Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

02 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку уточнила та остаточно просить визначити їй додатковий строк в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила що 09 вересня 2009 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на ? частину будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Полтавське шосе, 129, яка належала останньому на підставі заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Пісочинської селищної Ради народних депутатів Харківського району Харківської області 20 травня 1991 року. Позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, але нотаріус відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки пропущений строк на її прийняття. В обґрунтування поважності причин пропуску вказаного строку позивач посилалась на те, що за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 1998 року її мати [PERSON] та батька [PERSON] позбавили батьківських прав і вона з 1998 року, як неповнолітня дитина позбавлена батьківського піклування, перебувала у Люботинській школі-інтернаті. Після закінчення інтернату і отримання паспорту громадянина України позивач продовжувала навчання у Харківському гуманітарно-педагогічному інституті на денній формі навчання і проживала у гуртожитку. За час перебування у державних дитячих закладах, батьки її не відвідували, вона з родиною не спілкувалась і не знала про смерть батька. Коли сестра сказала, що батько помер, позивач звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, але і оформленні спадкових їй відмовлено, тому позивач подала до суду позов про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. Представник Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської областів судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином. Суд, заслухавши позивача, розглянувши заяву відповідача [PERSON], дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 09 вересня 2009 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 448037, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області, видано повторно 17 липня 2014 року, запис № 158 від 11 вересня 2009 року. Позивач є дочкою [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження на імя [PERSON], [INFO], серії V ВЛ № 265741, що видане 16 жовтня 1989 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, де батьком записано [PERSON], матірю - [PERSON]. Судом також встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 1998 року по цивільній справі № 2-66 1998 року за позовом виконкому Пісочинської селищної Ради народних депутатів до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відповідачів позбавлено батьківських прав у відношенні дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] у звязку з чим передано дітей під опіку та піклування органам опіки та піклування при Пісочинській селищній раді народних депутатів Харківського району Харківської області. Відповідно до довідки № 507 від 10 червня 2015 року, [PERSON], [INFO], в період з 14 січня 1997 року до 29 серпня 2008 року навчалася в Люботинському обласному інтернаті для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків та знаходилася на повному державному забезпеченні. Відповідно до довідки № 57, що видана Комунальним закладом «Харківська гуманітарно-педагогічна академія», 08 червня 2015 року, [PERSON] в період з 01 вересня 2008 року до 31 травня 2012 року навчалася в Харківському гуманітарно-педагогічному інституті на денній формі навчання за спеціальністю «Соціальна педагогіка». За інформацією Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1712/01-16 від 16 червня 2015 року, після смерті [PERSON], який помер 09 вересня 2009 року, на день смерті проживав за адресою: [INFO], селище Пісочин, вулиця Полтавське шосе, будинок 129, в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття та про відмову від спадщини ніхто не звертався; свідоцтва про право на спадщину після спадкодавця держнотконтора не видавала. Також суду в якості доказів надано: рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про закріплення житлової площі за неповнолітньою [PERSON] №778 від 08 листопада 2005 року, відповідно до якого за неповнолітньою [PERSON], [INFO] закріплено житлову площу за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Полтавське шосе, 129, яка належить її матері [PERSON]; рішення виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про влаштування до державного навчального закладу інтернатного типу неповнолітньої [PERSON], №250 від 10 квітня 2007 року, відповідно до якого неповнолітню [PERSON], влаштовано до державного закладу інтернатного типу; закріплено за неповнолітньою [PERSON], житлову площу за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Полтавське шосе, 129, яка належить її матері [PERSON]; заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Пісочинської селищної Ради народних депутатів Харківського району Харківської області 20 травня 1991 року, реєстр № 65, відповідно до якого [PERSON] усе належне їй майно заповіла дочці [PERSON] та сину [PERSON] в рівних частинах кожному; будинкова книга, будинку № 129, за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Полтавське шосе. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, аналізуючи надані позивачем докази у їх сукупності, приходить до висновку, що обставини за яких позивач пропустила встановлений законом строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є поважними причинами і не залежали від позивача, яка як дитина, що позбавлена батьківського піклування змушена була проживати у державних установах, і не знала про смерть батька, навіть і такого, що позбавлений батьківських прав. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і позивачу необхідно визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, при цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] визнала позов і не заперечувала проти його задоволення.

Outcome: approved