Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

04.05.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує на те, що стосунки з відповідачем не склались в звязку з постійними сімейними сварками, конфліктами, грубою та цинічною поведінкою відповідача по відношенню до неї, частим зловживанням алкогольними напоями. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку Соломію, [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Просить позов задовольнити та розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи до суду не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не зявився, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст.109\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 29.09.2007 р. сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №180546 від 29.09.2007 р., зареєстрованим Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку Соломію, [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження (а.с.8,9). Ухвалою суду від 31.07.2018 сторонам було надано строку на примирення протягом трьох місяців, однак після його закінчення позивач повідомила, що примирення є неможливим та просить позов задовольнити. Як видно з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, взаємна повага та любов відсутні. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, визнання позову відповідачем,суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved