Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

04 липня 2016 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначили, що 15.01.1992 року на підставі ордера № 000386 [PERSON] та членам її сімї була надана двокімнатна квартира [ADDRESS]. 31.12.1992 року [PERSON] померла. З 21.04.1992 року в квартирі зареєстрований [PERSON], але в 2009 році він виїхав з квартири за забрав свої речі, місце мешкання його невідоме. Факт не проживання в квартирі відповідача підтверджується актом КСН «Східний». Наявність реєстрації відповідача у помешканні порушує права позивачів. Посилаючись на ст.ст.71, 72 ЖК України просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 7 будинку № 84 по проспекту Маршала Жукова міста Маріуполя Донецької області. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, якою позовні вимоги підтримали, а також зазначили про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, у судове засідання не прибув, а тому суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку, що відповідатиме положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявився Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ордеру на жиле приміщення серії КО № 000386, виданого Виконкомом Маріупольської міської ради від 15.01.1992 року, квартира [ADDRESS] була надана для проживання [PERSON] та членам її родини на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 27.12.1991 року. 31 грудня 1992 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть VІ-HO № 349355, виданим відділом ЗАЦС Орджонікідзевського району м.Маріуполя 18.01.1993 року, актовий запис №88. Як вбачається з матеріалів справи у квартирі [ADDRESS] на даний час зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітні [PERSON] та [PERSON] Статтею 71 Житлового кодексу України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сімї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною нормою матеріального закону, крім того, передбачений перелік випадків зберігання жилого приміщення понад встановлений строк. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки. Як розяснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно із актом, складеним КСН «Східний»» від 29 червня 2016 року, відповідач [PERSON] васильович, [INFO], будучи зареєстрованим у [INFO], не проживає за місцем реєстрації з 2009 року і по теперішній час. Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності звязку зі спірним жилим приміщенням чи поважних причин відсутності у ньому понад встановлені житловим законодавством строки. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим визнати його таким, що втратили право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позов. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: approved