Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

04.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем [PERSON] не склалося, у зв'язку з несумісністю характерів, різних поглядів на життя та ведення домашнього господарства, що призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного, а тому прохав розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Також, позивачем в заяві зазначено, що судові витрати за розгляд позовної заяви покласти на нього, спір щодо майна та місця проживання дитини відсутній. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі. Також, відповідачем в заяві зазначено, що після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», спір щодо майна та місця проживання дитини відсутній. Згідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 вересня 2006 року в Бондарівській сільській раді, Кременчуцького району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 06. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], спір щодо місця проживання дитини відсутній. Між позивачем та відповідачем шлюбні стосунки припинилися. Позивач та відповідач, протягом 4-х років проживають окремо. Майновий спір на даний час відсутній. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням викладеного і

Outcome: approved