Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

04.05.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 10.04.2003 року до 25.06.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого 02.08.2003 року у них народилась дитина [PERSON]. До березня 2016 року відповідач через свою матір [PERSON] передавав позивачу матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 200 доларів США щомісячно. Оскільки відповідач з квітня 2016 року не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 6000,00 гривень, щомісячно, починаючи з 01.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, вважали, що заявлений в позові розмір аліментів на утримання дитини є обґрунтованим та аліменти необхідно стягувати у твердій грошовій сумі. Відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, за фахом є помічником капітана, укладає контракти на працевлаштування на іноземних судах на посаду старшого помічника капітана, термін працевлаштування за контрактами становить не менше 8 місяців на рік, розмір його доходу за один місяць складає близько 6400 7000 доларів США. Крім того, зазначили, що не оспорюють ту обставину, що відповідач має ще одну дитину, яка знаходиться на його утриманні, проте розмір його доходів є достатнім, щоб утримувати нову сімю та дитину в тій сімї, а також сплачувати аліменти позивачу в зазначеному розмірі. Доказів того, що позивачем вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача за минулий час з 01.04.2016 року не надано. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що відповідач після розірвання шлюбу з позивачем надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, позивач з сином проживає в квартирі відповідача, комунальні послуги за яку відповідач самостійно сплачував. Відповідач сплачував за навчання сина в гімназії, перераховував позивачу грошові кошти для забезпечення харчування сина, окрім цього купував одяг дитині, підручники, канцтовари та електронну техніку. Все це було можливим до 2016 року, коли він мав контракти на працевлаштування. На даний час відповідач не має постійного заробітку, а лише тимчасові заробітки мінливого характеру в межах території України. Просив задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] на користь позивачки у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В останнє судове засідання представник відповідача не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. В останнє судове засідання зазначений представник не зявився, будучи належним чином повідомленим про час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За участю зазначеного представника судом заслухано пояснення сторін, досліджені матеріали справи. 08.02.2017 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи через хворобу представника відповідача [PERSON] та довіреність на підтвердження її повноважень як представника відповідача від 10.01.2017 року. Доказів на підтвердження хвороби представником не надано. В судове засідання представник відповідача [PERSON] не зявилась, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив. Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Аналогічні положення закріплено й в статтях 1 - 11 ЦПК України. Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки. Статтями 27, 31 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав і лише одним обовязком добросовісно здійснювати свої процесуальні права та неухильно виконувати процесуальні обовязки. Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 157 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, суд визнала неявку відповідача та його представників в судове засідання 08 лютого 2017 року такою, що не перешкоджає розгляду справи з врахуванням тих обставин, що за участю представника відповідача судом заслухано пояснення сторін, досліджені матеріали справи, в матеріалах справи маються письмові заперечення відповідача. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено згідно актового запису про народження №480, зробленого 14.08.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно рішення Суворовського районного суду м.Херсона №2-3736/10 від 25.06.2010 року встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 10.04.2003 року по 25.06.2010 року, після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище «Левицька» (а.с.6,7). Згідно довідки вих.№623 від 14.04.2016 року КП «Дніпровський» [PERSON], [INFO], проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Та обставина , що дитина проживає з матірю стороною відповідача не спростовується. Відповідач з квітня 2016 року не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON]. Стороною відповідача зазначена обставина не спростована. Згідно положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно посвідчення особи моряка серії АВ №361520, яке було видано на термін з 16.06.2007 року до 16.06.2012 року, та відміток в ньому [PERSON] станом на вказаний період дії посвідчення особи моряка працював на іноземних судах на посаді другого помічника капітана (а.с.86). Також згідно посвідчення особи моряка серії АВ №501130, яке видане на термін з 12.07.2012 року до 12.07.2017 року та відміток в ньому судом встановлено, що [PERSON] з 2012 року працював на посаді старшого помічника капітана на різних іноземних судах у період з 23.06.2014 по 29.04.2015 року, з 25.10.2015 року, з 13.06.2016 по 19.10.2016 року (а.с.120,121). Працевлаштування відповідача на іноземних суднах на посаді помічника капітана в зазначені періоди з заробітком у розмірі 6500-7000 доларів США щомісячно та його прцевлаштування за контрактом тривало близько 8 місяців на рік, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON] Крім того, зазначений свідок пояснила, що відповідач є її сином, перебуваючи у рейсах, у 2014 та 2015 роках перераховував свою заробітну плату на її рахунок через Приватбанк., за домовленістю з ним, вона передавала позивачу кошти на утримання дитини в розмірі 200 доларів США щомісячно. З березня 2016 року відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Згідно виписки по рахунку [PERSON] в ПАТ «КБ «Приватбанк» в 2014 2015 роках на її рахунок надходили кошти із-за кордону, а саме за період з 06.08.2014 року по 07.04.2015 року всього надійшло 57240,00 доларів США, сума грошових переказів у місяць становила у розмірі 6200-6500 доларів США. (а.с.11-12). Відповідно до відміток у посвідченні моряка, виданого на імя відповідача, у період перерахування грошових коштів в іноземній валюті на рахунок свідка [PERSON] відповідач був працевлаштований на іноземних суднах. Обставини щодо розміру заробітної плати відповідача, тривалості його працевлаштування на іноземних судах протягом року підтверджується також позовною заявою [PERSON], поданої до [PERSON], про повернення безпідставно отриманої його заробітної плати у період з 17.07.2012 року по 29.04.2015 року у сумі 138000,00 доларів США, в якій [PERSON] зазначає, що у зазначений період перебував у закордонних рейсах та перераховував свою заробітну плату на рахунок своєї матері [PERSON]. Провадження у вказаній цивільній справі відкрито ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.12.2016 року (а.с.117-118). Судом також встановлено, що відповідач перебуває в шлюбі з [PERSON], згідно актового запису про шлюб №106 від 05.08.2015 року, та що на утриманні у відповідача [PERSON] перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач згідно актового запису про народження №139, складеного 30.05.2016 року Цюрупинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.39, 40). Враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, має нерегулярний мінливий дохід, працює на іноземних судах на посаді старшого помічника капітана, розмір його заробітної плати та період працевлаштування за фахом протягом року, його сімейний стан, наявність у нього ще однієї неповнолітньої особи, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, визначивши їх у розмірі 6000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 04.05.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Заявлені позовні вимоги за період з 01.04.2016 року до 03.05.2016 року задоволенню не підлягають з підстав, зазначених ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, так як позивачем в порушення вимог ст.60 ЦПК України не надано доказів того, що позивачем вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача за минулий час з 01.04.2016 року не надано. Окрім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial