overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

03.003.2014 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/6 частини усіх видів доходу до 1/4 частини, а також просить стягнути 400 грн. судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що [PERSON] є батьком двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.10.2010 року відповідач сплачував аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів). В даний час син [PERSON], [INFO], досягнув повноліття. На утримання сина [PERSON], [INFO], відповідач сплачує 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходів). В сім'ї позивача склалось скрутне матеріальне становище, тому вона була вимушена ставити питання про збільшення розміру аліментів. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За таких обставин, та відсутності заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Таким чином суд вважає необхідним задовольнити позов і згідно зі ст.ст.180-183, 192 Сімейного Кодексу України, збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], які були стягнуті з [PERSON] за рішенням Тернівського районного суду від 18.10.2010 року на користь [PERSON], з 1/6 частини до 1/4 частини з усіх видів його доходів. На підставі ст.ст.180-183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст.15, 30, 62, 88, 172, 202-203 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

03.01.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 25000,00 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку .Відповідач зобов*язовувся належним чином виконувати всі умови договору, у т.ч.належно погашати на прийнятих умовах отриманий кредит. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 31.12.2014 року заборгованість його перед позивачем становить 36142,66 грн., з яких: 24321,52 грн. - заборгованість за кредитом; 9523,87 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн.- заборгованість за пенею та по комісєю,а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина) та 1697,27 грн. ( процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 361,43 грн.(судовий збір). Представник позивача в судове засідання не з*явився,надав суду письмову заяву,в якій,підтримуючи позовні вимоги,просить справу розглянути за його відсутності і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений належним чином і не надав повідомлень позивачу або суду про зміну місця проживання після отримання кредиту. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати у повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення , що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,527,530, 610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню, як і його вимоги у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України про стягнення з відповідача витрат, понесених ним по сплаті судового збору у сумі 361,43 грн., що підтверджюється документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

03.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що [PERSON], який є сином заявника, має 1-А групу інвалідності, страждає психічним захворюванням, ДЦП, перебуває на обліку у невропатолога. Через хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, потребує опіки та постійного догляду. В судовому засіданні заявник, заінтересована особа та прокурор підтримали заяву, просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною комісією, серії АВ №0076485 від 23.12.2013 року, [PERSON] має першу А групу інвалідності довічно, потребує постійного догляду (а. с. 5 - копія довідки). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.02.2014 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу відносно психічного стану здоров'я [PERSON], [INFO]. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 245 від 25.03.2014 року, [PERSON], [INFO], страждає на помірну розумову відсталість (шифр по МКХ-10:F71). [PERSON] за своїм психічним станом не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. [PERSON] потребує встановлення над ним опіки (а. с. 16-17 - акт судово-психіатричної експертизи № 245 від 25.03.2014 року). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] на теперішній час за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому на підставі ст. 39 ЦК України [PERSON] визнається недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

03.01.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 12.12.2012 року між нім та відповідачем зареєстровано шлюб. Тривалий час він та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних відносин із відповідачем вважає необхідним через відсутність між ними близьких відносин, проживання окремо один від одного, втрати почуття поваги та любові, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.3). Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялась належним чином про час і місце судового розгляду(а.с.44). Жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 12.12.2012 року зареєстровано шлюб між сторонами у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №1141, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2013 року /а.с.4/. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення сторін. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

03.01.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 27.06.2000 р. між нею та відповідачем було розірвано шлюб. За час спільного проживання в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків, не надає кошти на утримання сина, не приймає участі у його вихованні, дитина перебуває на повному її утриманні, тому просить стягувати аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина. Позивачка [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, у позовній заяві зазначила справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був своєчасно і належно повідомлений у телефонному режимі, про що є відмітка у справі. Причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від спільного проживання з відповідачем позивачка народила одну неповнолітню дитину від відповідача, який не оспорив батьківство, відповідач не надає ні матеріальних, ні грошових коштів на утримання дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд згідно ст. 182 СК України бере до уваги такі обставини: [PERSON] утримує двох неповнолітніх дітей, ніде не працює, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів згідно ст. 183 СК України має бути у розмірі, який просить позивачка. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

03.01.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1-2, позов направлено поштою), мотивуючи свої вимоги наступним. Шлюб з відповідачем розірвано 10.09.2014 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з січня 2017 року і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала за вимогами в ньому викладеними. Відповідач позов визнав частково; згоден сплачувати аліменти в розмірі 20 відсотків заробітку. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоровя та матеріальний стан дитини, сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього обовязку. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобовязань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 03.01.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

03.01.2017 Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просили суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 1 в будинку № 16 по вул.Лісній в смт.Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області. Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 15 лютого 2017 року позо БУ № 2 Гвардійської КЕЧ району задоволено, [PERSON] визнано такою, що втратила право користування зазначеним вище жилим приміщенням. Між тим, при винесенні рішення суд не виріши питання щодо судових витрат. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При подачі позову позивачем сплачено судові витрати у розмірі 1378 грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

03.01.2017 позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 50000,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди та судовий збір в сумі 1378,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.10.2014 р. між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АІ/3528183, за яким страховик застрахував цивільно-правову відповідальність водія автомобіля Мазда, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 20.07.2015 на вул. Кіквідзе в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля, за кремом якого знаходилась [PERSON] та автомобіля Мерседес Бенц, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок якої було пошкоджено обидва транспортні засоби. ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху, що встановлено постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2016. 10.08.2015 р. до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування звернувся [PERSON] - власник пошкодженого автомобіля Мерседес Бенц, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 26.08.2015 р. було складено Страховий акт №147463/51/2015 та розрахована сума страхового відшкодування. Збиток розраховано відповідно до калькуляції №04631_51 від 21.07.2015. Розмір страхового відшкодування, який АТ «СГ «ТАС» виплатило на підставі заяви [PERSON] та відповідно до договору страхування (в межах страхової суми) склав 50000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №61898 від 31.08.2015 року. 04.03.2016 р. ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося з регресною вимогою до відповідача, однак на момент звернення з позовом до суду від відповідача на рахунок позивача коштів не надходило, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування з відповідача в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була сповіщений судом про час та місце розгляду справи. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

03.01.2017 р. відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 23.12.2016 р. у справі за позовом [PERSON] про визначення способу особистої участі батька у вихованні дитини та спілкування із нею. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Також вказує, що саме поведінка позивача [PERSON] призвела до того, що останній не бачився із дитиною більше 1 р., фінансово не допомагав відповідачу утримувати спільну дитину, коли відповідач хворів. При цьому позивач (зі слів відповідача) мав інтимні стосунки з іншим чоловіком, перевдягався у жіночий одяг та висловлювався нецензурною лайкою при дитині. У судове засідання з'явився позивач, який запропонував суду відмовити у даній заяві. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін вважає, що заява відповідача [PERSON] не підлягає задоволенню з урахуванням того, що у своїй заяві остання не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

03.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.05.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 969. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.05.2015 року у Відділі ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м.Києві він з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від шлюбу позивач і відповідачка мають дитину, а саме сина [PERSON], [INFO]. Водночас, зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З червня 2015 року він з відповідачкою припинив вести спільне господарство та проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачкою інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 12.05.2015 року у Відділі ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м.Києві, актовий запис № 969. Позивач у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Разом з тим, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивач та відповідачка від шлюбу мають дитину, а саме сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з червня 2015 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дітей та поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

03.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 24 березня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України, актовий запис № 43, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного через постійні непорозуміння та різні погляди на життя, що стало суперечити інтересам подружжя, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Останні шість років сімені стосунки поступово погіршувалися. На даний час спільне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо один від одного у звязку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матірю. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Мель- ничук. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без його участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved