Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

02.07.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку із тим, що сторони не зійшлись характерами, мають різні погляди на життя, під час спільного подружнього життя виникали суперечки та сварки. Сімейні відносини припинені з грудня 2014 року. За твердженням позивачки, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, а відповідач постійно нехтує сімейними цінностями і саме з його ініціативи виникають постійні сварки свідком яких не рідко стає дитина, що може негативно вплинути на її психічний стан та душевні страждання. Позивачка зазначає, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дитини та позивачки, а також відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу та піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За твердженням позивачки спільне життя з відповідачем є неможливим, на примирення позивачка не згодна, оскільки вважає, що це призведе до чергових скандалів, нервозної обстановки та неповажного ставлення з боку відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній та просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові та просить позов задовольнити. Додатково представник пояснив, що окрім обставин повідомлених у позові відповідач також застосовує до позивача фізичне насильство , ним були нанесені позивачу тілесні ушкодження, тож примирення між сторонами не можливе. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти розірвання шлюбу, однак зазначає, що підстави на які посилається позивачка не є дійсними, зокрема, сварки у родині виникали саме з ініціативи позивачки, при цьому, дитина не була присутня при таких конфліктах. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечує проти розірвання шлюбу, однак зазначає, що викладені у позові обставини не відповідають дійсності. Так, наведені позивачкою обставини були предметом дослідження органом опіки та піклування і згідно їх висновку у визнанні доцільним позбавлення відповідача батьківських прав було відмовлено. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.02.2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №174 (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони не проживають разом, спільним побутом не пов'язані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved