Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

02.06.2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 953442 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 16.06.2014 року. Представник банку в позовній заяві просить розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 24.09.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Розгляд справи відбувся 27.10.2020 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 червня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір № 953442 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (надалі-Договір). Згідно додаткового договору до Договору, укладеного між Банком та Позичальником 02.06.2015 року, сторони внесли наступні зміни до п. п. 1.1; виклали в новій редакції п. 1.7 Договору; після розділу 3 Договору доповнили Договір новим розділом 4 «Умови кредитування»; у зв`язку з цим розділи Договору 4 і 5, вважати відповідно розділами 5 і 6; викладено п. 5.5 в новій редакції; доповнено Договір додатком 3 і додатком 4. На виконання цього Договору Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщені установ Банку. На виконання умов Договору Банк надав Відповідачу платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН-конверт до неї. Згідно Договору Банк встановив Позичальнику кредит в сумі 18 000 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК. При перевипуску БПК кредитна лінія відновлюється. Термін дії платіжної картки - червень 2020 року. Відповідно до виписки про рух по картковому рахунку за період з 16.06.2014 року по 06.05.2020 року, відповідач активно користувався карткою та здійснював зняття готівки, проводив платежі, що підтверджує використання відповідачем кредитних коштів. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28 процентів річних та сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкіонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. В разі порушення строку сплати платежів за Договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення платежу (п. 4.4. Договору). У позовній заяві позивач вказав, що відповідачем систематично порушувався графік погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 06.05.2020 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 24 783,78 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості (основного боргу) - 17 974,84 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 5 499,12 грн.; розмір нарахованої пені - 805,87 грн.; сума втрат від інфляції на суму несплачених процентів - 74,05 грн.; розрахунок 3% річних на суму простроченого кредиту та процентів - 419,90 грн. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час, відповідно до тверджень позивача, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Ощадбанк», просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 16 червня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір № 953442 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (надалі-Договір). Згідно додаткового договору до Договору, укладеного між Банком та Позичальником 02.06.2015 року, сторони внесли наступні зміни до п. п. 1.1, а саме: виклали в новій редакції п. 1.7 Договору; після розділу 3 Договору доповнили Договір новим розділом 4 «Умови кредитування»; у зв`язку з цим розділи Договору 4 і 5, вважати відповідно розділами 5 і 6; викладено п. 5.5 в новій редакції; доповнено Договір додатком 3 і додатком 4. На виконання цього Договору Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщені установ Банку. На виконання умов Договору Банк надав Відповідачу платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН-конверт до неї, що підтверджується розпискою про отримання платіжної карки та ПІН-конверту від 16.06.2014 року. Згідно умов Договору Банк встановив Позичальнику кредит в сумі 18 000 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК. При перевипуску БПК кредитна лінія відновлюється. Термін дії платіжної картки - червень 2020 року. Відповідно до виписки про рух коштів по картковому рахунку за період з 16.06.2014 року по 06.05.2020 року, відповідач активно користувався карткою, а саме здійснював зняття готівки, проводив платежі, що підтверджує використання відповідачем кредитних коштів. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28 процентів річних та сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкіонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Відповідно до п. 4.4 Договору, в разі порушення строку сплати платежів за Договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п. 4.6 Договору у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Згідно п. 4.9 Договору, при затриманні сплати клієнтом кредиту (його частина) та або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Договором, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед банком становить 24 783,78 грн., з яких: загальна сума основної заборгованості (основного боргу) - 17 974,84 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 5 499,12 грн.; розмір нарахованої пені - 805,87 грн.; сума втрат від інфляції на суму несплачених процентів - 74,05 грн.; розрахунок 3% річних на суму простроченого кредиту та процентів - 419,90 грн. Судом встановлено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 18 000,00 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достаті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою (пеня, штраф), порукою, гарантією, заставою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання і виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Сплата пені за невиконання чи несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком, передбачена у п. 9.1. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості станом на 06.05.2020 року. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Дана норма закону відображена у Правовій позиції ВСУ від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16, де зазначено, що пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Крім цього, з приводу даного питання висловився і Верховний Суд у своїй Постанові від 14.02.2018 року у справі № 564/2199/15-ц, зазначивши, що кредитний договір припиняє свою дію після направлення Боржнику письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, відсотків за користування кредитом, а також штрафних санкцій за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань відповідно до ст. 625 ЦК України, є законними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 2 102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved