Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

03.07.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (далі за текстом ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із позовною заявою до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за договором факторингу №20181023 від 23.10.2018 року в сумі 20744,34грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.10.2017р. між ТОВ СІМПЛ МАНІ та [PERSON] було укладено кредитний договір №SM-00007341. 23.10.2018р. між ТОВ СІМПЛ МАНІ та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20181023, у відповідності до умов якого, ТОВ СІМПЛ МАНІ відступає ТОВ ФК «ЄАПБ» право грошової Вимоги, строк виконання зобовязань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобовязання, плату за кредитом, неустойки у вигляді штрафу за порушення Клієнтом строку погашення кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ СІМПЛ МАНІ. На виконання п.1.3 Договору факторингу, згідно вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту у встановлені договором строки. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23 жовтня 2018 року представником позивача не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак надсилала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, в яких не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подавала, про час та місце розгляду справи двічі повідомлялася належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що повернулися до суду. За положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст.1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 13 жовтня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «СІМПЛ МАНІ» був укладений договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту № SM-00007341 на загальну суму 10000,00 гривень, зі сплатою 0,001 % річних, та відповідачем було підписано заяву-доручення про перерахування ТОВ «СІМПЛ МАНІ» грошових коштів на отримання кредиту та на сплату страхового платежу, паспорт споживчого кредиту, анкету-опитувальник фізичної особи резидента, заяву-згоду про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та інформацію про умови кредитування/заяву клієнта про надання кредиту. 23 жовтня 2018 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та позивачем було укладено договір факторингу № 20181023, відповідно до умов якого ТОВ «СІМПЛ МАНІ» відступає позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума кредиту), плату за кредитом (щомісячні та річні проценти), неустойки у вигляді штрафу за порушення Клієнтом строку погашення (повернення) кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу, передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «СІМПЛ МАНІ». Згідно розрахунку заборгованості та витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 20181023 від 23 жовтня 2018 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 20744,34грн., з яких: 11796,18грн. - основний борг, 4889,07грн. - заборгованість за комісією (щомісячний процент); 0,09грн. - сума заборгованості за процентами; 4059,00грн. - сума заборгованості за пенею. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. На виконання умов п.1.3 Договору факторингу, згідно вимог ст.ст. 512-514,516 ЦК України на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до позивача. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 20181023 права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконала свої обов`язки та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Згідно ч.2. ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. У зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлене повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідачки до бази персональних даних. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації своїх зобов`язань по сплаті кредитних заборгованостей на рахунки первісного кредитора, які зазначені в кредитному договорі. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору № SM-00007341 від 13 жовтня 2017 року, відповідач не виконав свої зобов`язання ані перед позивачем, ані перед первісним кредитором щодо погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором № SM-00007341 від 13 жовтня 2017 року в сумі 20744,34грн., з яких: 11796,18грн. - основний борг; 4889,07грн. - заборгованість за комісією (щомісячний процент); 0,09грн. - сума заборгованості за процентами; 4059,00грн. - сума заборгованості за пенею. Судом встановлено, що позичальник не виконує належним чином умови кредитного договору, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн.

Outcome: approved