Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

02 березня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом (який згодом\~ уточнила) про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Обгрунтовуючи позов тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.10.2012 року рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина залишилась проживати з матірю і перебуває повністю на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у його вихованні. Відповідач взмозі надавати допомогу на утримання дитини, оскільки є здоровою і працездатною особою.\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує у повному обсязі уточнені позовін вимоги та прохала\~ розглянути справу без її участі. Крім того, до суду надала свідоцтво про шлюб, згідно якого 21 квітня 2018 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Романченко».\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який\~ розірваний 11.10.2012 року рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП №096463\~ /а.с.7/. Дитина проживає з матірю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією довідки від 02 березня 2018 року виданої виконавчим комітетом Воронізької селищної ради Шосткинського району /а.с.8/. Відповідач не регулярно приймає участь в утриманні сина. З урахуванням викладеного, та зважаючи, що відповідач згоден з таким розміром аліментів, суд, з метою захисту прав дитини, вважає можливим, задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved