Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

03.08.2015 року [PERSON] звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], в якому, після неодноразового уточнення позовних вимог, просить, суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дітей: [PERSON], 09.09.2003р.н., [PERSON], 27.09.2005р.н., [PERSON], 16.07.2007р.н. у розмірі по ? частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають пятьох дітей: [PERSON], 25.03.1999р.н., [PERSON], 25.03.2001р.н., [PERSON], 09.09.2003р.н., [PERSON], 27.09.2005р.н., та [PERSON], 16.07.2007р.н. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2012р. шлюб між сторонами розірвано. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають разом з відповідачем. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання інших дітей не надає. Позивачка з дітьми проживають окремо, діти знаходиться повністю на утриманні матері, позивачка на даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, власних коштів для належного забезпечення дітей не вистачає. Вважає, що оскільки відповідач неофіційно працює без належного оформлення трудових відносин, то наявні підстави для стягнення аліментів як частки від доходу, а не в твердій грошовій сумі, як заявляла спочатку. 26.10.2015 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], 1999р.н. та [PERSON], 2001р.н. в твердій грошовій сумі у розмірі по 500,00грн щомісячно, до досягнення ними повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2012 шлюб між ним та [PERSON] розірвано. [PERSON] кошти не використовувала на утримання дітей в повній мірі, про що [PERSON] подав заяву до Служби у справах дітей Охтирської міської ради з проханням провести відповідну перевірку, однак звернення не дало результату. Старші діти: [PERSON], 1999р.н., та [PERSON], 2001р.н., будучи незадоволені умовами проживання з матірю [PERSON] перейшли проживати до батька - [PERSON] за адресою пров. Котляревського, 18, м. Охтирка, Сумської області. [PERSON] не бере участь в утриманні синів, які проживають з [PERSON], що і стало причиною звернення до суду. Ухвалою суду від 13 листопада 2015 позови [PERSON] та [PERSON] обєднані в одне провадження. [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги позову підтримала повністю, проти задоволення позову [PERSON] заперечувала, та пояснила, що всі діти проживали з нею, влітку 2015року [PERSON] та [PERSON] поїхали до бабусі, матері відповідача, і залишилися проживати там. Відповідач проживає з цивільною дружиною. Позивачка отримувала соціальну допомогу, як малозабезпечена сімя, але з 01.10.2015р. не отримує, бо необхідно переоформити документи. Також отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до трьох років [PERSON] Дітям купувала канцтовари, речі, здавала на потреби школи. В подальшому подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та письмову заяву про часткове визнання позову, в якій погодилась сплачувати аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] по 250,00грн. на кожного. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, пізніше змінив думку, проти задоволення позову заперечував, погодившись з думкою представника, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту. Свої позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. (а.с. 44) Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову [PERSON], оскільки вона не надала жодних доказів того, що відповідач має постійне місце роботи, тому безпідставно визначила розмір аліментів у частці від доходу відповідача, тобто обрала неналежний спосіб захисту.. Позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю та просив їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON]А та позову [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON], 25.03.1999р.н., [PERSON], 25.03.2001р.н., [PERSON], 09.09.2003р.н., [PERSON], 27.09.2005р.н., [PERSON], 16.07.2007р.н., що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а. с. 6-10) Встановлено, що неповнолітні [PERSON], 09.09.2003р.н., [PERSON], 27.09.2005р.н., [PERSON], 16.07.2007р.н., проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 563 від 10.07.2015р. (а.с.13). Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON], 25.03.1999р.н., [PERSON], 25.03.2001р.н., проживають разом з батьком [PERSON] у його батьків, що визнає позивачка та підтверджується копією довідки про склад сім'ї №665 від 26.08.2015р.(а.с. 45) Діти [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що з липня 2015р. проживають разом з дідом та бабусею (батьками тата) по пров. Котляревського,18, м. Охтирка, Сумської області. Вирішили переїхати добровільно, до цього проживали з мамою та іншими дітьми. Тато проживає на [INFO], але до них приходить кожного дня. На даний час їх утримують тато та бабуся. Одяг, канцтовари та взуття купляють як тато так і мати. Владислав повідомив, що він навчається в коледжі СНАУ с. М.Вистороп Лебединський район, має стипендію, однак необхідно платити за проїзд, проживання у гуртожитку та продукти харчування. В цьому році зборами до коледжу займався лише батько. Згідно ч.1 ст. 141, ст. 180 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно п. 17 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину, матеріали справи не містять. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що [PERSON] та [PERSON], знаходяться на утриманні батька, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - на утриманні матері, стан здоровя дітей та їх вік. Судом встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Охтирської міської ради і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 1576,67грн. та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям в розмірі 7366,40грн. щомісячно, що підтверджується копіями довідок.(а.с.14-15. 117, 118) Також враховує стан здоровя відповідача, а саме: травматичну ампутацію І п. правої кисті на рівні нігтьової фаланги, ІІ та ІІІ п. на рівні середніх фаланг та часткове травматичне ушкодження правого серединного нерву. (а.с. 123-126) [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що інвалідність йому не встановлювалась, він є обмежено працездатним, однак замається декоративним оздобленням деревяних виробів, тому має нерегулярний дохід по 2,5 тис. грн. в місяць. Інших осіб на утриманні не має. Доказів, які б підтверджували, що відповідач працює офіційно матеріали справи не містять. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні не знайшло своє підтвердження наявність у відповідача постійного доходу, з метою захисту прав позивача та інтересів дітей, та враховуючи позовну заяву позивачки в редакції від 17.08.2015р., суд вважає за можливе стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню та визначення аліментів на утримання кожної дитини у розмірі 400,00грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial