Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

04.09.2014 року позивач подав позовну заяву до Деснянського районного суду м.Чернігова з вимогою до Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'ю, що має юридичне значення, а саме встановити юридичний факт проживання однією сім'єю [PERSON] з померлим [INFO] року [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер [PERSON], 1925 року народження, після його смерті відкрилася спадщина. На час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з позивачем за адресою [ADDRESS]. Близьких родичів спадкоємиць на час смерті не мав. В судовому засіданні позивач та її представник свої вимоги підтримали, аргументуючи їх доводами викладеними в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без їх участі та заперечення проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та іі представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], 1925 року народження, (а.с.5) після його смерті відкрилася спадщина. На час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з позивачем за адресою [ADDRESS].(а.с.25). Близьких родичів спадкоємців на час смерті не мав. Його дружина [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6), донька [PERSON]померла [INFO] році (а.с.7), син [PERSON] помер [INFO] року (а.с.8). Після смерті дітей [PERSON] та [PERSON] за станом здоров'я потребували стороннього догляду, що підтверджується довідками МСЕК (а.с.10, 28). Позивач знала родину [PERSON] та допомагала їм, а з вересня 2008 року стала постійно проживати в родині [PERSON], однією сім'єю з ними за адресою: [ADDRESS]. Факт проживання підтверджується тим, що [PERSON] 23.09.2009 року за згодою чоловіка, 23.01.2009 року подарувала позивачу належну їй частину будинку, в якому вони всі разом проживали за адресою: [ADDRESS] ( а.с.11-12). В якості свідка в судовому засіданні було допитано [PERSON], яка зазначила, що із сім'єю [PERSON] знайома дуже давно так, як вона є сусідкою та проживає на [ADDRESS]. З позивачем вона познайомилась після смерті сина [PERSON] десь з 2008 року. Позивач проживала з спадкодавцем однією родиною, вона для нього була як донька. У них був спільний бюджет, вона його лікувала та піклувалася про нього. Позивач поховала його та за власний рахунок поставила для всієї родини пам'ятники. В якості свідка в судовому засіданні було допитано [PERSON], яка зазначила, що познайомилась із сім'єю [PERSON] та позивача з 2008 року вона показала під присягою що вони мали спільний бюджет, лікувала та дбала про [PERSON], купувала продукти. Поховала за власний рахунок і спадкодавця і його дружину. В якості свідка в судовому засіданні було допитано [PERSON] був учнем [PERSON] він підтвердив, що позивач проживала разом з його вчителем після того як у нього помер син десь з 2008 року у них був спільний бюджет, вона його лікувала та піклувалася про нього. В якості свідка в судовому засіданні було допитано [PERSON], її чоловік був двоюрідним братом [PERSON] Під присягою вона показала що вона знала і спілкувалася з родиною [PERSON]. З позивачкою вона познайомилась після смерті сина [PERSON] у 2008 році. Позивачка для [PERSON] була як донька, вона весь час проживала разом з ними. Лікувала та піклувалася про них. В них був спільний бюджет. Позивач поховала [PERSON] та за власний рахунок поставила для всієї родини пам'ятники. Згідно ч. 1 ст. 63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 64 ЦПКУ письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], [INFO], померлим [INFO] року лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті, свідоцтво про поховання були видані саме [PERSON] (а.с. 22). Саме позивачем було оплачено послуги поховання, замовлено пам'ятник і таке інше. (а.с. 23) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2009 року до [INFO] року до часу смерті [PERSON] (в будь-якому випадку понад п'ять років до дня його смерті) проживали однією сім'єю, мали сталі сімейні стосунки, гарні відносини між собою, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за час спільного проживання купували майно та спільно ним користувалися, доглядала за ним та допомагала йому. Встановлення факту спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] позивачу необхідно для реалізації права на спадщину. За наведеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині встановлення факту її спільного проживання однією сім'єю з [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років до дня його смерті - [INFO] року в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Предмет судового розгляду формується позовною заявою, в якій вказується вимога позивача. Суд в силу принципу диспозитивності (ст. 11 ЦПК України) не може вийти за межі позовних вимог. Суд не може з власної ініціативи виходити за межі позову, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору (ст. 2 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення сторін по справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом встановлення факту спільного проживання однією сім'єю. На підставі викладеного,

Outcome: approved