Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

02.07.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Жмеринської міської ради Вінницької області про визначення часток у спільній сумісній власності квартири, в якому вказав, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Жмеринської міської ради 24.06.1993 року згідно рішення від 24.06.1993 року № 815, за ним, а також за [PERSON], яка померла [INFO], зареєстровано на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS]. Дане свідоцтво про право власності на житло зареєстроване 29.06.1993 року в КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 5882. Згідно заповіту, посвідченого 30.05.2008 р. Жмеринською міською державною нотаріальною конторою за реєстром №2576, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповідала позивачу - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй частину квартири, яку позивач прийняв, так як на час відкриття спадщини був зареєстрований і проживав з [PERSON] разом в квартирі. Крім того позивач прийняв спадщину, шляхом подання письмової заяви про прийняття спадщина до Жмеринської міської державної нотаріальної контори, однак йому 26.06.2014 року за № 980/02-31 видали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири, що знаходиться в [ADDRESS], належу [PERSON], яка померла [INFO], тому, що не визначена частку у спільній сумісній власності на квартиру. Інші спадкоємці за законом, за заповітом та за правом представлення відсутні. Згідно довідки №395 від 14.11.2013 року Жмеринського РСП КП «ВООБТІ», станом на 14.11.2013 року квартира в цілому складається з: кухні 4-1; кімнат 4-2, 4-3; веранди ІХ. Загальна проща квартири становить - 42,7 кв.м, в тому числі житлова площа - 22,9 кв.м. Станом на 14.11.2013 року самочинно збудованих та переобладнаних приміщень не виявлено. Оскільки без визначення частки співвласників квартири позивач як спадкоємець за заповітом не має можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, після смерті [PERSON] на належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS], а тому просить визначити, що його - [PERSON] частка та частки [PERSON], померлої [INFO], у праві спільної сумісної власності, на квартиру [ADDRESS] є рівними і частка кожного становить 1/2. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу в попередньому судовому засіданні, без його участі. Представник Жмеринської міської ради Вінницької області Кудіна С.В. в судове засідання не з'явилась, але надала заяву проте, що позов визнає повністю та не заперечує проти задоволення даного позову в попередньому судовому засіданні, а також просить розглянути справу без її участі. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст.130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до змісту ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до абз.2 п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. На цей час таке виділення (визначення) не може бути зроблено, у зв'язку з тим, що в зазначеній квартирі один з співвласників, а саме [PERSON], померла [INFO]. Враховуючи те, що між співвласниками спірної квартири не було встановлено домовленості щодо розміру часток, суд виходячи із рівності часток кожного співвласника і вважає можливим визначити, що частка [PERSON] та померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS], є рівними і частка кожного становить 1/2. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved