Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

04 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратила право користування службовим жилим приміщенням, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що він є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру на службове жиле приміщення № 1053. Відповідно до довідки про склад сім'ї ВІД 23.01.2014 Р., виданої Красноармійським центром «Єдиного замовника» в даній квартирі зареєстровані крім нього, ще його колишня дружина [PERSON], з якою шлюб було розірвано 07.02.203 року та його син [PERSON]. які вже більше шести років не мешкають в даній квартирі без поважних причин. Вказує. Що відповідно до акту приватного підприємства «Красноармійськ-Реал-Сервіс» від 24.01.2014 року № 33 зареєстровані відповідачі за даною адресою не мешкають з 2009 року по теперішній час. Реєстрація відповідачів в службовому жилому приміщенні перешкоджає йому в повній мірі користуватися квартирою на свій розсуд, тягне за собою додаткові витрати на оплату комунальних платежів по числу зареєстрованих осіб. В зв'язку з чим просить відповідачів визнати такими, що втратили право користування службовим приміщенням, розташованим за адресою: квартира [ADDRESS]. 01.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про вселення в квартиру та визначення порядку користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що 12.09.1987 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], шлюб було зареєстровано Красноармійським відділом РАГСу. Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO]. Та доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Виконавчого комітету Красноармійської міської ради № 205 від 28.06.1995 року на їхню сім'ю було видано ордер на житлове приміщення за № 1053 від 13.07.1995 року, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вся їхня родина постійно проживала у вказаній квартирі та користувалася всіма правами. З часом відповідач [PERSON] почав вести себе неправильно в сім'ї, зловживав спиртними напоями, на ґрунті сп'яніння строював бешкети та бійки, при яких бив її, жінку, так і дітей. Згідно до довідки Красноармійського наркологічного диспансеру [PERSON] стояв на обліку з приводу зловживання алкоголем до 24.07.2013 року. На цих підставах вона, захищаючи свої інтереси і інтереси своїх дітей, неодноразово зверталася до працівників міліції. [PERSON] неодноразово притягували до адміністративної відповідальності та відкривали кримінальну справу. Так як проживати з відповідачем було неможливо, вона боялася за своє життя і здоров'я, а також за життя і здоров'я своїх дітей, неодноразово уходила з дітьми від нього та проживала з дітьми у різних місцях, поки не вщухало, а потім вони поверталися. У 2010-2011 році її мама - [PERSON] тяжко захворіла на хворобу та визнана інвалідом 1 групи, та такою, якій потрібен постійний нагляд. Батько помер і їй довелося взяти на себе обов'язки по догляду за матір'ю. На теперішній час вона є, згідно до довідки МСЕК, інвалідом першої групи. Син боявся жити з батьком один і проживав з нею, він також допомагає по догляду за її матір'ю. [PERSON] вважає, що вона не може користуватися житловим приміщенням з поважної причини, так як відповідач створює їй та її дітям перепони для такого користування. Він навіть без їх згоди поселив в квартирі співмешканку, щоб остаточно унеможливити їх проживання. Просить вселити її до спірної квартири та визначити порядок її користуванням. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги. просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечував в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просили задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення первісного позову, підтримав зустрічний позов, просив його задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а зустрічний позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що 12.09.1987 року між позивачем та відповідачкою було зареєструвано шлюб Красноармійським відділом РАГСу. Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO]. Та доньку [PERSON] [INFO] (а.с. 14, 48). Згідно ордеру на житлове приміщення за № 1053 від 13.07.1995 року, розташоване за адресою: [ADDRESS], головним квартиронаймачем є [PERSON]. (а.с. 15). Шлюб мі сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено запис № 37 від 07.02.2003 року (а.с. 13). Відповідно до довідки про склад сім'ї ВІД 23.01.2014 Р., виданої Красноармійським центром «Єдиного замовника» в даній квартирі зареєстровані крім нього, ще його колишня дружина [PERSON], з якою шлюб було розірвано 07.02.203 року та його син [PERSON]. які вже більше шести років не мешкають в даній квартирі без поважних причин (а.с. 10-12). Відповідно до ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1 і п.5 ч.3 і ч.4 ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї без поважних причин за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від.12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» у справах пор визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст..71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи із зазначених норм суд зазначає, що відповідачі мають поважні причини щодо строку з якого вони не мешкають в зазначеній квартирі, оскільки на протязі 2009 - 2012 років між ними та позивачем [PERSON] виникали періодично сварки, через це вони не могли постійно мешкати в спірній квартирі, цей факт підтверджується поданням до суду про застосування амністії від 12.08.2005 року, та довідкою лікаря нарколога від 11.02.2014 року згідно якої до 24.07.2013 року [PERSON] перебував на обліку у зв'язку із зловживанням алкогольних напоїв (а.с. 38-40, 45). Факт сварок на протязі даного періоду часу також підтвердили свідки як з боку позивача так і з боку відповідача. До того ж відповідачка [PERSON] не мешкає з 2010 року у спірній квартирі. Через необхідність догляду за своєю мамою похилого віку яка тяжко хворіє, що підтверджується медичними документами (а.с. 70-71). Цю причину суд також враховує, як поважну причину не проживання у спірній квартирі. Таким чином в судовому засіданні був доведений і факт перешкоджання [PERSON] у користуванні вищевказаною квартирою, підтверджений насамперед письмовими доказами, а саме поданням до суду про застосування амністії від 12.08.2005 року та показами свідків в судовому засіданні. Суд при постановленні даного рішення також враховує той факт, що у [PERSON] до [PERSON] фактично немає іншого житла для проживання, а тому первісний позов задоволенню не підлягає та є необґрунтованим, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial