Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ 04.05.2016 року позивачі звернулися до суду з позов до\~ Красноокнянської районної ради в Одеській області, [PERSON], треті особи: Красноокнянська районна державна адміністрація Одеської області; Відділ Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області\~ про визнання незаконним та скасування державного акту, виданого 07.05.2002 року № І-ОД № 005426, зареєстрованого у Книзі записів державних акті № 104 Красноокнянською районною радою на право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства [PERSON] в межах, що накладається на земельну ділянку [PERSON] кадастровий номер 5123184900:01:002:0208, площею 2 га та про визнання незаконним та скасування державного акту, виданого 07.05.2002 року № І-ОД № 005426, зареєстрованого у книзі записів державних акті № 104 Красноокнянською районною радою на право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства [PERSON] в межах, що накладається на земельну ділянку [PERSON] кадастровий номер 5123184900:01:002:0207, площею 2 га.\~ 11.05.2016 року відкрито провадження по даній справі.\~ 09.06.2016 року провадження по справі зупинено у звязку з призначенням судової земельно-технічної експертизи. 16.08.2016 року у звязку з тим, що для забезпечення експерта додатковими матеріалами для проведення експертизи необхідно було здійснити перелік певних процесуальних дій, провадження у справі\~ відновлено. 18.08.2016 року прийнято\~ ухвалу про витребування доказів. 25.08.2016 року провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 12.01.2017 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України\~ матеріали цивільної справи №506/292/16-ц повернуті без виконання ухвала суду про призначення судової земельно-технічної експертизи, у звязку з ненадходженням в повному обсязі додаткових матеріалів, а саме: технічного звіту за результатами геодезичних вишукувань з визначення фактичної площі та меж земельних ділянок. 18.01.2017 року провадження у справі відновлено. 08.02.2017 року провадження по справі зупинено у звязку з призначенням судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено іншій експертній установі. 12.04.2017 року провадження у справі відновлено за клопотанням представника позивача у звязку з тим, що стороною позивача самостійно отримано висновок спеціаліста з питань, які поставлені на вирішення експерта. Ухвалою від 25.04.2017 року провадження у справі зупинено у звязку з призначенням судової земельно-технічної експертизу за клопотанням представника позивача, у звязку з тим, що відповідачі та представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області не погодилися з технічним висновком спеціаліста, наданого стороною позивача. 27.02.2018 року провадження у справі відновлено по виконанню\~ судової земельно-технічної експертизи. У ході розгляду справи відбулася заміна Красноокнянської районної ради в Одеській області на Окнянську районну раду в Одеській області, Красноокнянської районної державної адміністрація Одеської області на Окнянську районну державну адміністрацію Одеської області у звязку зі зміною назви. Ухвалою суду від 29.03.2018 року залучено до участі у справі правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділу Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області. Як вбачається з позовної заяви, позивачі обґрунтували свої вимоги тим, що на підставі державного акту від 11.12.2008 року серії ЯЖ № 318134, зареєстрованого у книзі реєстрації державних актів за № 010852600009 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер № 5123184900:01:002:0208 площею 2 га на території Федосіївської сільської ради. Крім того, [PERSON] на праві власності на підставі державного акту від 11.12.2008 року серії ЯЖ № 318133, зареєстрованого у книзі реєстрації державних актів за № 010852600009 [PERSON] належить земельна ділянка кадастровий номер № 5123184900:01:002:0207 площею 2 га та території Федосіївської сільської ради. Однак, 06.06.2013 року вони дізналися про порушення своїх прав, а саме: відділ держземагенства у Красноокнянському районі листом від 06.03.2013 року № 15-01-20/987 повідомив, що вищевказані земельні ділянки перебувають у межах земельної ділянки площею 49,5 га постійного землекористування [PERSON] (державний акт, виданий 07.05.2002 року № І-ОД № 005426, зареєстрований у Книзі записів державних акті № 104 на право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства). Позивачі вважають, що вказаний державний акт видано з порушенням законодавства, у звязку з чим він підлягає скасуванню у частині, що накладається на їхні земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на ст.ст. 92, 121 ЗК України (в редакції від 25.11.2001 року), згідно яких передбачено вичерпний перелік осіб, що можуть набувати право постійного землекористування, серед яких фізичні особи відсутні, крім того, передбачена можливість виділення одній особі для ведення особистого селянського господарства не більше 2 га, а не 49,5 га, як відведено відповідачу. У судовому засіданні 18.05.2016 року позивач [PERSON], який також є представником позивача [PERSON] (а.с.22 т.1) позов підтримав та просив задовольнити з наведених підстав. У судове засідання 03.04.2018 року не зявився, про поважність причини неявки суд не сповістив з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Позивач [PERSON], повідомлений належним чином, до суду не зявився, про поважність причини неявки суд не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Представник позивача [PERSON] [PERSON] (а.с.175 т.2) у судовому засіданні 25.04.2017 року, 03.04.2018 року позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з наведених підстав, додатково надавши письмові пояснення на обґрунтування позову (а.с. 17,18, 21-23 т.3). Представник відповідача - Окнянської районної ради в Одеській області у судовому засіданні 18.05.2016 року позов не визнав, надавши письмові заперечення (а.с.30 т.1), додатково зазначивши, що підставою для видачі державного акту відповідачу [PERSON] є рішення сесії ХХІІІ від 24.11.2000 року № 114-ХХІІІ, а тому посилання позивачів на Земельний кодекс України, який набрав чинності 01.01.2002 року є безпідставним. У судове засідання 03.04.2018 року не зявився, про поважність причини неявки суд не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, вважаючи його безпідставним, оскільки державний акт був отриманий ним відповідно до вимог закону, він постійно користується своєю земельною ділянкою, а позивачі отримали свої державні акти на право власності на землю набагато пізніше. Те що державні акти позивачів видані з порушенням його провини немає, а тому просив відмовити у позові у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні 03.04.2018 року позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим, додатково надавши письмові заперечення (а.с.221-223 т.2, а.с.51-53 т.3). Представник третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, повідомлений належним чином, до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, повідомлений належним чином, до суду не зявився, надав письмові пояснення (а.с.59-60 т.3). Суд не бере до уваги заяву про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що представник перебуває у відпустці, оскільки це не позбавляє можливості даний державний орган доручити представництво своїх інтересів іншому працівнику, а тому причини неявки є неповажною. Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані письмові докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається з наданих матеріалів, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер № 5123184900:01:002:0208 площею 2 га на території Федосіївської сільської ради на підставі державного акту від 11.12.2008 року серії ЯЖ № 318134, зареєстрованого у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010852600010 (а.с.15 т.1). Крім того, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер № 5123184900:01:002:0207 площею 2 га та території Федосіївської сільської ради на підставі державного акту від 11.12.2008 року серії ЯЖ № 318133, зареєстрованого у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010852600009 (а.с.16 т.1). Дані державні акти видані на підставі розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 07.05.2008 року № 179/А-2008. Окрім того, згідно державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД № 005426, виданого 07.05.2002 року [PERSON] надано у постійне користування земельна ділянка площею 49,50 га, яка розташована на території Федосіївської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.14 т.1). Даний державний акт виданий на підставі рішення Красноокнянської районної ради від 24.11.2000 року № 114-ХХІІІ «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства» (а.с.56-58 т.1). Як вбачається з висновку судової земельно-технічної експертизи № 17-1895/6126/6127 від 17.01.2018 року, земельні ділянки [PERSON] площею 2,00 га та [PERSON], площею 2,00 га повністю входять до складу земельної ділянки площею 21,89 га, наданої у постійне користування [PERSON], згідно державного акту серії І-ОД № 005426 від 07.05.2002 року (а.с.236-242 т.2). Позивачі ставлять питання про скасування державного акту на право постійного користування відповідача [PERSON] на підставі того, що Земельним кодексом України від 25.10.2001 року не передбачено надання громадянам земельної ділянки у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, а також не передбачено надання землі у розмірі 49,5 га. Разом з тим, з такою позицію не можна погодитися, виходячи з наступного. На момент прийняття рішення Красноокнянською районною радою від 24.11.2000 року № 114-ХХІІІ «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства», яке слугувало підставою для видачі спірного державного акту від 07.05.2002 року, земельні правовідносини регулювалися Земельним кодексом України від 18.12.1990 року. Відповідно до ч.1-5 ст. 51 ЗК України 1990 року (в редакції на момент прийняття спірного рішення) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства . У заяві зазначаються: бажані розмір і місце розташування ділянки, кількість членів селянського (фермерського) господарства, повідомляється про їх досвід роботи в сільському господарстві і наявність кваліфікації або спеціальної підготовки. Можливі також інші обґрунтування щодо виділення земельної ділянки. Заяву громадянина про передачу земельної ділянки у власність або надання в користування відповідна Рада народних депутатів розглядає у місячний строк і у разі згоди замовляє за рахунок Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств державній землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власниками землі або землекористувачами, районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами і органом архітектури. Рішення про передачу у власність або надання у користування земель громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства чи про відмову у передачі або наданні землі відповідні Ради народних депутатів