Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

03 лютого 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 29 липня 2016 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір кредитної лінії № СК-16/0080/16/121/99 про надання останній кредиту в сумі 10079,40 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 66 % річних, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 10079,40 грн., а відповідач [PERSON] зобов`язалася в строки, обумовлені кредитним договором та згідно графіка, повернути отримані кредитні кошти і своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку невиконання або неналежного виконання сплатити пеню в розмірі 1 % за кожний день прострочення. Відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого станом на 14 січня 2020 року за нею утворилась заборгованість по сплаті процентів за період з 07 червня 2017 року по 14 січня 2020 року в сумі 6473,33 грн. Крім того, вказує, що в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, остання має сплатити на користь позивача інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 27 серпня 2016 року по 30 листопада 2019 року в сумі 1223,23 грн., три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 27 серпня 2016 року по 14 січня 2020 року в сумі 311,59 грн. та три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 30 липня 2016 року по 14 січня 2020 року в сумі 1214,14 грн. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 14 січня 2020 року, а також витрати на листування у розмірі 31,00 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник Кредитної спілки «СуперКредит» в судове засідання не з`явився, надіслав заяву від 27 березня 2020 року, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, відзиву не подала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 липня 2016 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір кредитної лінії № СК-16/0080/16/121/99 про надання останній кредиту в сумі 10079,40 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 66 % річних, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 10079,40 грн., а відповідач [PERSON] зобов`язалася в строки, обумовлені кредитним договором та графіком платежів, повернути отримані кредитні кошти і своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом (а.с. 6-7). Відповідно до заяв відповідача від 29 липня 2016 року та платіжного доручення від 29 липня 2016 року № 5538 [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 10079,40 грн. (а.с. 8-11). Нарахування процентів за договором відповідно до п. 3.2 здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 66 % річних. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов`язався повністю повернути суму отриманого кредиту в передбачені строки, щомісячно погашаючи суму отриманого кредиту у вигляді мінімального платежу та розмір щомісячних процентів, зазначених у Графіку платежів, який погоджено сторонами у додатковому договорі № 1 до кредитного договору (а.с. 7). Строк дії договору - з 29 липня 2016 року по 29 липня 2019 року. Відповідно до умов договору, у разі порушення прострочення позичальником термінів платежів кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Так, за змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Також, судом встановлено, що в зв`язку з неналежним виконанням боржником умов укладеного договору, 14 березня 2017 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася в суд з позовом до боржника [PERSON] та поручителів про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. 26 липня 2017 року Білогірським районним судом Хмельницької області в цивільній справі № 669/280/17 ухвалено рішення, яким стягнуто із [PERSON] та поручителів на користь Кредитної спілки «СуперКредит» заборгованість за кредитним договором від 29 липня 2016 року № СК-16/0080/16/121/99 в сумі 9834,61 грн., з яких 3079,78 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту, 5222,62 грн. - сума несплачених процентів та 1532,21 грн. - нарахованої суми пені, а також 1600 грн. судових витрат, що підтверджується належним чином завіреною копією вказаного судового рішення (а.с. 28-29). З матеріалів справи № 669/280/17 вбачається, що Кредитна спілка «СуперКредит», звернувшись 14 березня 2017 року до суду з позовом до боржника - відповідача [PERSON] та поручителів про стягнення лише часткової заборгованості по сплаті тіла кредиту станом на 25 липня 2017 року в сумі 3079,78 грн., відсотків та пені на вказану суму, не вчинила дій, спрямованих на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, а відтак не змінила строк виконання зобов`язання шляхом пред`явлення відповідної вимоги, який закінчився лише 29 липня 2019 року. З метою досудового врегулювання 13 липня 2019 року Кредитною спілкою «СуперКредит» відповідачу [PERSON] направлялася вимога про необхідність сплати простроченої заборгованості за кредитом, яку їй було вручено особисто 19 липня 2019 року, що вбачається із рекомендованого поштового відправлення (а.с. 15/зворот/). Так, з розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору від 29 липня 2016 року № СК-16/0080/16/121/99, який надано позивачем до позовної заяви, слідує, що станом на 14 січня 2020 року сума заборгованості за [PERSON] по сплаті процентів за період з 07 червня 2017 року по 14 січня 2020 року складає 6473,33 грн. (а.с. 4). Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, позивачем нараховано інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 27 серпня 2016 року по 30 листопада 2019 року в сумі 1223,23 грн., три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 27 серпня 2016 року по 14 січня 2020 року в сумі 311,59 грн. та три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 30 липня 2016 року по 14 січня 2020 року в сумі 1214,14 грн. (а.с. 5). При цьому, суд погоджується з вищевказаними розрахунками, які надані позивачем та не спростовані відповідачем, а також відповідають вимогам обрахунку за ст. 625 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість зі сплати процентів за період з 07 червня 2017 року по 14 січня 2020 року в сумі 6473,33 грн., збитки, завдані інфляцією у зв`язку з несвоєчасним погашенням тіла кредиту за період з 27 серпня 2016 року по 30 листопада 2019 року в сумі 1223,23 грн., три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 27 серпня 2016 року по 14 січня 2020 року в сумі 311,59 грн. та три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 30 липня 2016 року по 14 січня 2020 року в сумі 1214,14 грн., а всього 9222,29 грн. Позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 31 грн., витрачених на листування, задоволенню не підлягає, так як відповідно до ст. 133 ЦПК України дані витрати не відноситься до судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial