Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

03 січня 2017 року до провадження Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що 13 вересня 2009 року помер [PERSON] Вказують, що на випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким заповів все своє майно позивачам. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в тому числі і 1/2 частка будинковолодіння, яке розташоване в с. Олексанрівка, вул. Гагаріна, 26, Вінницького району. Спадщину позивачі після смерті [PERSON] прийняли належним чином, оскільки звернулись до нотаріальної контори з відповідними заявами. Оформити свої спадкові права в нотконторі позивачі не мають можливості, оскільки у них відсутні правовстановлюючі документи на частину вищезазначеного будинку. Просять суд визнати за [PERSON], та за [PERSON], в рівних частинах право власності в порядку спадкування заповітом на 1/2 частку будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Олександрівка по вул. Гагаріна, 26, Вінницького району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 13.09.2009 року [PERSON] У судове засідання позивачі не зявились, через канцелярію суду позивач [PERSON], який є одночасно і представником позивача [PERSON] (згідно довіреності), надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності проти задоволення даного позову не заперечує (а.с.58). Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], помер 13.09.2009 року, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами 26 по вул. Гагаріна, в с. Олександрівка Вінницького району Вінницької області, дана частина вищезазначеного будинковолодіння належала померлому згідно заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 24.09.2007 року, яке набуло законної сили 05.10.2007 року (а.с. 14). При житті [PERSON] 15.08.2001 року склав заповіт, згідно з яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, також все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів сину - [PERSON] та онуці [PERSON] в рівних частках (а.с.76). Позивачі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне [PERSON] а.с.8) О.О., спадщину після смерті [PERSON] прийняли, оскільки подали в шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується заявами, які містяться в матеріалах спадкової справи №570/2011, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.69-97). Інших спадкоємців першої черги за законом, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, чи спадкоємців за заповітом не має, що також підтверджується копією вищезазначеної спадкової справи. Як вбачається з постанови першої Вінницької державної нотаріальної контори від 13.12.2016 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину зазначеного вище житлового будинку, оскільки у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на спірний житловий будинок(а.с.18). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачів про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частку за кожним, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами 26 по вул. Гагаріна, в с. Олександрівка, Вінницького району Вінницької області підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], так як подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, 1/2 частка спадкового будинку належала спадкодавцю на законних підставах, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved