Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

04 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що від шлюбу з [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], який народився 13.05.2010 року. 25.12.2009 року шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] розірвано. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утримані. Після того, як вони перестали проживати разом, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість, оскільки він працює. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю та у випадку неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження дитини серії І-КЕ № 114288 від 08 червня 2010 року, [PERSON] народився 13 травня 2010 року. Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 058061 від 25.12.2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] Сергійовичемрозірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 201(а.с. 5). Судом встановлено, що дитина проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «Гадяч-житло» від 04.12.2015 року (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 Сімейного Кодексу України\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно\~ст.183 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, які будуть стягуватися на неповнолітню дитину з її батьків, визначається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України, та розяснень п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з п.1\~ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням зазначеного, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, розмір якого у справах даної категорії складає 551 гривень 20 копійок, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави у повному обсязі.

Outcome: approved