Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

03.09.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на малолітніх дітей та на своє утримання, яку в подальшому уточнила, та в якій вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.02.2009 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того, позивач зазначає, що на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла 3-річного віку, тому не має можливості працювати. Просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача щомісячно на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення ними повноліття, а також на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON], 3-річного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, стягнення аліментів просила проводити з 01 грудня 2015 року. У судове засідання позивачка не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, то просив їх розмір зменшити до 1/6 частини, вказавши, що він добровільно надає позивачці матеріальну допомогу, яка складає майже половину суми від його доходів, крім цього він має сплачувати комунальні послуги за квартиру, яка знаходиться в його власності, а тому йому майже не залишається коштів для власник потреб, просив стягнути з нього на користь позивачки на її утримання аліменти у розмір 1/6 частини від його доходів. Заслухавши доводи та пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень\~\~ст. 213 ЦПК України\~\~рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 20.02.2009 року відділом РАЦС по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис під № 48. Від шлюбу вони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 3-4). Батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, що підтверджується довідками з місця проживання. (а. с. 19, 45). Діти проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою посадовими особами ПП «Наш дім плюс» від 27.11.2015 року. (а. с. 45). Судом встановлено, що відповідач добровільно надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей, що підтверджується розписками за 21.08.2015 року на суму 2\~000 грн., за 22.09.2015 року на суму 2\~500 грн., за 22.10.2015 року на суму 2\~350 грн. (а. с. 32). Відповідно до ст. 80 ч. 1 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Згідно роз'яснень викладених в п.17\~\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року\~\~№ 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно матеріалів справи встановлено, що відповідач працює в Артемівському міському відділі (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області та йому нараховане грошове забезпечення за вересень 2015 року 3\~494,57 грн., за жовтень 2015 року 4\~983,57 грн., середньомісячне грошове забезпечення за два місяці складає 4\~239,07 грн., середньоденне грошове забезпечення за 61 календарний день складає 138,99 грн. (а. с. 30). В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, отримує постійну заробітну плату, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей і вимоги позовної заяви в цій частині підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд зазначає, що розмір (частка) аліментів залежить від обставин, які визначені статтею 182 СК. Як вбачається з матеріалів справи відповідач у свій власності на підставі договору дарування має квартиру, на утримання якої йому також щомісячно слід вносити платежі. Суду надані відомості згідно яких встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO] до трьох років з 11 грудня 2014 року по 23 вересня 2017 року (а. с. 37). Згідно довідки про отримання допомоги вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Артемівської міської ради та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» призначено допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. (а. с. 40). Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Проаналізувавши усі надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою та зменшені у ході судового розгляду позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання встановити у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача. Також суд враховує, що відповідач зобов'язаний утримувати двох малолітніх дітей та дружину, про що не заперечував в судовому засіданні, та те, що зазначений розмір аліментів не перевищує 50 відсотків заробітної плати відповідача [PERSON], що відповідає вимогам ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оплату праці» та ч. ч. 3, 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved