Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

03.08.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій позивач просить витребувати від [PERSON] належний їй на праві власності автомобіль марки ЗАЗ модель TF69K22, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після смерті батька залишилась спадщина, у тому числі автомобіль марки З АЗ, модель TF69K22, 2013 року випуску, тип-легковий седан, номер шасі (кузова рами) [NUMBER], колір бежевий, державний номерний знак [NUMBER] та трактор колісний, реєстраційний помер [NUMBER], марки М'ГЗ-80, 1988 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун номер [NUMBER]. Вони з братом [PERSON], як спадкоємці першої черги, своєчасно звернулись до нотаріуса, де була відкрита спадкова справа, а через шість місяців отримали свідоцтва про право на спадщину та згідно Договору про поділ спадкового майна від 04 липня 2017 року вона отримала у спадщину автомобіль марки ЗАЗ, модель TF69K22, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], а брат отримав трактор. Отримавши свідоцтво про право на спадщину, вона звернулась до Сервісного Центру 1445, де отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після цього вона передала відповідачу зазначений автомобіль, оскільки відповідач виявила бажання придбати його у неї і обіцяла сплатити обумовлену вартість автомобіля впродовж декількох днів. Але вподальшому відповідач категорично відмовилась платити і сказала, що не поверне автомобіль, вважаючи, що вона має на нього право. З цього приводу вона вимушена була звертатись до поліції. Вважає, що відповідач безпідставно володіє належним їй автомобілем, повертати його не збирається, що позбавляє її права користуватись належним їй майном та змушує звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 22.08.2017 року провадження у справі відкрито, призначено судове засідання на 06.09.2017 р. 02.11.2017 р. до суду надійшли заперечення відповідача на позов, в яких вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено, що спірний транспортний засіб знаходиться у її, відповідача, володінні (а.с. 41). В судовому засіданні 29.11.2017 р. задоволено клопотання представника позивача про допит свідка. Ухвалою суду від 15.01.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом[PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно. Ухвалою суду від 11.10.2018 р. провадження по справі поновлено. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала. Відповідач, її представник проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність з огляду на відсутність автомобіля у володінні [PERSON] Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 04.07.2017 року після смерті [PERSON] у власність [PERSON] перейшов автомобіль марки ЗАЗ модель TF69K22, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 7). Право власності [PERSON] на зазначений автомобіль також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 8). За змістом положень ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON](чоловік позивача), [PERSON] (син позивача), пояснили, що після переоформлення автомобіля на спадкоємця, [PERSON] домовилась з [PERSON] про його викуп. Тому, автомобіль був залишений на подвір'ї [PERSON] В подальшому сторони не змогли узгодити суму відшкодування вартості автомобіля, і [PERSON] зверталась до [PERSON] з вимогою про повернення їй транспортного засобу. Однак, на неодноразові вимоги позивача, [PERSON] відповідала відмовою, що стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. Із пояснень свідків [PERSON](сусідка), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] також вбачається, що востаннє вони бачили автомобіль на подвір'ї [PERSON] у вересні 2017 року. В подальшому, в гаражі були встановлені ворота, і більше автомобіля ніхто не бачив. На подвір'я [PERSON] [PERSON] не допускає, автомобіль не повертає. Таким чином, позивач [PERSON] є титульним власником автомобіля марки ЗАЗ, державний номерний знак [NUMBER], проте не володіє цим майном; а відповідач [PERSON] є особою, яка фактично володіє майном без достатніх правових підстав. За положеннями ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків визначено, зокрема: договори та інші правочини; акти цивільного законодавства; акти органів державної влади; рішення суду тощо. Як встановлено судом, письмовий договір з приводу відчуження у встановленому законом порядку спірного автомобіля між сторонами не укладений; сторони, як з'ясовано судовим розглядом, не досягли погодження з приводу оплати. Тож, відповідач у спірних правовідносинах не наділений правом володіння, користування транспортним засобом. Тому з моменту висування позивачем претензії і невиконання відповідачем його законної вимоги про повернення транспортного засобу, висунуте в позасудовому порядку, подальше фактичне володіння і користування цим автомобілем відповідачем, що не ґрунтується на договорі, є таким, що не базується на будь-якій правовій підставі. За таких обставин порушене право позивача як власника транспортного засобу підлягає захисту відповідно до ст. 387 ЦК України шляхом витребування у відповідача цього майна. Доводи відповідача про відсутність й неї спірного автомобіля є необгрунтованими. Доказів того, що фізично автомобіля не існує, або що він перебуває в іншої особи, відповідачем не надано. Тому такі доводи, як неспроможні, не можуть бути підставою для звільнення його від цивільно-правової відповідальності у виниклих правовідносинах і підставою для відмови позивачу у захисті його порушеного права. Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про витребування від [PERSON] автомобіля марки ЗАЗ модель TF69K22, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], належного на праві власності [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв'язку із задоволенням позовних вимог судові витрати, понесені позивачем в частині оплати судового збору в розмірі 640,00 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved