Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

02 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 19 жовтня 2016 року, який зареєстровано Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 45. Мають малолітнього [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з травня 2018 року. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою судді від 08 липня 2019 року було відкрито в порядку загального позовного провадження справу за даним позовом та призначено до підготовчого засідання. (а.с.13). 23 липня 2019 року відповідачка направила до суду відзив на позовну заяву та клопотання про надання строку для примирення. (а.с.16-17). 27 серпня 2019 року від позивача надійшло письмове пояснення на відзив, в якому зазначив про недоцільність надання строку для примирення.(а.с.24). 15 жовтня 2019 року ухвалою суду було задоволено клопотання відповідачки та надано строк для примирення три місяці. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. (а.с.30). 15 січня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі за даним позовом та призначено до підготовчого засідання. (а.с.31). 09 квітня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. (а.с.39). Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. (а.с.40). Відповідачка в судове засідання не з`явилася,але своєчасно та належним чином була повідомлена про слухання справи. (а.с.35). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідачка уклали шлюб 19 жовтня 2016 року, який зареєстровано Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) , актовий запис № 45, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 08 травня 2020 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.41). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 49, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.10). Подружнє життя в сторін не склалося, вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved