overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

03.03.2017 р. до суду подано заяву, в якій заявник просив встановити факт належності йому архівної довідки комунальної установи «Гайсинський районний трудовий архів» № 984 від 02.12.2015 р. про відпрацьовані людино-дні та отриману заробітну плату видану на імя [PERSON], [INFO], хоча в решті документів він записаний як [PERSON], зазначена розбіжність не дає можливості управлінню Пенсійного фонду України у Гайсинському районі включити певний період до його стажу роботи для нарахування пенсії, позасудовим шляхом встановити цей факт неможливо. Заявник в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, вимоги задовольнити повністю (а.с.12). Представник Управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.13). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів суд визнає за необхідне заяву задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON], [INFO] на ім`я якого видано архівну довідку № 984 від 02.12.2015 р. та [PERSON], [INFO] є однією і тією ж особою, якому належить архівна довідка комунальної установи «Гайсинський районний трудовий архів» № 984 від 02.12.2015 р. про відпрацьовані людино-дні та отриману заробітну плату. Зазначені правовідносини регламентуються п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, якщо прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті, а іншого визначеного законом порядку його встановлення немає. Оскільки, [PERSON], [INFO] на ім`я якого видано архівну довідку № 984 від 02.12.2015 р. та [PERSON], [INFO] є однією і тією ж особою, якому належить архівна довідка комунальної установи «Гайсинський районний трудовий архів» № 984 від 02.12.2015 р. про відпрацьовані людино-дні та отриману заробітну плату, але через написання в ній по-батькові «Степанович» замість «Михайлович» управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі не може йому включити певний період до стажу роботи для нарахування пенсії, то, за відсутності іншого визначеного законом порядку цей факт необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

03.03.2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 07.09.2001 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 901, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачкою припинились у серпні 2012 року, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON], надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, також просила справу слухати без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідачки. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та не надала заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2001 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 24.02.2017 року. Від даного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері. Шлюбні відносини подружжя припинились у серпні 2011 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

03.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивачка в своїй письмові заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження /а.с.5/ відповідач, [PERSON], записаний батьком [PERSON], [INFO] і тому відповідач повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно наданої довідки Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігвіської області за № 118 від 05.02.2017 року, позивач проживає з 20.03.2014 року постійно без реєстрації за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача утримання малолтіньої дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

03.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.02.2012 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 93. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 25.02.2012 року в Відділі РАЦС Подільського РУЮ у м.Києві вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу позивачка і відповідач мають дитину, а саме дочку [PERSON], [INFO]. Водночас, зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З квітня 2016 року вона з відповідачем припинили вести спільне господарство та проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 25.02.2012 року в Відділі РАЦС Подільського РУЮ у м.Києві, актовий запис № 93. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Разом з тим, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивачка та відповідач від шлюбу мають дитину, а саме дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з квітня 2016 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

03.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 03.04.2011р.народження в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з 25.07.2014року з відповідачем проживали у шлюбі, від спільного шлюбу у них народився син, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитинив добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], 03.04.2011р. народженняаліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про народження що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

03.03.2017 року [PERSON] звернулась із вищезазначеною заявою. В обґрунтування заяви заявник послалась на те, що вона є власником ? частини квартири [ADDRESS] згідно укладеного 11.04.2001 року договору купівлі-продажу, де її імя зазначено як «Олена». [PERSON] стверджувала, що не може розпорядитися належною їй частиною квартири у звязку із розбіжностями у написанні її імя у паспорті та у правовстановлюючому документі. Іншого способу захисту порушеного права, крім звернення до суду із зазначеною заявою, вона не має. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала. Заінтересована особа Одеське міське бюро технічної інвентаризації в судове засідання зявилось, повідомлено про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504512637213). Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа відповідно до ст. 3 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 11.04.2001 року заявник згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Пятою одеською державною нотаріальною конторою придбала у власність ? частину квартири [ADDRESS]. В договорі імя заявника перекладено на українську мову як «Олена». Згідно свідоцтва про народження та паспортних відомостей заявника, її імя вказано як «Альона». На час розгляду справи [PERSON] позбавлена права розпорядитись належною їй на праві власності частиною квартири з огляду на наявні розбіжності у написанні її імя згідно паспорта та у правовстановлюючому документі. Від встановлення факту належності заявникові договору купівлі-продажу ? частини квартири [ADDRESS] залежить зміна її майнових прав, досудовий порядок встановлення якого законом не передбачений. Розгляд заяви в порядку окремого провадження не пов'язаний із наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного, суд вважає, що розбіжність у написанні імя [PERSON] у договорі купівлі-продажу та у паспорті виникла в результаті помилки при перекладі імя заявника. Враховуючи такі обставини, як наявність у заявника оригіналів вищезазначених досліджених судом документів, збіг прізвища та по батькові, дат, номерів у наданих документах, суд вважає можливим встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявникові по справі згідно даних, які посвідчують її особу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

03.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17.11.2012 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, відповідач мешкає окремо, вона разом з дитиною мешкає в с. Топольське у своїх батьків. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає досягти згоди з приводу надання матеріальної допомоги неможливо, участі у вихованні дитини не бере. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, на утримання доньки [PERSON] до її повноліття. В судове засідання позивач не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], (а.с.4), дитина проживає з матірю (а.с.5-6) Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, позивач просить стягнути з відповідача аліменти за рішенням суду. Згідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивач бажає одержувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду. В звязку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися обовязки по утриманню доньки, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

03.03.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: спільне життя з відповідачем не склалося через сварки з приводу ведення домашнього господарства, витрачання сімейних коштів та виховання малолітнього сина, втрачені почуття любові, поваги та довіри один до одного; шлюб носить формальний характер, спільне домашнє господарство не ведуть, єдиного бюджету немає, фактично сімейні відносини припинені вже пів року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 8). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 12), про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позову з доданими до нього документами (а.с. 21), однак в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, причин поважності неявки не убачається. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 01 червня 2013 року в виконавчому комітеті Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області за актовим записом № 11 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надала, до суду не з'явилась, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

03.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 14.05.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 39728,20 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 14.05.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 1900,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.01.2017 року склався борг перед банком у розмірі 39728,20 гривень, а саме борг за тілом кредиту 2222,66 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 31291,11 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3846,42 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1868,01 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору 1600,00 гривень,

Outcome: approved