приймають на найближчій сесії. Згідно ч.1 ст. 52 ЗК України 1990 року (в редакції на момент прийняття спірного рішення) для ведення селянського (фермерського) господарства можуть передаватися у приватну власність або надаватися у користування земельні ділянки, розмір яких не повинен перевищувати 50 гектарів сільськогосподарських угідь і 100 гектарів усіх земель. Відповідно до п.1 Розділу Х Земельного кодексу України від 25.10.2001 року рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Таким чином, доводи представника позивача, що оскільки державний акт виданий відповідачу 07.05.2002 року після вступу в дію ЗК України від 25.11.2001 року, то дана особа вже не мала права на такий розмір земельної ділянки та не міг самостійно набувати на неї ніяких прав, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, як вбачається з відповіді на звернення позивачів до Відділу Держземагенства у Красноокнянському районі Одеської області від 06.06.2013 року, що на час видачі державних актів [PERSON], [PERSON] не було відомо, що спірна земельна ділянка перебуває у користуванні іншої особи, так як на час видачі державного акту [PERSON] ця інформація не вносилася до автоматизованої системи державного земельного кадастру та кадастровий номер не визначався. (а.с.18 т.1) Разом з тим, відповідно до п.1, 2, 4, 5 Постанови КМУ від 12.01.1993 року № 15 «Про порядок ведення державного земельного кадастру» (в редакції станом на момент отримання відповідачем державного акту) державний земельний кадастр призначений для забезпечення Рад народних депутатів, заінтересованих підприємств, установ, організацій і громадян вірогідними і необхідними відомостями про природний, господарський стан та правовий режим земель з метою організації раціонального використання та охорони земель, регулювання земельних відносин, землеустрою, обгрунтування розмірів плати за землю. Державний земельний кадастр включає дані реєстрації права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, обліку кількості та якості земель, бонітування грунтів, зонування територій населених пунктів, економічної та грошової оцінки земель. Державний земельний кадастр ведеться Держкомземом, Комітетом по земельних ресурсах і земельній реформі Республіки Крим, управліннями земельних ресурсів обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, відділами земельних ресурсів районних державних адміністрацій, виконавчими комітетами сільських, селищних, міських Рад народних депутатів. Держкомзем забезпечує постійне вивчення потреби в земельно- кадастровій інформації. Ведення державного земельного кадастру забезпечується проведенням топографо-геодезичних, картографічних робіт, грунтових, геоботанічних, радіологічних, лісотипологічних, містобудівних та інших обстежень і розвідувань, реєстрацією права власності на землю, права користування землею і договорів на оренду землі, обліком кількості та якості земель, бонітуванням грунтів, зонуванням територій населених пунктів та економічною оцінкою земель. Оперативність і точність даних земельного кадастру забезпечується використанням аерокосмічних зйомок та застосуванням методів дистанційного зондування земної поверхні. Тобто обовязок внесення даних в державний земельний кадастр та постійного вивчення потреби в земельно-кадастровій інформації покладений безпосередньо на відповідні органи держави. Крім того, згідно п. 2 розділу VII Закону України «Про державний земельний кадастр» - земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до пункту 6\~рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених\~Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом, соціальну спрямованість економіки.\~[PERSON] України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону.\~Земельний кодекс України є одним із таких законів, норми якого встановлюють підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність або надання їх у користування. Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. У пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі № 29979/04 від 20.10.2011 року «Рисовський проти України» зазначено, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Таким чином, суд вважає,\~що є неприпустимим позбавлення відповідача його права користуватися земельною ділянкою лише з тієї підстави, що державним органом,\~що здійснює ведення ДЗК\~було допущено помилку,\~а саме: не внесені дані щодо земельної ділянки відповідача до автоматизованої системи ДЗК. Слід також звернути увагу, що відповідачем було отримано державний акт на постійне користування земельною ділянкою загальною площею 49,50 га у 2002 році, а [PERSON], [PERSON] було надано у власність земельні ділянки по 2,00 га кожному наприкінці 2008 року. Тобто [PERSON] набув право постійного користування землею набагато раніше ніж [PERSON], [PERSON] Разом з тим, [PERSON] також не може відповідати за рішення органу місцевого самоврядування, яке прийнятте відносно позивачів,\~а відтак, його не може бути позбавлено конституційного права, оскільки він добросовісно, відкрито та на законних підставах набув право користування на земельну ділянку. Суд не бере до уваги заяву сторони відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки це можливе лише за наявності порушення відповідачем прав позивача. Разом з тим, підчас розгляду справи встановлено протилежне, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог саме з підстав їх необґрунтованості. Відповідно до ч.1, ч.2 п.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed