Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

04.06.2018 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулася до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа Селянське (фермерське) господарство «Ганна», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. В обґрунтування позову зазначила таке: рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2010 року за її довірителем [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) площею 6,67 умовних кадастрових гектарів в територіальних межах Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області; зобов'язано Первомайську райдержадміністрацію винести розпорядження про виділення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земель державної власності на території Ржавчицької сільради Первомайського району Харківської області. Вважає, що за такої умови у позивача виникло право на земельну частку (пай) з 1995 року, тобто в часу видачі Державного акту на право колективної власності на землю від 24.10.1995 року колишнього КСП ім. Леніна. Розпорядженням голови Первомайської райдержадміністрації від 10.11.2010 року № 446 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення Державного акту на право власності на землю. Зобов'язано [PERSON] виготовлений проект землеустрою надати на затвердження райдержадміністрації для прийняття розпорядження про передачу у власність земельної ділянки, а грошову оцінку на затвердження в райраду. За угодою позивача з ТОВ «Енергосинтез», останнім виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який погоджено з Управлінням Держгеокадастру у Первомайському районі (висновок про погодження від 01.03.2016 року). Отримано позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації ГУ Держгеокадастру у Харківській області. 28.11.2017 року [PERSON] звернувся із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки та доданими до неї документами. За результатами її розгляду кадастровим реєстратором міськрайонного управління у Первомайському районі та м. Первомайський ГУ Держгеокадастру у Харківській області надано рішення від 06.12.2017 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав не відповідності електронного документу установленим вимогам, а саме, перетин земельної ділянки з ділянкою кадастровий номер [NUMBER] (площа співпадає на 99/2185%). Відмова обґрунтована тим, що на вищевказану земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) площею 42,8784 га з кадастровим номером [NUMBER] обліковується договір оренди землі, укладений 14.05.2007 року між Первомайською райдержадміністрацією та СФГ «ГАННА» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 30 років, який зареєстрований в ХРФ ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в держреєстрі земель зроблено відповідний запис від 22.11.2007 року. 11.04.2018 року позивач вдруге звернувся до кадастрового реєстратора з аналогічною заявою і з тих самих підстав отримав повторно відмову. Після звернення до Первомайської райдержадміністрації про розірвання договору оренди землі позивач отримав відповідь від 27.04.2018 року про те, що тепер повноваження щодо передачі у користування земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення належить до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, а тому йому треба звернутися саме до нього. Тоді, після звернення до вказаного ГУ 15.05.2018 року отримано відмову і запропоновано звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Сторона позивача вважає, що оскільки фактично право на землю у позивача виникло з 1995 року, то договір оренди землі, укладений між СФГ «Ганна» та Первомайською райдержадміністрацією 14.05.2007 року можна відповідно до ст. ст. 215-216 ЦК України визнати за рішенням суду недійсним, оскільки з боку позивача здійснено все можливе задля поновлення своїх прав. 08.06.2018 року провадження у справі відкрито з призначенням її до підготовчого засідання на 21.06.2018 року. 19.06.2018 року отримано заперечення на позовну заяву від СФГ «Ганна», в яких третя особа повністю заперечувала проти задоволення позову з підстав того, що: по-перше, відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, тоді як оспорюваний договір в момент його укладення мав всі необхідні реквізити та дотримано процедуру надання в оренду земельної ділянки площею 42,8784 га з кадастровим номером [NUMBER]; по-друге, перетин земельної ділянки, на яку позивач виготовив техдокументацію, з ділянкою кадастровий номер [NUMBER] площею 42,8784 га виник не з вини СФГ «Ганна», а з неуважності працівників Держгеокадастру у харківській області, в результаті чого було погоджено виділення земельної ділнки розміром 6,67 га в межах земельної ділянки розміром 42,8784 га, яка за рішенням Первомайської РДА Харківської області за № 535 від 20.11.2006 року була надана у користування СФГ «Ганна» строком на 30 років, про що укладено спірний договір. 21.06.2018 року підготовче засідання відкладено за клопотанням одного з співвідповідачів на 13.08.2018 року. 20.07.2018 року від представника ГУ Держгеокадастру в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечував проти задоволення позовних вимог. Свої заперечення обґрунтував: по-перше, право на земельну частку (пай) у позивача виникли не з 1995 року, а з часу набрання чинності рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2010 року, за яким за позивачем визнано таке право, що набрало чинності 13.09.2010 року; по-друге, у 2006-2007 роках (момент виділення земельної ділянки СФГ «Ганна», виготовлення проекту землеустрою, укладення договору оренди та передачу у користування) за позивачем не було зареєстроване будь-яке право на земельну ділянку, передану у користування СФГ «Ганна»; по-третє, не передбачено законом недійсності правочину з тих підстав, що просить позивач, який може ставити питання лише про припинення договору оренди, але і тоді, в силу ч.5 ст. 116 ЗК України ГУ не зможе передати земельну ділянку [PERSON] до кінця дії договору оренди. В своєму відзиві на позовну заяву представник Первомайської РДА у Харківській області заперечував повністю проти задоволення позовних вимог з аналогічних підстав, що і другий співвідповідач. Крім того, зазначено, що позивачеві РДА було запропоновано звернутися до ГУ Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання згоди на виготовлення техдокументації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, однак таких заходів з боку позивача не було. 13.08.2018 року закінчено підготовче засідання з призначенням справи до розгляду по суті на 28.08.2018 року. В судове засідання не прибув представник ГУ Держгеокадастру в Харківській області, проте у своїй заяві просив розглянути справу без його участі на підставі раніше поданого письмово відзиву. Суд, вивчивши позовну заяву, заслухавши сторін, що прибули у судове засідання, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. ст. 81-82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зокрема встановлено судом та не оспорюється сторонами таке: рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2010 року за позивачем [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) площею 6,67 умовних кадастрових гектарів в територіальних межах Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області; зобов'язано Первомайську райдержадміністрацію винести розпорядження про виділення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) за рахунок земель державної власності на території Ржавчицької сільради Первомайського району Харківської області (а.с.13-14). Вказане рішення набрало чинності 13.09.2010 року. Державний акт на право колективної власності на землю колишнього КСП ім. Леніна видано 24.10.1995 року. Розпорядженням голови Первомайської райдержадміністрації від 10.11.2010 року № 446 (а.с.15) [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення Державного акту на право власності на землю. Зобов'язано [PERSON] виготовлений проект землеустрою надати на затвердження райдержадміністрації для прийняття розпорядження про передачу у власність земельної ділянки, а грошову оцінку на затвердження в райраду. За угодою позивача з ТОВ «Енергосинтез», останнім виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який погоджено з Управлінням Держгеокадастру у Первомайському районі (висновок про погодження від 01.03.2016 року) (а.с.31-56). Отримано позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації ГУ Держгеокадастру у Харківській області. 28.11.2017 року [PERSON] звернувся із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки та доданими до неї документами (а.с.16). За результатами її розгляду кадастровим реєстратором міськрайонного управління у Первомайському районі та м. Первомайський ГУ Держгеокадастру у Харківській області надано рішення від 06.12.2017 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав не відповідності електронного документу установленим вимогам, а саме, перетин земельної ділянки з ділянкою кадастровий номер [NUMBER] (площа співпадає на 99/2185%)(а.с.17). Відмова обґрунтована тим, що на вищевказану земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) площею 42,8784 га з кадастровим номером [NUMBER] обліковується договір оренди землі (а.с.24-25), укладений 14.05.2007 року між Первомайською райдержадміністрацією та СФГ «ГАННА» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 30 років, який зареєстрований в ХРФ ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в держреєстрі земель зроблено відповідний запис від 22.11.2007 року. 11.04.2018 року позивач вдруге звернувся до кадастрового реєстратора з аналогічною заявою (а.с.18) і з тих самих підстав отримав повторно відмову від 12.04.2018 року (а.с.19). Після звернення до Первомайської райдержадміністрації про розірвання договору оренди землі позивач отримав відповідь від 27.04.2018 року (а.с.23) про те, що тепер повноваження щодо передачі у користування земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення належить до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, а тому йому треба звернутися саме до нього. Тоді, після звернення до вказаного ГУ 15.05.2018 року отримано відмову і запропоновано звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. З перелічених документів судом достовірно встановлено, що земельна ділянка, виділена позивачеві співпадає на 99/2185% з ділянкою кадастровий номер [NUMBER] державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) площею 42,8784 га, яка передана в оренду Первомайською РДА до СФГ «Ганна» на підставі договору оренди від 14.05.2007 року, який просить позивач визнати недійсним. Наразі ж вказаний договір є чинним. Відповідно до ст. ст. 203-204 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей; правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином позивач вважає, що може ставити перед судом питання про визнання договору оренди землі недійсним через його оспорюваність. Проте, суд вважає таку думку сторони позивача хибною. Так, на момент укладення оспорюваного договору оренди землі сторонами були вчинені всі необхідні дії та пройдені всі відповідні етапи виділення в користування на правах оренди земельної ділянки площею 42,8784 га кадастровий номер [NUMBER]. Договір пройшов державну реєстрацію. Судом не встановлено жодної підстави для визнання договору оренди недійсним, передбаченої частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Посилання ж сторони позивача, що нібито земельна ділянка, яку виділили позивачу, фактично належить останньому з 1995 року і відповідно цей факт мав перешкодити укладенню та подальшому існуванню оспорюваного договору оренди на увагу не заслуговує і відкидається судом як доказ з боку сторони позивача. По-перше, позивач з 1995 року і по 2010 рік жодного разу не звертався за визнанням за ним права на земельну частку (пай) в КСП ім. Леніна; по-друге, станом на день укладення спірного договору будь-яке право на землю за позивачем, а також за будь-якою фізичною чи юридичною особою зареєстроване не було. Таке право на оформлення права власності на земельну ділянку у позивача виникло лише з набранням чинності рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2010 року, а це відбулося 13.09.2010 року. Таким чином, суд вважає, що на момент укладення спірного договору оренди землі не було жодної перешкоди у його укладенні, а доводи сторони позивача щодо його недійсності є надуманими і, тому позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed