Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

02 лютого 2017 року [PERSON] звернулася із вказаним позовом, яким просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року. Вказувала, що після смерті її батька [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Позивач та матір проживали разом з батьком на день його смерті та фактично прийняли спадщину. В подальшому померла мати позивача, з якою позивач також проживала на час смерті та прийняла спадщину. Свої вимоги мотивувала тим, що в установленому законом порядку вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та матері, однак їй було відмовлено у оформленні спадкових прав. Разом з тим, позиває є спадкоємцем, який прийняв спадщину як після смерті обох батьків. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались. 02.03.2017 року відкрито провадження у справі. 19.09.2017 року Ухвалою замінено неналежного відповідача - Миколаївську міську раду на належного - Державну податкову інспекцію в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління державної фіскальної служби в Миколаївській області. 27.04.2018 року згідно Ухвали справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили. Представник відповідача Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління державної фіскальної служби в Миколаївській області в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Від представника Першої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази та встановивши правовідносини, які виникли між сторонами, суд при вирішенні справи виходить з такого. Зі змісту Довідки про укладення шлюбу №3685 від 13.12.2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.10.1948 року в м. Смоленську Російської Федерації. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Акту від 06.01.1954 року [PERSON] на підставі рішення Виконкому Миколаївської райради трудящих від 12.12.1953 року виділено земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], площею 470 кв.м. під індивідуальне житлове будівництво. Згідно Акту прийому в експлуатацію від 01.12.1958 року житлового будинку за адресою: [ADDRESS], збудованого [PERSON], будинок прийнятий до експлуатації. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS], оскільки ? частка житлового будинку на підставі ст.125 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану Української РСР (в редакції чинній на час спірних правовідносин від 30.05.1926 року) належала [PERSON] - дружині померлого, так як будинок був побудований подружжям під час шлюбу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Згідно зі ст. 429 ЦК УРСР 1922 року спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина - [PERSON], та діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - по 1/10 частці кожен, оскільки вони на той час проживали в місці відкриття спадщини, в будинку [ADDRESS], що підтверджується Довідкою ЖКП ММР «Південь» виданою за №3450 від 13.12.2016 року . Таким чином, [PERSON] належало 6/10 часток житлового будинку [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - 1/10 частці кожному. [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 6/10 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Постанови нотаріуса від 20.12.2016 року вбачається, що на теперішній час у зв'язку зі зміною назви вулиці та присвоєнням спадковому будинку нового номеру неможливо встановити всі зміни у нумерації будинку з 1954 року по теперішній час. Згідно Довідки Державного архіву Миколаївської області від 13.01.2016 року, Рішенням виконкому Миколаївської міської Ради депутатів трудящих від 30.11.1962 №1706 «Про упорядкування найменувань проспектів, вулиць і провулків міста Миколаєва та нумерацію будинків» частину [ADDRESS], що йде від [ADDRESS] необхідно вважати продовженням [ADDRESS] Згідно рішення № 968 від 04.10.1977 року виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих було змінено нумерацію будинків. Відтоді будинок [ADDRESS] набув адреси [ADDRESS] Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь», виданої за №3449 від 13.12.2016 року, [PERSON] з 12.08.1958 року по день смерті, [INFO] року, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Разом з нею за вказаною адресою була зареєстрована та проживала [PERSON] В грудні 2016 року позивач звернулась до Першої Миколаївської ДНК з метою оформлення спадкових прав після смерті батьків у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки після смерті батька позивача - [PERSON], який помер в 1960 році, спадщину прийняли також відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживали зі спадкодавцем у місці відкриття спадщина на день його смерті. Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (прийнятого від 18.07.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 553 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину у відповідності до ст. 549 УК УРСР 1963 року, так як фактично вступила в управління спадковим майном, була зареєстрована у зазначеному будинку спільно зі спадкодавцем на час її смерті, зареєстрована у зазначеному будинку та проживає у ньому на цей час та звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися. Тобто, позивач після смерті батьків успадкувала 7/10 часток житлового будинку 27-Б по [ADDRESS] ( 5 Лінія, 39) в м. Миколаєві. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, враховуючи інтереси інших спадкоємців - відповідачів по справі.

Outcome: partial