overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

04.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 12.09.2009 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2012 року, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, різні погляди на життя та на шлюб, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, так як кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, постійно виникають сварки, свідком яких є їхня донька, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала, просила залишити їй прізвище [PERSON]. (а.с. 15-16- заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2009 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 460 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. ( а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] надала заяву про залишення їй прізвища - [PERSON], суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

04.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 18 січня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області України, актовий запис № 6, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Разом подружжя не проживає, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї, на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

04.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.09.1996 року Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 12, від якого сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя. Починаючи з червня 2013 року спільне господарство подружжям не ведеться, спору про майно та місце проживання дітей немає. Оскільки, примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на розірвання шлюбу згоден. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторонами зареєстровано шлюб 14.09.1996 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER], виданим зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 12 /а.с. 4/. Судом встановлено, що подружжя має дітей - [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 9, [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 18 /а.с. 8, 9/. Спір про місце проживання дітей відсутній. Спільне господарство подружжям не ведеться, спір про майно, у разі виникнення, буде вирішено в іншому провадженні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

04.12.2013 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини . У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

04.12.2013 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказує, що її дочка - [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства 1 групи, страждає на психічне захворювання. У зв'язку з захворюванням вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник просить суд визнати її дочку - [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника опікуном. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала вимоги, вказані у заяві та просила їх задовольнити. Представник опікунської ради при виконкомі Артемівської міської ради у судове засідання не з'явився, від заступника міського голови, голови опікунської ради при виконкомі Артемівської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника опікунської ради та подання, в якому зазначено, що виконком Артемівської міської ради, як орган опіки та піклування, розглянувши заяву [PERSON], вважає доцільним призначення її опікуном на дочкою [PERSON], [INFO]. Представник УПСЗН Артемівської міської ради у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував. Згідно наданим документам, [PERSON] може бути призначена опікуном над своєю дочкою, оскільки вона психічними захворюваннями не страждає, має задовільні житлово-побутові умови, здійснює належний догляд за своєю дочкою. Заслухавши доводи та пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі наданого заявником свідоцтва про народження, суд приходить до висновку, що заявник дійсно є матір'ю [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства 1 групи. Згідно з висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 5 від 21 лютого 2014 року, вона страждає деменцією внаслідок перенесеного субарахноїдального крововиливу (1995 р.) з епіприступами середньої частоти. В силу виразності слабоумства не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Для захисту цивільних прав та інтересів потребує опіки. Відповідно до ст. 16 ЦК України громадянин, який внаслідок душевної хвороби або слабоумства не може розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнаний судом недієздатним. На підставі ст. 41 ЦК України, над недієздатною особою встановлюються опіка. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

04.12.2013 року Оболонським районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 2-н-756/895/13 про стягнення з в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь комунального підприємства «Житлосервіс «Куренівка» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги на загальну суму 3505, 78 грн. та судових витрат у розмірі 114, 70 грн. 13.01.2014 року боржник [PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу від 04.12.2013 року, зазначаючи, що про наявність судового наказу про стягнення з боржників заборгованості за житлово-комунальні послуги їй стало відомо 11.01.2014 року, у зв'язку з чим боржником не було пропущено строк звернення до суду з зазначеною заявою. Зазначає, що заявлені стягувачем вимоги по стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є спірними, з врахуванням того, що заявниця звернулась до стягувача з заявою про реструктуризацію існуючої заборгованості, яка була розглянута стягувачем, і як наслідок між сторонами було укладено відповідний договір. Просить суд задовольнити подану нею заяву, скасувавши судовий наказ. В судовому засіданні заявниця підтримала подану нею заяву, та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній. Представник стягувача у судовому засіданні підтримав подану заяву, та підтвердив факт укладення між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, документи, додані боржником до поданої заяви, суд вважає, що докази, на які посилається боржник свідчать про необґрунтованість вимог стягувача, а тому суд вважає правильним скасувати судовий наказ від 04.12.2013 року в справі № 2-н-756/895/13 про стягнення про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь комунального підприємства «Житлосервіс «Куренівка» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

04.12.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк), звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 19 205 - 76 грн., з яких: -5 975 - 93 грн. -заборгованість по кредиту; -7 069 - 68 грн. - проценти за користування кредитом в період з 25.06.2007 року по 31.10.2013 року; -4 769 - 40 грн. - комісія за кредитне обслуговування; -500 - 00 грн. - штраф за порушення строків повернення коштів; -890 - 75 грн. - 5% від суми позову.(а.с.3-4) Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором від 17.05.2007 року (далі-Договір), Банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на суму 5 000 - 00 грн., яка в подальшому була збільшена до 5 975-93 грн., з видачею кредитної картки [NUMBER] та передбачено щомісячну сплату суми кредиту та процентів за користування коштами, а також штрафні санкції за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідачка належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Білецького Б.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.56) Відповідачка також не з»явилася в судові засідання, призначені на 04.03.2014 року, 18.04.2014 року, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

04.12.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 18 липня 1999 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №17. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей – доньку Дар’ю [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім’ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв’язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з’явився, надав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов’язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім’ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з’ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 18 липня 1999 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №17. (свідоцтво про шлюб І-ФП №033834, видане 18.07.1999 року). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей – доньку Дар’ю [INFO] та сина [PERSON], [INFO].. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

04.12.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що 18 січня 2002 року уклала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, аліменти нікому не сплачує. Відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не з'явився, хоча повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заявлених вимог позивача. Враховуючи, що сторонни до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав, позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем ( а.с.7), від якого має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), який мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Комунальник-1» Первомайської міської ради Харківської області (а.с.8). Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає вимогам закону, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 04.12.2013 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

04.12.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.08.2010 року вона уклала шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 758 з відповідачем по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2011 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 14 серпня 2010 року зареєстрували шлюб Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 758 (а.с. 7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2011 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити дівоче прізвище - [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

04.12.2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер його племінник [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/10 частину домоволодіння [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що позивач не знав про смерть племінника та йому ніхто про це не повідомив, а дізнався лише у листопаді 2013 року, тому на протязі шести місяців після смерті племінника він не звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Тому просить визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач та його представник надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до вказаних заяв, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169,224,225 ЦПК України - заочно. В зв'язку з наданням заяви позивачем і його представником та неявкою відповідача, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 06.04.2013 року. Померлий був племінником позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку на 1/10 частину домоволодіння [ADDRESS]. У встановлений законом строк [PERSON] не звернувся із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що лише у листопаді 2013 року дізнався про смерть племінника від родичів. Відповідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, встановивши його до 10.04.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved