Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

02 грудня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради за участю третьої особи: ККП Маріупольської міської ради «Керуюча компанія Східна», в якій просила суд встановити факт родинного зв`язку між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Лівобережну районну адміністрацію Маріупольської міської ради укласти окремий договір найму житлового приміщення з нею, [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року у справі було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. У подальшому, до початку розгляду справи по суті, 06 квітня 2020 року, 26 травня 2020 року та 23 липня 2020 року позивачем [PERSON] до суду подавались уточнення позовних вимог. 23 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненими позовними вимогами в кінцевій редакції до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, [PERSON] , треті особи: ККП Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Східна», [PERSON] , в яких просила суд встановити факт родинного зв`язку між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме факт того, що вони є двоюрідними сестрами; встановити факт, що [PERSON] є членом родини основного наймача - [PERSON] , та зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради змінити договір найму житлового приміщення та визнати її, [PERSON] наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення у квартирі [ADDRESS] замість попереднього наймача - [PERSON] . В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач [PERSON] посилалась на те, що вона з 27 жовтня 2015 року зі згоди основного наймача, [PERSON] , зареєстрована у квартирі [ADDRESS] як член родини наймача. В спірній квартирі вона мешкає постійно, по теперішній час. [PERSON] є основним наймачем зазначеної квартири на підставі ордеру № 000914 від 04 жовтня 1985 року та Типового договору найму житла, виданого орендним підприємством «Азовжитлосервіс». [PERSON] приходиться їй двоюрідною сестрою, тобто їхні матері - [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. У зв`язку з подіями 2014 року [PERSON] виїхала до Російської Федерації. Вона постійно проживає у спірній квартирі та несе витрати з її утримання, сплачує комунальні послуги, а також здійснює ремонт житла після обстрілу мікрорайону «Східний» у 2015 році. У зв`язку з тим, що [PERSON] вже тривалий час не проживає у спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, а все сплачується виключно нею, вона звернулася з заявою про переоформлення на неї особового рахунку на квартиру [ADDRESS] до Департаменту адміністративних послуг відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Маріупольської міської ради. Але працівником Департаменту при розгляді наданих нею документів було встановлено, що прізвище батька сестер [PERSON] та [PERSON] відрізняється від їх прізвищ у документах, які були видані державними органами пізніше. Тобто прізвища батька [PERSON] та рідної сестри її матері - [PERSON] вказані вірно. Проте прізвище її матері при видачі свідоцтва про народження вказане невірно - [PERSON] . Проте інші наявні документи беззаперечно свідчать про те, що її мати, [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] - [PERSON] , 1925 року народження, є рідними сестрами, відповідно вони з [PERSON] - двоюрідними сестрами, та дають підстави для задоволення її заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить реалізація її права на оформлення з нею договору найму спірної квартири. 31 серпня 2020 року та 10 грудня 2020 року від представника відповідача Виконавчого комітету Маріупольської міської ради на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого уповноважений представник Виконкому Маріупольської міської ради вирішення справи покладав на розсуд суду із посиланням на те, що ст. 106 ЖК України чітко регламентує випадки зміни наймача за раніше укладеним договором найму житлового приміщення, а саме: у разі смерті наймача, втрати права наймача на житлове приміщення, за згодою усіх повнолітніх членів сім`ї наймача. Не дивлячись на те, що позивач обґрунтовує позовні вимоги не проживанням [PERSON] за місцем реєстрації, вона не зверталася про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, що могло б слугувати однією з підстав зміни договору найму житла. Іншою ж підставою зміни договору найму житлового приміщення є отримання згоди всіх повнолітніх членів сім`ї наймача. Проте згоди квартиронаймача [PERSON] не отримано, що може свідчити про порушення її прав. Крім того у первісному відзиві зазначено, що позивач передчасно звернулася до суду з позовними вимогами в частині зобов`язання Виконкому Маріупольської міської ради змінити договір найму квартири [ADDRESS] , оскільки у відповіді їй були надані роз`яснення щодо усунення перешкод в частині підтвердження родинних зв`язків та можливості переподання відповідної заяви про переоформлення договору найму житлового приміщення. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Вєровська В.В. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, які просили задовольнити, та надали пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві в кінцевій редакції. Представник відповідача - Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, яким на адресу суду було надіслано відзив на позовну заяву із зазначенням клопотання про розгляд справи без представника Виконкому Маріупольської міської ради. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, від якої на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи - ККП Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Східна» до суду також не з`явився, надіславши на адресу суду заяву за підписом директора, про розгляд справи за їх відсутності, вирішення справи покладали на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій, зокрема, повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позовна заява частково підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного. Згідно з копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , повторно виданого 19 вересня 2019 року після поновлення актового запису Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] . В графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON] , та мати - [PERSON] , актовий запис № 2444. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , повторно виданого 19 вересня 2019 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції, 03 квітня 1957 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 455, після чого дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 19 вересня 2019 року після поновлення актового запису Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] . В графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON] , та мати - [PERSON] , актовий запис № 931. Як вбачається з відповіді Державного архіву Вінницької області від 13 листопада 2019 року за вих. № 07-2966/7, у книзі актових записів про народження громадян по с. Якушинці Вінницького району Вінницької області за 1925 рік актового запису про народження [PERSON] не виявлено. Згідно з копією свідоцтва про смерть, повторно виданого Міським ЗАГСом м. Жданова Сталінської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 86. Проте згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26 лютого 1952 року, виданого Іллічівським Відділом ЗАГС міста Жданова Сталінської області, 26 лютого 1952 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 274, після чого дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України від 19 вересня 2019 року, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] , та мати - [PERSON] , актовий запис № 831 від 23 липня 1956 року. 24 серпня 1983 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис № 2914 Міським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, після чого дружині присвоєно прізвище - [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб від 19 вересня 2019 року. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 98. Зокрема, факт перебування у родинних відносинах, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними сестрами, був підтверджений у судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Як вбачається зі змісту позовної заяви, встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] , позивачці необхідно для реалізації її права на оформлення на своє ім`я договору найму спірної квартири. Зазначені докази у своїй сукупності не викликають сумнівів щодо достовірності викладених позивачем [PERSON] обставин та дають змогу свідчити про те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є двоюрідними сестрами. Вирішуючи позовні вимоги про встановлення факту, що [PERSON] є членом сім`ї основного наймача спірної квартири [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Крім шлюбу, кровного споріднення та усиновлення, сім`я може бути створена і на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як пояснює стаття 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно копії особового рахунку № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрована у даній квартирі з 27 жовтня 2015 року, як сестра квартиронаймача. Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] у 2014 році виїхала з міста Маріуполя до Російської Федерації, а [PERSON] з її згоди була зареєстрована у спірній квартирі з жовтня 2015 року, з цього часу й проживає у даній квартирі та самостійно сплачує комунальні послуги. Зокрема, у судовому засіданні позивач [PERSON] не заперечувала той факт, що з [PERSON] разом вона не проживала та не вела спільне господарство. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення факту, що [PERSON] є членом сім`ї основного наймача спірної квартири [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки вони не проживали разом, не вели спільне господарство, а [PERSON] вселилася до спірної квартири лише після виїзду [PERSON] до Російської Федерації. Водночас, в позовній заяві позивач [PERSON] просила зобов`язати Виконавчий комітет Маріупольської міської ради змінити договір найму житлового приміщення та визнати її, [PERSON] наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення у квартирі [ADDRESS] замість попереднього наймача - [PERSON] . Так, з ордеру № 000914, виданого на підставі рішення виконкому Жданівської міської Ради народних депутатів № 400 від 23 жовтня 1985 року, вбачається, що [PERSON] було виділено у користування двокімнатну квартиру [ADDRESS] на родину з трьох осіб, у тому числі чоловіка - [PERSON] та сина - [PERSON] . Згідно акту про фактичне проживання № 633 від 10 грудня 2018 року, у квартирі [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] , 1958 року народження, разом з племінником - [PERSON] , 1976 року народження. Як вбачається з довідки про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб від 03 липня 2019 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг, у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації 03 липня 2019 року. 28 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради з заявою про визнання основним наймачем квартири [ADDRESS] житловою площею 27, 3 кв.м. у зв`язку з вибуттям [PERSON] на постійне місце мешкання до Російської Федерації. Згідно ст. 47 Конституції України - кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом статті 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Необхідними умовами для вселення в жиле приміщення інших осіб є дотримання порядку вселення та правил реєстрації, разом з тим, відсутність доказів про їх дотримання та письмової згоди хоча б одного з користувачів не узгоджуються із вимогами статей 64,65 ЖК України. Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. У частині 1 статті 106 ЖК України зазначено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 липня 2012 року (справа № 6-60цс12) у осіб, які вселились до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача. Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які поживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У разі вселення особи до житлового приміщення за договором піднайму, вона не набуває самостійного права користування жилим приміщенням, якщо не буде встановлено, що ця особа вселилась як член сім`ї наймача. При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] не проживала разом з основним наймачем [PERSON] , вони не вели спільне господарство, тому [PERSON] не може бути визнана членом сім`ї наймача. Крім того, відсутня письмова згода на вселення позивача у спірну квартиру як основного наймача [PERSON] , яка не втратила права на спірне житлове приміщення, так і повнолітніх членів її сім`ї. Водночас, [PERSON] з жовтня 2015 року постійно проживає в спірній квартирі та несе витрати з її утримання та оплати комунальних послуг, що також було підтверджено у судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, з відповіді Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 23 червня 2020 року вбачається, що [PERSON] було повернуто пакет документів щодо надання адміністративних послуг «Надання дозволу на переоформлення договору найму жилих приміщень в будинку державного і громадського житлового фонду». В процесі підготовки наданого пакету документів до розгляду на засіданні виконкому Маріупольської міської ради було встановлено, що у неповному обсязі надані документи, які підтверджують родинні зв`язки між [PERSON] та квартиронаймачем [PERSON] , що порушує вимоги ст. ст. 103, 106 Житлового Кодексу України. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про зміну договору найму житлового приміщення у спірній квартирі та визнання її основним наймачем, передчасними, оскільки у разі підтвердження родинного зв`язку з наймачем [PERSON] , можуть бути вирішені у позасудовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial