Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

03.11.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНИ», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису від 08.07.2020 року за реєстровим номером 9406, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з неї заборгованості в сумі 24\~320 грн. на користь ТОВ «АВЕНТУС України», таким, що не підлягає виконанню. Провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам було надано час для подання заяв по суті. 16.11.2020 року представником ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» надано відзив на позов, в якому зазначено про те, що викладене в позові позивачем не відповідає дійсності, так як 16.01.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та [PERSON] було укладено Договір №1810308 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, а позивач вказує в позові, що жодних договорів з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» не укладала. Також представник відповідача зазначив, що на підтвердження позову надано документи, що не мають жодного відношення до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ», так як борг відповідно до цих документів стягується з [PERSON] на користь ТОВ «МІЛОАН». Враховуючи вказане, представник просив відмовити в задоволенні позову. Представником ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» було направлено відзив 13.11.2020 року всім учасникам справи та до суду. З моменту направлення відзиву представником позивачу пройшов майже місяць, однак позивачем до суду не було надано відповіді на відзив, уточнюючого позову чи документів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] в позові вказує про відсутність договір з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та просить визнати виконавчий напис від 08.07.2020 року за реєстровим номером 9406, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з неї заборгованості в сумі 24\~320 грн. на користь ТОВ «АВЕНТУС України», таким, що не підлягає виконанню. До позовної заяви позивачем надано постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом №46970 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «МІЛОАН», а також постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що також стосуються виконавчого провадження за виконавчим написом №46970(а.с.9-13). Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Враховуючи вище викладене, зважаючи на відсутність доказів, що свідчили б про наявність спору між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ», суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з недоведеністю. У разі відмови, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed