Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

02 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їх сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню сина, не цікавиться його життям, не відвідує, не сплачує аліменти на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, просила позбавити [PERSON] батьківських прав. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просив про його задоволення. Зазначив, що [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] у березні 2010 року, а за пів року до розірвання шлюбу вони припинили подружні стосунки і відповідач з цього часу не спілкується з дитиною та не надає матеріальну допомогу на його утримання. Представник третьої особи органу опіки та піклування, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відсутній, а тому в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП №071271 та копією рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 19 березня 2010 року. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зовсім не приділяє уваги її вихованню та утриманню, матеріально на забезпечує, долею та життям не цікавиться, дитину не відвідує. Дитина проживає з матірю [PERSON] Вказані обставини підтверджуються довідками дошкільного навчального закладу №1 м. Миколаєва та Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату №4 м. Миколаєва. Згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2010 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 24 листопада 2011 року до повноліття дитини. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Центральним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції №01.05, [PERSON] жодного разу не слачував аліменти та має заборгованість за період з листопада 2001 року по червень 2015 року у розмірі 21600 грн. З висновку органу опіки та піклування Очаківської райдержадміністрації Миколаївської області вбачається, що комісія питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] залишає на розгляд суду. Статтею164 Сімейного Кодексу України передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав, серед яких ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виконання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Отже, виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 243 грн. 60 коп., що підтверджується відповідним платіжним документом.

Outcome: approved