Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

04 жовтня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що з 02 жовтня 2017 року вона він перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різні погляди на сімейне життя, виникнення конфліктів та суперечок та фізичні побої. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим, спільне господарство не ведеться, подружні відносини припинено. Від спільного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає. Позивач разом із дочкою проживає окремо в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області. Посилаючись на те, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а також на те, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, просить: шлюб між нею та відповідачем розірвати, відновивши її дошлюбне прізвищем « [PERSON] »; стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Крім того, позивач просить стягувати із відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дочкою трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу. В частині стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини його заробітку позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач не дає можливості йому бачитись з дочкою, а тому сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку він не бажає. Крім того, вказав, що він працює трактористом-машиністом Вінницького будівельно-монтажного поїзду, розмір його заробітної становить близько 10000 грн. Водночас, Тульчинським ВДВС з нього стягуються кошти у розмірі 20 % від заробітної плати, щомісячно, в межах виконавчого провадження з примусового виконання вимоги Немирівського управління ГУ ДФС у Вінницькій області в загальній сумі 20304, 39 грн. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини, на яких грунтуються позовні вимоги та їх заперечення, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 7). Від спільного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с. 8 - на звороті). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери, різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, виникнення конфліктів та суперечок. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112, 113 СК України, ст. 51 Конституції України, статей 180-184, 191 СК України. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами із відновленням дошлюбного прізвища позивача, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відповідач офіційно працює, а позивачеві важко самій матеріально утримувати дочку, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів, починаючи з 04 жовтня 2019 року і досягнення дитиною повноліття, у звя`зку із визнанням позивачем вимог в цій частині. Також, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою трирічного віку. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial