Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

02 липня 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № VIH0GK02021362 від 15 травня 2007 року, мотивуючи зазначені вимоги тим, що позивач зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 72\~000,00 доларів США на термін до 13 травня 2027 року та остання зобовязалась повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору, станом на 22 травня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 153\~573,64 доларів США, з яких: 20\~362,23 доларів США. - заборгованість за кредитом, 2,51 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 125\~884,35 доларів США заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 12,09 доларів США - штраф (фіксована частина), 7\~312,45 доларів США - штраф (процентна складова). З огляду на вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 153\~573,64 доларів США, що відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 22 травня 2015 року еквівалентно 3174367 грн. 12 коп. за кредитним договором № VIH0GK02021362 від 15 травня 2007 року. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена через оголошення в пресі, а саме: газета «Урядовий курєр» від 25 липня 2015 року № 134 (5508). За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд, розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № VIH0GK02021362 від 15 травня 2007 року, позивач зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 72\~000,00 доларів США на термін до 13 травня 2027 року та остання зобовязалась повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 9-11). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). Станом на 22 травня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, щодо суми кредиту становить 20\~362,23 доларів США - заборгованість за кредитом, 2,51 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно п. 1.5.3 додаткової угоди № 1 до кредитного договору № VIH0GK020221362 від 15 липня 2007 року сторони дійшли згоди про те, що згідно зі ст.ст. 216, 651 ЦК України у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених в графіку погашення кредиту понад 30 днів, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-ий день), позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,04% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. Разом з тим, частиною 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові №6-100цс14 від 03 вересня 2014 року, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи те, що сума нарахованої позивачем пені за несвоєчасне погашення заборгованості значно перевищує розмір збитків та відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, про зменшення суми пені з 125 884 дол. США 35 центів до 20 362 дол. США 23 центів., яка відповідає розміру заборгованості за кредитним договором, відповідно до розрахунку наданого позивачем. Пунктом 5.4. кредитного договору встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, у звязку із чим банк змушений буде звернутись до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. У звязку із чим станом на 22 травня 2015 року відповідачу нараховано штраф за порушення строків повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом, а саме: 12,09 дол. США штраф (фіксована складова) та 7 312,45 дол. США штраф (процентна складова). З огляду на те, що судом, в порядку статті 551 ЦК України, було зменшено розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості, то відповідно, підлягає зменшенню штраф (процентна складова) з 7 312,45 дол. США до 2 036,35 дол. США. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № VIH0GK020221362 від 15 липня 2007 року в розмірі 42 775,41 дол. США, що відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 22 травня 2015 року еквівалентно 884 167 грн. 75 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: partial