Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

02.07.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Дніпровської міської ради (третя особа - Приватний нотаріус ДМНО Румянцева І.О.) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.07.2021р. позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні в підготовче засідання, а також витребувані матеріали спадкової справи (а.с. № 36). Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 та п.3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України проведено 21.10.2021р. (а.с. №93). На виконання ухвали судді Ткаченко Н.В. від 08.07.2021р. в частині витребування доказів 11.10.2021р. приватним нотаріусом суду направлено належним чином завірену копію спадкової справи № 30/2021, з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , звернулася лише позивачка, звернення за заявою від 16.06.2021р. (а.с. № 48, 49-86). В обґрунтування позовних вимог позивачка по тексту позову зазначила, що вона є громадянкою Російської Федерації. [INFO] у м. Санкт-Петербург (Російська Федерація) померла мати позивачки - [PERSON] . За життя мати 08.11.2008р. у м. Дніпрі (м. Дніпропетровська) склала заповіт на ім,я доньки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - 58/200 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,0499 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - 72/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,0516 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 16.06.2021р. позивачка звернулася до приватного нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Між тим, постановою приватного нотаріуса ДМНО Румянцевої І.О. від 18.06.2021р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Позивачка своєчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини через тривалі карантинні заходи і блокування пунктів пропуску у зв,язку з поширенням короновірусного інфекційного захворювання, оскільки вона є громадянкою Російської Федерації. Вона є спадкоємцю за заповітом, втім, звернулася з заявою про прийняття спадщини в пропуском строку. Оскільки позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, посилаючись на норми ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, просила визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Представником відповідача Дніпровської міської ради - Чудновським А.О.(діє на підставі довіреності від 24.12.2020р.- а.с. № 45) в порядку ст. 178 ЦПК України 12.08.2021р. подано відзив, по тексту якого представник відповідача зазначав, що, на його думку, відсутні поважні причини пропуску строку для подачі позивачкою заяви про прийняття спадщини (а.с. № 41-44). Представник позивачки - адвокат Чередниченко О.С. (діє на підставі довіреності від 16.06.2021р.- а.с. № 89) в наданій суду 17.11.2021р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визначивши додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці, розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. В цій заяві представник позивачки також зазначила, що [PERSON] не наполягає на стягненні з відповідача на її користь судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 908грн. (а.с.№100). Представник відповідача Дніпровської міської ради - Чудновський А.О.(діє на підставі довіреності від 24.12.2020р.- а.с. № 92) в наданій суду 17.11.2021р. заяві просив відмовити в задоволенні позовні вимоги з підстав, які зазначені по тексту відзиву та розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с.№102). Третя особа - приватний нотаріус ДМНО Румянцева І.О. в судове засідання 17.11.2021р. не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи є розписка (а.с. № 98). 10.11.2021р. до суду надійшла заява приватного нотаріуса ДМНО Румянцевої І.О., в якій остання просила розглядати справу без її участі та ухвалити рішення суду згідно вимог чинного законодавства (а.с. № 99). З урахуванням поданих до суду заяв представників позивачки та відповідача, заяви третьої особи, суд розглянув справу 17.11.2021р. за правилами ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку змісту заперечень стосовно позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази на підставі положень ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується копією паспорта, переклад нотаріально завірено (а.с. № 6-11). Матір,ю [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , уродженка Краснодарського краю, Російська Федерація, громадянка України (а.с.№12,15-16). Прізвище позивачка змінила після укладення шлюбу 20.06.1981р. (а.с. № 13). [INFO] у м. Санкт-Петербург (Російська Федерація) померла мати позивачки - [PERSON] (а.с. № 14). За життя, а саме 08.11.2008р. у м. Дніпрі (м. Дніпропетровська) [PERSON] склала заповіт на ім,я доньки [PERSON] (а.с. № 17-18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - 58/200 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,0499 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - 72/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 0,0516 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.№ 20-26). 16.06.2021р. позивачка звернулася до приватного нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Між тим, постановою приватного нотаріуса ДМНО Румянцевої І.О. від 18.06.2021р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с. № 19). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання їм заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Пояснюючи причини несвоєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини, позивачка зазначала, що із заявою про прийняття спадщини протягом встановлений 6-ти місяців вона звернутися не мала об,єктивної можливості через тривалі карантинні заходи і певні обмеження щодо перетину кордону між державами у зв,язку з поширенням короновірусного інфекційного захворювання, оскільки вона є громадянкою Російської Федерації, отже не могла приїхати до України та вчасно подати заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття цієї спадщини. Суд зазначає, що загальновідомим фактом, а отже таким, що не підлягає доказуванню (положення ч. 3 ст. 82 ЦПК України) є введення постановою Кабінету Міністрів з 12.03.2020р. на території України обмежень щодо перетину кордону для громадян інших країн у зв,язку із поширенням вірусної хвороби COVID-19. Отже, посилання представника відповідача на те, що у [PERSON] були відсутні поважні причини для подачі протягом шести місяців від 04.01.2020р. заяви про прийняття спадщини, суд відхиляє, як такі, що є безпідставними. Судом також перевірено, що інших спадкоємців у померлої немає, позивачка спадкує за заповітом (відповідні матеріали спадкової справи - а.с. № 49, 60, 75, 76, 77), звернення [PERSON] до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері з пропуском встановленого строку, не можна вважати недобросовісним користуванням з боку позивачки своїми правами чи будь якими намірами, які б були направлені на порушення чиїх інших прав та інтересів. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979р., ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. В постанові Верховного Суду від 17.10.2018р. у справі № 681/203/17-ц зазначено, що, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З огляду на те, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті матері, але у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори (приватного нотаріуса) заяви про прийняття спадщини, причини пропуску поважні, отже позовні вимоги є такими,що підлягають задоволенню, та позивачці суд вважає за можливе визначити додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору (або приватному нотаріусу) про прийняття спадщини після смерті матері терміном два місяця з дня набрання законної сили рішення суду. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що представник позивачки в заяві до суду від 17.11.2021р., зазначила, що позивачка не наполягає на стягненні з відповідача на її користь судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 908грн. (а.с. №2), судові витрати у цій справі відносяться на рахунок позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved