Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

03.09.2013 року [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини по 1000 гривен з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви вбачається, що 03.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб та проживали разом до 05.01.2012 року. Від цього шлюбу є дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з`явилась, від неї до канцелярії суду надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також просить розглянути справу за її відсутності. У судове засідання відповідач, який про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, судом достовірно встановлено, що 03.06.2011 року виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №01, прізвище дружини після шлюбу - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 03.06.2011 року. [INFO] у шлюбі народилась [PERSON], актовий запис про народження №1140, батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 10.11.2011 року, є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки № 468, виданої виконкомом Старотроянівської сільської ради Кілійського району 22.08.2013 року [PERSON], [INFO] мешкає з [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в частині 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved