Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

02.12.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-13148-140108, посилаючись на те, що 14.01.2008 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), та фізична особа - резидент України [PERSON], уклали кредитний договір №001-13148-140108 згідно якого відповідно до пункту 1.2. Позивач відкриває Відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає йому платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті « Visa Класичний», що міститься в Додатку № 1 до Договору та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 5.2. Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 гривень та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 гривень. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного Договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором. та вчинення інших операцій, передбачених Договором. У відповідності до Договору Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом, та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4 держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 21.08.2015 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 2015,00 гривень, яка складається з: тіло кредиту - 485,00 гривень; прострочене тіло кредиту: 0,00 гривень; заборгованість за відсотками - 0,00 гривень; заборгованість за комісіями: 1530,00 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору 2015,00 гривень, яка складається з: тіло кредиту - 485,00 гривень; прострочене тіло кредиту: 0,00 гривень; заборгованість за відсотками - 0,00 гривень; заборгованість за комісіями: 1530,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, пояснивши, що вчасно погашала заборгованість по кредитному договору, а у поданому банком розрахунку заборгованості не відображено усіх її платежів, на підтвердження чого у неї є відповідні квитанції. Зокрема, не враховано її платіж від 01.05.2008 року на суму 300.00 гривень, за що їй нараховано пеню в розмірі 50.00 гривень, яку, в подальшому, першочергово зняли і на цю суму незаконно не погасили тіло кредиту; платіж від 30.07.2010 року на суму 120.00 гривень (а.с.32), за що їй також нараховано пеню в розмірі 50.00 гривень, яку, в подальшому, також незаконно зняли і на цю суму не погасили тіло кредиту; платіж від 29.10.2010 року на суму 105.00 гривень (а.с.33), за що також нараховано пеню в розмірі 50.00 гривень, яку, в подальшому, першочергово зняли і на цю суму незаконно не погасили тіло кредиту. З урахуванням цих квитанцій станом на 01.08.2012 року вона повністю погасила свій кредит, переплативши банку 190.00 гривень. Крім того, за користування кредитом вона уже сплатила ПАТ «Дельта Банк» ,загалом ,12905.00 гривень, що у чотири рази більше від суми отриманого нею кредиту - 3000.00 гривень, а банк і далі вважає, що вона ще повинна сплачувати йому якісь кошти. Вважає це шахрайством по відношенню до громадян. На незаконність розрахунку вказує також той факт, що дати платежів, вказані у розрахунку, не співпадають із датами первинних документів - квитанцій про оплату, практично на всіх. У розрахунку банку також не враховано її оплату від 08.09.2013 року. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідачки [PERSON], оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту зазначеної статті випливає, що предметом кредитного договору є грошові кошти, а кредитодавцем виступає фінансова установа. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування. Як вбачається із Договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 001-13148-140108 від 14.01.2008 року, [PERSON] був відкритий поточний рахунок з використанням платіжної картки № 26258901952366 в національній валюті України - гривні. Банк надав клієнту згідно п.1.3 вказаного договору кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000.00 гривень та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000.00 гривень. Відповідно до п.3.6 договору клієнт зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Згідно представленого банком розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 21.08.2014 року у неї утворилася перед банком заборгованість на суму 2165.00 гривень, що складається з 485.00 гривень тіла кредиту, 1530.00 гривень заборгованості по комісії та 150.00 гривень пені. Проте у поданому банком розрахунку, дійсно, не відображено здійснених [PERSON] платежів згідно квитанцій: від 31.01.2008 року на суму 300.00 гривень, проте даний платіж був відображений в графі «2» за 01.02.2008 - 29.02.2008 року, а в графі «сплачено» зазначено дату - 05.02.2008 року (а.с.41); від 30.07.2010 року на суму 120 гривень, проте даний платіж був відображений в графі «32» за 02.08.2010 - 31.08.2010 року, а в графі «сплачено» зазначено дату 02.08.2010 року (а.с. 32); від 29.10.2010 року на суму 105.00 гривень, проте даний платіж був відображений вже у графі «35» за 01.11.2010 - 30.11.2010 року, а в графі «сплачено» зазначено дату 01.11.2010 року (а.с.33), що ставить під сумнів достовірність даних, викладених у розрахунку заборгованості. Крім цього, поданий позивачем розрахунок надрукований шрифтом, який майже не підлягає відтворенню неозброєним оком. Для усунення вищевказаних протиріч та протиріч, на які вказала відповідач, ухвалою суду від 24.02.2015 року за клопотанням [PERSON] було призначено судово-економічну експертизу. 31.03.2015 року на адресу суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових документів, яке було частково виконано позивачем(а.с.60,61). 05.05.2015 року на адресу суду надійшло повідомлення № 877 від 27.04.2015 року про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи у даній цивільній справі у зв'язку з відсутністю необхідних для проведення дослідження документів та незадоволенням клопотання експерта про надання таких9а.с.80,81). Матеріали справи разом із поданими ПАТ «Дельта банк» документами були повторно направлені для проведення судово-економічної експертизи, проте згідно повідомлення Львівського НДІСЕ № 1726 від 16.07.2015 року у зв'язку з відсутністю в матеріалах цивільної справи документів, необхідних для проведення дослідження, та незадоволенням клопотання експерта про надання додаткових документів експерт не має можливості надати висновок(а.с.94,95). Судом неодноразово направлялися позивачу листи із пропозицією надати усі необхідні для проведення експертизи документи, проте станом на 05.10.2015 року такі до суду не надійшли, у зв'язку з чим було відновлено провадження у справі (а.с.63,65,86,88,97,105). Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Беручи до уваги неодноразове ухилення позивача від надання експерту усіх необхідних для проведення експертизи документів, внаслідок чого експертом тричі виносилося повідомлення про неможливість проведення такої, розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № 001-13148-140108 від 14.01.2008 року не в повній мірі відповідає поданих суду квитанцій відповідачем, а тому суд вважає, що немає підстав для задоволення позову через його недоведеність стороною позивача. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача сума сплаченого останнім судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed