Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

04 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 12 жовтня 2010 року. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31 серпня 2016 року заборгованість перед банком становить 14630,78 грн. Відповідач позов не визнав повністю та просить відмовити в позові. В заперечення позову пояснив, що він дійсно отримав кредитну картку зі строком кредитування до листопада 2014 року. Вважає, що банк безпідставно нараховував комісію, оскільки умовами договору дане не передбачено. Відсотки за користування кредитом передбачені в розмірі 30 % річних , однак банк в порушення умов договору безпідставно нарахував відсотки за користування кредитом з 01 вересня 2014 року в розмірі 34,80 % , а 01 квітня 2015 року в розмірі 43,20 % річних. Розмір пені нараховано банком в розмірі 1172,89 грн., що значно перевищую розмір заборгованості за кредитом , що складає 377,32 грн. і є підставою у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України для її зменшення. Статтею 257 ЦК України передбачено строк позовної давності тривалістю 3 роки, однак позивач пропустив строк звернення до суду , що є підставою для відмови у позові. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 12 жовтня 2010 укладено кредитний договір № б/н, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Згідно заяви відповідача (а.с.6) останній погодився, що ця Заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також Правилами користування кредитною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлення з вказаними документами відповідач засвідчив своїм підписом. Згідно з п.1.1.7.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично продовжується на такий само строк. Порядок нарахування процентів та наслідки невиконання умов договору визначено у п.2.1.1.12.13 Умов. Крім того, пунктом 2.1.1.12.4 Умов встановлено, що погашення по Кредиту процентів відбувається щомісячно за попередній місяць, а кредиту - в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Тобто, окрім загального строку дії Договору, ним визначено і конкретні строки виконання зобов'язань. За таких обставин, термін виконання зобов'язання по сплаті кредиту визначено останнім днем місяця терміну дії платіжної картки. [PERSON] надав суду копію платіжної картки в якій визначено строк її дії - до листопада 2014 року. Також судом встановлено, що останню оплату по погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем здійснено у грудні 2013 року, тому твердження [PERSON] про пропуск банком строку позовної давності для звернення до суду є безпідставним. Також є безпідставним посилання відповідача на неправомірне нарахування йому комісії, оскільки необхідність спадати комісії передбачена пунктом 1.1.7.14 Умов. Свої зобовязання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 31 серпня 2016 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 14630,78 грн., а саме: заборгованість по кредиту 377,32 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 9780 грн. грн.; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 3300 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 672,89 грн. штрафу (процентної складової). Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником \~не спростований. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 14630,78 грн. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1378 гривень судового збору, повязаних із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача.

Outcome: approved