярно, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. У відповідності до поданого позивачем розрахунку пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 394502,28 грн. за період з 20.04.2018 року по 01.08.2020 року вбачається, що пеня станом на 01.08.2020 року становить у розмірі 1784740,74 грн., що перевищує 100% розміру заборгованості в сумі 394502,28 грн., перевищення якого в силу положень статті 196 СК України не допускається. Також, визначаючи допустиму можливу суму пені за період прострочення сплати аліментів станом на 01.08.2020 року, судом враховується, що рішенням Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2021 року по цивільній справі №947/16375/20, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яцків І.І. про зменшення заборгованості по аліментам - задоволено частково. Зменшено розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON] по сплаті аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №520/4839/18 від 06.03.2019 року, за період з 20.04.2018 року по 14.09.2020 року з 403 462,58 грн. до суми 278 809,64 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили та не оскаржено сторонами по справі. З рішення суду вбачається, що зменшуючи розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів суд виходив з того, що з вересня 2019 року, тобто з моменту ДТП, розмір аліментів розраховується судом у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, з урахуванням здійснених [PERSON] проплат, за наслідком чого, суд вважав за можливе зменшити розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на загальну суму 124 652,94 грн. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, є доведеним та встановлений судом факт, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 20.04.2018 року по 14.09.2020 року становить у розмірі 278 809,64 грн., яка розраховуються виходячи з розміру аліментів в сумі 4000,00 грн. починаючи з вересня 2019 року. Отже, за заявлений період стягнення пені, а саме за період з 20.04.2018 року по 01.08.2020 року, приймаючи висновки вказаного рішення суду зі зменшення розміру заборгованості, заборгованість відповідача складає 272809,64 грн. (278809,64 грн. - 6000,00 грн., що дорівнює нарахуванням за півтора місяці виходячи з суми аліментів у розмірі 4000,00 щомісячно). При викладених обставинах, максимально допустимим розміром пені за період прострочення відповідачем своїх зобов`язань зі сплати аліментів в рамках виконавчого провадження ВП №59638077, а саме з 20.04.2018 року по 01.08.2020 року станом на 01.08.2020 року, складає 272809,64 грн., що дорівнює сумі заборгованості за цей період. Стосовно доводів відповідача про наявність підстав для відмови у стягненні пені чи зменшення її розміру, суд зазначає наступне. У відповідності до ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналізуючи зміст статті 196 СК України, вбачається, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Велика Палата Верховного Суду в постанові №572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року відійшла від правової позиції, висловленої у постановах Верховного Суду України у справах, та зазначила, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Отже, стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19. При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Судом встановлено, що зобов`язання зі сплати аліментів починаючи з 20.04.2018 року у визначеному рішенням Київського районного суду міста Одеси від 06.03.2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2019 року, розмірі в сумі 15696,00 грн. щомісячно, розпочалось фактично 27.06.2019 року, а саме з дня набранням цим рішенням суду законної сили. У відповідності до листа Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» від 11.09.2019 року за №01-83/95 вбачається, що пацієнт [PERSON] , 1985 року народження, 07.09.2019 року потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Доставлений бригадою ШМД до МКЛ №11 для оперативного лікування. Вступив до реанімаційного відділення 08.09.2019р. Пацієнту виконана операція лапаротомія, спленектомія. Накладено систему скелетного, витягу за бугристість б/гомілкової кістки. З реанімаційного відділення переведено до хірургічного. На підставі клініко-рентгенологічних даних-пацієнту поставлений Діагноз: ушкодження селезінки, перелом IV, шийок IX-XI ребер, перелом в/3 правої стегнової кістки, забій легень. 08.09.2019р. пацієнту виконана операція лапаротомія, спленектомія. Накладання системи скелетного витягу за бугристість б/гомілкової кістки. 18.09.2019р. операція - відкрита репозиція, інтрамедулярний остеосинтез стегнової кістки блокованим стрижнем Chm. Пацієнт 24.09.2019р. виписано на амбулаторне лікування. За час лікування у реанімаційному відділенні у період з 08.09.2019р. по12.09.2019р. родичами хворого були придбані для лікування медикаменти, перев`язувальний матеріал та товари медичного призначення. Отже, 07.09.2019 року [PERSON] постраждав внаслідок ДТП, через що [PERSON] переніс численні хірургічні операції, отримував курс медикаментозної терапії, фізіотерапевтичних процедур, лікувальної фізкультури, після чого отримував амбулаторне лікування, що підтверджується копіями виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, копією комп`ютерної томографії органів грудної клітки, копіями чеків, які наявні у матеріалах справи, а також встановлені рішенням Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2021 року по цивільній справі №947/16375/20, яке набрало законної сили та створює преюдиційне значення під час розгляду цієї справи. Зазначеним рішенням суду також встановлено згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року, за І квартал 2020 року сума доходу [PERSON] склала 10 733,51 грн., за ІІ квартал 2020 року сума доходу [PERSON] склала 12 252,21 грн. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут інформаційних технологій «ІНТЕЛЛІАС» від 17.05.2021 року за вих. №17/5, «Інститут інформаційних технологій «ІНТЕЛЛІАС» на користь ФОП [PERSON] проведено оплати послуг у сфері інформатизації загальним обсягом: 887 110,00 грн. у 2018 році; 103 396,00 грн. у 2019 році; 8 986,00 грн. у 2020 році. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що з 07.09.2019 року у [PERSON] стались непереборні від нього обставини, а саме дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої останній переніс більше трьох операцій, медичне лікування, що значним чином вплинуло на його образ життя, а також на матеріальне становище, яке у 2020 році порівняно з 2018 та 2019 р.р. значним чином погіршився, що також підтверджено висновками рішення Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2021 року по цивільній справі №947/16375/20. Також судом приймається до уваги інформація встановлена у вказаному рішенні суду від 26.05.2021 року, а саме те, що у 2019 році [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, за наслідком розгляду якого рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.08.2020 року по справі № 520/17398/19, було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси №520/4839/18 року від 06.03.2019 року на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 15 696 гривень до 4000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Приймаючи до уваги, що зазначений спір стосується інтересів малолітньої дитини, судом були перевірені зазначені обставини та у відповідності до ЄДРСР було встановлено, що вказане рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.08.2020 року по справі № 520/17398/19 набрало законної сили 15.09.2020 року. Зменшуючи розмір аліментів з 15 696 гривень до 4000 гривень Київський районний суд м. Одеси виходив з того, що у [PERSON] змінилось матеріальне становище, а також те, що 07.09.2019 року [PERSON] постраждав внаслідок ДТП. Досліджуючи питання наявності вини в діях відповідача за наслідком чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, судом приймаються надані до суду докази на підтвердженні добровільної сплати [PERSON] аліментів на малолітню в сумі 2500,00 грн. щомісячно починаючи з травня 2018 року по травень 2019 року, а саме в період розгляду справи №520/4839/18 про стягнення аліментів до ухвалення судового рішення, що свідчить про усвідомлення відповідачем свого обов`язку зі спалити аліментів. Судом також встановлено, що [PERSON] 14.02.2019 року, 18.03.2019 року, 16.04.2019 року, 14.05.2019 року, 18.06.2019 року, 19.07.2019 року було здійснено переказ грошових коштів через АТ «Укрпошта» у розмірі 2500,00 грн. кожний на ім`я [PERSON] , які були повернуті відправнику через не отримання адресатом вручення, що підтверджується листом АТ «Укрпошта» від 20.08.2019 року за №_08-04/558/563/АА. У судовому засіданні [PERSON] підтвердила свою обізнаність про вищевказані перекази від відповідача по справі та зазначила, що не отримувала їх за порадою адвоката. Одночасно судом враховуються посилання відповідача, які були підтверджені позивачем, про те, що [PERSON] одразу сплачено суму заборгованості по аліментам, після вирішення питання стосовно її зменшення, а саме набранням законної сили рішенням Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2021 року по цивільній справі №947/16375/20. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши усі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надючи оцінку кожному доказу окремо, встановивши, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, однак приймаючи одночасно, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, які визнані відповідачем по справі, однак виникає лише за наявності вини цієї особи у виникненні заборгованості, суд, приймаючи потрапляння відповідача у дорожньо-транспортну пригоду 07.09.2019 року, що значним чином вплинуло на матеріальний стан останнього, що підтверджено судовими рішеннями набравши ми законної сили, на підставі яких зменшено встановлений розмір аліментів з 15696,00 грн. до 4000,00 грн. та зменшення суми розміру заборгованості по аліментам за період з 20.04.2018 року по 14.09.2020 року, приймаючи дії відповідача з добровільної сплати аліментів, суд приходить до висновку про відсутність вини в діях відповідача зі створення заборгованості зі сплати аліментів за період з 07 вересня 2019 року по 01 вересня 2020 року, за наслідком чого законодавчі підстави для стягнення пені за цей період відсутні. Разом з тим враховуючи матеріальний стан останнього до з`явлення непереборних для нього обставин у виді дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.09.2019 року, який дозволяв останньому сплачувати аліменти у період з дня набранням законної сили рішенням Київського районного суду міста Одеси від 06.03.2019 року по справі №520/4839/18, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2019 року, а саме з 27.06.2019 року, та відсутності доказів на підтвердження існування обставин, які зумовили не можливість такої сплати, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача пені за заявлений період в сумі 62784 (шість дві тисячі сімсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок, що дорівнює розміру заборгованості відповідача зі сплати аліментів за чотири місяці (4*15696,00=62784,00). Одночасно суд відхиляє доводи відповідача стосовно не згоди стягнутого з нього суми аліментів на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 06.03.2019 року по справі №520/4839/18, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2019 року, з посиланням на інше матеріальне становище ніж встановлено судом, оскільки суд в силу принципу правової визначеності не піддає сумніви встановлені судовим рішенням обставини, а також приймаючи реалізацію відповідачем свого права на пред`явлення позові стосовно зменшення розміру заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів, які розглянуті, за наслідком чого ухвалені судові рішення, які набрали законної сили, висновки яких прийняті до уваги під час розгляду цього позову. Одночасно, суд вважає за необхідне значити, що 06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів». Прийняття даного нормативно-правового акту спрямоване на забезпечення належного виконання рішень щодо стягнення аліментів. Так, запроваджено нові засоби примусового виконання рішень відносно боржників, які мають заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. Зокрема, Законом встановлюється тимчасове обмеження таких осіб у праві виїзду за межі України, тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною зброєю, тимчасове обмеження боржника у праві полювання. Крім того, передбачено новий вид адміністративного стягнення - суспільно корисні роботи, які полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплатних робіт, вид яких визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Враховуючи наведене, суд вказує, що стягнення пені за період прострочення сплати аліментів, не є єдиним способом забезпечення виконання зобов`язання. Натомість, в межах виконавчого провадження уповноваженими особами можуть бути застосовні примусові заходи виконання рішення про стягнення аліментів, спрямовані на зменшення заборгованості по аліментах. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). При вищевикладених обставинах, суд вважає позов [PERSON] підлягаючим частковому задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період з 20.04.2018 року по 01.08.2020 року, в сумі 62784 (шість дві тисячі сімсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, з відповідача в дохід держави, з урахуванням суми задоволених вимог, підлягає стягненню судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру за ставками діючими на час подання до суду позову, а саме станом на 02.06.2020 року, в сумі 840 гривень 80 копійок. При вищевикладених обставинах та

Outcome: partial