Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

02.11.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми неповернутої позики у розмірі 180877,82 грн., процентів за час користування позикою на рівні облікової ставки НБУ у період з 16.09.2015 року по 01.11.2018 року у розмірі 87036,68 грн., три процента річних від простроченої суми неповернутої позики за час прострочення у період з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року у розмірі 11795,42 грн., суми інфляції від простроченої суми неповернутої позики за час прострочення у період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року у розмірі 45872,70 грн., а всього просив стягнути 325582,62 грн.. Свій позов обґрунтував тим, що 15.09.2015 року відповідач [PERSON] позичив у нього 7000,00 доларів США, що на той час було еквівалентно 153668,87 грн.. Зазначені обставини підтверджуються розпискою виданою 15.09.2015 року особисто позичальником [PERSON]. Позику відповідач зобовязався повернути частинами, за офіційним валютним курсом НБУ на день повернення, наступним чином: першу частину 1500,00 доларів США до 31.12.2015 року, що на 31.12.2015 року становило 36001,00 грн.; другу частину 2000,00 доларів США до 30.06.2016 року, що на 30.06.2016 року становило 49708,82 грн.; третю частину позики 3500,00 доларів США до 31.12.2016 року, що на 31.12.2016 року становило 95168,00 грн.. Своє зобовязання, відповідач [PERSON], у вказані терміни та по теперішній час не виконав, позику не повернув. Оскільки в договорі позики не обумовлено, що він є безпроцентний, але умовами договору не встановлено розмір процентів, то розмір проценти від суми позики за весь час користування з 16.09.2015 року по 01.11.2018 року визначається на рівні облікової ставки НБУ, та становить 87036,68 грн.. Також, відповідно до ст..625 ЦК України, з огляду на те, що позика не була повернута частками у визначені договором строки то відповідач [PERSON] є боржником, що прострочив виконання зобовязання, та повинен сплатити три проценти річних від простроченої суми неповернутої позики за час прострочення з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року у розмірі - 11795,42 грн. та суму інфляції від простроченої суми неповернутої позики за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року у розмірі - 45872,70 грн.. В судове засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] не зявилися. Представником до суду надана заява в якій зазначено, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення та просили розглянути справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON], повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином повторно не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву у визначений строк суду не наддав, у звязку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою (а.с. 13), згідно якого відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти у розмірі 7000,00 доларів США, які зобовязався повернути в наступному порядку: 1500,00 доларів США до 31.12.2015 року; 2000,00 доларів США до 30.06.2016 року та 3500,00 доларів США до 31.12.2016 року. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, в силу\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якщо він підписаний його стороною. За змістом ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ч.ч.1,3\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Крім того, згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Повернути борг за договором позики від 05.09.2015 року [PERSON] зобовязався частками у розмірі 1500,00 доларів США до 31.12.2015 року, у розмірі 2000,00 доларів США до 30.06.2016 року та 3500,00 доларів США до 31.12.2016 року, але до теперішнього часу зобовязання не виконав, оскільки суду відповідач не надано доказів на підтвердження факту розрахунку з позивачем, що крім того підтверджується наявністю оригіналу розписки у позивача, яку останній долучив до позовної заяви. \~ \~ \~ \~Вирішуючи по суті заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач [PERSON], як боржник за грошовим зобовязанням, не виконав свій обовязок щодо повернення частками позивачу [PERSON] до 31.12.2016 року грошових коштів в іноземній валюті, у розмірі 7000,00 доларів США. Відповідач згідно ч.1 ст.625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та згідно ч.2 ст.625 ЦК України зобовязаний сплатити суму боргу позивачеві, а також три проценти річних від простроченої суми. \~ \~ \~ \~Що стосується вирішення позовних вимог про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, то суд вважає в цій частині позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні, а не в іноземній валюті. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. \~ \~ \~ \~За наведених обставин позовні вимоги [PERSON], щодо стягнення суми позики, процентів від суми позики і трьох процентів річних підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У п. 14 постанови № 14 від 18.12.2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. \~ \~ \~ \~Згідно даних службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долара США на 01.03.2019 року становить 2685,91 гривня за 100 доларів США. Таким чином 7000,00 доларів США еквівалентно 188013,00 гривень (7000 х 26,8591). \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір боргу за договором позики, позивач з врахуванням повернення боргу частками та курсу НБУ на день повернення, виходив з наступних розрахунків: на 31.12.2015 року 36001,00 грн. (1500 доларів США Х 24,000667), на 30.06.2016 року 49708,82 грн. (2000 доларів США Х 24,854409), на 31.12.2016 року 95168,00 грн. (3500 доларів США Х 27,90858), а всього станом на 01.11.2018 року сума боргу неповернутої позики позивачем визначено у розмірі - 180877,82 грн. (36001,00 грн. + 49708,82 грн. + 95168,00 грн.). \~ \~ \~ \~Оскільки, відповідно до ч.1 ст..13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором позики у розмірі 180877,82 грн.. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір трьох процентів річних від простроченої суми суд виходить з визначених позивачем періодів розрахунку: з 01.01.2016 року по 01.11.2018 року (1036 днів) - 3065,51 грн. (36001,00грн. Х 3% / 365 днів Х 1036 днів); з 01.07.2016 року по 01.11.2018 року (854 днів) - 3489,15 грн. (49708,82грн. Х 3% / 365 днів Х 854 днів); з 01.01.2017 року по 01.11.2018 року (670 днів) - 5240,76 грн. (95168,00грн. Х 3% / 365 днів Х 670 днів), а всього 11795,42 грн. Згідно розрахунку позивача, який ніким не спростовано, сума процентів за час користування коштами з 16.09.2015 року по 01.11.2018 року включно, складає 87036,69 грн., який суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON]. На підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та у звязку із частковим задоволенням позовних вимог становить 2797,10 грн.. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial