Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

03 грудня 2020 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до Державного науково-дослідного проектно-конструкторського інституту (далі ДНДПКІ) «Консервпромкомплекс», треті особи на стороні відповідача: Головне управління (далі ГУ) Держгеокадастру в Одеській області, Приватне акціонерне товариство (далі ПрАТ) «Овочеве», Великодальницька територіальна громада, про припинення дії державного акту на право постійного користування землею площею 21,17 га, в межах згідно з планом землекористування, для ведення сільського господарства, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 2, який перебуває на території Овідіопольського району Одеської області. позиція сторін \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилались на те, що вони з 16 грудня 2019 року на підставі договору купівлі-продажу стали власниками будівель та споруд виробничої бази (раніше належної ПрАТ «Овочеве»), по Ѕ частці кожен, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 559,2 кв.м., розташованих на земельній ділянці, площею 21,17 га, право користування якою перейшло до них; звернувшись до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 21,17 га, відповідно до чинного законодавства, отримали відмову у зв`язку з наявністю не припиненого державного акту на право постійного користування землею, що був виданий ще в 1999 році (попередньому володільцю споруд) ДНДПКІ «Консервпромкомплекс». Зазначене і стало приводом для звернення з цим позовом до суду. В процесі розгляду справи представник позивачів подала заяву, якою позовні вимоги підтримала і просила розглянути справу без її присутності. Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи належно сповіщався, відзиву на позов не надсилав. Третя особа ГУ Держгеокадастру в Одеській області, пояснень суду не надсилали, їх представники участі у розгляді справи не приймали, про час та місце розгляду справи належно сповіщались. Третя особа ПрАТ «Овочеве», пояснень суду не надсилали, їх представники участі у розгляді справи не приймали, про час та місце розгляду справи належно сповіщались. Третя особа Великодолинська територіальна громада пояснень суду не надсилали, їх представники участі у розгляді справи не приймали, про час та місце розгляду справи належно сповіщались. рух справи 07 грудня 2020 року Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито цивільне провадження. 21 січня 2021 року судом першої інстанції залучено в якості третьої особи на стороні відповідача: Великодальницьку територіальну громаду. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке: обставини, які встановлені судом Позивачі [PERSON] і [PERSON] , згідно з копіями нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу 16.12.2019 р. придбали у ПрАТ «Овочеве» у власність будівлі та споруди виробничої бази, по Ѕ частці кожен, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 559,2 кв.м., що в цілому складаються з: літ. «А»-лабораторія, «Б»-вбиральня, «В»-овочесховище, «Г»-майстерня, «Д»-склад ядохімікатів, «Е»-ЛЄТ, «Т1-Т8»-теплиця, №1 цистерна, №2-5- огорожа, І-мостіння, що розташовані на земельній ділянці, площею 21,17га. Перехід права власності на об`єкт нерухомості 16.12.2019 р. належним чином зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10-12). 19.08.2020р. позивачі звернулися до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання їм дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їм, позивачам, земельної ділянки площею 21,17 га в оренду, строком на 7 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів), додавши до клопотання копії договорів купівлі-продажу будівель і споруд від 16.12.2019р. та інші документи. Наказом начальника ГУ Держгеокадастру в Одеській області № 15-14250113/13-20-СГ від 30.09.2020 р. у наданні дозволу позивачам відмовлено з тих підстав, що земля знаходиться в користуванні іншої особи. Наданою суду копією державного акту серії 1-ОД № 001070 від 05 серпня 1999р. право постійного користування землею, площею 21,17 га. на території Петродолинської сільської ради належить попередньому володільцю споруд ДНДПКІ «Консервпромкомплекс». Разом з тим, із листування ДНДПКІ «Консервпромкомплекс» з Петродолинською сільською радою та ПАТ «Овочеве» вбачається, що земельна ділянка площею 21,17 га на території Петродолинської сільської ради була надана в користування рішенням Ради Міністрів України № 411-р від 12.05.1969 ДНДПКІ «Консервпромкомплекс», до складу якого на той час входило Дослідне сільськогосподарське підприємство «Овочеве» на правах структурного підрозділу, і яке було її постійним користувачем. А вищезгаданий державний акту серії 1-ОД № 001070 від 05 серпня 1999р. був виданий взамін іншого акту, що видавався у грудні 1993 року для Дослідного сільськогосподарського підприємства «Овочеве». На підставі наказу регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області № 687 від 01.06.1998р. відбулася приватизація Дослідного сільськогосподарського підприємства «Овочеве» в самостійний об`єкт підприємництва шляхом акціонування в цілісний майновий комплекс ВАТ «Овочеве», розташоване у т. ч. на спірній земельній ділянці площею 21,17 га., передана на баланс ВАТ «Овочеве». Статтею 7 ЗК України в редакції 1992р. на той час передбачалось надання права постійного землекористування сільськогосподарським підприємствам і організаціям. Згідно зі ст. 30 ч. 3 ЗК України в редакції 1992р., (чинній на час приватизації і створення ВАТ «Овочеве») при передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд іншим підприємствам, установам і організаціям разом з цими об`єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди. А тому з виділенням у самостійний суб`єкт господарювання і з передачею з балансу ДНДПКІ «Консервпромкомплекс» на баланс новому підприємству - ВАТ «Овочеве» вищеперерахованих будівель і споруд в [ADDRESS] , загальною площею 559,2 кв.м. (складом: літ. «А»-лабораторія, «Б» - вбиральня, «В» овочесховище, «Г» майстерня, «Д»- склад ядохімікатів, «Е» -ЛЄТ, «Т1-Т8»-теплиці тощо) до нього ж перейшло право користування земельною ділянкою площею 21,17 га, на якій будівлі знаходились. Проте, як вбачається із копії наданого суду листування переоформлення спірної земельної ділянки у зв`язку з переходом її на баланс і в користування до ВАТ «Овочеве» від ДНДПКІ «Консервпромкомплекс», в порядку чинної на той час ст.23 ЗК України в редакції 1992р., здійснено не було, хоча й ДНДПКІ «Консервпромкомплекс» на переоформленні наполягало. Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.11.2004р. у справі № 6/314-04-8123 Петродолинську сільську раду було зобов`язано прийняти рішення про передачу в оренду ВАТ «Овочеве» земельну ділянку площею 21,17 га, на території Петродолинської сільської ради з метою належного оформлення землекористування, згідно з чинним ЗК України. Рішенням суду від 29.11.2004р. встановлено, що ВАТ «Овочеве» є правонаступником структурного підрозділу ДНДПКІ «Консервпромкомплекс» - Дослідного сільськогосподарського підприємства «Овочеве», що приватизація ВАТ «Овочеве» здійснювалась як приватизація цілісного майнового комплексу, з урахуванням користування земельною ділянкою площею 21,17 га. Суд також зазначив, що за пунктом 3 ст. 27 Закону «Про приватизацію державного майна» (чинного на той час Закону від 4 березня 1992 року № 2163-XII) власники приватизованих об`єктів мають пріоритетне право на довгострокову оренду займаних ними земельних ділянок і тому місцева рада зобов`язана була у місячний строк переоформити договір оренди на користування землею. Втім нездійснення переоформлення не позбавляло ВАТ «Овочеве» прав на вказану земельну ділянку, оскільки стаття 30 Земельного кодексу України (1992 року) в імперативній формі передбачала автоматичний перехід прав на земельну ділянку у разі передачі підприємствам, установам і організаціям будівель та споруд. Пунктом 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, який діяв з 01 січня 2002 року (момент набрання чинності названим Земельним кодексом України) до 22 вересня 2005 року, було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01 січня 2002 року, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити право постійного користування на право власності або право оренди. Проте Конституційний Суд України Рішенням N 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення. Звідси громадяни та юридичні особи, які до 01 січня 2002 року отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі. Згідно з витягом з ЄДРПОУ в 2017 році ПАТ «Овочеве» реорганізувалось в ПрАТ «Овочеве». У відповідності до ч. 1 ст. 104 ЦК України в процесі реорганізації всі права та обов`язки переходять до правонаступника юридичної особи. А тому право постійного користування земельною ділянкою площею 21,17 га разом з будівлями і спорудами від ПАТ «Овочеве» перейшло до ПрАТ «Овочеве», яке 16 грудня 2019 року на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, здійснило відчуження будівель і споруд на користь позивачів, у зв`язку з чим до них перейшло право користування вказаною земельною ділянкою. За приписами ст. 377 ч.1 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналогічні правила містяться і в ст. 120 ЗК України, за якою у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Пунктом «е» ч. 1 ст. 141 ЗК передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Щодо застосування приписів вищевказаних статей у відповідних редакціях Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювалася щодо єдності юридичної долі земельної ділянки та нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці, а також про те, що особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (див. постанови від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (пункт 8.17), від 5 грудня 2018 року у справі № 713/1817/16-ц (пункт 61), від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42), від 16.06.2020 року у справі № 689/26/17 (п.6.32)). У відповідності зі ст.152 ч.2, ч.3 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав…; д) застосування інших, передбачених законом, способів. За таких обставин, з огляду на встановлене, позивачі мають право вимагати усунення будь-яких порушень, які перешкоджають їм реалізувати свої права на землю, у тому числі шляхом припинення дії державного акту попереднього землекористувача. А тому позов підлягає задоволенню. При поданні позову позивачі сплатили судовий збір у повному обсязі, питання про розподіл судових витрат позивачі не ставлять, а тому відповідно до ст.141ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved