overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

02.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого.29. 12..2010 року відділом реєстрації цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області , актовий запис №190, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів і на даний час позивачка створила нову сім»ю, шлюбні відносини між сторонами припинені з початку березня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. За таких обставин позивачка вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, а тому просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON]», малолітнього сина залишити проживати разом з нею. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутністю, проти позову не заперечував.ході телефонної розмови повідомив, що проти задоволення позову не заперечує. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія 1-ВЛ № 151125, виданим Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 69 /а.с. 4/. Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області 29 грудня 2010 р. , сторони мають сина, [PERSON], [INFO] /а.с7-8/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритися, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача, спір про майно відсутній, місце проживання дитини обговорене, а саме, [PERSON] залишиться проживати разом з матір'ю - [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

02.07.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі ? частини заробітної плати щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку, крім того просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки, в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитини повноліття, посилаючись на наступні обставини. 08 червня 2013 року вони зареєстрували шлюб, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач ухиляється від утримання дитини та дружини, матеріальної допомоги не надає. Пояснює, що його заробітної плати вистачає лише на особисті потреби. При кожній сварці відповідач полишає сім'ю, при цьому залишаючи сім'ю без матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працює та має постійний дохід. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів на утримання дружини та доньки не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі .ч. 2 ст. 84, ст.ст. 180 -183, 191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Судом встановлено, що сторони з 08 червня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Позивачка перебуває у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трьох років та потребує матеріальної допомоги. (а.с. 6). Відповідач зобов'язаний надавати кошти на її утримання, однак добровільно цього не робить. На підставі викладеного, враховуючи матеріальне положення сторін, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. Крім того, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

02.07.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу . Шлюб між сторонами було укладено 01.11.1997 року, який зареєстрований Михайлівською сільською радою Апостолівського районну Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Сторони мають трьох неповнолітніх дітей- [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім»ї стало зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого виникали постійні сварки та суперечки, відповідач застосовує до позивачки фізичне та психологічне насилля. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з»явилася, надавши суду письмову заяву за якою позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач до судового засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не надійшло ніяких заперечень відповідача проти позовних вимог позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 224 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи» Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Таким чином шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

02.07.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу . Шлюб між сторонами було укладено 29.06.2002 року, який зареєстрований виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського районну Дніпропетровської області, актовий запис № 35. Сторони мають неповнолітнього сина -[PERSON]. [INFO]. Причиною розпаду сім»ї стали різні погляди на життя, втрата почуття взаємоповаги один до одного, відсутність нормального морального клімату в родині, різні погляди на ведення домашнього господарства, фактичне припинення родинних відносин . Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з»явилася, надавши суду письмову заяву за якою позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, за якою позовні вимоги позивачки не визнає, просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином в судовому засідання встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

02.07.2014 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 1987 року перебувала з відповідачем у шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано. В добровільному порядку здійснити поділ майна відповідач відмовляється. Тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя. Позивач у судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, у якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутності суду не надав, про причини неявки не повідомив. Суд ухвалив проводити судовий розгляд без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. Встановлено, що за час шлюбу і спільного проживання сторонами було придбано наступне майно: - автомобіль ВАЗ-2107 д.н.з. [NUMBER] вартістю 10000 грн., - кінь - 500 грн., - дві корови - по 4000 грн. кожна, усього 8000 грн., - телевізор «Самсунг» - 700 грн., - холодильник «Норд» - 800 грн., - морозильна камера - 500 грн., - газова плита - 1500 грн., - меблева стінка - 2000 грн., - бензопила - 1000 грн., - електрозварювальний апарат - 700 грн., - шуруповерт - 800 грн. Вказане підтверджується актом у складі комісії сільського голови, секретаря ради та депутата (а.с. 17). Наявність автомобіля у власності [PERSON] підтверджується копією облікової картки транспортного засобу. Позивач просить виділити їй: дві корови, коня, морозильну камеру та меблеву стінку усього на суму 15500 грн. Відповідачу просить залишити: автомобіль ВАЗ-2107, д.н.з. [NUMBER], телевізор «Самсунг», холодильник «Норд», газову плиту, бензопилу, електрозварювальний апарат та шуруповерт загалом на суму 15500 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень на надав, доказів на спростування показів позивача не надав. На підстав вищевикладеного суд вирішив позовні вимоги [PERSON] задовольнити та провести поділ спільного майна подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

02.07.2014 року заявник, звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить встановити факт його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження з 16.11.1986 року по 30.11.1986 року, посилаючись на те, що встановлення даного факту йому необхідне для оформлення пенсії. Встановити даний факт у позасудовому порядку, неможливо. У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав і просив про її задоволення. Заінтересована особа надіслала до суду пояснення з проханням розглянути справу за відсутності її представника. Заявник не заперечувала проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224-228 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних, для її розгляду по суті заочно у відсутність представника заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії довідки управління будівництва Чорнобильської АЕС Головного виробничо-розпорядчого управління Міністерства енергетики і електрифікації СРСР від 26.10.1992 року № 1182, заявнику виплачувалась заробітна плата за роботу в населеному пункті м. Чорнобиль зони відчуження в період з 16.11.1986 року по 30.11.1986 року. Відповідно до наявної у матеріалах справи копії посвідчення, заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. Зазначені і наявні в матеріалах справи письмові докази, ніким не спростовувались. Враховуючи вищевикладені докази, суд вважає, що факт роботи заявника по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження з 16.11.1986 року по 30.11.1986 року, знайшов своє підтвердження. За таких обставин, заява заявника підлягає задоволенню. Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. При подачі позову, заявник був звільнений від сплати судового збору, тому, судовий збір у даному випадку, покладається на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

02.07.2014 року заявник звернулася до суду із заявою та просить встановити факт належності їй витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 00010632726, виданого 15.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області. Необхідність встановлення юридичного факту обґрунтовує тим, що вона виявила бажання проживати на території України і отримати паспорт громадянина України. При зверненні до Новоград-Волинської реєстраційної служби УДМС України було виявлено, що дата народження у витязі із Реєстру зазначена [INFO]. У той час як згідно паспорта громадянина Російської Федерації у графі дата народження зазначено [INFO]. Тому вона змушена звернутися із вказаною заявою до суду для встановлення юридичного факту. У судове засідання заявник не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу слухати у її відсутність, просить задовольнити вимоги заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно копії паспорта дата народження [PERSON] [INFO] (а.с. 3). Також, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб дата народження заявника [INFO] (а.с. 7). Кім цього, у картці платника податків, де відображений ідентифікаційний код [PERSON], її дата народження зазначена [INFO] (а.с. 9). Трудова книжка [PERSON] також містить дату народження [INFO] (а.с. 10). Однак, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України містить дату народження [INFO].. Оскільки виправити рік народження [PERSON] у вищевказаному витязі з Державного реєстру [PERSON] не має можливості та для встановлення факту належності правовстановлюючого документу законом не визначено іншого, окрім судового, порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для оформлення державної реєстрації місця проживання, то факт належності [PERSON] витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 00010632726, виданого 15.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області має бути встановлений. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

02.07.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 12.08.2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилися діти: син - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 15,19- заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.08.2000 року, про що виконкомом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 08 ( а.с. 2 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання сторони мають дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7-8 копії свідоцтв про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища не надала, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

02.07.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 19.08.1988 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, примирення між ними не можливе. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони повторно не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність на позові наполягає, відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав. (а.с. 8-15- повідомлення, заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.08.1988 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис № 821 ( а.с. 2 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не надала заяву про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

02.07.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 21.09.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує. (а.с. 11-12- заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2012 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 463 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с.5 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище - [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved