Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

03 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району, третя особа: Державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 липня 2014 року померла її сестра - [PERSON]. Після смерті сестри залишилося майно, яке складається з 1/6 частки земельної ділянки за адресою: Бородаївська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка залишилася померлій після смерті батька - [PERSON] та 1/3 частки земельної ділянки за адресою: Бородаївська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка залишилася померлій після смерті матері - [PERSON]. 02 лютого 2015 року вона звернулася до державної нотаріальної контори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус, розглянувши документи, та мотивуючи тією обставиною, що покійна [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на частки земельних ділянок, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. 21 жовтня 2002 року [PERSON] померла. Після смерті матері вона звернулася до державного нотаріуса Верхньодніпровського району та отримала свідоцтво про спадщину за законом від 25 липня 2012 року на 1/3 частку земельної ділянки, що знаходиться на території Бородаївської сільської ради. Крім неї, спадкоємцями були: її батько - [PERSON] та її сестра - [PERSON]. 23 серпня 2013 року помер її батько - [PERSON]. Після смерті батька вона звернулася до державного нотаріуса Верхньодніпровського району та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 жовтня 2014 року на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться на території Бородаївської сільської ради. Крім неї спадкоємицею визнали її сестру - [PERSON]. 25 липня 2014 року померла її сестра - [PERSON]. Таким чином, після смерті матері, яка першочергово була власницею земельної ділянки, площею 4,060 [PERSON], що розташована на території Бородаївської сільської ради, пай № 441 а ні батько, а ні сестра своїм правом на спадкування не скористалися та право власності на зазначену земельну ділянку не оформили. Згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.10.2014 року та від 02.12.2014 року вона є власником земельної ділянки - нерухомого майна, реєстраційний № 475765612210 на 1/6 та 1/3 частки відповідно, на підставі чого позивач просить визнати у порядку спадкування за законом за нею, [PERSON] право власності на 1/6 частки земельної ділянки за адресою: Бородаївська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221082200:01:039:0441, яка залишилася [PERSON] після смерті батька - [PERSON], померлого 23.08.2013 року та 1/3 частки земельної ділянки за адресою: Бородаївська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221082200:01:039:0441, яка залишилася [PERSON] після смерті матері - [PERSON], померлої 21.10.2002 року. В судове засідання позивач зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради (а.с.60). Третя особа: Державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради (а.с.16). Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії Державного акту на право приватної власності IV-ДП №088915, [PERSON] була власником земельної ділянки загальною площею 4,060 га, розташованої на території Бородаївської сільської ради; Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №415 (а.с.83). 22 жовтня 2002 року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №445958 виданим 22 жовтня 2002 року виконавчим комітетом Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 67). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із зазначеної земельної ділянки, та яку прийняли: позивачка донька померлої; [PERSON] чоловік померлої; донька померлої [PERSON], по 1/3 кожен, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримавши Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.75; 89-91). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Отже [PERSON] та [PERSON] набули право власності на зазначену земельну ділянку та оформили документи, що підтверджують це право, в порядку передбаченому чинним законодавством. Само по собі нездійснення державної реєстрації права власності не тягне за собою або припинення права власності, яке набуто в порядку спадкування, оскільки така підстава припинення права власності не передбачена діючим законодавством. 23 серпня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №531485 виданим 28 серпня 2013 року виконавчим комітетом Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 36). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із частки вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до Змісту спадкової справи №69/2014 до майна померлого [PERSON], спадщину прийняли доньки померлого: позивачка та [PERSON]. Позивачка в наступному отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.10.2014р., після померлого [PERSON] на 1/6 частку земельної ділянки (а.с.56). [PERSON], в свою чергу, Свідоцтва про право на спадщину не отримувала. 25 липня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №577219 виданим 28 липня 2014 року виконавчим комітетом Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 23). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема: із 1/6 частки вищевказаної земельної ділянки, яка прийнята [PERSON] після смерті батька - [PERSON], та 1/3 частки земельної ділянки, яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.07.2012р., після померлої матері - [PERSON] (а.с. 91). Відповідно до Змісту спадкової справи №548/2014 до майна померлої [PERSON], заяву про прийняття спадщини подала позивачка. Позивачка є рідною сестрою померлої [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження спадкодавця серії ІІ-КЕ №289894, виданим 06.09.1980 р. Калашниківською сільською радою Полтавського району Полтавської області (а.с.26) та копією Свідоцтва про народження позивачки серії І-КЕ №370225, виданим 22.03.1975 р. Мукачевською сільською радою Полтавського району Полтавської області (а.с.27) 02.02.2015 р. позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після померлої [PERSON] (а.с. 29). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2015 р., державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку в звязку з тим, що спадкодавцем за життя не оформила Свідоцтво про право на спадщину 1/6 частки вищевказаної земельної ділянки, після смерті батька - [PERSON], та не зареєструвала право власності на 1/3 частки земельної ділянки після померлої матері - [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261, 1262 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, а також те що, спадкодавець на день смерті прийняв спадщину та був власником часток земельної ділянки; позивач є спадкоємцем другої черги, прийняв спадщину, подав до нотаріальної контори відповідну заяву; наявність спадкоємців першої черги судом не встановлено, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обовязок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди). Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 387 (триста вісімдесят сім) грн. 95 коп. (а.с.1).

Outcome: approved