Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

02 березня 2020 року представник позивача Бахмутської міської ради Донецької області Манекіна А.Є. звернулася до суду з позовною заявою, яку в подальшому 25 березня 2020 року уточнила, до [PERSON] , [PERSON] , які діють в інтересах неповнолітнього [PERSON] , в якій просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Бахмутської міської ради Донецької області суму доходу, одержаного від безпідставно збереженого майна, у розмірі 106 590 грн. 74 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 04.11.2016 року [PERSON] став власником нерухомого майна - комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів, який розташований на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером 1410300000:00:016:0401 площею 0,2587 га за адресою [ADDRESS] . Рішенням Бахмутської міської ради від 28.12.2016 № 6/96-1750 [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] для обслуговування комплексу будівель складу паливно - мастильних матеріалів, на умовах оренди з наступним викупом. 27.04.2018 року, після проведеної виконкомом Бахмутської міської ради претензійної роботи, законний представник [PERSON] - [PERSON] (далі - відповідач 1) звернулася до Бахмутської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] для обслуговування комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів для її викупу. Комісією у складі представників Управління муніципального розвитку Бахмутської міської ради було 11.05.2018 року обстежено земельну ділянку комунальної власності територіальної громади м. Бахмута, розташовану по [ADDRESS] , на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна - комплекс будівель складу паливно-мастильних матеріалів та в ході здійсненого обстеження встановлено, що на території ведеться підприємницька діяльність, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів. Листом від 18.05.2018 року законному представнику [PERSON] відповідачу 1 було направлено претензію щодо необхідності сплати коштів відповідно до розрахунку орендної плати за землю при використанні земельної ділянки без правовстановлюючих документів ФО [PERSON] по [ADDRESS] за період з 04.11.2016 року по 30.04.2018 року, яка була отримана особисто відповідачем 1, що підтверджується повідомленням про вручення. 23.05.2018 року було прийняте рішення Бахмутської міської ради № 6/113-2227 «Про надання дозволів на розробку документацій із землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Бахмута». На підставі заяви від 05.12.2018 року вх. № 14556 [PERSON] (далі - відповідач 2), діючого в інтересах [PERSON] , рішенням Бахмутської міської ради від 18.12.2018 року № 6-124-2418 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Бахмут в натурі (на місцевості), шляхом викупу по [ADDRESS] фізичній особі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), в інтересах якого діє його батько [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) площею 0,2587 га (кадастровий № 1410300000:00:016:0401), для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів. На підставі вищезазначеного рішення було складено договір про сплату авансового внеску, за рахунок якого виконується експертна грошова оцінка земельної ділянки та зараховується в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Відповідачем 2, який діяв в інтересах [PERSON] , не було сплачено авансовий платіж, тим самим він не виконав заходи щодо викупу земельної ділянки. У зв`язку з чим, 09.08.2019 року за № 01/07-587 Бахмутською міською радою було направлено відповідний лист відповідачу 2, діючому в інтересах своєї неповнолітньої дитини, який залишився без реагування. В період з 04.11.2016 року по 31.12.2018 року орендна плата за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі не здійснювалась, відтак, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, власником нежитлових приміщень - комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів, фактично збільшено свої доходи, а Бахмутською міською радою (потерпілий) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати). На сьогоднішній день [PERSON] правомірно володіє лише нежитловими приміщеннями - комплексом будівель складу паливно-мастильних матеріалів, який розташований на земельній ділянці площею 0,2587 га, кадастровий номер 1410300000:00:016:0401 за адресою [ADDRESS] , проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки не зареєстровано. [PERSON] не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України). Станом на день звернення до суду з позовною заявою заходи щодо оформлення правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку законними представниками [PERSON] відповідачем 1 та відповідачем 2 не здійснені, земельна ділянка використовується з 04.11.2016 року по теперішній час без виконання фінансових зобов`язань щодо внесення плати за користування земельною ділянкою. Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів розраховано Бахмутською міською радою за період починаючи з 04.11.2016 року по 31.12.2018 року, як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Відповідно до розрахунку за користування земельною ділянкою площею 0,2587 га, кадастровий номер 1410300000:00: 016:0401, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , сума несплачених коштів у вигляді орендної плати складає: за період з 04.11.2016 року по 31.12.2016 року - 7182,72 грн., з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 58 150,22 грн., з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 58 150,22 грн., а всього в розмірі 123 483 грн. 16 коп. Законні представники [PERSON] відповідач 1 та відповідач 2 у період з 04.11.2016 року по 31.12.2018 року не сплачували за користування земельною ділянкою орендну плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. При цьому, Бахмутська міська рада позбавлена можливості передати спірну земельну ділянку в користування іншим особам, оскільки на вказаній ділянці розташована нерухомість, що належить неповнолітній дитині відповідачів. Таким чином, не укладання договору оренди та не здійснення відповідачами оплати за землю (у встановлених порядку та розмірі, передбачених для орендних правовідносин) за використання спірної земельної ділянки, призвело до фактичного безоплатного користування останнім спірною земельною ділянкою та позбавило позивача права отримувати дохід від здавання спірної земельної ділянки в оренду на законних для цього підставах. Відтак, відповідачі (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшили свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). З метою досудового врегулювання спору Бахмутською міською радою Донецької області спрямовані листи від 02.01.2019 року за №№ 01/10-1, 01/10-2 законним представникам [PERSON] - відповідачу 1 та відповідачу 2 з пропозицією добровільно відшкодувати кошти, збережені від використання безпідставно збереженої земельної ділянки в розмірі 123 483 грн. 16 коп., однак вказані пропозиції повернулись на адресу міської ради по закінченню терміну зберігання. Станом на момент подання позову відповіді на вищезазначену претензію, досудове попередження та сплати заборгованості з орендної плати від відповідача 1 та відповідача 2 не отримано, заборгованість залишається несплаченою. З урахуванням встановлених законом строків позовної давності, зазначає, що відповідачі мають сплатити кошти, збережені від використання земельної ділянки без оформлення права користування нею за період з 01.03.2017 року по 31.12.2017 року в сумі 48 440, 52 грн. та 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 58 150,22 грн., а всього в розмірі 106 590 грн. 74 коп. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 19 червня 2020 року на 10 годину 45 хвилин. 19 червня 2020 року та 06 серпня 2020 року судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою у судове засідання відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Представник позивача Бахмутської міської ради Манекіна А.Є., будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Від начальника Управління муніципального розвитку Бахмутської міської ради Отюніної Н.С. надійшла заява про розгляд справи без участі представника Бахмутської міської ради у зв`язку з її перебуванням на лікарняному, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)), а ст. 13 ЦК України передбачено заборону на вчинення дій, які б могли завдати шкоди іншій особі, та зловживання правом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії договору дарування комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів від 04.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 3466, та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 74349977 від 30.11.2016 року, 04.11.2016 року [PERSON] став власником нерухомого майна - комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів, який розташований на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером 1410300000:00:016:0401, площею 0,2587 га за адресою [ADDRESS] (а.с. 85-86). Згідно з копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403868052018 від 04.12.2018 року, земельна ділянка з кадастровим номером 1410300000:00:016:0401, площею 0,2587 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , знаходиться у комунальній власності, вид використання земельної ділянки - для обслуговування комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів (а.с. 81). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бахмутської міської ради від 28.12.2016 року № 6/96-1750 [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] для обслуговування комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів, на умовах оренди з наступним викупом (а.с. 79-80). 27.04.2018 року законний представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до Бахмутської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] для обслуговування комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів для її викупу (а.с. 84). Комісією у складі представників Управління муніципального розвитку Бахмутської міської ради 11.05.2018 року обстежено земельну ділянку комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] , на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна - комплекс будівель складу паливно-мастильних матеріалів, та в ході здійсненого обстеження встановлено, що на території ведеться підприємницька діяльність, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів (а.с. 59). Листом від 18.05.2018 року № 01/07-300 законному представнику [PERSON] - відповідачу [PERSON] було направлено претензію щодо необхідності сплати коштів відповідно до розрахунку орендної плати за землю при використанні земельної ділянки без правовстановлюючих документів ФО [PERSON] по [ADDRESS] за період з 04.11.2016 року по 30.04.2018 року у розмірі 19118,40 грн. (а.с. 67-68), яка була отримана особисто відповідачем [PERSON] , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 69). 23.05.2018 року Бахмутською міською радою прийнято рішення № 6/113-2227 «Про надання дозволів на розробку документацій із землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Бахмута» (а.с. 61). На підставі заяви [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , від 05.12.2018 року за № 14556 (а.с. 83), рішенням Бахмутської міської ради від 18.12.2018 року № 6-124-2418 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Бахмут в натурі (на місцевості), шляхом викупу по [ADDRESS] фізичній особі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), в інтересах якого діє його батько [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) площею 0,2587 га (кадастровий № 1410300000:00:016:0401), для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів (а.с. 60). На підставі вищезазначеного рішення було складено договір про сплату авансового внеску, за рахунок якого виконується експертна грошова оцінка земельної ділянки та зараховується в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Відповідачем [PERSON] , який діяв в інтересах неповнолітнього [PERSON] , не було сплачено авансовий платіж, тим самим він не виконав заходи щодо викупу земельної ділянки. У зв`язку з чим, 09.08.2019 року за 01/07-587 Бахмутською міською радою направлено відповідний лист відповідачу [PERSON] , який діє в інтересах своєї неповнолітньої дитини, який залишився без реагування (а.с. 62). В період з 04.11.2016 року по 31.12.2018 року орендна плата за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі не здійснювалась, відтак, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, власником нежитлових приміщень - комплексу будівель складу паливно-мастильних матеріалів, фактично збільшено свої доходи, а Бахмутською міською радою (потерпілий) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати). На сьогоднішній день [PERSON] правомірно володіє лише нежитловими приміщеннями - комплексом будівель складу паливно-мастильних матеріалів, який розташований на земельній ділянці площею 0,2587 га, кадастровий номер 1410300000:00:016:0401 за адресою: [ADDRESS] , проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки не зареєстровано. [PERSON] не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України). Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України). Станом на теперішній час заходи щодо оформлення правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку законними представниками [PERSON] - відповідачами [PERSON] та [PERSON] не здійснені, земельна ділянка використовується з 04.11.2016 року по теперішній час без виконання фінансових зобов`язань щодо внесення плати за користування земельною ділянкою. Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів розраховано Бахмутською міською радою за період починаючи з 04.11.2016 року по 31.12.2018 року, як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Відповідно до розрахунку за користування земельною ділянкою площею 0,2587 га, кадастровий номер 1410300000:00: 016:0401, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , сума несплачених коштів у вигляді орендної плати складає: за період з 04.11.2016 року по 31.12.2016 року - 7182,72 грн., з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 58 150,22 грн., з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 58 150,22 грн., а всього в розмірі 123 483 грн. 16 коп. (а.с. 63-65). Законні представники [PERSON] - відповідачі [PERSON] та [PERSON] у період з 04.11.2016 року по 31.12.2018 року не сплачували за користування земельною ділянкою орендну плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. При цьому, Бахмутська міська рада позбавлена можливості передати спірну земельну ділянку в користування іншим особам, оскільки на вказаній ділянці розташована нерухомість, що належить відповідачу. Таким чином, не укладання договору оренди та не здійснення відповідачами оплати за землю (у встановлених порядку та розмірі, передбачених для орендних правовідносин) за використання спірної земельної ділянки, призвело до фактичного безоплатного користування останніми спірною земельною ділянкою та позбавило позивача права отримувати дохід від здавання спірної земельної ділянки в оренду на законних для цього підставах. Відтак, набувач земельної ділянки, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). З метою досудового врегулювання спору Бахмутською міською радою Донецької області спрямовані листи від 02.01.2019 року за №№ 01/10-1, 01/10-2 законним представникам [PERSON] - відповідачам [PERSON] та [PERSON] з пропозицією добровільно відшкодувати кошти, збережені від використання безпідставно збереженої земельної ділянки в розмірі 123 483 грн. 16 коп., однак вказані пропозиції повернулись на адресу міської ради у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 71-78). Станом на день розгляду справи заборгованість залишається несплаченою. Згідно зі статтею 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відтак, з урахуванням встановлених законом строків позовної давності, відповідачі мають сплатити кошти, збережені від використання земельної ділянки без оформлення права користування нею за період з 01.03.2017 року по 31.12.2017 року в сумі 48 440, 52 грн. та 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 58 150,22 грн., а всього в розмірі 106 590 грн. 74 коп. Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено. Звертаючись до суду з позовом позивач обґрунтовував позовні вимоги посиланням на положення п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, яким передбачено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. За змістом указаних приписів ЦК України та ЗК України, відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за порушення прав власника земельної ділянки. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України, для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Тобто до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), а також у постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 474/192/17-ц (провадження № 61-32370св18). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на те, що неповнолітній [PERSON] як фактичний користувач земельною ділянкою, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику спірної земельної ділянки - Бахмутській міській раді Донецької області. Однак відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦК України, неповнолітньою та такою, що має неповну цивільну дієздатність, визнається особа у віці від 14 до 18 років. Згідно з ст. 1179 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої неповнолітньою особою (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років), здійснюється нею самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Частиною 1 статті 47 ЦПК України визначено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Враховуючи, що на день розгляду справи [PERSON] є неповнолітньою особою, відповідальність повинні нести його батьки - відповідачі [PERSON] та [PERSON] як законні представники неповнолітнього [PERSON] , які діють в інтересах своєї неповнолітньої дитини. Таким чином, на підставі аналізу вказаних вище правових норм та досліджених в судовому засіданні доказів, виходячи з принципу диспозитивності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Бахмутської міської ради Донецької області слід стягнути кошти, збережені від використання земельної ділянки без оформлення права користування нею, за період з 01.03.2017 року по 31.12.2018 року розмірі 106 590 грн. 74 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 1051 грн. з кожного, який був сплачений останнім при подачі позову, тобто пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, а всього 2102 грн. в рівних частках.

Outcome: approved