overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

04.07.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 25.06.2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, так як його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження або місце роботи невідоме, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.06.2008 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 587, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.4). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

04.07.2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та мотивує його тим, що вона 22.07.2005 року разом з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області. Подружжя мають спільного сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач має неофіційний заробіток, добровільно матеріальної допомоги на догляд за сином не надає, проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, тому позивачка просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтвердила обставини викладені у позовній заяві та просила стягнути із відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що може щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстрованому 22.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 974 (а.с. 4). Подружжя мають спільного сина, [PERSON], [INFO]. (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи встановлені судом обставини, з урахуванням інтересів сторін та дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина : [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

04.07.2016 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи Орджонікідзевський відділ міграційної служби України в Харківській області, [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням було прийняте рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволено. Але судом не було прийняте рішення стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 551,20 грн. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

04.07.2016 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 06.11.2001 р. сторони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Останнім часом відносини з відповідачем різко погіршилися через його байдужість до вирішення спільних сімейних проблем, вони фактично не проживали як нормальна сімя, тому вважає, що їх шлюб носить формальний характер і продовження шлюбних відносин є недоцільним та просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, просить такі задоволити та не надавати терміну для примирення. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 06.11.2001 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

04.07.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. Вказувала на те, що 11.08.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 176. Від шлюбу подружжя має: двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 25.07.2017 позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити без його участі, змінені позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2011 року. (а.с. 5). Від шлюбних відносин сторони мають малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний відповідач. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2\~ст.84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 грн.. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

04.07.2017 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 30.09.2006 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років спільне життя не склалося, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. З січня 2017 вони припинили родинні відносини і мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 30.09.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 739. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору та спору щодо проживання дитини не має, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

04.07.2017 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити (а.с. 12). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з*явився, просить справу розглянути без його участі, позов визнав, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 13). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.07.2014 виконавчим комітетом Коровоярської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 01 (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, який набув чинності 08 липня 2017 року, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, працює, має постійний заробіток, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

04.07.2017 р. [PERSON]звернувся до суду з позовом до\- виконкому Тернівської районної у місті ради /далі [PERSON]/ про виключення зі складу службових приміщень квартири [ADDRESS]. В обґрунтування вказує, що більше 13 років з 03.04.1985 р. по 27.07.1998 р. пропрацював в ЗАТ «Кривбасліфт», та згідно ордеру від 21.04.1991 р. №32 отримав спірну службову квартиру на родину з чотирьох осіб: його, дружину, доньку та сина. Маючи намір приватизувати квартиру він звернувся до [PERSON], але листами [PERSON], та управління благоустрою виконкому міськради йому було розяснено, що потрібно погодження зазначеного управління на підставі листа підприємства-балансоутримувача щодо відсутності потреби в зазначеному службовому житлі. Звернувшись до ЗАТ «Кривбасліфт» підприємство надало погодження, щодо виключення квартири з числа службових. Відповідач [PERSON] направив до суду відгук про визнання заявленого позову, та розгляд справи в відсутності представника з підтвердженням інформації викладеної позивачем. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено копією ордеру на службове житлове приміщення від 21.04.1991 р. №32 а.с.7, що наймачем квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], отримав вказане житло на чотирьох членів родини: дружину та двох дітей. Спірні правовідносини регулюються цивільним законодавством на яке посилається позивач, що перешкоджає задоволенню позову, зокрема згідно ст.118 ЖК України, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради. Відповідно до п.3 Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради міністрів Української РСР від 04 лютого 1988 року №37, яке діє на час звернення до суду з позовом - житлове приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. Згідно п. 6 цього ж Положення, жиле приміщення виключається із числа службових, якщо відпала потреба в такому його користуванні. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства рішенням виконавчого комітету відповідної районної в місті ради. У відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлено, що за рішенням відповідних рад, квартири зі статусом службових можуть бути переведені до державного житлового фонду, після чого громадяни України отримують можливості постійно користуватися ними та приватизувати їх. Таким чином спірна квартира може бути переведена до державного житлового фонду на підставі рішення Ради, що законодавчо врегульовано. При подібному врегулюванні спірних правовідносин цивільним кодексом, обставин які встановлені судом, та обставин на які посилається позивач ніщо не перешкоджає позивачу врегулювати дане питання в визначеному законом порядку без звернення до суду; тому заявлений позов не відповідає закону, та в його задоволенні слід відмовити. На підставі ст.118-122 ЖК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

04.07.2017 року [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що він є сином [PERSON], яка померла 11.10.2010 року. В обґрунтування заяви, що в свідоцтві про його народження прізвище та по батькові матері вказано «Каливашко; Поліектовна», що не збігається із прізвищем та по батькові матері, вказаними у свідоцтві про її смерть, при цьому створює перешкоди в реалізації ним права спадкування майна матері та потребує встановлення в судовому порядку факту родинних відносин. Заявник і представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявник народився 11.08.1936 року в с. Губарі Ріпкинського району Чернігівської області. Згідно свідоцтва про народження матірю заявника записана «Каливашко Євдокія Поліектовна», а в свідоцтві про смерть матері [PERSON] (а. с. 6, 7). Таким чином, у вказаних документах прізвище та по батькові матері заявника не збігаються через допущення орфографічних помилок. Втім, приєднаними до справи копіями документів повністю підтверджується, що особа, зазначена у свідоцтві про смерть є матірю заявника. Невідповідність запису прізвища та по батькові матері заявника у свідоцтві про його народження та в свідоцтві про смерть матері позбавляє заявника можливості реалізувати своє право на спадкування її майна, в звязку з чим його права підлягають захистові шляхом встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення і породжує юридичні наслідки. За таких обставин, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

04.07.2017 року [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що він є сином [PERSON], яка померла 17.04.2017 року. В обґрунтування заяви зазначив, що в свідоцтві про смерть прізвище матері вказано «Стадолинська», а в свідоцтві про його народження «Стодолинська», що створює перешкоди в реалізації ним права спадкування майна матері та потребує встановлення в судовому порядку факту родинних відносин. Заявник і представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявник народився 19.09.1972 року в с. Товстоліс Чернігівського району Чернігівської області. Згідно свідоцтва про народження, складеному російською, матірю заявника записана «Стодолинская Наталия Ивановна», яка перебувала в шлюбі з батьком заявника [PERSON] (а. с. 6, 7). При видачі свідоцтва про смерть прізвище матері вказано «Стадолинська». Втім, приєднаними до справи копіями документів повністю підтверджується, що особа, зазначена у свідоцтві про смерть є матірю заявника. Невідповідність запису прізвища матері заявника у свідоцтві про його народження та в свідоцтві про смерть матері позбавляє заявника можливості реалізувати своє право на спадкування майна матері, в звязку з чим його права підлягають захистові шляхом встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення і породжує юридичні наслідки. За таких обставин, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

04.07.2017 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з вимогами про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вона, [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом РАЦС Іллічівського району, про що видали свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 822, який помер [INFO]. Мотивуючи їх тим, що 13.10.1984 року між нею та [PERSON], який помер [INFO], був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Іллічівського району, про що видали свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 822. В даному свідоцтві про одруження її прізвище вказано правильно на російській мові «[PERSON]», тоді як в паспорті на українській мові казано «[PERSON]», замість «[PERSON]». У зв'язку з чим вона була змушена звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом РАЦС Іллічівського району, про що видали свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 822, який помер [INFO]. Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи, а саме: паспорта заявника та ІН (а.с. 4), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 5), свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6), довідок Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 331, 332 від 19.05.2017 року (а.с. 7-8), витягу з ДР АЦСГ про ДРШ (а.с. 9). Відповідно до п. 4 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні було знайдено підтвердження тому факту, що [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом РАЦС Іллічівського району, про що видали свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 822, який помер [INFO].

Outcome: approved