Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

04.12.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 26.12.2018 року від позивача надійшла уточнена позовна заява про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій, посилається на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.09.2014 р. Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №\~897. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] З травня 2015 року шлюбні відносини фактично припинились. Позивач разом із сином проживає окремо від відповідача, у звязку із різними поглядами на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння, поступово погіршилися взаємовідносини і як наслідок призвели до припинення шлюбних відносин. Відповідач з травня 2015 року повністю припинив надання матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, у вихованні не приймає участі та не виконує жодні обовязки, які на нього покладені законом, як на батька. На підставі вищевикладеного позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, відзив на позов не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 12.09.2014 р. Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 897, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №\~146154 від 12.09.2014 р. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖС № 273447 від 12.01.2015 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області) Неповнолітня дитина наразі проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільно допомоги на утримання неповнолітнього [PERSON] не надає. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст.\~110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання шлюбу є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини з травня 2015 року, досягнути їхнього примирення не вдалося, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Відносно позовних вимог щодо стягнення аліментів, то суд приходить до висновку про те що вони також підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог, перш за все, повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір. Позивачка, як одержувач аліментів, звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved