Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

04.03.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , в якій позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2011 року по 30.09.2014 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання на 4 курсі Технолого-економічного коледжу, денна форма навчання на бюджетній основі. Позивачка зазначає, що спільний син сторін проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати їх сина. У зв`язку з цим вони з сином опинились у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 12.05.2021 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не подав. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.09.2021 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2001 року по 30.09.2014 року, що підтверджується копією Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.11.2014 року по справі № 490/8732/14-ц. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження сері [NUMBER] , виданого Миколаївським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції. Згідно довідки № 416, виданої Технолого-економічним коледжем Миколаївського національного аграрного університету, станом на 03.03.2021 року [PERSON] був студентом 4 курсу денного відділення Технолого-економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету. Закінчує навчання 30.06.2021 року за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Молодший спеціаліст» за спеціальністю «Агроінженерія». Згідно довідки № 115, виданої Миколаївським національним аграрним університетом, станом на 09.09.2021 року [PERSON] є здобувачем вищої освіти другого курсу ОС «Бакалавр» денної форми, за скороченим терміном навчання інженерно-енергетичного факультету Миколаївського національного аграрного університету четвертого рівня акредитації. Зарахований на навчання з 01.09.2021 року. Навчається на бюджетній основі. Закінчує навчання на ОС «Бакалавр» 30.06.2024 року. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 у справі № 208/3075/16 викладено правову позицію, відповідно до якої Верховний Суд наголосив на тому, що СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: 1) від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц; 2) від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц; 3) від 12 вересня 2018 року у справі № 350/326/17-ц (провадження № 61-15310св18); 4) від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц (провадження № 61-16217св18); 5) від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18). Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується також те, що повнолітній [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися він не має змоги у зв`язку з навчанням, матеріальне становище позивачки, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. Крім того, суд враховує, що [PERSON] навчався на денному відділенні Технолого-економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету до 30.06.2021 року, а з 01.09.2021 року навчається на денній формі інженерно-енергетичного факультету Миколаївського національного аграрного університету. Тобто в період з 01.07.2021 року по 30.08.2021 року [PERSON] навчання не продовжував, що є важливим юридичним фактом для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розумінні ст. 199 СК України. Таким чином, суд вважає неможливим задовольнити позов в цій частині. З врахуванням наданих сторонами доказів, відповідач не скористався правом подачі відзиву, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до 30.06.2021 року, а також з 01.09.2021 року і до закінчення ним навчання до 30.06.2024 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку за умов продовження навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітнього сина, виходячи з засад розумності та справедливості. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial