Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

02 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання недісним державного акту на право приватної власності на землю. В судовому засіданні представник позивача який діє на підставі довіреності, просила позовні вимоги позивача задовольнити,В обгрунування позовних вимог зазначила , що на підставі розпорядження Шевченківської райдержадміністрації Харківської області від 10 грудня 2002 року №254 та свідоцтва про право власності за законом від 06 листопада 2002 року [PERSON] був виданий державний акт серія Р2 №748737 на право приватної власності на землю, загальною площею 11,9331 га для ведення товарного сілськогосподарського виробництва, розташованого на території Петропілської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Вказаний державний акт був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на землю та права постійного користування, договорів оренди землі 08 квітня 2003 року за №237. В грудні місяці 2013 року, позивач звернувся до відділу державного агенства земельних ресурсів в Шевченківському районі Харківської області з заявою про надання інформації із державного земельного кадастру, в зв'язку з подальшою реєстрацією права власності на землю в державному реєстрі прав. При зверненні було виявлено, що в державному акті серія Р2 №748737, є помилкою, а саме: земельна ділянка загальною площею 11.9331 га, яка належить позивачу на праві приватної власності складається з трьох земельних ділянок - [NUMBER], розміром 3,7629 га; [NUMBER], розміром 2,3023 га; [NUMBER], розміром 5,8679 га., але в вищезазначеному державному акті позивача замість земельної ділянки [NUMBER] - розміром 2,3023 га відображена земельна ділянка за [NUMBER] - розміром 6,0868 га, яка належить іншій особі, [PERSON] З метою усунення допущеної помилки адміністративним шляхом, позивач звернувся до відділу Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області, але йому було роз'яснено, що внесення змін та виправлення помилок в державному акті законом не передбачено та рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. Наявність помилки в державному акті на право власності на земельну ділянку, чинить позивачу перешкоду у користуванні, розпорядженні земельною ділянкою, та позбавляє можливості замовити в держкомземі виготовлення технічної документації для внесення в базу даних державного земельного кадастру. За таких обставин позивач звернувся до суду та просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 748737 як виготовленний з помилкою. В судове засідання представник: Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області не з'явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. На підставі розпорядження Шевченківської райдержадміністрації Харківської області від 10 грудня 2002 року №254 та свідоцтва про право власності за законом від 06 листопада 2002 року (серія ВАВ №904201, реєстраційний номер 1452) , [PERSON], був виданий державний акт (серія Р2 №748737 ) на право приватної власності на землю, загальною площею 11,9331 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Петропілської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Рішенням № РВ-6300204312013 від 16 грудня 2013 року, позивачу було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв'язку з тим, що в державному акті зазначена інша земельна ділянка. З довідки №1479 начальника відділу Держземагенства у Шевченківському районі Харківської області Штиха А.І. від 23 грудня 2013 року вбачається , що в державному акті на право приватної власності на землю при виготовлені на ім'я [PERSON], була допущена технічна помилка, яку в зв'язку із змінами в законодавсті, Держземагенство з 01 січня 2013 року не наділено правом видачі державних актів на право власності на землю. На даний час існує інша процедура реєстраціїї права власності на земельні ділянки, що визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, якої позивачу слід буде дотриматись для виконання рішення суду. Для вирішення даного питання запропоновано звернутися до суду. Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю громадянами набувається виключно відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 Земельного кодексу України). Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно до ч.2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. За положеннями частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним Як вбачається з матеріалів справи Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №748737 виготовлений на ім'я [PERSON] був виготовлений з технічною помилкою: земельна ділянка загальною площею 11.9331 га, яка належить позивачу на праві приватної власності складається з трьох земельних ділянок - [NUMBER], розміром 3,7629 га; [NUMBER], розміром 2,3023 га; [NUMBER], розміром 5,8679 га., але в вищезазначеному державному акті позивача, замість земельної ділянки [NUMBER] - розміром 2,3023 га відображена земельна ділянка за [NUMBER] - розміром 6,0868 га, яка належить [PERSON] За вказаних обставин суд вважає, що дійсно права [PERSON] порушено при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку і підлягають поновленню шляхом визнання недійсним цього державного акту та скасування його реєстрації. Оцінивши зібрані докази та давши їм належну оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved