Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

03 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем понад п'ять років до часу відкриття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 24 лютого 2004 року померла її тітка по батьківській лінії [PERSON], яка до дня смерті постійно проживала за адресою [INFO]. Оскільки [PERSON] була особою похилого віку та їй важко було жити самій в сільській місцевості, з 1997 року заявник [PERSON] проживала разом з нею однією сімєю, доглядала її, вели спільне господарство, інших зареєстрованих осіб з ними не було. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом та за законом, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лисичинської сільської ради, площею 3,19 га, право власності на яку спадкодавець набула після складання заповіту, при цьому змін у заповіт не вносилось. Спадкоємців першої, другої та третьої черг після смерті [PERSON] немає. У вересні 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON], проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що для отримання вказаного свідоцтва, як спадкоємцю четвертої черги, їй необхідно підтвердити факт проживання разом із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років та розяснено право на звернення до суду. Враховуючи викладене [PERSON] просить заяву задовольнити. \~\~\~\~ В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву, у відповідності до якої проти заявлених вимог [PERSON] не заперечила, ствердила, що заявник проживала разом із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю за адресою вул. Л.Українки,37, с.Лисичинці Підволочиського району, доглядала її до дня смерті, вели спільне господарство. Представник заінтересованої особи Новосільської сільської ради - в судове засідання не з'явився, надавши суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] дійсно проживала однією сім'єю разом із [PERSON] за адресою вул. Л.Українки,37, с.Лисичинці Підволочиського району із 1997 року, вели спільне господарство , доглядала її до дня смерті. Чоловік [PERSON] загинув під час війни, син - помер у 1997 році. Заслухавши заявника, свідків повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За приписами ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року\~зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування»\~при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 Сімейного кодексу\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Тобто, сім'ю, відповідно до ч. 2\~ст. 3 СК України\~складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Ці права і обов'язки не обов'язково мають бути обов'язками щодо взаємного утримання. Судом встановлено, що [PERSON] померла 24 лютого 2004 року в с. Лисичинці Підволочиського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 154913 , актовий запис № 3. Згідно довідок, виданих виконавчим комітетом Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 05 липня 2017 року № 479, 27 листопада 2017 року № 551 на день смерті [PERSON], померлої 24 лютого 2004 року, та шість місяців потому разом з нею в житловому будинку № 37 по вулиці Л.Українки в с. Лисичинці Підволочиського району зареєстрованих осіб не було, родичка [PERSON], [INFO], проживала з померлою без реєстрації з 1997 року. 09 квітня 1999 року [PERSON] вчинила заповіт, у відповідності до якого жилий будинок та все, що знаходиться в ньому, господарський будинок та інші будівлі заповіла [PERSON]; грошові вклади, що знаходяться на рахунку № 4585 в філії Підволочиського ощадного банку в с. Нове село № 6391/09 та на рахунку № 4715 в філії Підволочиського ощадного банку с. Нове Село 6391/09 і належить на підставі свідоцтва про спадщину ААР № 211705 заповіла [PERSON]. Крім того, у відповідності до Державного акта на право приватної власності на землю Р1 № 664684 виданого 14 березня 2001 року [PERSON] на підставі рішення Лисичинської сільської ради від 14 лютого 2001 року № 14 передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,19 га, що знаходиться на території Лисичинської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як убачається із листа-розяснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 657/01-16 19 вересня 2017 року [PERSON] звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,19 га, що залишилась після смерті [PERSON], померлої 24 лютого 2004 року, проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки нею не подано документів, на підставі яких її можна вважати спадкоємцем однієї з пяти черг. Разом з тим суд при ухваленні рішення враховує покази свідків [PERSON], та [PERSON], які у судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання заявника та [PERSON] з 1997 року до дня смерті спадкодавця [PERSON] Підстав сумніватись у показах зазначених свідків у суду немає, оскільки вони не суперечать одне одному і підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відносини, які склалися між заявником та спадкодавцем [PERSON] слід розцінювати як сімейні, оскільки встановлені обставини, які б засвідчували реальність сімейних відносин, які склалися між останніми та факт проживання заявника та спадкодавця однією сім'єю більше п'яти років. Таким чином, у судовому засіданні доведено, що[PERSON] проживала разом із [PERSON], яка померла 24 лютого 2004 року, за адресою вул.. Л.Українки,37, в с. Лисичинці Підволочиського району однією сімєю з 1997 року до часу відкриття спадщини. При таких обставинах, та враховуючи неможливість в інший спосіб встановити факт проживання однією сімєю, а встановлення даного факту необхідне заявнику для виникнення майнових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, заяву про встановлення факту проживання однією сімєю понад пять років, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved