Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про захист авторського права та стягнення компенсації в розмірі 20 мінімальних заробітних плат (64000 грн.) за використання твору образотворчого мистецтва, а саме: картини під назвою «[INFO]» та [INFO]», автором якої вона є, при реалізації 25 липня 2017 року в магазині «Сократ», господарську діяльність в якому здійснює відповідач, зошитів офісних, на яких відтворено частини вказаних творів. Однак, дозволу на його використання вона ФОП [PERSON] не надавала. Беручи до уваги зміст заявлених позовних вимог позивач просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 05.01.2018 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою підготовчого судового засідання від 18.04.2018 розгляд справи призначено по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести заочний розгляд справи без участі відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв з приводу участі у розгляді справи не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України Про авторське право і суміжні права автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися; примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі. Відповідно до вимог ст. 11 ч. ч. 1 та 5 цього Закону первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Установа складає і періодично видає каталоги всіх державних реєстрацій. Відповідно до вимог ст. 15 ч. 1 цього Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону України «Про авторське право і суміжні права»: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом). Відповідно до вимог ст. 50 ч. 1 п. б цього Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є: піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, незаконне оприлюднення програм організацій мовлення, камкординг, кардшейрінг, а також Інтернет-піратство, тобто вчинення будь-яких дій, які відповідно до цієї статті визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав з використанням мережі Інтернет. Судом встановлено, що 12.09.2017 Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства економічного розвитку і торгівлі видано свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір за № 73811 [INFO]», в тому числі картини під назвою [INFO]» та «[INFO]». 25 липня 2017 року в магазині «Сократ», господарську діяльність в якому здійснює ФОП [PERSON], за адресою: [ADDRESS], було придбано зошит офісний, на якому відтворено частину твору позивача [INFO]» (штрих-код 4823089201818, артикул: T-A4-SK-32-KL/60g-16333) та зошит офісний, на якому відтворено частину твору позивача «[INFO]» (штрих-код 4823089201818; артикул: T-A4-SK-32-KL/60g-16332). Матеріали справи містять докази звернення Позивача до Відповідача з претензією щодо припинення порушення авторських прав та досудового врегулювання спору. Відповідні обставини в судовому засіданні були підтверджені відеозаписами придбання товару, копіями титульних сторінок зошитів, та самим товаром, копіями товарних чеків від 25 липня 2017 року. Дозволу на використання вказаного твору [PERSON] ФОП [PERSON] не давала. Таким чином, відповідач порушила її авторські права щодо використання створеного нею твору. Відповідно до вимог ст. 52 ч. 1 п. г цього Закону за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. Згідно вимог ст. 52 ч. 2 п. г цього Закону суд має право постановити рішення чи ухвалу про: г) виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених п. «г» цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. У п. 44 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010, № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що відповідно до пункту «б» статті 50 Закону N 3792-XII розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами. Таким чином, на думку суду відповідач порушив авторські права [PERSON], здійснюючи розповсюдження контрафактної продукції, на якій незаконно використано частини творів позивача. З огляду на викладене, та враховуючи обсяг порушення авторських прав [PERSON] фізичною особою - підприємцем [PERSON], суд приходить до висновку, що з ФОП [PERSON] на користь позивача слід стягнути компенсацію в розмірі 20 мінімальних заробітних, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на дату винесення рішення по справі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 01.01.2018 р. розмір мінімальної заробітної плат становить 3723,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація за порушення авторських прав в сумі 74 460 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у даній справі, а саме 640 грн. витрат по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved