Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

04.07.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладений кредитний договір №16КН, за яким останній отримав кредит в порядку та на умовах визначених договором. 12.04.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] виконано виконавчий напис №2641, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на погашення заборгованості за кредитним договором №16КН від 04.07.2006 року 63 093,32 доларів США, що за курсом НБУ складає 1\~697 841,24 гривень. Виконавчий напис звернено до примусового виконання через Яремчанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та відкрите виконавче провадження №54403722. [PERSON] 30.08.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] від 12.04.2017 р. за реєстровим №2641. Позов мотивовано тим, що на час вчинення виконавчого напису запропонована до стягнення сума заборгованості оспорювалась сторонами кредитного договору, сам напис вчинено нотаріусом після спливу трьох років з дня виникнення права на вимогу, та з іншими порушеннями. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, хоч повідомлявся судом належним чином (а.с.52). 02.11.2017 року у справі винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа, яка не заявляє своїх вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої просив розглянути справу в його відсутності. Представник Яремчанського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області в судове засідання не зявився, хоч повідомлявся судом належним чином (а.с.27, 37, 51). Вислухавши позивача та його представника, дослідивши надані докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Отже, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє факт наявності заборгованості та її безспірність шляхом перевірки документів, передбачених Переліком. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015року у справі № 6-158цс15. Разом з тим, під час вчинення виконавчого напису нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] не було отримано доказів безспірності вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до позивача. Так, у матеріалах, поданих ПАТ КБ «ПриватБанк» нотаріусу для здійснення виконавчого напису №2641 від 12.04.2017 року (а.с. 55-73) відсутні докази того, що [PERSON] отримував розрахунок заборгованості та погодився з цим розрахунком. Крім того, як видно із розрахунку заборгованості (а.с.56-58) порушення умов кредитному договору мали місце в лютому 2007 року і з цього часу виникло право ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнути заборгованість за кредитним договором достроково, однак за виконавчим написом нотаріуса відповідач звернувся лише у 2017 році, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. За таких обставин, визнати заборгованість за кредитним договором безспірною не можна, а відтак достатніх підстав для звернення до нотаріуса за виконавчим написом у ПАТ КБ «ПриватБанк» не було, а тому суд визнає, що спірний виконавчий напис вчинено в супереч вимог законодавства.

Outcome: approved