Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

03.07.2017 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся з зазначеною позовною заявою, в якій свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору від 19.01.2007, який складається з заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою й Тарифів банку та який є договором приєднання, відповідачка отримала кредит у розмірі 9000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідачка свої зобовязання не виконала, в звязку з чим станом на 31.05.2017 заборгованість за кредитним договором складає 55633,45 грн, з них: заборгованість за кредитом 5746,12 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 43661,93 грн, заборгованість за пенею та комісією 3100 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 2625,40 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та пояснила, що разом із карткою для виплат їй видали кредитну картку, якою вона не користувалася. В жовтні 2010 року у неї викрали гаманець, в якій була зазначена кредитна картка, але в міліцію заяву про крадіжку вона не писала. Зверталась до працівників банку з приводу того, щоб вони заблокували кредитну картку, які потім їй сказали, що картку було заблоковано. Вона не може пояснити, хто користувався зазначеною карткою. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та зазначив, що відповідачка не брала в кредит грошові кошти, кредитна картка їй була навязана керівництвом за місцем роботи. Відповідачка ніякої заяви із представниками позивача не підписувала, не була ознайомлена зі змістом Умов та правил надання банківських послуг та не підписував їх, доступу до мережі Інтернет у неї не має. Про підвищення чи іншу зміну процентної ставки, про відповідальність сторін, та інші умови договірних відносин відповідачка також згоди не давала. Тому Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного договору від 19.01.2007. Через не укладення сторонами кредитного договору у передбачених законом порядку та формі, між ними не виникли кредитні правовідносини, а факти отримання відповідачкою кредитної банківської картки, засвідчення підписом у анкеті-заяві про складання договору про надання банківських послуг не може бути визнано належними та допустимими доказами про укладення кредитного договору. Після викрадення кредитної картки відповідачка звернулася до Охтирського відділу поліції з заявою про проведення перевірки з приводу крадіжки, але строки давності притягнення винної особи вже давно минули. Позивач сам винен в недотриманні свого обовязку щодо належної організації безпеки банківських послуг, внаслідок чого стало можливим зняття коштів особою, яка викрала банківський продукт без відома клієнта-споживача. Відповідачкою були вжиті необхідні заходи, передбачені у випадку крадіжки картки Умовами та правилами надання банківських послуг, вона проінформувала банк про факт крадіжки її банківської картки, а тому її вини, як підстави цивільно-правової відповідальності не вбачається, що виключає можливість стягнення з неї заборгованості, яка виникла не з її вини. Також зазначив, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, невірний, складений з істотними порушеннями, так як банком з самого початку безпідставно нараховувалися проценти у розмірі 72 %, незважаючи на існування процентної ставки в розмірі 36 %, яка задекларована банком як ставка по кредиту, що разом становить 108 %. Крім того, починаючи з 01.04.2015 банк без погодження підвищує процентну ставку, що суперечить приписам п. 1.1.3.2 Умов і правил надання банківських послуг, а з 01.11.2013 банк починає стягувати пеню у розмірі 2 %, що суперечить цивільному законодавству щодо спеціальної позовної давності та приписам п. 1.1.5.21 Умов і правил надання банківських послуг. Також зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності, який просив застосувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] суду пояснив, що проживав з відповідачкою однією сімєю без реєстрації шлюбу. Знає, що і 2007 році вона отримала кредитну картку, якою не користувалася. В 2010 році в неї викрали зазначену картку. Наступного дня чи після вихідних днів, після крадіжки, відповідачка ходила в банк для того, щоб картку заблокували. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення відповідачки та її представника, покази свідка, врахував позицію позивача, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Встановлено, що 19.01.2007 [PERSON] підписано заяву, згідно якої вона погодилася з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами Банку становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомилася та погодилася. Таким чином, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], шляхом підписання заяви, було укладено в письмовій формі кредитний договір. Пунктом 3.1 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що банк відкриває клієнту рахунок, видає клієнту картку, вид якої та строк дії визначений в заяві та памятці клієнта, підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору являється дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» заяви. Зі змісту заяви вбачається, що відповідачці видана картка зі строком дії серпень 2008 року, тип кредитного ліміту фінансовий, базова процентна ставка 36 % з розрахунку 360 днів в році, строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки. Дана обставина відповідачкою не заперечується. Відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг підписання цього договору є прямою та беззаперечною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Пунктом 3 Правил користування платіжною карткою визначено, що строк дії картки зазначений на лицьовому боці карти (місяця та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надходило письмової заяви власника картки про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картковому рахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Термін дії карток миттєвого випуску продовженню не підлягає. Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Розділом «Кредитна карта» заяви визначено такий порядок погашення заборгованості: щомісячним платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і списанням банком коштів з дебетної карти. Згідно із п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором позичальник зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 6.7 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Також п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обовязок боржника виконати зобовязання особисто. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст. 623 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження своїх вимог позивачем надані, серед іншого, розрахунок заборгованості, довідка про видачу кредитних карток та виписка по рахунку. Проте, суд критично відноситься до наданих доказів, виходячи з наступного. Так, в довідці про видачу кредитних карток зазначено, що позивачці по кредитному договору від 01.08.2006 були видані наступні кредитні картки: 54570829440232965 (дата відкриття 01.08.2006, термін дії серпень 2012 року), 4149437500761083 (дата відкриття 12.01.2011, термін дії серпень 2012 року), 4149437730154919 (дата відкриття 11.09.2012, термін дії травень 2016 року), 4149605901875849 (дата відкриття 11.09.2012, термін дії вересень 2016 року), 4149437816541138 (дата відкриття 04.03.2013, термін дії серпень 2016 року). Разом з тим, позивачем заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 19.01.2007, а не 01.08.2006. Крім того, зазначена довідка не завірена відповідальною особою. Таким чином, ця довідка не може бути взята до розгляду як належний та допустимий доказ. З розрахунку заборгованості вбачається, що користування кредитним коштами розпочалося з грудня 2010 року. Згідно ж виписки по рахунку зняття готівкових коштів починається з січня 2011 року. Однак, відповідно до заяви, підписаної відповідачкою, яка є складовою кредитного договору, останній була видана кредитна картка зі строком дії серпень 2008 року. Належних та допустимих доказів того, що [PERSON] були видані інші кредитні картки по кредитному договору від 19.01.2007 суду не надано, також ця обставини заперечується відповідачкою. Таким чином, суд не може прийняти ці докази в підтвердження користування відповідачкою кредитними коштами саме за кредитним договором від 19.01.2007. Інших належних та допустимих доказів суду не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed