Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

02 березня 2017 року позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення збитків, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову посилається на те, що 09 листопада 2015 року з вини відповідача, який керував автомобілем [PERSON], державний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який належить останньому на праві власності. Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 37132,68 грн. Крім того, позивач сплатив послуги аварійного комісара у розмірі 807,02 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 37939,70 грн., та судовий збір. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, та задовольнити заявлені вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позов не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. 09 листопада 2015 року близько 15-00 години [PERSON], в м. Дніпропетровську на перехресті вул. [PERSON] та вул. Запорізьке шосе, керуючи автомобілем марки [PERSON] матіз, державний номер АЕ 6253ВМ, не врахував дорожні обставини при виборі безпечної швидкості руху, не витримав безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Сузукі, державний номер АЕ 2139НН під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду нього, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2016 року по справі № 200/25718/15-п. Вказана постанова суду набрала законної сили. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов'язковим для суду в частині з'ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Сузукі, державний номер АЕ 2139НН складає 44559,21 грн. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що підтверджується висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 125/15 від 19 грудня 2015 року. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] (транспортне) страхове бюро України є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону). Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. На момент ДТП керований відповідачем [PERSON] матіз, державний номер АЕ 6253ВМ, не був забезпечений чинним договором (полісом) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Доказів протилежного відповідач не надав. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. В звязку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та з урахуванням обовязкового ліміту [PERSON] (транспортне) страхове бюро України здійснило власникові автомобіля Сузукі, державний номер АЕ 2139НН [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 37132,68 грн. що підтверджується наказом № 2323 від 24.03.2016 року, та платіжним дорученням № 2323рв від 25.03.2016 року. Крім того, позивачем також було сплачено за послуги аварійного комісара 807,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 50рв від 21.01.2016 року. Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розміру витрат, здійснених позивачем, а також не надано доказів, що ним було сплачено ці кошти. Отже, сума, що підлягає стягненню, становить 37939,70 грн. Позивач звертався до відповідача про компенсацію витрат, але відповіді на нього не отримав. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову\~\~відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (п. 41.1.ст. 41 вищезазначеного Закону). Таким чином, відповідач [PERSON], як особа, що спричинила завдання збитків та не застрахувала цивільно-правову відповідальність, зобов'язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу шкоду, завдану власнику пошкодженого під час ДТП автомобіля Сузукі, державний номер АЕ 2139НН [PERSON], в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved