overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

04.12.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичну відсутність сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 25.09.2015 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З моменту реєстрації шлюбу сторони проживають окремо; вони не мають сімейних відносин та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивач, яка бажає створити сім'ю з іншим чоловіком. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

04.12.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.12.2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2017 року сторони проживають окремо та подружні відносини між ними припинені. Відповідач остаточно зібрався та поїхав до помешкання своїх батьків, залишивши позивачку та сина. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Сторони не мають наміру зберегти шлюб. Подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Спір відносно поділу спільного майна подружжя між сторонами відсутній. Позивач просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надіслала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі, прізвище залишити «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу у його відсутність. В судовому засіданні встановлено, що 26 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданимвиконавчим комітетом Йосипівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області 26 грудня 2015 року (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 15 листопада 2016 року (а.с.5). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, з листопада 2017 року. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально, з листопада 2017 року разом не проживають. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила прізвище залишити «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

04.12.2017 року позивач через представника за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її брата - [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що брат позивача успадкував ? частину вказаного житлового будинку, йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке втрачене. Позивач є спадкоємцем за законом другої черги, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті брата, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, тому вона змушена звернутись до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач - Красносільська сільська рада Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Красносільська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

04.12.2018 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

04.12.2018 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 лютого 2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого в народилась дитина [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, в протягом останніх двох років поступово погіршувалось та в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач проживає з іншою жінкою та за іншою адресою. У судове засідання сторони не зявились, подали заяви, відповідно до яких позивач підтримує позов, відповідач позов визнає, примирення вважають неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 17 лютого 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК № 193779, виданим 17 лютого 2016 року (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії 1-ОК №323795 (а.с.5). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з їх заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з поданою заявою позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору вона залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

04.12.2018 р. [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, вказуючи, що для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON], їй необхідно встановити факт родинних відносин між нею та померлою [INFO] її матір'ю [PERSON], оскільки підтверджуючий документ про зміну її прізвища, а саме свідоцтво про шлюб втрачене, що унеможливлює підтвердити родинні стосунки з [PERSON], що обмежує її право при нотаріальному оформлені спадщини. Заявник в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги заяви підтримала, просила їх задовільнити та розглянути справу без її участі (а.с.39). Заінтересовані особи представник Митківської сільської ради, [PERSON], [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, письмово заявлені вимоги визнали повністю, просили справу розглянути без них (а.с.32-35). Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що внаслідок смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, спадкоємицею за заповітом є її дочка [PERSON], однак підтверджуючий документ про зміну прізвища [PERSON], а саме свідоцтво про шлюб втрачене, що обмежує її право при нотаріальному оформлені спадщини. Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що померла [INFO] в с. Митків Гайсинського району Вінницької області [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду, оскільки дозволяє прийняти спадщину після смерті спадкодавиці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

04.12.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітніх дітей в цьому шлюбі не має, майнового спору не має, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивачка письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «Гончарук » (а.с.13). \~ \~ \~ \~Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення,. (а.с.17). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. \~ \~ \~ \~Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків протягом останнього часу, на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

04.12.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою судді від 16.01.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу, позов задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення уточненого позову не заперечує. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач - [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні матері, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку своєчасно не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму, стан здоров'я і матеріальне становище сторін, дитини, які знаходиться на утриманні матері, матеріальне становище платника аліментів, який інших дітей на утриманні не має, будь-які стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі по 1/4 частини заробітної плати щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

04.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.11.1996 року Косенівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Разом не проживають та спільного господарства вже тривалий час не ведуть. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач до початку судового засідання подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає та просить шлюб розірвати. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.1996 року Косенівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 023447 (а.с. 8). Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 4, 5). Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають та наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спору про місце проживання дітей не мають. Позивач просить залишити їх на проживання з нею. Судові витрати позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

04.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 73. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Разом не проживають та спільного господарства вже тривалий час не ведуть. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач до початку судового засідання подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає та просить шлюб розірвати. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 274161. (а.с. 14). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП № 244738 (а.с. 4). Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають та наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спору про місце проживання дитини не мають. Позивач просить залишити доньку [PERSON] на проживання з нею. Крім цього в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved