Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

02.06.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що 06.02.2002 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, за час якого у них [INFO] народилася спільна донька [PERSON] . На даний час донька досягла повноліття, а також навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету імені Лесі Українки» на денній формі навчання на контрактній основі. Після досягнення [PERSON] повноліття відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддати на утримання дочки, а відповідно до ст. 199 СК України, він зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися до досягнення нею 23 років. Вказує, що її фінансове становище унеможливлює матеріально утримувати [PERSON] самостійно, а остання жодних самостійних доходів немає та стипендію не отримує. Факт спроможності відповідачем сплачувати аліменти підтверджується також тим, що 30.07.2019 року ним була придбана квартира у новобудові загальною площею 65,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість якої складає близько 37000,00 дол. США. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.05.2021 року та до досягнення донькою повноліття або до закінчення нею навчання. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2021 року [PERSON] , [INFO] , було залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача. 12.07.2021 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що після розірвання шлюбу з позивачкою у жовтні 2018 року він проживає окремо від неї та їхньої доньки. Попри це, він постійно приймає участь у вихованні та утриманні [PERSON] . Так, 26.06.2019 року між ним було укладено інший шлюб, за час якого [INFO] у нього народилась друга донька [PERSON] , яка також потребує догляду та витрат на її утримання. Вказує, що він офіційно не працевлаштований та не має постійного доходу. Його заробіток є нестабільним та не постійним. Щодо придбання нерухомого майна, то дійсно ним та його теперішньою дружиною було придбано квартиру, більшість коштів на яку було надано останньою. Приймаючи до уваги наведене, вважає, що стягнення з нього аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до 23 річного віку чи припинення навчання буде достатнім для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку [PERSON] (а.с. 29-30). Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному обсязі. Додатково зазначив, що вартість навчання [PERSON] , [INFO] , складає 14000 грн. на рік. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково із наведених у відзиві на позовну заяву підстав, а також пояснив, що він є здоровим, на обліку в лікарів не перебуває та інших утриманців, окрім народженої у новому шлюбі доньки, він немає. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 49). Заяви, клопотання, пояснення на позовну заяву від третьої особи на адресу суду не надходили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.02.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.10.2018 року було розірвано. Вказане судове рішення набрало законної сили 29.11.2018 року (а.с. 15). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом РАГС Луцького МУЮ, у сторін [INFO] народилася спільна дитини - донька [PERSON] (а.с. 12). [INFO] [PERSON] досягла повноліття та на даний час проживає разом зі своєю матір`ю - позивачкою [PERSON] що підтверджується Витягом з Державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 0710-992218-2017 (а.с. 14). Як вбачається із довідки № 05-25/202 від 26.05.2021 року, [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету імені Лесі Українки» на денній формі навчання на контрактній основі. Дата закінчення навчання 30.06.2022 року (а.с. 16). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на момент розгляду даної справи є студенткою Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету імені Лесі Українки», зі строком навчання до 30.06.2022 року. Вартість навчання третьої особи у даному ВУЗі складає 14000 грн. за навчальний рік. Доказів іншого учасниками справи суду надано не було. Третя особа [PERSON] здорова, на обліку в лікарів не перебуває, стипендію не отримує, самостійні доходи у неї відсутні, у зв`язку з чим остання перебуває на повному утриманні позивачки. Суд вважає доведеним, що у зв`язку із навчання у вищому навчальному закладі, позивачка змушена нести витрати пов`язані з проїздом доньки, харчуванням, придбанням речей першої необхідності тощо, однак розмір таких витрат стороною позивача обґрунтованим не був. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на диспансерному обліку у лікарів не перебуває, розмір його середньомісячного заробітку суду невідомий. Судом також встановлено, що на утриманні у відповідача перебуває дитина від іншого шлюбу - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 32). Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі у розмірі 1300 грн. щомісяця, та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Визначаючи розмір аліментів, суд також приймає до уваги матеріальний стан позивачки (а.с. 17), який позбавляє останню в належний спосіб матеріально забезпечувати свою доньку [PERSON] , [INFO] , одноосібно. При цьому, позивачкою та її представником не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у заявленому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернулася 02.06.2021 року (а.с. 1). В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] досягла повноліття [INFO] , а тому саме з цієї дати аліменти, присуджені на підставі положень ст.ст. 198-201 СК України, підлягають стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Таким чином, з огляду на положення ст. 6 СК України, не підлягає задоволенню вимога позивачки [PERSON] про присудження до стягнення з відповідача аліментів в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки [PERSON] , в силу досягнення повноліття, з 10.06.2021 року втратила статус «дитина». Відтак, застосування положення ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітніх доньки/сина не грунтуються на вимогах закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. На підставі ст.ст. 198-201 СК України,

Outcome: partial