Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

04.10.2018 [PERSON], звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 квітня 1996 року в Доброжанівській сільській раді Врадіївського району Миколаївської області з [PERSON], актовий запис № 7. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 квітня 1996 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя, повагу один до одного, відсутність взаєморозуміння, довіри та любові один до одного. Шлюбні відносини припинені більше 3 років, сторони проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 10). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 20,25,36). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 квітня 1996 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище Парфенова) [PERSON] зареєстрували шлюб в Доброжанівській сільській раді Врадіївського району Миколаївської області, актовий запис № 7 (а.с.6). Від шлюбу є повнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] не заявила, яким вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Кранга». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 704 гривні 80 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved