Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

02 липня 2020 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2011 року по 01 лютого 2019 року. Від даного шлюбу мають спільних дітей: сина [PERSON] , 2010 року народження та дочку [PERSON] . 2013 року народження. Дочка має проблеми зі здоров`ям і перебуває на «Д» обліку в амбулаторії. Відповідач, [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має задовільний стан здоров`я є працездатним та має офіційний дохід. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітків (доходу) щомісяця з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.15). У встановлений судом строк, відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.19). Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2011 року по 01 лютого 2019 року, що підтверджується копією рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.8,9). Дочка [PERSON] стоїть на «Д» обліку в амбулаторії м.Миргород, потребує постійного нагляду та медикаментозного лікування (а.с.11). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Так, частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, отримує регулярний дохід та має можливість надавати утримання неповнолітнім дітям в частці від доходу. Проаналізувавши та дослідивши в судовому засіданні зібрані докази в їх сукупності, враховуючи, стан здоров`я дітей, а також, що відповідачем не надано доказів на підтвердження стану свого здоров`я, матеріального становища, наявності інших утриманців чи інших обставин, які б перешкоджали йому в повній мірі виконувати передбачений нормами закону обов`язок утримувати своїх дітей, малолітні дитини сторін проживають разом зі своєю матір`ю, позивачем по справі та перебувають на її утриманні, відповідач не приймає постійної участі в матеріальному забезпеченні дітей, є особою працездатного віку та отримує регулярний дохід, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов [PERSON] підлягає до часткового задоволенню, а саме, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 липня 2020 року. На переконання суду, аліменти в такому розмірі забезпечать належні умови життя, які необхідні для розвитку дітей. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 560 грн. 00 коп.

Outcome: partial