Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

02.07.2014р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] відшкодування в порядку регресу майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 липня 2014 року у м. Львів відбулася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» реєстраційний номер АА 8237НА, яким керував [PERSON], в результаті якої завдано шкоди автомобілю «Фольксваген». Вказане ДТП відбулося внаслідок порушення [PERSON] Правил Дорожнього руху. 12.02.2014 року ПрАТ СК «Уніка» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклали договір добровільного страхування майна № 245001/4098/0001496 щодо автомобіля «Фольксваген» реєстраційний номер АА 8237НА . За наявною у позивача інформацією цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. 28.07.2014 року ПрАТ СК «Уніка» сплатило страхове відшкодування в розмірі 12038,45 гривень. Зазначає, що відповідно до ст. 27 ЗУ « Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно статті 1191 ЦК України, Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Тому з моменту виплати страхового відшкодування, у ПрАТ СК «Уніка» виникло право вимоги до [PERSON] щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних витрат ПрАТ СК «Уніка» у розмірі 12038,45 гривень. На підставі викладеного позивач просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів та згідно ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом встановлено, що 12.02.2014 року ПрАТ СК «Уніка» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклали договір добровільного страхування майна № 245001/4098/0001496 щодо автомобіля «Фольксваген» реєстраційний номер АА 8237НА . 10 липня 2014 року о 20:20 год. у м. Львові по вул. Наукова, 13 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті якої завдано шкоди автомобілю «Фольксваген», яким керував [PERSON]. Як слідує з постанови судді Пустомитівського районного суду від 18 серпня 2014 року вказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм автомобіля [NUMBER], [PERSON] п.п. 13.1, 12.1 ПДР України. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що ПрАТ СК «Уніка» складено акт № 00147173, сума страхового відшкодування визначена у розмірі 12038,45 грн. Відомості про страхування цивільно-правової відповідальності автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] відсутні. 23.07.2014 року до ПрАТ СК «Уніка» звернулося ТОВ «Порше Лізинг Україна» з листом щодо погодження виплати страхового відшкодування, згідно якого страхове відшкодування підлягає перерахуванню на станцію технічного обслуговування [PERSON] Со [PERSON]. 28.07.2014 року ПрАТ СК «Уніка» сплатило страхове відшкодування в розмірі 12038,45 гривень, яке було виплачене [PERSON] Со на підставі платіжного доручення № 006360 від 28.07.2014 року. Згідно із ст. 27 ЗУ « Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача12038,45 грн. сплаченого ним страхового відшкодування в порядку регресу. Також з відповідач слід стягнути 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: approved