Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

02 березня 2020 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУПФУ в Харківській області) про стягнення недоотриманої спадкодавцем суми пенсії. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] у м. Вуглегірськ Бахмутського району Донецької області помер його батько - [PERSON] . У 2015 році, після того як у м. Вуглегірськ Бахмутського району Донецької області припинили здійснювати свої повноваження, його батько переїхав у м. Ізюм Харківської області, отримав статус тимчасово переміщеної особи та отримував пенсію. У 2016 році батько захворів та за станом здоров`я не міг перетинати лінію кордону, та з того часу не отримував пенсію. Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить недоотримана сума пенсії в сумі 186 842, 55 грн, про що 03 вересня 2019 року державним нотаріусом Першої Слов`янської нотаріальної контори Донецької області видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернувся до ГУ ПФ України в Харківській області, однак в повному обсязі сума пенсії виплачена не була, позивач отримав лише 117 707, 14 грн. На що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу було повідомлено, що сума пенсії виплачена за період, який складає три роки до дня звернення за отриманням пенсії, жодних письмових роз`яснень не надали та частину недоотриманої пенсії до теперішнього часу не виплатили. Позивач просив суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь [PERSON] суму недоотриманої пенсії в розмірі 69 135 грн та судовий збір. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] - адвокат Неминущий Г.Л. подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі. При ухваленні рішення покладалася на розсуду суду. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 вересня 2019 року державним нотаріусом Першої слов`янського державної нотаріальної контори Донецької області, в.о. державного нотаріуса Першої макіївської державної нотаріальної контори Донецької області Макаровою Н.І. та зареєстрованого в реєстрі № 1-362, успадкував недоодержану його батьком [PERSON] суму пенсії за період з 01 липня 2016 року по 31 серпня 2018 року в розмірі 186 842 грн 55 коп, які належали спадкодавцю згідно з довідкою, виданою Відділом з питань виплати пенсій № 7 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за № 1177/04.9-20 від 30 липня 2019 року (а. с. 9). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позов подано з метою захисту спадкових прав позивача, оскільки предметом заявлених позовних вимог є стягнення нарахованих, але не отриманих спадкодавицею позивача за життя сум пенсії, тобто виплат, які є спадковою масою і не стосуються порядку нарахування соціальних виплат. Тобто вимоги є майновими (стягнення грошових коштів), а правовідносини між сторонами - цивільними. Спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Статтею 52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій\~статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Згідно зі статтею 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227\~ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17, провадження № 14-248цс19. Відповідно до частини першої статті 46\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Відповідно до положень статті 52\~Закону України «Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частини другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача, оскільки наявними доказами підтверджено, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що за життя [PERSON] , який помер [INFO] , недоотримав пенсію в розмірі 186 842,55 грн, а позивач є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тому [PERSON] як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії. Однак позивачу частково виплачено недоотриману пенсію, яка належала померлому [PERSON] , а саме, за останні три роки до дня звернення. Крім того слід зауважити, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала [PERSON] і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми. Положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до спадщини. Посилання відповідача про те, що розмір недоотриманої пенсії нараховано відповідно до статті 46\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» за три роки до дня звернення за виплатою неотриманої пенсії оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 03 вересня 2019 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Макаровою Н.І. та зареєстровано в реєстрі № 1-362, зазначено, що син [PERSON] успадкував недоотриману суму пенсії за період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2018 року в сумі 186 842, 55 грн, яка належала спадкодавцю, відповідно до довідки, виданої Відділом з питань виплати пенсій № 7 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за № 1177/04.9-20 від 30 липня 2019 року. Водночас [PERSON] посилається на те, що сума недоотриманої пенсії розрахована і виплачена лише в розмірі 117 707, 14 грн, залишок несплаченої суми складає 69 135 грн, який він просить стягнути з відповідача. Разом із цим, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження фактично виплачених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області сум та, відповідно, суми недоотриманої суми пенсійних виплат позивачем не надано. За таких обставин, враховуючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області фактичні обставини про те, що позивачу не в повному обсязі виплачено недоотриману пенсію, яка належала померлому [PERSON] , зважаючи на те, що цей факт відповідачем не заперечувався та належними, допустимими і достатніми доказами не спростований, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь спадкоємця [PERSON] необхідно стягнути недоотриману спадкодавцем суму пенсії, нарахованої померлому [PERSON] , яка входить до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 вересня 2019 року державним нотаріусом Першої слов`янського державної нотаріальної контори Донецької області, в.о. державного нотаріуса Першої макіївської державної нотаріальної контори Донецької області Макаровою Н.І. та зареєстрованого в реєстрі № 1-362, за вирахуванням фактично виплачених сум. Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати документально підтверджені квитанцією від 25 лютого 2020 року про сплату судового збору у сумі 840,80 грн, які відповідно до статті 141\~ЦПК України підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача.

Outcome: partial