Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

04 березня 2019 року позивач звернувся з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначив, що відповідач [PERSON] , від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини. Поведінка та спосіб життя відповідача негативно впливали на психічний стан малолітньої дитини, що загрожувало її життю та здоров`ю, а тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини. В ході судового розгляду позивач позов підтримав та направив заяву в якій зазначив, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважних причин протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , працездатний, не працює є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Відповідач від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляється, при цьому малолітня дитина перебуває на повному державному забезпеченні, що підтверджується документацією Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Б-Дністровської РДА від 19.11.2018 року ( а.с.20). Згідно письмових матеріалів справи видно, що відповідач фактично не займається вихованням та утриманням дитини. Відповідно до вищеназваних документів видно, що відповідач маючи постійне місце проживання та можливість працевлаштуватись, але фактично вихованням дитини не займається. Суд вважає, що ці обставини шкідливо впливають на дитину. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 17.12.2018 року, суд вважає, доцільно позбавити відповідача батьківських прав (а.с.4). Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд прийшов до висновку, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав, а тому відповідно до ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», суд вважає необхідним накласти заборону на відчуження майна та житла, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований належним чином відповідач. Відповідно до ст. 166 ч.3 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду. В ході судового розгляду було встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] ,є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини. Відповідно до ст.ст. 166 ч.3,182,184 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь установи та або опікуна аліменти в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. При поданні позову позивач не сплатив судовий збір, у зв`язку з тим, що звільнений від сплати судового збору, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681.60 грн. (840.80+840.80=1681.60) грн. в повному обсягу.

Outcome: approved