Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

02 березня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з липня 1999 року по листопад 2008 року пребувала в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від сумісного проживання мають двоє дітей, сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утримання. На даний час відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги дітям не надає, їх вихованням не займається. Оскільки [PERSON] добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 33,3% частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не з'явився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З липня 1999 року по листопад 2008 року позивачка та відповідач перебували в незареєстрованому шлюбі від якого мають двоє дітей, сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких записаний [PERSON] ( а.с.6,7). Згідно довідки про склад сім'ї позивачки, виданої Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 19 лютого 2015 р № 228, діти проживають з позивачкою, а отже перебувають на її утриманні ( а.с.2). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших стягнень за виконавчими документами не має. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) батька дитини і стягується до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved