Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

02.08.2017 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі Управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальний лікувально-профілактичний заклад Чернігівська обласна лікарня - про стягнення з [PERSON] витрат, понесених на лікування особи, потерпілої від злочину. В обгрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що 01.04.2017 року відповідач заподіяв [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого потерпілий у період з 02.04.2017 року по 21.04.2017 року перебував на лікуванні в КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня, а на його лікування було витрачено бюджетні кошти, в розмірі 9775 грн. 50 коп. Таким чином прокурор, посилаючись на ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України Про прокуратуру, ст.45 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, просив стягнути з відповідача на користь обласного бюджету витрати, понесені на лікування [PERSON] 12.09.2017 року прокурор в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Управління охорони здоров»я Чернігівської ОДА в судове засідання не з»явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні спору представник позивача просив врахувати факти і обставини, викладені в письмових поясненнях на позов. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня, в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник, не оспорюючи факту вчинення відповідачем злочину та перебування потерпілого на лікуванні в КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня, в судовому засіданні позов визнали частково, зазначивши, що розрахунок витрат на лікування потерпілого зроблено некоректно, оскільки до нього включено видатки, які за своєю сутністю не можуть бути віднесеними до витрат на лікування [PERSON] Зокрема, це заробітна плата персоналу, нарахування якої здійснюється щомісячно, незалежно від перебування певної особи на лікуванні; нарахування на оплату праці; видатки на відрядження; виплата пенсій і допомог; оплата послуг (призначення і види яких не конкретизовані); оплата теплопостачання за період, коли опалювальний сезон вже скінчився; інші поточні видатки (види яких не конкретизовано); оплата матеріалів, предметів та інвентаря. Крім того, відповідач та його представник пояснили, що упродовж всього часу перебування потерпілого на лікуванні, [PERSON] особисто придбавав медичні препарати та розходні матеріали для [PERSON], а також надавав грошові кошти родичам потерпілого для покриття витрат на лікування, і вказані кошти були витрачені за цільовим призначенням, що підтверджується фінансовими документами, наявними у відповідача. Таким чином, розмір витрат медичного закладу на придбання медикаментів та перевязувальних матеріалів, який відображено у довідці КЛПЗ ЧОЛ, викликає обгрунтовані сумніви. 12.09.2017 року в судовому засіданні було оголошено перерву, з метою виклику в судове засідання головного бухгалтера КЛПЗ ЧОЛ для розяснення змісту довідки про понесені лікувальним закладом витрати та методики розрахунків цих витрат, а також з метою надання прокурору можливості уточнити заявлені вимоги, в частині вирішення питання про стягнення з відповідача судового збору. Крім того, 13.09.2017 року судом на адресу КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня було направлено повідомлення про те, що лікувальний заклад, у відповідності до ст.34 ЦПК України, має право вступити до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача (прокурора), предявивши позов до [PERSON] Вказане повідомлення було отримано третьою особою 15.09.2017 року, однак КЛПЗ ЧОЛ своє право на предявлення позову до [PERSON] не реалізувало та відповіді на звернення суду не надіслало. 26.09.2017 року судом було заслухано пояснення головного бухгалтера КЛПЗ ЧОЛ щодо методики розрахунку витрат на лікування [PERSON], а також частково задоволено клопотання прокурора і оголошено перерву в судовому засіданні, з метою вирішення питання про залучення КЛПЗ ЧОЛ до участі у справі на стороні позивача в якості третьої особи, котра заявляє самостійні вимоги на предмет спору. 19.10.2017 року прокурор в судовому засіданні, в інтересах держави та від імені третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня, надав суду позовну заяву від 18.10.2017 року, в якій, посилаючись на ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України Про прокуратуру, ст.ст.27, 31, 45 ЦПК України, просив допустити КЛПЗ ЧОЛ до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та стягнути з [PERSON] на користь КЛПЗ ЧОЛ витрати, понесені на лікування потерпілого [PERSON] У прийнятті вказаної позовної заяви прокурору було відмовлено з тих підстав, що за змістом ч.1 ст.34 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть лише особисто вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. В свою чергу, КЛПЗ ЧОЛ, отримавши повідомлення суду 15.09.2017 року, не скористалося своїм правом на звернення до суду з позовом до [PERSON], або із заявою до прокурора щодо представництва інтересів в цивільній справі. Крім того, прокурор не інформував лікувальний заклад про подання ним позовної заяви в інтересах лікарні, як третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.06.2017 року по справі № 743/767/17 [PERSON] було визнано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та засуджено до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 01.04.2017 року [PERSON] з необережності заподіяв [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. Вирок Ріпкинського районного суду від 08.06.2017 року, ухвалений щодо [PERSON] набрав чинності. При розгляді судом цивільної справи за позовом прокурора в інтересах Управління охорони здоров'я Чернігівської ОДА, відповідач не оспорював факту заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілому, ступеню їх тяжкості, причинно-наслідкового звязку між своїми діями та виникнення ушкоджень, а також своєї винності у скоєному. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. З довідки КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня вбачається, що витрати понесені медичним закладом на лікування потерпілого [PERSON] за період з 02.04.2017 року по 21.04.2017 року, складають 9775 грн. 50 коп. В судовому засіданні головний бухгалтер КЛПЗ ЧОЛ розяснила, що до загальної суми витрат на лікування потерпілого [PERSON], віднесено прямі та непрямі витрати лікувального закладу, у відповідності до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, затвердженого Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року. Розмір цих витрат визначається в залежності від складності лікування та кількості осіб, які у відповідний період часу перебувають на лікуванні. До суми коштів, витрачених на лікування не включаються видатки, понесені самим потерпілим на придбання медикаментів, перевязувальних матеріалів та інших медичних засобів. КЛПЗ ЧОЛ являється юридичною особою і має право самостійно звертатися до суду з позовом. За змістом письмових пояснень Управління охорони здоров'я Чернігівської ОДА, позивач не може ані підтримати заявлений позов, ані заперечувати проти нього, оскільки він не наділений правом щодо звернення до суду з метою відшкодування витрат закладів охорони здоровя на лікування осіб потерпілих від злочину, з огляду на наступне. Позивач є структурним підрозділом місцевого органу виконавчої влади, повноваження якого визначені в Положенні, затвердженому розпорядженням голови Чернігівської ОДА № 755 від 16.12.2016 року, а по відношенню до підпорядкованих комунальних закладів - рішенням Чернігівської обласної ради від 24.05.2007 року. Згідно вказаних нормативних документів, до повноважень УОЗ Чернігівської ОДА віднесено: 1) затвердження організаційної структури, штатного розкладу та кошторису підпорядкованих закладів і установ; 2) укладення та розірвання контрактів з керівниками, за дорученням обласної ради; 3) погодження Статутів комунальних закладів і установ, а також контроль за їх виконанням і дотриманням статутних вимог; 4) здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю; 5) затвердження виробничо-фінансових планів та контроль за їх виконанням. У відповідності до п.п.1.3-1.5 Статуту КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня, вказаний заклад є обєктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, від імені яких повноваження власника здійснює Чернігівська обласна рада. Відповідно до делегованих повноважень, лікарня перебуває у сфері управління Чернігівської ОДА. В той же час, контроль за ефективним використанням та збереженням майна лікарні здійснюється управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради. Крім того, п.1.6 Статуту КЛПЗ ЧОЛ передбачено, що лікарня є юридичною особою публічного права, яка може від свого імені набувати майнові та особисті немайнові права і нести відповідальність; бути позивачем, відповідачем та третьою особою в суді; має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби. Письмові пояснення начальника УОЗ Чернігівської ОДА підтверджуються Розпорядженням Чернігівської ОДА № 775 від 16.12.2016 року; Положенням про Управління охорони здоровя Чернігівської ОДА; рішенням 10 сесії 5 скликання Чернігівської обласної ради від 24.05.2007 року; Статутом КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня, затвердженим 23.12.2016 року. Вказані вище факти та обставини встановлено під час розгляду справи судом і вони підтверджені належними і допустимими засобами доказування. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги прокурора заявлено не в інтересах належного позивача. Приймаючи до уваги, що КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня не має статусу позивача в цивільній справі і не скористалася своїм правом предявити майнові вимоги до [PERSON] в порядку, визначеному ст.34 ЦПК України, в задоволенні позову необхідно відмовити. Судові витрати по справі відсутні.

Outcome: dismissed