Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

04 березня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. 30 березня 2023 року їхній шлюб було розірвано за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. З цього часу відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не дає. Дитина проживає з позивачкою, та знаходиться на повному її утриманні, а відповідач проживає окремо. Відповідач працює, не має інших дітей та непрацездатних батьків, з нього не проводиться стягнень за виконавчими документами. З урахуванням викладеного, просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, \~вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає \~цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 \~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлене наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія I-КИ № 080382, 11 грудня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради міста Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лісненко) [PERSON], актовий запис № 457. Відповідач [PERSON] в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], зазначений батьком. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2012 року у справі № 403/3841/12 шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало чинності 10.04.2012 року. Згідно довідки № 18/03 від 02.03.2016 року, виданої головою Житлово-будівельного кооперативу № 249, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом, позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved