Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

02.11.2018 року концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь концерну заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.04.2014\~року по 30.09.2018 року в розмірі 4\~430,12 грн., а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що на підставі договору, укладеного між концерном та відповідачем 26.07.2017 року, а також у період до його укладення, концерн здійснював та продовжує надавати відповідачу за місцем його проживання та реєстрації відповідні послуги, які відповідачем споживаються без будь-яких заперечень щодо їхньої якості. Проте відповідач неналежним чином виконує встановлені вказаним договором зобовязання з оплати наданих їм послуг, у звязку з чим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач. Ухвалою судді від 09.11.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначив про визнання ним позовних вимог, у звязку з чим просив стягнути з нього 50 % сплаченого позивачем судового збору, а також розглядати справу без його участі. У звязку з неявкою сторін відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. 26.07.2017 року між концерном «Міські теплові мережі» в особі директора філії [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води строком дії на пять років. Особовий рахунок в концерні «МТМ» відкритий також на імя [PERSON] за №\~63121185. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], та згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно є власником вказаної квартири. У період з 01.04.2014 по 30.09.2018 року за адресою реєстрації відповідача концерном «МТМ» були надані, а відповідачем по справі спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. За умовами договору платежі за отримані послуги мали вноситися відповідачем щомісяця, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Проте, як зазначено позивачем у позові, і що визнано відповідачем, сплату спожитих послуг за вказаний період відповідач здійснював нерегулярно та не в повному обсязі, у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 4 430,12 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст. 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк, у разі їх порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 626 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~п.\~3,\~5\~ч.3\~ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем 1\~762, 00 грн. судового збору, відповідно до вимог ч. 1 ст.142 ЦПК України підлягають наступному розподіленню: 50 відсотків судового збору, що становить 881,00 грн., підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, решта (881,0 грн.) стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved