Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

03 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 2000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. На обгрунтування позовних вимог вказує про те, що 15 жовтня 2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюбу, від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. З липня 2018 року проживає з дитиною окремо від відповідача. Відповідач ухиляється від обовязку по утриманню малолітньої дитини, немає іншої сімї та утриманців, а тому зобовязаний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у визначений ухвалою суду пятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали відзиву на позов не подав, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заперечив. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується дослідженою судом копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 282861, виданого 12 жовтня 2017 року Локницькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує, що малолітній син знаходиться на матеріальному утриманні позивача (а.с.8), відповідач участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає, є працездатною особою. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоровя відповідача, наявність у нього інших утриманців, тощо), судом не встановлена. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки ні позивачем, ні відповідачем, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про розмір доходу відповідача, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на малолітню дитину у розмірі 2000,00 грн щомісячно. Вказаний розмір аліментів є справедливим та розумним. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено повністю, судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил, визначених ч. 6 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст. ст. 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 273, 279, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: approved