Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

03.02.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Охтирської міської ради Сумської області, в якому просить визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими та підсобними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], складовими якого є: житловий будинок літера «А» загальною площею 85,7кв.м., житловою площею - 43, 6кв.м., прибудова літера «А», прибудова літера «а1», прибудова літера «а2», погріб літера «а3», ганок літера «а4», сарай-л.кухня літера «Б», навіс літера «б», погріб літера «Г», ворота №1, огорожа №2, колодязь літера «Д». Свої вимоги мотивує тим, що мати позивача - [PERSON] 30.04.1997 вийшла заміж за [PERSON], та з того часу вони разом з позивачем почали проживати в будинку [ADDRESS] 22.06.2000 вітчим позивача - [PERSON] подарував йому 4/6 частини житлового будинку з господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. 07.11.2001 позивач офіційно зареєстрував у цьому житловому будинку своє постійне місце проживання, після чого став проживати сам, відкрито та безперешкодно користуючись не тільки подарованою йому частиною домоволодіння, але іншими не зареєстрованими за ним частинами житлового будинку, всіма господарськими спорудами та земельною ділянкою, які йому не належали на праві власності. 14.09.2005 позивач придбав у власність 1/6 частину житлового будинку, підсобних та господарських споруд, розташовану за адресою [ADDRESS], уклавши договір купівлі продажу з сестрою вітчима - [PERSON]. Крім того, позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] вільно, відкрито та безперешкодно фактично з 22 червня 2000 року і по цей час, тобто протягом останніх 16 років, користується не тільки належною йому частиною житлового будинку, але і 1/6 частиною домоволодіння, яка йому не належить. Частка домоволодіння у розмірі 1/6 частини, яка йому не належить, в натурі не виділена, у державному реєстрі нерухомого майна зазначена частка домоволодіння не зареєстрована. З приводу користування позивачем 1/6 частиною домоволодіння до нього ніхто не звертався, ніяких претензій не пред'являв, своє право власності на це майно не заявляв. На даний час позивач продовжує відкрито та безперешкодно користуватися не належною йому 1/6 частиною домоволодінням, однак не може належним чином оформити відповідні правовстановлюючі документи на цю частину майна, що і стало причиною звернення до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в ньому, просив позов задовольнити. Представник відповідача Фурманов О.В. в судовому засіданні при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.06.2000 укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебєдєвою Л.М. за реєстровим № 2659, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] 4/6 частини жилого будинку з господарчими будівлями за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією договору.(а.с.5) 14.09.2005 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу С.П. Ковальчуком за реєстровим № 3697, згідно якого [PERSON] продала [PERSON] 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд, розташовану за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу.(а.с.6) 14.05.2012 виготовлений технічний паспорт на ім'я [PERSON], відповідно до якого власником 4/6 та 1/6 частин будинку за адресою [ADDRESS] є [PERSON] .(а.с.11-14) Судом встановлено, що [PERSON] з 29.06.2016р. є власником земельної ділянки загальною площею 0,1 га за адресою [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, що підтверджується копією витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2016 та Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.06.2016 року.(а.с.8-10) В статті 328 ЦК України вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.Право приватної власності є непорушним. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Згідно із ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї, підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. Таким чином, суд приймає до уваги лише докази, які доводять обставини справи в період з 01.01.2001року. Судом встановлено, що [PERSON] з 07.11.2001р. зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією сторінок паспорту. (а.с.19). Відповідно до довідки № 6 від 05.01.2017, виданої квартальним уповноваженим Охтирської міської ради С.В.Помазан, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] один.(а.с.15) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони з 2012року проживають в будинку по [ADDRESS], з [PERSON] знайомі майже 10 років. [PERSON] проживає по [ADDRESS] зі своєю дружиною та донькою. Інших осіб у цьому будинку не бачили. З матеріалів інвентаризаційної справи №4135 на домоволодіння за адресою [ADDRESS] вбачається, що власником спірної 1/6 частини домоволодіння є [PERSON] на підставі договору дарування б/н від 15.12.1966; останні звернення до БТІ [PERSON] та її доньки [PERSON] за довіреністю щодо спірного нерухомого майна датовані 06.01.1976р.; станом на 12.09.2005 власником 1/6 частини домоволодіння була [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину ВСІ803961 від 08.09.2005, 1/6 частини - [PERSON] на підставі договору дарування б/н від 15.12.1966 та 4/6- [PERSON] на підставі договору дарування АВМ №306215 від 22.06.2001, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8316097. (аркуш 41-53, 82) За відомостями відділу державної реєстрації Охтирської міської ради інформація про зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] - відсутня, що підтверджується довідкою № 15-13/3971 від 27.03.2017.(а.с.58) Відповідно до повідомлення № 14.14-26/459 від 08.04.2017, наданого Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області, актовий запис про державну реєстрацію смерті на [PERSON] відсутній.(а.с.63) Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, заповіти від її імені не посвідчувались.(а.с.53-57) За обліками Охтирського МВ УДМС України в Сумській області [PERSON] не значиться, що підтверджується довідкою № 728 від 14.04.2017р..(а.с.69) Таким чином, місце проживання власниці спірної частини будинку - [PERSON] чи її родичів, судом не встановлено. Судом встановлено, що до складу домоволодіння включено: житловий будинок з господарськими та підсобними спорудами, складовими якого є: житловий будинок літера «А» загальною площею 85,7кв.м., житловою площею - 43, 6кв.м., прибудова літера «а», прибудова літера «а1», прибудова літера «а2», погріб літера «а3», ганок літера «а4», сарай-л.кухня літера «Б», навіс літера «б», погріб літера «Г», ворота №1, огорожа №2, колодязь літера «Д». Наявність самочинно побудованих споруд не встановлено. Зібрані по справі докази підтверджують, що з 2001року позивач користується вищевказаним будинком, відкрито та безперервно володіє ним і протягом цього часу жодних претензій щодо володіння будинком та земельною ділянкою ні від кого не надходило. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в позові, матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України набув право власності на нерухоме майно, а саме: 1/6 частини домоволодіння по [ADDRESS], яке належало [PERSON].

Outcome: approved