Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

03.10.2018 року, Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON]. 08.11.2018 року, Позивач звернувся до цьогож суду з уточненою позовною заявою, в якій просить суд, крім задоволення попередньої вимоги залишити ії дошлюбне прізвище - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 22.11.2013 року між нею та [PERSON] Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №1175. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, чоловік, погодившись на розірвання шлюбу через органи РАГС, пішов з родини ні чого не пояснюючи та спільної заяви до РАГСу не подавши. Позивач та Відповідач близько року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Фактично сім*я припинила своє існування. Місце перебування відповідача позивачу не відоме. Дітей від шлюбу подружжя не мають. Розірвання шлюбу позивачу необхідне для вирішення особистих питань. Позивач вважає, що примирення між подружжям не можливе і буде суперечити її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Позивач надав суду заяву, в якій повністю підтримує позов і просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, вивчивши обставини справи, проаналізувавши кожний доказ окремо, а також в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача порушені бездіяльністю відповідача і підлягають захисту в спосіб про який просить позивач з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.07.2015 року між громадянами [PERSON] та [PERSON] Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області 22 листопада 2013 року зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1175. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - [PERSON]. Зі слів позивача, вона з відповідачем зареєстровані за однією адресою як внутрішньо переміщені особи, але близько року спільно не проживає та не веде спільного господарства. Місце перебування відповідача позивачу не відоме. Крім того, позивач посилається на те, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідно до довідки №6326012765 від 02.08.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи наданій Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, [PERSON] з 21.07.2015 року проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки від 11.10.2018 року наданій Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області, [PERSON] знятим з місця реєстрації не значиться. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч.3 ст.105 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України). Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ч.2 ст.3 СК України). Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ч.1 ст.111 СК України). Враховуючи поведінку сторін, їх неприбуття до суду, ненадання відзиву на позов, доводи позивача про те, що сім*ї близько року фактично не існує, дітей у шлюбі не має, подальше перебування сторін у шлюбі буде порушувати їх права, зокрема - право на повторний шлюб, або буде примушуванням для збереження шлюбних відносин, що є недопустимим, суд вважає, що надання строку для примирення буде суперечити моральним засадам суспільства та не вбачає підстав для надання подружжю такого строку. За обставин що склалися, зокрема тривалого проживання подружжя окремо та неможливості встановити фактичне місце проживання відповідача, суд з*ясував, що подальше спільне життя подружжя не можливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та вважає за можливе розірвати шлюб. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі цього права позивача, суд задовольняє вимогу про залишення позивачу її дошлюбного прізвища. За ч. 1 ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, зважаючи на задоволення позову в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved