Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

02.07.2015 року позивачі звернулися до суду за вищевказаним позовом до відповідача, просили розірвати Договір № FR 851L від 15.10.2014 року, про виконання робіт щодо виготовлення, встановлення та доставки метало-пластикових вікон, укладений між [PERSON] та Фізичною особо-підприємцем [PERSON]. Стягнути з Відповідача збитки в розмірі 4523,18 грн., неустойку в розмірі 735 грн., а також 500 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач 1 послалася на те, що 15.10.2014 року за місцем свого проживання уклала з виконавцем зазначений договір та сплатив завдаток, який становив 50 гривень при підписанні договору, а решту грошових коштів у розмірі 8750 гривень, вони домовилися з відповідачем на розстрочку та початковий внесок в розмірі 485,18 грн., кожного місяця з картки Позивача 2 знімалися грошові кошти в розмірі 504,75 грн., що станом на сьогодні вже становить 4523,18 грн. Згідно договору виконавець зобов'язався протягом 60 робочих днів з моменту укладення договору передати Позивачу 1 у власність ПВХ конструкцію, однак до цього часу свої зобов'язання виконавець не виконав, у зв'язку з чим вони вправі вимагати розірвання договору відповідно до ст. 651 ЦК України та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», повернення сплаченої суми у розмірі 4523,18грн., неустойку в розмірі 0,1 відсотка вартості товару (період нарахування з 28.02.15 по 02.07.15), а саме: 84 к.д. х 8,75грн. = 735 грн. (20.02.2015 року - направлена вимога, 28.02.2015 року - початок перебігу нарахування неустойки, 8,75 грн. - 0,1% товару). Також вважають що діями відповідача спричинена моральна шкода яку вони оцінили у розмірі 500 гривень. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені позовні вимоги, в суді дали покази аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилась, про причини неприбуття суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала, тому за згодою позивачів суду ухвалив заочне рішення згідно ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів у справі. Вислухавши пояснення позивачів та перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] уклала Договір № FR 851L від 15.10.2014 року, копія якого надана суду. Згідно умов Договору замовник [PERSON], доручає, а виконавець ФОП [PERSON], зобов'язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність замовника ПВХ конструкцій (вироби) по розцінках виконавця (п.1.1.). Замовник зобов'язується оплатити і прийняти готові вироби і роботу згідно умов Договору (п.1.2.). Вартість виробів становить 8748 грн. (п. 2.1.). Завдаток 8000,00 грн. (п. 2.2.) ( через «ПриватБанк». Борг до передачі у власність 750,00 грн. (п. 2.З.). Замовник зобов'язується оплатити вартість виробів, що становить 8750,00 грн (п.3.1.). Після виконання п. 3.1. виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 60 робочих днів з моменту укладення Договору (п. З.2.). Зобов'язання виконавця по Договору вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акта приймання-передачі виробів (п.3.9.). Договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Договір вважається дійсним і таким, що набрав сили, за наявності печатки (п.3.12.). Фактична оплата завдатку у розмірі 4523,18гривень підтверджена наданим позивачем [PERSON] випискою з власної картки відділення КБ ПАТ «Приватбанк», копія якого долучена до справи. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За правилом ч.1 ст. 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч.1 ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядчик зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Відповідно до ч.4 ст.882 цього Кодексу передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Такий же наслідок порушення зобов'язання передбачено ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено, або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.З цієї статті у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Беручи до уваги, що відповідачем тривалий час не виконуються зобов'язання за договором, що позбавляє позивачів матеріального результату, на який вони розраховували при його укладенні, суд погоджується з позовом в частині необхідності розірвання договору з підстави його істотного порушення відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Згідно ч.2 цієї статті якщо не встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. У п. 2.2. Договору чітко зазначена як завдаток сума 8000,00 грн., фактично відповідно до виписки з карткового рахунку сплачено 4523,18 гривень яка сплачена замовникам, шляхом перерахування з картки [PERSON]. Крім того, у п. 4.1. Договору передбачено наслідки невиконання замовником п. 3.1. Договору у виді неповернення йому завдатку з посиланням на ч.1 ст.571 ЦК України, що свідчить про те, що сплачена замовниками сума у розмірі 4523,18 гривень є завдатком. Статтею 571 ЦК України передбачено правові наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком. Так, згідно ч.1 цієї статті якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Оскільки порушення основного зобов'язання, забезпеченого завдатком, внесеним боржником, сталося з вини відповідача, який є кредитором у розумінні ст.571 ЦК України. суд погоджується з доводами позивачів, що відповідач повинен повернути суму завдатку у розмірі 4523,18гривень. В Договорі пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі невиконання Замовником п.3.2, а саме не передача у власність Замовника вікон, то Виконавець сплачує Замовнику неустойку в розмірі 0,1% від вартості Договору за кожний робочий день прострочки. Тому вимоги в частині стягнення неустойки також підлягають задоволенню із розрахунку 0,1 відсотка вартості товару (період нарахування з 28.02.15 по 02.07.15), а саме: 84 к.д. х 8,75грн. = 735 грн. (20.02.2015 року - направлена вимога, 28.02.2015 року - початок перебігу нарахування неустойки, 8,75 грн. - 0,1% товару). Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 500 гривень не підлягають задоволенню, оскільки Договором підряду відшкодування моральної шкоди не передбачено. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання договору та стягнення суми завдатку ( збитків) і неустойки, а в іншій частині задоволенню не підлягають. Позивачі при подачі позовної заяви сплатили судовий збір, тому відповідно правил ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача.

Outcome: partial