Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

04.04. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 605/31-31 від 17.05. 2007 року. У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 605/31-31 від 17.05. 2007 року у розмірі 118 509, 93 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 17.05.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідач уклали Кредитний договір № 605/31-31, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 60 600,00 дол.США. Договір є кредитним договором. Відповідач, не повертає кредит та не сплачує проценти за Договором. Станом на 05.03.2014 р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 118 509, 93 грн. Станом на дату подачі позову заборгованість не погашена. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» Михалик Т.О. у судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, відводів не заявляє, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі, у задоволенні заявлених позовних вимог просить суд відмовити. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: позивач у позовній заяві /а.с. 2/ вказує, що 17.05.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідач уклали Кредитний договір № 605/31-31, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 60 600,00 дол. США. Проте судом встановлено, що 17.05.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 605/31-31 /а.с. 5-8/. Згідно п.1.1 зазначеного кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 12 000 дол. США, що виражається за офіційним курсом НБУ та дату укладення договору у розмірі 60 600, 00 грн. зі сплатою 13 % відсотків річних та порядком погашення суми заборгованості згідно з графіком, встановленим п. 1.1.1 Кредитного договору. Відповідно до п. 1.1.2 кредитного договору кінцевим терміном повернення заборгованості є 17.05. 2022 року. Згідно п.п. 2.1 - 2.3 Кредитного договору видача Кредиту проводиться шляхом видачі готівкових коштів на цілі, визначені п. 1.2 цього Договору; моментом (днем) надання Кредиту вважається день видачі Позичальнику готівки в повній або частковій сумі Кредиту; моментом (днем) повернення Кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитора: суми Кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Всупереч зазначених норм процесуального закону представником позивача суду не представлено та судом не здобуто доказів того, що позивачем виконано умови Кредитного договору № 605/31-31, а саме п. 1.1 та п.2.1 зазначеного договору. Представлений позивачем Розрахунок вимоги банку у зв'язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 605/31-31 від 17.05. 2007 року /а.с. 9-10/ не є належним та допустимим доказом, в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України, щодо виконання позивачем умов кредитного договору та надання відповідачеві кредиту у розмірі 12 000, 00 дол. США, як визначено п.1.1 кредитного договору чи як позивач вказує у позовній заяві у розмірі 60600, 00 дол. США. Суд вважає, що допустимим доказами виконання позивачем свої зобов'язань за кредитним договором перед відповідачем, як це визначено ч. 2 ст. 59 ЦПК України, є банківські ордера, розпорядження, виписки із рахунків та інші документи, що підтверджують здійснення банківських операцій, проте таких суду не представлено. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено перед судом, що права останнього були порушені відповідачем, та що такі згідно ст. 15 ЦК України підлягаю захисту чи відновленню у способи визначені ст. 16 ЦК України. Із наведеного слідує, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Документально підтвердженні понесені позивачем судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, тобто відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed