overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи, з урахуванням уточнень, що вони з відповідачем 14 вересня 2011 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей сина: [PERSON], [INFO], та дочку: [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, задовольнивши заявлені позовні вимоги (а.с. 17). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей (а.с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 14 вересня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7), та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8), які зареєстровані з матір*ю у м. Костянтинівка Донецької області по пл. Побєди, 19/37, що підтверджується довідкою КП «СЄЗ № 3» № 767 від 03 березня 2017 року (а.с. 9). Як вбачається з довідки УСЗН Костянтинівської міської ради № 430 (а.с.10) [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини; державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім*ям; державної соціальної допомоги дітям-інвалідам. Відповідач працездатний, не має інших аліментних зобовязань, на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в порядку ст.ст.181, 182 СК України у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобовязань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час він проживає з іншою жінкою. Сімя існує формально і вже не збережеться. На примирення не згідна. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась. Від неї надійшла заява, відповідно до якої просить слухати справу у її відсутності, шлюб розірвати. Після його розірвання залишити їй прізвище «Тахтомишева». Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий Курєр» № 81 (5950) від 29.04.2017. З врахуванням положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін по наявних у справі доказах та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02.07.2010 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 111567 від 27.08.2010. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем (а.с. 7, 8). Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій суду заяві позивач заявила, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка, тому, після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити Тахтомишева. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

03 березня 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, в обґрунтування якого вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя дітей не має. Позивач посилається на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем з серпня 2016 року, через різні погляди на життя, позивач просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON]не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. В своїй позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала заяву у якій позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кирилюк». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2015 року [PERSON] та Кирилюк (прізвище до шлюбу Посікера) [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2447 (а.с.6 ). Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. Вживані судом заходи по примиренню подружжя позитивних результатів не дали. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. За таких обставин суд вважає, що шлюб слід розірвати. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «Кирилюк», оскільки вона не виявила бажання його змінити. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок. На підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

03 березня 2017 року до суду надійшла заява лікаря - психіатра КЗ СОР «Першої обласної спецлікарні м. Ромни» Подрєз Сергія Миколайовича, заінтересована особа: [PERSON], про необхідність госпіталізації в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] до психіатричного закладу без його згоди, у зв'язку із наявністю у нього ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок якого він обумовлює небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду здоров'ю хворого, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Необхідність примусової госпіталізації підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» Подрєз С.М. заяву підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що [PERSON] згідно рішення Роменського міськрайонного суду від 25.02.2014 року визнаний недієздатним. Психічно хворіє з 1998 року, неодноразово лікувався в 1-й ОСЛ м. Ромни. Страждає хронічним психічним захворюванням «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». Був госпіталізований до 1 ОСЛ м. Ромни 02 березня 2017 року о 20 год. 20 хв. за направленням лікаря - психіатра в супроводі опікуна. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] пояснила, що виписаний був чотири дні тому, на час виписки був спокійний, але вже наступного дня почав безконтрольно приймати ліки, стан його погіршився, став збуджений, вночі не спав, від їжі відмовся, постійно лаявся, погрожував фізичною розправою. Просила задовольнити заяву лікаря - психіатра. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/1228 від 03.03.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає з'явитися в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно рішення Роменського міськрайонного суду від 25.02.2014 року [PERSON] визнаний недієздатним. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON]. виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», внаслідок чого виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу життю і здоров'ю оточуючим; ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. З таким висновком погоджується прокурор. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви. Суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до лікувального закладу в примусовому порядку згідно вимог ст.ст. 14, 16, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, та суттєву шкоду здоров'ю хворого, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

\~03 березня 2017 року заявник, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м.Полтави із заявою про встановлення факту \~родинних \~відносин. Посилалась на те, що \~ [PERSON], яка померла 31 травня 2016 року була її рідною тіткою. Документи, що підтверджують їхню родинність, а саме свідоцтво про народження тітки загублено. Відповідно до свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, копії паспорту до шлюбу її матері [PERSON], [INFO], уродженка: ст.. Кемь, Корейського району, Мурманської області значиться як [PERSON]. Тітка, [PERSON], [INFO], уродженка: ст.. Кемь, Корейського району, Мурманської області. Відповідно до свідоцтва про її народження, свідоцтва про одруження [PERSON] є її матірю. [PERSON] є рідною сестрою її матері, а відповідно її тіткою. На даний час виникла необхідність отримання свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті тітки, для цього необхідно встановити факт родинних відносин. Просила, встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON], яка померла 31 травня 2016 року, була рідною тіткою [PERSON]. \~ У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа Шляхівська сільська рада Кегичівського району Харківської області в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Факт, який просить встановити заявник, \~необхідний їй для прийняття спадщини, а тому \~встановлення факту родинних стосунків між нею та [PERSON]\~має для заявника \~юридичні наслідки та\~\~\~може бути встановлений судом. Заслухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення заяви. Установлено, що \~31 травня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). [PERSON] у встановлені терміни звернулась до приватного нотаріуса Кегичівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Харківській області з приводу оформлення спадкового майна після смерті тітки [PERSON], листом від 15.02.2017 року № 61/02-14 повідомлено про те, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 31.05.2016 року [PERSON], тому що не підтверджено факт родинних відносин з померлою як з рідною тіткою. Оскільки \~\~в іншому порядку заявник не може встановити вказаний факт, він\~ підлягає встановленню у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

03 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Гідропаркова, 9/172. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 02.03.2017р. о 23 год. 09 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 02.03.2017р. о 23 год. 09 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора неадекватна, негативістична. Іспитує слухові обмани сприйняття коментую чого та імперативного характеру. Контакт малопродуктивний, відповіді на запитання не в попад, прислуховується. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

03 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Електрична, 36. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.03.2017 р. о 06 год. 25 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 03.03.2017 р. о 06 год. 25 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора суєтна, підозріла. Іспитує слухові та зримі галюцинації. Дезорієнтована у календарному часі. На запитання відповідає не завжди в плані заданого. Довгий час зловживала алкоголем. Раннє лікувалась в наркодиспансері (2016 р.). [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, психотичний розлад переважно галюцинаторний. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

03 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Підгорна, 5/10. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 02.03.2017р. о 23 год. 05 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 02.03.2017р. о 23 год. 05 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КП КЗ „ДКПЛ ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий багатомовний, рухливий. Звучать ідеї переоцінки власної особистості. Агресивний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз БАР, поточний маніакальний епізод з психотичними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

03 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Донецька обл., м. Єнаково, пос. Корсунь, вул. Інтернаціональна, 2. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 02.03.2017р. о 23 год. 20 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 02.03.2017р. о 23 год. 20 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за заявою брата. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний, напружений, не спить, відмовляється від їжі, висловлює маячні ідеї. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved