Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

04 жовтня 2019 року [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви представником позивача зазначено, що [PERSON] є бабою [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2017 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина. Позивач є опікуном над онуком на підставі рішення Бахмутської міської ради від 10 липня 2019 року за № 180. [PERSON] на утримання дитини матеріальної допомоги не надає та у подальшому відмовляється її взагалі надавати, хоча є здоровою, працездатною людиною і інших утриманців не має, при цьому, з огляду на що представник позивача звернулась до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 11 листопада 2019 року, у зв`язку з чим визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання, призначене на 10 годину 00 хвилин 11 листопада 2019 року, ухвалою суду відкладене на 08 годину 00 хвилин 02 грудня 2019 року, у зв`язку з неявкою відповідача. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином: у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Її представником [PERSON] до початку розгляду подано до суду заяву, у якій вона зазначила, що просить розглядати справу без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку) відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було роз`яснено їх права та обов`язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] у місті Артемівськ (нині - Бахмут) Донецької області, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у графі «Батьки» якого також зазначено, що батьками зазначеної особи є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2017 року, яке набрало законної сили 14 березня 2017 року, відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). В свою чергу, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2019 року, яке набрало законної сили 22 квітня 2019 року, позбавлено батьківських прав і мати дитини - [PERSON] - відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). Згідно рішення виконавчого комітету Бахмутської міської ради від 15 травня 2019 року за № 136 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 10). Рішенням Бахмутської міської ради від 10 липня 2019 року за № 180 позивача призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 СК України обставини, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи визнання позову відповідачем, суд погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів і вважає що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved