overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

02.11.2009 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1992 року, однак з травня 2009 року відносини між ними погіршились, між ними виникали сварки та скандали та з цього часу із відповідачем сумісно не проживають, у зв'язку з чим, перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Крім того, позивачка зазначила, що в період шлюбу, у позивачки [INFO] народилась [PERSON], батьком якої є відповідач. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача, до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача та представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] 26.09.1992 року уклали шлюб, після чого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим в м. Одесі, Палацом укладення шлюбу, актовий запис № 382. З Свідоцтва про народження, виданого першим відділом РАЦС Малиновського РУЮ м. Одеси 19.02.2004 року вбачається, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 620. У судовому засіданні було встановлено, що позивачка на примирення категорично не згодна, перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам, та інтересам її дитини, які мають істотне значення, тому сім'я розпалася і шлюб має формальний характер. Крім того, за таких обставин, суд вважає, що вимоги щодо сплати аліментів на утримання дитини, також підлягають задоволенню Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При задоволенні позову, суд вважає за доцільне встановити місце проживання неповнолітньої [PERSON] разом із матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

02.11.2011 року року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 31.08.2014 року віна заборгував перед позивачем 14626,57 грн., з яких: 8755,88 грн. заборгованість за кредитом; 4013,04 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 684,96 грн. заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом,а також штрафи відповідно до п 8,6 договору : 500,00- штраф(фіксована частина) та 672,69 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач в с удове засідання не з*явився,хоча був повідомлений про нього належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

02.11.2013 року до суду із позовом звернулась [PERSON]. Вимоги позивача уточнені заявою від 23.01.2014 року, в якій позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, що розташована в [ADDRESS]. Представник позивача подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, а тому судом оголошено про заочний розгляд справи. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. [PERSON] видано ордер №373 від 20 січня 1989 року на підставі рішення виконкому Харківського районної ради народних депутатів м. Харків від 20 грудня 1989 року №940, згідно якого остання отримала право заняття 3-х кімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідач не є власником квартири, розташованої в [ADDRESS], але за даними довідки адресно-довідкового бюро від 12.12.2013 року, що міститься в матеріалах справи, зареєстрований в цій квартирі. Актом, складеним депутатами Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 27.11.2013 року підтверджено, що відповідач не проживає в зазначеній квартирі з 01.03.2013 року, а тому, на підставі ст. ст. 71,72 ЖК України відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

02.11.2015 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому зазначила, що 16 червня 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1022. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просила шлюб розірвати та відновити дошлюбне прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити без участі сторін. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 16 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області за актовим записом №1022 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню з відновленням дошлюбного прізвища позивача з «[PERSON]» на «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

02.11.2015 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4частини заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO],оскільки навчається на денному відділенні Індустріального коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на бюджетній основі навчання, термін закінчення навчання 30.06.2016 р.. Вказує, що відповідач як батько, матеріальної допомоги на навчання не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації по [ADDRESS], З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Згідно ст.76 ЦПК України, суд прийшов до висновку що відповідач не з'явився до суду без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.ст. 182, 198-200 Сімейного Кодексу України - право на стягнення аліментів від батька, який проживає окремо, має дитина, яка продовжує навчання, При встановленні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини, можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів встановлюється в твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку. Судом встановлено, свідоцтвом про народження - а.с.2, свідоцтвом про одруження - а.с.3, довідкою з місця навчання - а.с. 5, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. При задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави. На підставі ст.182,198-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

02.11.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом одного року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Гуменюк» (а.с.10). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.16). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

02.11.2015 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що 06 липня 2005 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, спадкоємцем по закону якої є він [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що мати перед смертю поїхала до дочки в Росію, там померла і похована. Його сестра [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті їх матері [PERSON] Вдома він доглядав за майном матері, розпорядився ним протягом шести місяців після відкриття спадщини, тобто вступив у фактичне управління спадщиною і вважав, що його дії прирівнюються до подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 17.11.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 06 липня 2005 року померла [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.9), спадкоємцем по закону якої є її син [PERSON] (а.с.13), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

02.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачкою існує формально, оскільки вони з квітня 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 березня 2007 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №84. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з квітня 2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

02.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, який зареєстрований 24 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 108. Позивач у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у газеті «Волинь-нова» від 29.12.2015 року, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подала, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 24.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 028142 від 24.10.2007 року (а.с. 3). Від шлюбу в сторін народилася донька Владислава, [INFO] (а.с.6). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

02.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до закінчення нею навчання. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є її батьком.В даний час вона повнолітня, продовжує навчання в Уманському гуманітарно-педагогічному коледжі імені Т.Г. Шевченка, строк навчання по 30.06.2017 року. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійний дохід. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій змінила свої позовні вимоги з 1/4 частини усіх видів доходу на 1/6 частину, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 , 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

02.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її доньки [PERSON], [INFO].В даний час донька повнолітня, продовжує навчання в Індустріальному коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», строк навчання по 30.06.2016 року. Добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач [PERSON] не надає, тому позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], - а.с.2. Донька вже повнолітня, однак продовжує навчання в Індустріальному коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», - а.с.5. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, до закінчення нею навчання - по 30.06.2016 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, починаючи з 02.11.2015 року. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 ч.4, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved