Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

03.11.2014 року позивач в особі представника звернувся до суду з цим позовом в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № ABHORM40150937 від 04.09.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 10175,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком, Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до Умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення умов кредитного договору відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав і станом на 04.09.2014 року має заборгованість у сумі 10652 грн. 49 коп. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., сплачений ним при подачі позовної заяви. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом оголошенням у пресі. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами дійсно був укладений кредитний договір № ABHORM40150937 від 04.09.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 10175,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання виконав. Доказів не перерахування коштів відповідач не надав. Згідно розрахунку станом на 16.10.2014 року заборгованість позичальника складає суму у розмірі 10652 грн. 49 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 7601 грн. 89 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 4,78 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 1424 грн. 57 коп., а також штрафи відповідно до умов к до пункту 5.3 кредитного договору. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 483 грн. 45 коп. - штраф (процентна складова). Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Доказів погашення заборгованості суду не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили про виконання умов кредитного договору та сплати заборгованості. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобов'язань по договору кредиту не виконував, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача вказані в позовній заяві кошти в повному обсязі. Під час звернення до суду позивачем були сплачений судовий збір у сумі 243 грн.60 коп., який відповідно до ст. 88 ЦПК України має бути стягнуті з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved