overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

03 березня 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку згідно актового запису № 369 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 02 серпня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені півтора роки тому. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 02 серпня 2013 року уклали шлюб (арк.с.3). Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] (арк.с.9). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть півтора роки, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

03 березня 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 24.10.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2018 року народження. На сьогодення шлюбі стосунки між подружжям припинені, сумісно не проживають, спільне господарство не ведуть. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння та різних поглядах на сімейне життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ухвали суду від 24 березня 2020 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання ним пред`явленого позову у повному обсязі, якою просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін в ході підготовчого розгляду справи та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 24 жовтня 2015 року, актовий запис № 639. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , яка на сьогодення проживає спільно із позивачем [PERSON] . Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрат з оплати судового збору у сумі 420,40 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 420,40 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

03 березня 2020 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 123963 грн.) посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] ,який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . За життя померлий склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів доньці [PERSON] .. Заповіт був посвідчений старостою сіл Великий Жванчик, с.Малий Жванчик, с.Ліпіна, с.Трибухівка, с.Чимбарівка .зареєстрований в реєстрі за №1-17, є не зміненим та не скасованим. Крім позивачки спадкоємцем за законом є її мати - [PERSON] , котра на спадщину не претендує, до нотаріальної контори подала заяву про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк. Спадковим майном являється житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка на яку позивачка вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 19 лютого 2020 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. з питанням оформлення будинку, який залишився після смерті її батька - [PERSON] , однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на вищевказане майно не видавалися. Свідоцтво про право власності на будинок [PERSON] не отримував та реєстрація будинку на праві власності не була здійснена. Те, що житловий будинок належав померлому підтверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, довідкою та виписками з погосподарських книг №14 за 1983-1985 рр., №9 за 1916-1920 рр. с.Чимбарівка, Дунаєвецького району Хмельницької області, а тому позивачка звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06.03.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності у зв`язку з карантинними заходами внаслідок запобігання поширення «коронавірусу», також просила винести рішення на підготовчому засіданні, оскільки представник відповідача позов визнав і не заперечив в його задоволенні. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, однак надіслав суду відзив на позов, в якому позов визнав та не заперечив в його задоволенні і просить справу розглядати у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

03 березня 2020 року Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (далі за текстом - ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ») в особі голови правління Тюріна В.М. звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування в розмірі 16 586,56 гривень та витрат по сплаті судового збору в сумі 2102 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між Кредитною спілкою «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» (далі за текстом -КС «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА») в особі голови правління Євтушенко Т.П. та відповідачем було укладено Кредитний договір № 11835с від 21 листопада 2013 року, відповідно до умов якого відповідач отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 8000 гривень строком на 24 місяці з 21 листопада 2013 року по 21 листопада 2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Крім того, між ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» та КС «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» укладено договір добровільного страхування кредитів № 26 від 02 грудня 2013 року, предметом якого є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 11835с від 21 листопада 2013 року належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

03\~березня 2020\~року Приватне\~акціонерне товариство\~«УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА\~КОМПАНІЯ» (далі\~за текстом\~ ПрАТ\~«УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА\~КОМПАНІЯ»)\~в особі\~голови правління\~Тюріна В.М.\~звернулось з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~матеріальної шкоди\~за виплачене\~страхове відшкодування\~в розмірі\~11\~579,65\~гривень та\~витрат по\~сплаті судового\~збору в\~сумі 2\~102\~гривень. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що між\~Кредитною\~спілкою «УКРАЇНСЬКА\~КРЕДИТНА СПІЛКА»\~(далі\~за текстом\~КС\~«УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА\~СПІЛКА»)\~в\~особі голови\~правління Євтушенко\~Т.П.\~та\~відповідачем було\~укладено Кредитний\~договір №\~11841с\~від 23\~листопада 2013\~року,\~відповідно до\~умов якого\~відповідач отримала\~у тимчасове\~користування грошові\~кошти у\~безготівковій формі\~з дотриманням\~вимоги їх\~повернення та\~сплати процентів\~у визначені\~договором строки\~у загальному\~розмірі 5\~000\~гривень строком\~на 24\~місяці з\~22\~листопада 2013\~року зі\~сплатою процентів\~у розмірі\~28,8%\~річних.\~Крім того,\~між ПрАТ\~«УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА\~КОМПАНІЯ» та\~КС «УКРАЇНСЬКА\~КРЕДИТНА СПІЛКА»\~укладено договір\~добровільного страхування\~кредитів №\~26\~від 02\~грудня 2013\~року,\~предметом якого\~є майнові\~інтереси КС\~«Українська кредитна\~спілка»,\~що не\~суперечать закону,\~пов`язані\~із матеріальними\~збитками,\~які завдані\~останній внаслідок\~повного або\~часткового неповернення\~позичальником суми\~кредиту (позики)\~та (або)\~відсотків за\~користування кредитом\~у встановлені\~терміни у\~відповідності до\~Кредитних договорів.\~Відповідач свої\~зобов`язання\~за кредитним\~договором\~№ 11841с\~від 23\~листопада 2013\~року належним\~чином не\~виконувала,\~передбачені кредитним\~договором щомісячні\~платежі не\~сплачувала.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

03 березня 2021 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив вважати встановленим, що він є сином [PERSON] та [PERSON] .. В обґрунтування заяви зазначив, що у паспорті громадянина України, який виданий 20 травня 2009 року, його прізвище зазначено як « [PERSON] », тоді як прізвище батьків записано через «і». У зв`язку з бажанням укласти з батьками договір дарування він звернувся до нотаріуса за консультацією та дізнався про розбіжності у написанні прізвищ, що ставить під сумнів факт родинних відносин між ним та батьками. Оскільки встановити факт родинних відносин може виключно суд, [PERSON] звернувся із вказаною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заяву задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти вставлення зазначеного факту. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Острівка Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20 травня 2009 року Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області, копію якого долучено до матеріалів справи. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Острівка Очаківського району Миколаївської області та його батьками є [PERSON] , [PERSON] . З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для укладення між заявником та його батьками договору дарування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому заява є обґрунтованою, такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

03 березня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №202. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 29 серпня 2008 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №202. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб сторін носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. Заперечень відповідачем не надано. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

03 березня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують протягом 24 років і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. 20 травня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. До судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 07 серпня 1992 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Місце державної реєстрації: Заводський відділ РАЦС м. Миколаїв (мовою оригіналу - Заводский отдел ЗАГС г. Николаев), актовий запис № 320. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень не подав, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

03 березня 2021 року з Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за підсудністю, до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла вищезазначена справа, де позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №750445/ФЛ від 22.01.2008 року у розмірі 5830,84 доларів США, що станом на 15.05.2020 року еквівалентно 155562,15 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.01.2008 року між ВАТ «Банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Надра», а в подальшому ТОВ «Спектрум ЕССЕТС» укладено з [PERSON] кредитний договір № 750445/ФЛ, відповідно до умов якого Банк надав відповідачці в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності грошові кошти в сумі 6108 доларів США з оплатою по процентній ставці 12,49 % відсотків на рік, з кінцевим терміном повернення кредиту 12.01.2018 року. Відповідно до п. 7.3 Кредитного договору сторони

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

03 березня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 січня 2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи по суті повідомлялась завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 2 (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved