Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

03 березня 2016 року заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, вказуючи, що постійно проживають у [INFO] та перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 07 жовтня 2015 року. Від шлюбу 02 лютого 2016 року заявниця у Перинатальному центрі м. Макіївки народила дитину дівчинку, батьком якої є її чоловік [PERSON] У звязку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, вони не можуть зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявні у заявників медичне свідоцтво про народження дитини №139, видане закладом охорони здоров*я на окупованій території, та свідоцтво про народження, видане Гірницьким відділом записів актів цивільного стану м. Макіївки, є недійсними та не створюють правових наслідків. У відділі ДРАЦС по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ їм були надані письмові роз*яснення щодо підстав для проведення реєстрації народження дитини в такому випадку. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразка просили суд встановити факт народження дитини жіночої статі дівчинки [PERSON], 02 лютого 2016 року у м. Макіївка Донецької області, батьками якої вони являються. У судове засідання заявники не з*явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують свою заяву (а.с. 18-19). Представник заявників [PERSON] в судовому засідання заяву підтримала. Представник зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Суд, з*ясувавши позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч.ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судом встановлено, що заявники [PERSON], 16 вересня 1984 [INFO], громадянка України (а.с. 7), [PERSON], [INFO], громадянин України (а.с. 8-9), перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 07 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов*янську реєстраційної служби Слов*янського МРУЮ у Донецькій області, актовий запис № 542 від 07 жовтня 2015 року (а.с. 10). Від шлюбу 02 лютого 2016 року о 15 год. 25 хв. заявниця у Перинатальному центрі м. Макіївки Донецької області народила дитину дівчинку, вагою 3700 кг, про одержала медичне свідоцтво про народження №139 (а.с. 5), також, 24 лютого 2016 року заявникам було видане свідоцтво про народження їх дитини Гірняцьким відділом ЗАГС м. Макіївки. Оскільки документи, що підтверджують факт народження дитини заявників, видані закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, вони є недійними і не створюють правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Судом оглянуто копії фотознімків ультразвукового дослідження та знімки на диску (а.с. 14-16, 23), надані заявниками у справі. Листом № 450/03.2-38 від 02 березня 2016 року (а.с. 24) представнику заявників [PERSON] відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області повідомлено про недійсність наявних у заявників медичного свідоцтва про народження дитини та свідоцтва про народження як виданих закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на неконтрольованій території після 01 грудня 2014 року та роз*яснено порядок проведення державної реєстрації факту народження. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники у справі та їх дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], [PERSON] про встановлення факту народження дитини - [PERSON], [INFO], бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянам України [PERSON], [PERSON] свідоцтво про народження їх дитини, видане державним органом України.

Outcome: approved