Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

03.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем з 19.10.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 06.12.2017 року розірвано. За час сумісного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини; не приймає участі в її вихованні. За таких обставин просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 03.12.2018 року відкрито провадження на підставі ст. 274, 276 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Відповідачу направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив і докази. Ухвалою суду від 09.01.2019 року судовий розгляд відкладено у вязку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. 11.02.2019 року [PERSON] до початку розгляду справи по суті заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитись із позовною заявою та надати відзив. Ухвалою суду від 11.02.2019 року розгляд справи за клопотанням відповідача відкладено на 25.02.2019 року, 08:30 годину. Станом на день розгляду справи по суті відповідачем відзив на позов та докази не надано. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.12.2017 року у справі № 484/3989/18 було розірвано /а.с.10/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ФП № 014320, виданого 30.11.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області /а.с.11/. Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою № 1236 від 20.11.2018 року, виданою ТОВ «Комунтехбудсервіс». [PERSON] разом з ними не проживає /а.с.12/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно не виконує свого обовязку з утримання дитини, хоча працездатний, не має інших утриманців, інвалідності тощо; іншого судом не встановлено. Враховуючи наведене,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги [PERSON]\~законні,\~обґрунтовані і\~підлягають задоволенню\~в повному\~обсязі на\~підставі ст.\~ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~191\~СК України.\~Враховуючі матеріальне\~становище дитини,\~задля забезпечення\~умов життя,\~достатніх для\~його фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку,\~з відповідача\~на користь\~позивачки слід\~стягнути аліменти\~на утримання\~їх неповнолітньої\~доньки в\~розмірі ј\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходів),\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісяця,\~починаючи з\~дня звернення\~позивачки до\~суду з\~наданим позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, скільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved