Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

04.02.2015 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до Голосіївського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 29.05.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100429610 В, згідно якого банк надав позичальнику кредит на суму 50 000 грн 00к. строком виконання до 29.05.2016 року зі сплатою 24%. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а відповідач - свої зобов'язання по виплаті кредиту за умовами договору належним чином не виконує. Внаслідок чого, станом на 23.10.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором № R53100429610 В від 29.05.2013 року з врахуванням інфляції та 3% річних в сумі 113 880 грн 87к., які позивач просить стягнути з боржника на користь Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», поклавши сплату судового збору на відповідача. В судове засідання представник позивача ПАТ «ВТБ Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, завчасно подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, надав згоду на постановлення у справі заочного рішення /а.с.41/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.40/, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення виклику. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду або заяв в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України завчасно подано до канцелярії суду не було. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 29.05.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53100429610 В, згідно якого банк надав позичальнику кредит на суму 50 000 грн 00к. строком виконання до 29.05.2016 року зі сплатою 24% на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Згідно умов договору позичальник взяв на себе зобов'язання в порядку та умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту /а.с.11-17/. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі на умовах, визначених кредитним договором /а.с.22/. Відповідачем [PERSON] умови договору не виконувалися за період з 26.06.2013 року по 23.10.2014 року, внаслідок чого, станом на 23.10.2014 року виникла заборгованість, яка складає 113 880 грн 87к./ із них: заборгованість по кредиту - 30 611 грн 91к., прострочена заборгованість за кредитом - 16 250грн 63к., 3% річних - 257 грн 80к., інфляційні втрати - 2329 грн 25к., поточна заборгованість за відсотками - з 28.09.2014 року по 30.09.2014 року 29 грн 94к., прострочена заборгованість за відсотками - 11909грн 24к., 3% річних - 187 грн 25к., інфляційні втрати - 1690 грн 21к; прострочена заборгованість по комісії 11830грн 00к., поточна сума заборгованості за комісією 00грн 00к., сума пені в розмірі 0,5% за кожен день прострочення 12020грн 13к., пеня за кредитним договором - 26769грн 51к. /а.с.6-10 / Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України). При стягненні сум за кредитним договором суд керується положенням ч. 1 ст. 1050 ЦК України та виходити з того, що стягнення сум (процентів) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними договором № R53100429610 В від 29.05.2013 року. Оскільки відповідач, який отримав кредит, зобов'язань за договором № № R53100429610 В від 29.05.2013 року, не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості в сумі 113 880 грн 87к. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями укладеного кредитного договору, визначено, що позивач вправі вимагати від позичальника дострокового зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати страхових відсотків та інших платежів, якщо останній несвоєчасно чи в не повному обсязі сплатив черговий платіж. Враховуючи відсутність жодних належних і допустимих доказів щодо факту належного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, в позивача наявні правові підстави вимагати дострокового повернення кредиту. Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1138 грн 81 к. /а.с.31/, який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк».

Outcome: approved