Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

04.06.2021 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю « Фінпром Маркет» (далі - відповідач) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 27.01.2021 (реєстровий №4793), яким з [PERSON] стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість в сумі 12350 грн. 38 коп. Крім того, позивач просив відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1362 грн і 5000 грн за правничу допомогу адвоката. В обґрунтування позову послався на відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису в зв`язку з тим, що заборгованість не є безспірною, крім того вважає, що відповідачем подано нотаріусу документи, які не свідчать про безспірність заборгованості та не підтверджують заявлену до стягнення суму боргу. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.01.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича видав виконавчий напис (реєстровий №4793), яким з [PERSON] стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість в сумі 12350 грн. 38 коп. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд констатує, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису відповідачем не було підтверджено безспірність заборгованості. Зазначене в сукупності є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.. 206 ЦПК України відповідачможе визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову не встановлено. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908 грн, а також судовий збір у сумі 454 грн за подання заяви про забезпечення позову, яку задоволено ухвалою суду; таким чином, усього позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1362 грн. Вказана сума підтверджується оригіналами квитанції, а тому, в силу положень статей 133, 141 ЦПК України, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 50%, а саме 681 грн. 00 коп. Відповідно до ст.. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже. 50% суми сплаченого позивачем судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету. Позивачем надано суду копію укладеного з адвокатом договору про надання правничої допомоги, розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката, а також письмові докази фактичної їх оплати в сумі 5000 грн. Враховуючи складність справи, визнання відповідачем позову суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з відповідача і стягнути з останнього на користь позивача 2500 грн.

Outcome: approved