Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

02 лютого 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 січня 2001 року він є власником житлового будинку № 36 по вулиці Добролюбовій в м. Добропілля. 04 вересня 2015 року з його дозволу в зазначеному будинку була зареєстрована відповідачка по справі, [PERSON], так як на той час вона знаходилась в шлюбі з його сином, [PERSON] Проживали вони разом в зазначеному будинку тільки до грудня 2015 року, оскільки відповідачка зрадила його сина і пішла до іншого чоловіка. З того часу остання за вказаною адресою не проживає. На теперішній час шлюб між його сином та невісткою розірвано. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] відмовляється. У звязку з чим позивач просить суд визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Добропілля, вул. Добролюбова, 36. Позивач [PERSON] в відкрите судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05.03.2018 року, 20.03.2018 року не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~(в редакції, яка набула чинності з 15 грудня 2017 року), у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що будинок № 36 по вулиці Добролюбовій в місті Добропіллі належить позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 5 січня 2001 року (а.с.10), копією технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а.с.11-13) та довідкою ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» № 53 від 12.02.2018 року (а.с.30). [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [INFO] (а.с.14-15). Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2017 року шлюб між [PERSON], сином позивача, та [PERSON], відповідачкою по справі, розірвано (а.с.8). Звертаючись до суду з позовом позивач надав довідку, видану головою квартального комітету № 202, з якої вбачається, що [PERSON] за адресою м. Добропілля вул. Добролюбова, 36, з грудня 2015 року не проживає, що підтверджують сусіди. Крім того, свідком [PERSON], який є сином позивача, надані письмові пояснення, відповідно до яких [PERSON] з 31 грудня 2015 року не проживає за місцем своєї реєстрації. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~ власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~ власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК Української РСР\~передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка була зареєстрована і проживала в спірному будинку з дозволу позивача, який є власником квартири. Але більше одного року без поважних причин відповідачка в зазначеному будинку не проживає. Іншої домовленості між відповідачкою та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено. Відповідно до ч. 1\~ст. 405 ЦК України \~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2\~ ст. 405 ЦК України\~ член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави для визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Добропілля, вул. Добролюбова, 36. Крім того, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved