Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

02 грудня 2015 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіна Н.М. про визнання припиненим договору іпотеки. З урахуванням уточнень позивач посилається на те, що відповідно до кредитного договору №КГ-252Д від 28.01.2008 ЗАТ КБ «ПриватБанк» за наявності вільних грошових коштів зобов`язався надати ТОВ «Граніти Дніпра» кредит у формі поновлюваної кредитної лінії лімітом 540000,00 доларів США з метою поповнення обігових коштів, не пізніше 5 днів з моменту надання ТОВ «Граніти Дніпра» розрахункових документів на використання кредиту, в обмін на зобов`язання ТОВ «Граніти Дніпра» з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, в обумовлені цим договором строки та відсотки за порушення виконання зобов`язання та кредитне обслуговування. Строк привернення кредиту був встановлений до 28.07.2008, а згідно з додатковою угодою №1 від 28.07.2008 був продовжений до 28.01.2009. В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Граніти Дніпра» за кредитним договором №КГ-252Д від 28.01.2008 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №ДІ-252 від 30.01.2008, предметом якого були земельні ділянки площею 0,1399 га та 0,1000 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.125 договору іпотеки ДІ-252 сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 1766237 грн. Відповідно до п.24 договору іпотеки ДІ-252 від 30.01.2008 передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу 5 ЗУ «Про іпотеку», зокрема, на підставі рішення суду. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.11.2015 по цивільній справі №206/4989/14-ц, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніти Дніпра» в сумі 1737439,26 доларів США - 13881965,94 грн., що складається з: 540000,00 доларів США - заборгованість за кредитом, 581129,99 доларів США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 24182,05 доларів США - заборгованості по комісії, 452127,22 доларів США - пені та несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 140400,00 доларів США - штрафу перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №КГ-252Д від 28.01.2008 звернуто стягнення на земельну ділянку, площею 0,1399 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номери 1210100000:09:004:0010 та 12010100000:09:004:0011, що належить на праві власності [PERSON] за Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ДП №049960, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №032226 від 17.10.2000, та є предметом іпотеки відповідно до Договору №ДІ-252 від 30.01.2008; надано ПАТ КБ «ПриватБанк» право здійснити продаж предмету іпотеки за договором №ДІ-252 від 30.01.2008: земельної ділянки площею 0,1399 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , від власного імені, з правом укладення договору купівлі-продажу будь-яким способом, у тому числі шляхом укладення нотаріального посвідченого договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем, з правом отримувати витяг з державних реєстрів, а також надано ПАТ КБ «ПриватБанк» всі інші права та повноваження, необхідні для здійснення продажу предмету іпотеки з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, що буде визначена продавцем перед безпосереднім здійсненням продажу. ПАТ КБ «ПриваБанк» реалізувало своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки та уклало 12.11.2016 з ТОВ «Естейт Селлінг» договір купівлі-продажу земельних ділянок. Площею 0,0399 га та площею 0,1 га, кадастровий номер 1210100000:09:004:0011 та 1210100000:09:004:0010, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Вербою В.М. Продаж земельних ділянок за домовленістю сторін вчинений за 378382 грн. 12.11.2016 за ТОВ «Естейт Селлінг» було зареєстровано право власності на земельні ділянки кадастровий номер 1210100000:09:004:0011 та 1210100000:09:004:0010. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2007 по справі №206/6721/16-ц, яке залишено без змін Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.06.2018, встановлено, що при укладенні договорів купівлі-продажу земельних ділянок - предмету іпотеки, ПАТ КБ «ПриватБанк» порушено встановлений судом порядок визначення та погодження ціни продажу предмету іпотеки, а саме продаж об`єкту був здійснений за ціною 378382 грн., яка є нижчою за ринкову та відповідно до експертної грошової оцінки, строк дії якої закінчився. Враховуючи, що іпотекодержатель ПАТ КБ «Приватбанк» порушив порядок визначення та погодження ціни продажу предмету іпотеки та здійснив продаж об`єкту за ціною нижчою за ринкову та відповідно до експертної оцінки, строк дії якої закінчився, то він має право на відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього, відповідно до ч.6 ст.38 ЗУ «Про іпотеку». Сторони договору іпотеки ДІ-252 встановили за взаємною згодою ціну предмету іпотеки - земельної ділянки на рівні звичайної ціни у розмірі 1766237 грн., що зазначено у п.12 Договору іпотеки і який не перевищує розмір забезпечених іпотекою зобов`язань, а відтак різниця від продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього складає 1387855,00 грн. = (1766237 грн. - 378382 грн.). Враховуючи, що сума різниці не перевищує розмір забезпечених іпотекою зобов`язань, ця сума має бути зарахована в погашення заборгованості ТОВ «Граніти Дніпра» перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №КГ-252Д від 28.01.2008, як відшкодування, яке передбачене ч.6 ст.38 ЗУ «Про іпотеку». Таким чином, іпотека припинена шляхом реалізації предмета іпотеки, відповідно до договорів від 12.11.2016 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніти Дніпра» в розмірі 1766237 грн. перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №КГ-252Д від 28.01.2008. Оскільки він передав в іпотеку земельну ділянку для забезпечення виконання зобов`язання іншої - ТОВ «Граніти Дніпра», то він має статус майнового поручителя в розуміння ЗУ «Про іпотеку». Також, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.11.2015 по справі №206/4989/14 встановлено, що за договором іпотеки №ДІ=252 від 30.01.2008, у відповідності до ст.ст.5, 6, 15, 18 ЗУ «Про іпотеку» була передана лише земельна ділянка, як окремий об`єкт права власності без жодних будинків, будівель, споруд та незавершеного будівництва. Враховуючи, що предметом іпотеки за договором іпотеки №ДІ-252 від 30.01.2008, були лише земельні ділянки та іпотеко держатель реалізував предмет іпотеки, а зобов`язання іпотекодавця, як майнового поручителя, обмежені лише вартістю предмета іпотеки, то договір іпотеки №ДІ-252 віл 30.01.2008 є припиненим у зв`язку із припиненням іпотеки. Просить визнати припиненим договір іпотеки №Ді-252 від 30.01.2008, укладений між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №11/08. 04 грудня 2015 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. 14 січня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» - відхилено. Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року залишено без змін. 19 січня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, відмовлено ПАТ КБ «Приватбанк» у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2015 року. 09 лютого 2016 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська зупинено провадження по справі. 21 лютого 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 23 вересня 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська, відвід, заявлений позивачем [PERSON] , судді Румянцеву О.П. - визнано необґрунтованим. Провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід. 24 вересня 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська, в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцева О.П. - відмовлено. 26 вересня 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28 жовтня 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська, відвід, заявлений позивачем [PERSON] , судді Румянцеву О.П. - визнано необґрунтованим. Провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід. 07 листопада 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська, в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцева О.П. - відмовлено. 08 листопада 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 22 січня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву залишено без розгляду. 23 квітня 2020 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду, ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіна Надія Миколаївна про визнання припиненим договору іпотеки в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Приймаючи до уваги пояснення представника позивача та представника відповідача, позицію третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 28 січня 2008 року між Приватбанк та ТОВ «Граніти Дніпра» був укладений кредитний договір №КГ-252Д, відповідно до якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати ТОВ «Граніти Дніпра» кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 540000 доларів США та згідно укладеної додаткової угоди №1 від 28 липня 2008 року до кредитного договору №КГ-252Д від 28 січня 2008 року, строк повернення кредиту «28 січня 2009 року» (том 1, а.с.6-10). 30 січня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір іпотеки ДІ-252, предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку земельної ділянки 0,1399 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Граніти Дніпра» (том 1, а.с.11-15). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніти Дніпра» в сумі 1737439,26 доларів США - 13881965,94 грн., що складається з: 540000,00 доларів США - заборгованість за кредитом, 581129,99 доларів США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 24182,05 доларів США - заборгованості по комісії, 452127,22 доларів США - пені та несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 140400,00 доларів США - штраф перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №КГ-252Д від 28.01.2008 звернуто стягнення на земельну ділянку, площею 0,1399 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номери 1210100000:09:004:0010 та 12010100000:09:004:0011, що належить на праві власності [PERSON] за Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ДП №049960, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №032226 від 17.10.2000, та є предметом іпотеки відповідно до Договору №ДІ-252 від 30.01.2008. Надано ПАТ КБ «ПриватБанк» право здійснити продаж предмету іпотеки за договором №ДІ-252 від 30.01.2008: земельної ділянки площею 0,1399 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номери 1210100000:09:004:0010 та 12010100000:09:004:0011, - від власного імені, з правом укладання договору купівлі-продажу будь-яким способом, у тому числі шляхом укладення нотаріального посвідченого договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем, з правом отримувати витяг з державних реєстрів, а також надано ПАТ КБ «ПриватБанк» всі інші права та повноваження, необхідні для здійснення продажу предмету іпотеки, з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, що буде визначена продавцем перед безпосереднім здійсненням продажу. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» штраф за договором іпотеки №ДІ-252 від 30.01.2008 в розмірі 529871,10 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5396,90 грн. (том 1, а.с.79-83). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2017 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Естейт Селлінг», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба В.М. та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу - відмовлено (том 2, а.с.54-62). Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що іпотека припинена шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніти Дніпра» перед ПАТ «Приватбанк» за кредитним договором КГ-252Д від 28.01.2008. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України. Згідно зі ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. За приписами ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Частиною 1 ст.598, ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Оскільки реалізація предмету іпотеки відповідно до вищевказаних норм Закону є підставою для припинення договору іпотеки, та підстави припинення іпотеки чітко визначені спеціальним законом, тому договір іпотеки не потребує додаткового визнання його припиненим в судовому порядку, у зв`язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed