Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

03.11.2017 р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2005 р. по 2008 р. Мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач - [PERSON]. Шлюбні стосунки з відповідачем були припинені у 2008 році, дитина проживає з нею. Зазначає, що батько ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню доньки, не спілкується з дитиною та не проявляє ініціативу у такому спілкуванні, не бере участі у навчанні дитини - не відвідує школу, не допомагає у підготовці до школи, не відвідує шкільні заходи за участі дитини, не бере участі у позашкільному розвитку дитини - не пропонує гуртки, на які дитина може ходити, не водить дитину на гуртки, на які дитина записана, не відвідує заходи, організовані гуртками, не турбується про стан здоров'я дитини, не відвідує доньку під час хвороб, не купує ліки. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10.04.2012 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], але аліменти на утримання дитини батько не сплачує. Вказує, що відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та участі батька у вихованні. Просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов за наведених підстав підтримали. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради Голосна К.А. у судовому засіданні 25.01.2018 р. позов підтримала і просила задовольнити. Суду пояснила, що особисто спілкувалася з донькою сторін - [PERSON]. [PERSON] свого батька пам'ятає у період коли до першого класу він подарував їй шкільний рюкзак та речі до школи, більше вона його не бачила і він до неї не приходив. Увесь час про неї турбуються мама та бабуся, мама для неї створює усе необхідне. За місцем проживання [PERSON] має окрему кімнату, облаштовану усім необхідним для проживання та розвитку. Відповідач на запрошення служби не відреагував, за місцем проживання відсутній. З приводу участі у вихованні доньки до служби у справах дітей не звертався. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Судом встановлено такі обставини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області 24 липня 2007 року (а.с. 8). Реєстрація народження дитини проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, що підтверджується Довідкою Відділу реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області від. 24.07.2007 р. № 106 (а.с. 9). [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб № 544 від 04.10.2017 р. (а.с. 12). Малолітня донька сторін є ученицею 5-В класу Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІ ступенів № 1 ім. В. Стрельченка, м. Суми Сумської області, її батько не бере участі у вихованні доньки, не спілкується з вчителями, навчанням дитини не цікавиться, не підтримує зв'язок зі школою, що підтверджується довідкою Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІ ступенів № 1 ім. В. Стрельченка, м. Суми Сумської області № 08-14/189 від 30.10.2017 р. (а.с. 10). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10.04.2012 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 22.03.2012 р. до повноліття дитини на користь матері [PERSON]. Вказане рішення набрало законної сили 23.04.2012 р. (а.с. 11). В межах виконавчого провадження з примусового виконання вказаного рішення суду ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.05.2013 р. оголошено розшук боржника [PERSON], [INFO] (а.с. 41). Відповідно до Довідки-розрахунку Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми ГТУЮ у Сумській області від 23.01.2018 р. заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа № 2/1805/1300 від 10.04.2012 р., виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 400,00 грн., щомісяця на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] до повноліття дитини за період з 22.03.2012 р. по 31.12.2017 р. визначено аліментів на суму 27883,80 грн., за вказаний період сплачено боржником аліментів на суму 00,00 грн. Всього заборгованість по аліментам станом на 01.01.2018 р. становить 27883,80 грн. (а.с. 40). Служба у справах дітей Сумської міської ради надала Висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] № 102/27.1.26 від 18.01.2018 р., згідно якого діючи в інтересах дитини, беручи до уваги самоусунення [PERSON] від виховання, утримання малолітньої доньки, служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Висновок мотивовано тим, що зі слів матері, батько малолітньої [PERSON] після народження доньки проживав з ними один рік, і ішов з родини, проживав окремо. Дитина залишилася проживати з матір'ю, за місцем її проживання та реєстрації. Практично з 2008 року батько належним чином не виконував свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки, аліменти не сплачував, матеріально не допомагав, не приймав участі у вихованні та утриманні дитини, з донькою не спілкувався. До дитячого та освітнього закладу не приходив, не виявляв бажання спілкуватися з малолітньою і за місцем проживання. Перешкод у спілкуванні з донькою ніхто не чинив. Під час співбесіди з малолітньою [PERSON] з'ясовано, що свого батька вона пам'ятає у період коли до першого класу він подарував їй шкільний рюкзак та речі до школи, більше вона його не бачила і він до неї не приходив. Про батька їй нічого не нагадує і говорити про нього відсутній інтерес. Мама для неї створює усе необхідне. Увесь час про неї турбуються мама та бабуся. Спостерігаючи за дитиною під час співбесіди відчувається її повага та любо до мами, бабусі. Родина проживає у 3-х кімнатній квартирі з усіма зручностями, кімнати умебльовані меблями, для гармонійного розвитку дитини є необхідна література, комп'ютер, телевізор, необхідні речі, [PERSON] має окрему кімнату, об лаштовану усім необхідним для проживання та розвитку (а.с. 37-38). Підстав не обрати до уваги зазначений висновок у суду не має. Свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача суду пояснила, що батько [PERSON] жив з ними до того, як їй виповнилося 1 рік, після чого не телефонував та не приходив, коли [PERSON] було 6 років подарував їй рюкзак і все, з того часу не з'являється, не вітає зі святами. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживають з позивачем [PERSON] в одному будинку, [PERSON] ходила з її дитиною разом в один дитячий садок, а зараз ходять в один клас, її батька вона не пам'ятає. Завжди про дитину піклується тільки мама. Судовим розглядом встановлено, що з 2008 року - [PERSON] не спілкується зі своєю донькою [PERSON], [INFO], не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не надає дитині доступу до культурних цінностей; не створює умов для отримання нею освіти; не сплачує аліменти на її утримання. Зазначені фактори в сукупності свідчать, що в даному випадку має місце ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки [PERSON], [INFO]. Встановлені факти дають суду дійти висновку, що до відповідача, який з 2008 року не виконує батьківських обов'язків слід застосувати крайній захід впливу - позбавити батьківських прав. З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн.

Outcome: approved