Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

03 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням двокімнатною квартирою, загальною площею 48,4 кв.м., в тому числі житловою площею 28,5 кв.м, розташованою за адресою : [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживають в Італії. Більше п`яти років відповідачі не проживають за вказаною адресою, не сплачують комунальні послуги. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідачів у квартирі порушує право власності позивача та утворює перешкоди у користуванні власністю, що полягає, зокрема, у сплаті зайвих комунальних платежів. Посилаючись на ст. 405 ЦК України, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі позивача. Позивач в письмовій заяві підтримав позов в повному обсязі, просить розглянути справу за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином шляхом розміщення оголошення в друкованому засобі масової інформації, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. \~\~Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. \~\~В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу 2/3 частин квартири від 01.02.2013 року, договору про поділ нерухомого майна (квартири) , що є спільною власністю від 30.01.2013 року витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10-17). За вказаною адресою також зареєстровані [PERSON] , [INFO] (онук), [PERSON] , [INFO] (донька), що підтверджується копією довідки про склад сім`ї (а.с.18). Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім`ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.\~\~ Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідачі у квартирі не проживають, витрат по утриманню житла не несуть, а позивач несе зайві комунальні витрати. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідачів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням двокімнатною квартирою, загальною площею 48,4 кв.м., в тому числі житловою площею 28,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved