Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

04.06.2014 р. позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 457625,89 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., посилаючись на наступне. 16.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №К-4684823 за умовами якого АТ «Дельта Банк» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 400 000,00 грн. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на рахунок Кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Відповідач порушив умови договору та свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 13.05.2014 року утворилася заборгованість відповідача перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором №К-4684823 від 16.11.2012 року в загальному розмірі 457 625,89 грн., що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання 03 липня 2014 року позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання 03 липня 2014 року не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. 03 липня 2014 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене суд, врахувавши позицію позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Е-4684823. За даним договором Кредитор (позивач) зобов'язався надати Позичальникові (відповідачеві) грошові кошти у сумі 400 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 15 березня 2018 року (п.1.1. Кредитного договору №К-4684823), а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти і комісії на умовах, встановлених договором. Кредит надано на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, відповідно до п.1.1. кредитного договору (а.с.5). Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється у відповідності до графіку платежів, наведеного у додатку №1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору. Згідно з п.1.3.2. кредитного договору, позичальник сплачує кредитору щомісячно комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 0,6% від суми кредиту. Пунктами 3.4 Договору визначено, що Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.3 кредитного договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 11 730,52 грн. у чітко встановлений термін - 16 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступним за місяцем, в якому наданий кредит (а.с. 8). Відповідно до п.9.1 кредитного договору, за порушення позичальником строків сплати платежів по поверненню кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, інших платежів, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 1,0% від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення відповідачем строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 1.4, 3.4, 3.13, 3.15 кредитного договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених кредитним договором (а.с. 9). Відповідно до п. 8.1. кредитного договору, при виникненні будь-яких подій, зазначених в цьому пункті, кредитор має право вимагати достроково повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, комісій та штрафів (а.с. 9). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором №К-4684823 від 16 листопада 2012 року перед відповідачем виконав в повному обсязі. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту у встановлені терміни, сплати процентів за користування кредитом та інші зобов'язання за договором і має прострочену заборгованість. Як вбачається з розрахунку доданому до позовної заяви (а.с. 19) станом на 13.05.2014 року у відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ «Дельта Банк» по кредитному договору №К-4684823 від 16 листопада 2012 року існує заборгованість в загальному розмірі 457 625,89 грн., до складу якої входить: Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 Цивільного кодексу України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №К-4684823 від 16 листопада 2012 року в загальному розмірі 457 625,89 грн. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved