Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

02.07.2019\~Львівський національний аграрний університет звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] \~10770, 00 грн. заборгованості по оплаті за навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] було укладено договір №3113 від 16.12.2013. Відповідно до даного договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити підготовку аспіранта (здобувача) за напрямком підготовки (спеціальності) «Загальне землеробство» у відповідності з вимогами Положеннями про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів. Крім цього, даним договором передбачено, що загальна вартість освітньої послуги на три роки становить 10770 грн., тобто щорічна плата становить 3590,00 грн., яка вноситься до 20 січня поточного року на рахунок навчального закладу. Позивач зобов`язання по договору виконав в повному обсязі, та відповідно до наказу №635-К від 10.12.2013 прикріпив [PERSON] як здобувача для написання дисертаційної роботи терміном на три роки, а також здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. В свою чергу [PERSON] в порушення умов договору свої зобов`язання не виконав та не вніс плату за отриману освітню послугу, заборгувавши перед позивачем 10770.00 грн. Відповідно до наказу №341-К від 29.06.2016 та на підставі доповідної записки наукового керівника, доцента [PERSON] , відповідач був відрахований за невиконання індивідуального плану навчання в аспірантурі та неоплату освітніх послуг. Відповідач\~ в добровільному порядку не відшкодував понесені витрати навчальним закладом, тому просять в примусовому порядку стягнути 10770,00 грн. та\~ судові витрати, в тому числі пов`язані із сплатою судового збору. Ухвалою від 27.12.2018 відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, з наданням відповідачу можливості у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. В судове засідання представник Львівського національного аграрного університету не з`явився, однак на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримують в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] ,\~будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, заперечення на позов не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] проти чого позивач не заперечує. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 10.12.2013 [PERSON] прикріплений здобувачем до університету для написання дисертаційної роботи терміном на три роки з 30 грудня 2013 року по 30 грудня 2016 року у Львівський національний аграрний університет, за спеціальністю 06.01.01 загальне землеробство, що стверджується витягом з наказу «Щодо особового складу про прикріплення здобувачів наукового ступеня кандидата наук»\~№635-К від 10.12.2013. Львівський національний аграрний університет та [PERSON] \~уклали договір №3113 від 16.12.2013 на підготовку спеціаліста вищої кваліфікації у Львівському національному аграрному університеті, відповідно до якого [PERSON] замовляє і оплачує, а виконавець забезпечує підготовку аспіранта (здобувача), в період з 30.12.2013 по 30.12.2016 за спеціальністю 06.01.01 загальне землеробство. Договором передбачено обов`язки сторін, підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку, порядок відшкодування фактичних витрат на підготовку, підстави дострокового розірвання договору без відшкодування фактичних витрат на підготовку, відповідальність сторін. Строк дії договору до 30.12.2016. Як вбачається із наказу Львівського національного аграрного університету «По особовому складу Про відрахування аспірантів та здобувачів» №341-К від 29.06.2016, [PERSON] , здобувач 3-го року навчання кафедри технологій в рослинництві, відрахований з числа здобувачів з 01.07.2016 за невиконання індивідуального плану навчання в аспірантурі та неоплату. Згідно з п.5.3 Договору у випадку невиконання замовником індивідуального плану роботи згідно встановлених термінів, дія угоди припиняється в односторонньому порядку і виплачені за нею кошти не повертаються. З розрахунку заборгованості по платному навчанню, вбачається, що сума витрат, пов`язаних з навчанням аспіранта за напрямом підготовки спеціальності 06.01.01 «Загальне землеробство», у [PERSON] з 1 січня 2014 року по 01 січня 2016 року, виникла заборгованість по оплаті за навчання в розмірі 10770,00 грн. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. У відповідності до вимог ст.ст.610, 611 ЦПК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір, укладений між сторонами є чинним, будь-яких додаткових договорів, якими б вносились зміни чи доповнення суду не представлено, а тому витрати, пов`язані з\~утриманням у\~навчальному закладі, відшкодовуються згідно з договором. Відповідача [PERSON] було відраховано з числа здобувачів з 01.07.2016 за невиконання індивідуального плану навчання в аспірантурі та неоплату, а тому він зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі.\~\~ Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд дійшов висновку,\~ що позов Львівського національного аграрного університету є підставним та обґрунтованим, а тому з [PERSON] слід стягнути заборгованість по оплаті за навчання в розмірі\~10770 гривень 00\~ коп. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення понесених витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 4500 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3\~ст.137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи наведене, суд вважає заявлену позивачем вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 грн. необґрунтовану, оскільки в матеріалах справи міститься лише попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому містяться посилання на п.3.2 договору про надання правової допомоги №Л.19.84.1.18 від 20.03.2019, однак самого договору до матеріалів справи не долучено. Крім цього, представником позивача не надано детального опису робіт виконаних адвокатом та здійсних ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що в силу ч.3\~ст.137\~ЦПК\~України слугує підтвердженням розміру витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, враховуючи те, що обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу не підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з [PERSON] слід стягнути сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: partial