overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

04.01.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 14.11.2003 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 379 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину - [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. [PERSON] у судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи без їх участі. [PERSON] в судове засідання прибула, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.11.2003 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 379, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 14.11.2003 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

04.01.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11365,65 грн. та сплачених судових витрат в сумі 1600,00 грн. В позові зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.03.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Далі в позові зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «[PERSON] Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, згідно доданих до позовної заяви копій Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Як зазначається в позовній заяві, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

04.01.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13843,40 грн. та сплачених судових витрат в сумі 1600,00 грн. В позові зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.04.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Далі в позові зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «[PERSON] Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, згідно доданих до позовної заяви копій Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Як зазначається в позовній заяві, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

04.01.2018 року позивач звернулась до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 27.05.2016 року. У шлюбі дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її\~ інтересам. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище «Покраса». В судове засідання позивач не зявилась. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Наполягала на розірванні шлюбу. Оскільки відповідач належним чином повідомлен про дату, час та місце судового розгляду; не повідомив про причини неявки в судове засідання; не подав відзив на позов та позивач в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони 27.05.2016 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 112, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі спільних\~ дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не повідомив суду своїх заперечень щодо цього. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд вважає обґрунтованим її бажання відновити прізвище «Покраса». Відтак, встановлені підстави для задоволення позову. Також відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~ 704 грн. 80коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

04.01.2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 26.03.2011 року міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 39. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26.03.2011 року міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № 1-ТП № 076323 від 26.03.2011 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

04.01.2018 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.12.2003 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.08.2017 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги в утриманні та вихованні дитини не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, а її представник надала заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позов підтримує та згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.08.2017 року видно, що шлюб, укладений 20.12.2003 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Із копії свідоцтва про народження видно, що вказані особи є батьками [PERSON], [INFO]. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 ч.3 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 ч.5 СК України передбачає, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд знаходить доведеним те, що відповідач не приймає участі в утриманні свого сина, який знаходиться на утриманні позивачки, а тому позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

04.01.2018 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01 грудня 1995 року, виданого Погребищенським районним підприємством «Агромаш», позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], приватизовали на праві приватної спільної власності квартиру, яка знаходиться за адресою м. [ADDRESS] Дана квартира в цілому складається з 2 житлових кімнат, площею 23, 4 м2, у тому числі: 1-ша кімната - 13,6 м2; 2-га кімната - 9,8 м2; кухні, площею 9,8 м2; туалету, ванної кімнати; 1/2 коридору, площею 3,7 м2; передпокою; тамбуру; сходової клітини; комори. Загальна площа квартири 36,9 м2. Однак, при видачі Погребищенським районним підприємством «Агромаш», свідоцтва про право власності на житло, не було визначено частку кожного із співвласників. Свідоцтво про право власності на житло, видане Погребищенським районним підприємством «Агромаш» було втрачено за невстановлених обставин, про що було зроблено оголошення в Погребищенській районній газеті «Колос». Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явились, просили провести розгляд даної справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, про що до суду подали відповідну заяву. Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення, про що до суду повідомив телефонограмою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності; - ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; - ст.367 ЦК України встановлено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється; - ст.370 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду; Оскільки домовленості про визначення часток у спільній сумісній власності між власниками квартири не було, то за таких обставин частки визнаються рівними, тобто по 1/3 частці кожному із співвласників квартири, то суд вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~04.01.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.04.1980 року Новобузьким районним відділом РАЦС, актовий запис № 32, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з припинились ще 2006 року, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] під час судового розгляду справи предявлений до нього позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.04.1980 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини подружжя припинились в квітні 2006 року, сумісне життя останніх не склалось, і з цього часу вони стали проживати відокремлено. Наразі вони спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають. Жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сімї, не примирилися сторони і у визначений судом для цієї мети строк, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу і визнання відповідачем предявленого до нього позову базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сімї. При цьому сторони не дійшли добровільної згоди щодо спільного звернення з заявою про розірвання їх шлюбу до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

04.01.2018 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1997 року, який розірвано в 2007 році. Від шлюбу є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] і донька [PERSON], 07.10.199 року народження. Вказує, що діти проживають з нею, на сина сплачує аліменти, а донька продовжує навчання у Харківському Національному університеті внутрішніх справ 1 го курсу із формою навчання денною і потребує матеріальної допомоги і тому вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів на утримання доньки на час навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі і пояснила, що донька потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, а матір не може самостійно надати допомоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, є розписка про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, а тому у суду є підстави для розгляду справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, пояснення свідка, проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що повнолітня донька проживає разом з матірю і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Згідно довідки Харківського Національного університету внутрішніх справ 1У рівня акредитації [PERSON] навчається у даному закладі на 1-му курсі по червень 2021 року, форма навчання денна. Стаття 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач працює, має регулярний дохід, на утриманні має неповнолітнього сина, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/6 частини заробітку. Згідно ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 704,80 грн. у доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial