Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

04.03.2021 позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку. 05.03.2021 справа призначена до розгляду на 10:00 25.03.2021, за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. 25.03.2021 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача для надання додаткового часу для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебувала у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 14.05.2001 по 31.10.2018. На день звільнення з позивачкою не проведені всі належні розрахунки щодо виплати заборгованості з виплат заробітної плати. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.02.2019 позов [PERSON] до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку на час затримки розрахунку задоволено. Стягнуто з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 91930,00 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.11.2018 по 14.02.2019 включно за 45 робочих днів складає 17192,25 грн з відрахуванням належних платежів до бюджету. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.02.2020 позовні вимоги [PERSON] до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні задоволено. Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.02.2019 по 28.02.2020 в розмірі 85579,20 грн, з послідуючим утриманням всіх податків і обов`язкових платежів. Заробітна плата [PERSON] не виплачена. Тому період за який позивачка просить стягнути заборгованість за час затримки розрахунку при звільненні, з врахуванням вищевказаних судових рішень, становить з 01.03.2020 по 01.03.2021 в розмірі 95130, 45 грн. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовільнити. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, 29.03.2021 надав суду відзив у якому у позові просив відмовити, так як вважає його не співмірним сумі заборгованості по заробітній платі, та розглянути справу у його відсутність. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та 31.10.2018 була звільнена з займаної посади. Приписами ст.43\~Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. В день звільнення з роботи до 04.03.2021 позивачу не виплачено заробітну плату в сумі 91930,00 грн. На момент розгляду справи, доказів про виплату [PERSON] заробітної плати до суду не надано. Рішеннями Ковпаківського районного суду від 14.02.2019 та 28.02.2019 на користь [PERSON] стягнуто заборгованість із виплати заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні за період з 05.11.2018 по 28.02.2020. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до розрахунку, наданого позивачкою в позовній заяві з врахуванням вищезазначених судових рішень, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2020 по 01.03.2021 становить 95130,45 грн. з розрахунку 249 (робочих днів)*382,05 грн.(середньоденну заробітну плату). Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку підлягають задоволенню. Доводи відповідача про неспівмірність суми заборгованості по заробітній платі та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, який просить стягнути позивачка, є безпідставними, оскільки не спростовують доводів позивачки, крім того заборгованість відповідача перед позивачкою по виплаті заборгованості по заробітній платі існує з 31.10.2018, тобто майже 2,5 років. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 01.03.2020 по 01.03.2021 в розмірі 95130,45 грн з послідуючим утриманням з цієї суми податків та загальнообов`язкових платежів. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 951,31 грн.

Outcome: approved