Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

02 листопада 2021 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства. В обґрунтування позовних вимог вказує, що до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області надійшли матеріали, при вивченні яких було встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства [PERSON] , [INFO] , жителем [ADDRESS] , який 12 червня 2020 року здійснив незаконну порубку трьох дерев породи «дуб» різних діаметрів в полезахисній лісосмузі, розташованій за межами с. Вільшанка в напрямку с. Трибусівка на території Городківської ОТГ Тульчинського району Вінницької області, що є порушенням ст. ст. 67, 69 Лісового кодексу України. Дозвільні документи на право порубки дерев у [PERSON] відсутні. За результатами перевірки відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 012825 від 21 січня 2021 року за незаконну порубку дерев. У відповідних графах адмінпротоколу правопорушником надано пояснення, якими підтверджено вчинення ним незаконної рубки дерев. Також відносно [PERSON] винесена постанова від 25 січня 2021 року про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 38 КУпАП, що не звільняє від цивільно-правової відповідальності. Своїми діями [PERSON] наніс державі збитків в розмірі 11716 грн. 50 коп. Розрахунок розміру збитків здійснено у відповідності з додатком № 1 до Постанови КМУ від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». 12 серпня 2021 року [PERSON] було направлено претензію № 2873/6/21 від 11 серпня 2021 року, щодо можливості в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки, однак станом на день подачі позову [PERSON] в добровільному порядку збитків не відшкодував. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 18 листопада 2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Крижопільського районного суду від 13 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 24 грудня 2021 року в зв`язку з першою неявкою представника позивача. В судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача, відповідач також подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 012825 від 21 січня 2021 року, складеного головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Мантюком А.С., [PERSON] 12 червня 2020 року здійснив незаконну порубку трьох дерев породи «дуб» різних діаметрів в полезахисній лісосмузі, розташованій за межами с. Вільшанка в напрямку с. Трибусівка на території Городківської ОТГ Тульчинського району Вінницької області. У відповідній графі даного протоколу [PERSON] зазначив, що зі змістом протоколу згідний, заперечень не має. Постановою про закриття справи від 25 січня 2021 року за № 06/24, винесеною головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Мантюком А.С., справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, визначеного ст. 38, та п. 7 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу). Відповідно до розрахунку розміру збитків від 22.07.2020 року, зробленого на підставі постанови КМУ України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» (Додаток 1 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту»), розмір збитків, заподіяних [PERSON] складає 11716,50 грн. [PERSON] Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області надсилалася претензія за № 2873/6/21 від 11 серпня 2021 року, щодо можливості в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки, проте шкода, завдана незаконною порубкою дерев, в добровільному порядку [PERSON] не відшкодована. Відповідно до положень статті 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з частинами першою, четвертою, п`ятою статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. У відповідності до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. 1166 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] 12 червня 2020 року здійснив незаконну порубку трьох дерев породи «дуб» різних діаметрів в полезахисній лісосмузі, розташованій за межами с. Вільшанка в напрямку с. Трибусівка на території Городківської ОТГ Тульчинського району Вінницької області, чим завдав шкоду на суму 11716,50 грн. Відповідач визнав зазначені обставини. Враховуючи, що відповідач добровільно не відшкодував збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а тому ці збитки в сумі 11716,50 грн. підлягають стягненню з нього на користь держави. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову, тому 50 відсотків судового збору в розмірі 1135 гривні необхідно повернути позивачеві з державного бюджету, решту 50 відсотків судового збору - стягнути з відповідача.

Outcome: approved