Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

04.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 09.08.1989 р. у Відділі ЗАГС м. Первомайська було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №411. Від шлюбу подружжя дітей не має. Шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 1989 із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, шлюбні відносити між подружжям не поновлювались, а на добровільне розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідач не згоден. Крім того позивачка просить після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище «Волошаненко». Позивачка у судове засідання не зявилася, надіслала письмову заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити, а також вказала, що згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився без поважних причин, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання розгляду справи повідомлений був належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб 09.08.1989 р. у Відділі ЗАГС м. Первомайська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 411 (а.с. 4). Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 1989 із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, шлюбні відносити між подружжям не поновлювались, а на добровільне розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідач не згоден. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, а в заяві поданій до суду зазначила, що бажає відновити дошлюбне прізвище, то його необхідно відновити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved