Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

03 листопада 2021 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач в особі представника за довіреністю - адвоката Клюєвої І.С., посилаючись на ст. ст. 87, 88 Закону України « Про нотаріат», просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем за № 3749 від 23.03.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 27481,88 гривень та 700 гривень за вчинення виконавчого напису, і стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.03.2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис № 3749 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 27481,88 гривень та 700 гривень за вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №630536081 від 15.12.2016 року, укладеним з ПАТ «Альфа - Банк», правонаступником якого на підставі Договору № 01-23-02/21 про відступлення прав вимоги від 23.02.2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.12.2016 року по 19.03.2021 року. Посилаючись на ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, представник позивача зазначає, що даний виконавчий напис нотаріуса винесений з порушенням вимог чинного законодавства. Так, при вчиненні виконавчого напису нотаріуса не дотримані умови щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу, не посвідчений нотаріально. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, якою постанову Кабінету Міністрів України №622 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою судді від 05 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в викликом сторін та призначено судовий розгляд справи на 03 грудня 2021 року. Ухвалою судді від 05 березня 2021 року задоволено заяву [PERSON] в особі представника-адвоката Клюєвої І.С. про забезпечення позову та зупинене стягнення у виконавчому провадженні № 65813626, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. від 16.06.2021 року на підставі виконавчого напису №3749, вчиненого 23.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року судовий розгляд справи було відкладено на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України на 15 грудня 2021 року. У призначене судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Разом з позовною заявою представником позивача - адвокатом Клюєвою І.С. до суду подано заяву, в якій вона просила розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач свого представника повторно в судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не направив. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, відповідач не надав. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, проте конверт із судовою повісткою повернуто до суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. За наявності умов, передбачених ст.ст.280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 15 грудня 2021 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що 15 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з Анкетою - заявою про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа -Банк», в якій зазначив свої персональні дані, такі як прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, серію, номер паспорта і дату його видачі, РНОКПП, підписанням якої підтвердив, що ця Анкета - заява є акцептуванням публічної пропозиції в розумінні статті 642 ЦК України та його згодою на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» на отримання банківських послуг на умовах, визначених публічною пропозицією за продуктами банку (а.с.18, 54-55). Згідно з Офертою на укладання угоди про надання кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яку позивач [PERSON] підписав 15 грудня 2016 року, позичальник запропонував ПАТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії на таких умовах. Відкрити йому рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку MC DEBIT WORLD строком дії три роки з моменту випуску (п.2). Ліміт відновлювальної кредитної лінії - 200000 грн. (п.3.1). Сума кредиту, доступна на момент укладення угоди 8200 грн.( п.3.1.1). Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою складає 24% річних (п.3.2) (а.с.20,56). Відповідно до Акцепта пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 15 грудня 2021 року ПАТ «Альфа-Банк» акцептувало пропозицію позивача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах, визначених Акцептом та Офертою ( а.с. 20 зв. ст., а.с. 57). Своїм підписом на Довідці про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка» від 15 грудня 2021 року позивач засвідчив ознайомлення з такими умовами кредитування: валюта рахунку- гривня; строк дії картки- 3 роки з можливістю перевипуску картки за умови дотримання клієнтом умов договору; строк дії кредитної лінії - 1 рік з можливістю пролонгації відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору; максимальна сума кредиту - 200000 гривень; мета кредиту - споживчі потреби; форма кредитування - відновлювальна кредитна лінія; погашення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу; розрахунковий період дорівнює одному місяцю; датою початку першого розрахункового періоду і закінчення всіх розрахункових періодів є дата відкриття банком рахунку (активації рахунку), датою початку всіх наступних розрахункових періодів є дата, яка слідує за датою відкриття рахунку; розмір обов`язкового мінімального платежу - 7 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн., орієнтовна реальна процентна ставка - 0,01% річних, а також подав заяву на відкриття поточних рахунків та картку із зразками підпису ( а.с. 19,58). Таким чином, шляхом підписання Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», поданням Оферти на укладання угоди про надання кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної, яку акцептовано ПАТ «Альфа-Банк», та підписанням Довідки про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка» 15 грудня 2021 року позивач [PERSON] уклав з ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір на вищезазначених умовах. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 630536081 від 15 грудня 2016 року за період з 15.12.2016 по 19.03.2021, підписаного директором ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» позичальник [PERSON] має заборгованість в сумі 27481,88 грн., з яких: за тілом кредиту - 23347,13 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за штрафними санкціями - 4134,75 грн. ( а.с. 19 зв. ст., а.с.59). 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3749, згідно з яким на підставі ст. 262 ЦК України, ст. ст.34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», (код ЄДРПОУ 40340222, місцезнаходження: м. Київ, Солом`янська площа, буд. 2, IBAN [NUMBER] , відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478) заборгованість, що виникла за кредитним договором № 630536081 від 15 грудня 2016 року, з усіма додатками та додатковими угодами, (надалі кредитний договір), який укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк» ( правонаступник: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»), код ЄДРПОУ 23494714, та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа - Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222) на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15 грудня 2016 року по 19 березня 2021 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом - 23347,13 гривень; суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 0,00 гривень; суми заборгованості за штрафними санкціями - 4134,75 гривні. Загальна сума заборгованості становить 27481,88 гривня та сума сплати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 700 гривень. Дата набрання виконавчим написом законної сили -23 березня 2021 року (а. с. 17, 60). 14 травня 2021 року представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Ковальчук А.О. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. із заявою про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №3749, про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 28181,88 гривень, в додатках до якої зазначені: оригінал виконавчого документа разом з оригіналом кредитного договору; копія довіреності представника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (а.с.53). 16 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. на підставі вказаного виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65813626, а також постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, та 07 липня 2021 року - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 21, 22, 63, 65,67,69,73,78). Вирішуючи спір згідно з встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Частинами 1, 2 статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27.03. 2019 у справі № 137/1666/16-ц. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилом ч.4 цієї статті кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням нею процесуальних дій. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з [PERSON] за період з 15 грудня 2016 року по 19 березня 2021 року стягнуто заборгованість, зокрема за штрафними санкціями у сумі 4134,75 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За правилом ч.1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язань вчиняється у письмовій формі. Частиною 2 цієї статті встановлено, щодо забезпечення виконання зобов`язань, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Проте, оскільки умовами кредитного договору у формі Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа -Банк», Оферти на укладання угоди про надання кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Акцепта пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної карки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та Довідки про умови кредитування з використанням картки «Максимум - готівка» від 15 грудня 2016 року не передбачено розміру та порядку нарахування і сплати штрафу, то заборгованість за штрафними санкціями в сумі 4134,75 гривень є спірною. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитом в розмірі 27841,88 гривні, яка вказана у оспорюваному виконавчому написі нотаріуса, є спірною. Також суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В. у виконавчому написі від 23 березня 2021 року № 3749 послалась на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є не чинним. В той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Установлені обставини свідчать, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Кредитний договір від 15 грудня 2016 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] не посвідчений нотаріально, а тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису. З урахуванням того, що сума заборгованості за кредитним договором від 15 грудня 2016 року в розмірі 27481,88 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, не є безспірною, укладений між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личука Т.В., зареєстрований в реєстрі за №3749 від 23.03.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №630536081 від 15 грудня 2016 року в розмірі 27481,88 гривень та за вчинення виконавчого напису 700 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 гривні, всього 1362 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved