Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

03.02.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява Кагарлицького міжрайонного прокурора в інтересах Фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, в якій прокурор просить суд винести рішення, яким: Стягнути з [PERSON] на користь Фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації кошти в сумі 1392,94 грн. Автоматизованою системою документообігу на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для розгляду даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 05.02.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122,127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду на 14.02.2014 року. В судовому засіданні, яке відбулося 14.02.2014 року, представник Кагарлицької міжрайонної прокуратури, - Карнов А.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання представник Фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області не з»явився, проте на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій просять суд слухати справу без участі представника, позов підтримують в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 14.02.2014 року відповідач [PERSON] не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши представника позивача, - Карнова А.О., який позов підтримав в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, відповідач повідомлений належним чином про день, час та місце слухання справи. Що стосується фактичних обставин справи, то судом встановлено наступне. [PERSON], 27.04.2013 року, близько 17 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поблизу магазину в с. Мирівка Кагарлицького району, зустрів свого знайомого [PERSON], якому запропонував відійти на [ADDRESS] для з'ясування стосунків щодо викрадення останнім його велосипеда. Так, зупинившись поблизу домогосподарства [NUMBER], в ході розмови [PERSON] почав заперечувати свою причетність до викрадення даного велосипеда, що обурило [PERSON] Після чого, останній на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс [PERSON] удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, внаслідок чого [PERSON] впав на землю. [PERSON], продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], наніс останньому близько 7 ударів ногами в область тулуба. Згідно висновку судово-медичного експерта № 18 від 20.06.2013 року у [PERSON] з судово-медичної точки зору достовірно підтвердилася наявність тілесного ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з ушкодженням лівої легені та розвитком лівобічного гемо пневмотораксу (малого об'єму). Наявне у потерпілого тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, так як не призвело до розвитку небезпечних для життя потерпілого явищ, а його клінічні прояви зникли на 01.05.2013 року. Тілесні ушкодження наявні у [PERSON] могли утворитися в результаті нанесення потерпілому сторонньою особою кілька ударів в ділянку тулуба зліва близько 17 год. 24.07.2013 року. 28.04.2013 року слідчим СВ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області Євтушенком О.О. за вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 15.10.2013 року [PERSON] було вручено обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вироком Кагарлицького районного суду від 21 листопада 2013 року [PERSON] визнано винним в скоєнні ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 125 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження. Згідно з довідкою Кагарлицької ЦРЛ, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ з 27.04.2013 по 07.05.2013 р. Відповідно до калькуляції розрахунків вартості витрат, понесених на лікування [PERSON], вартість одного ліжко-дня на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ в квітні 2013 року складає 135,61 гри., а вартість одного ліжко-дня на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ в травні 2013 року складає 141,75 грн. Таким чином, закладом охорони здоров'я були витрачені кошти на стаціонарне лікування [PERSON], який є потерпілим від кримінального правопорушення, в сумі 1392,94 грн. Обов'язок відшкодування витрат закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину-(кримінального правопорушення) відповідно до ст.1206 ЦК України покладено на особу, яка вчинила цей злочин (кримінальне правопорушення). Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відсутність добровільної сплати відповідачем витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (кримінального правопорушення) призводить, у зв'язку з обмеженістю кошторису, до неможливості комунальним закладом охорони здоров'я в повному обсязі виконувати обов'язки щодо надання медичних послуг населенню. Норми матеріального права, використані судом при вирішенні справи. Згідно з ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді. Згідно довідки Кагарлицької ЦРЛ, джерелом фінансування останнього є кошти районного (місцевого) бюджету, а також інших джерел не заборонених чинним законодавством України. Обов'язок відшкодування витрат закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину (кримінального правопорушення) відповідно до ст.1206 ЦК України покладено на особу, яка вчинила цей злочин. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відсутність добровільної сплати відповідачем витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (кримінального правопорушення) призводить, у зв'язку з обмеженістю кошторис, до неможливості комунальним закладом охорони здоров'я в повному обсязі виконувати обов'язки щодо надання медичних послуг населенню. Згідно з ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді. Згідно довідки Кагарлицької ЦРЛ, джерелом фінансування останнього є кошти районного (місцевого) бюджету, а також інших джерел не заборонених чинним законодавством України. Судові витрати. Суд на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved