Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

04.07.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив з урахування уточнення позову, стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 11500 доларів США , що на день подання позову становить еквівалент 287058, 40 грн. та судовий збір у розмірі 2870,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 15.03.2012 року видав на ім»я відповідача нотаріально посвідчену довіреність з метою продажу автомобіля RENAULT SCENIC, VIN [NUMBER], д\\н [NUMBER], який належав позивачу на підставі свідоцтва ТЗ [NUMBER]. Позивач зазначає, що з відповідачем було досягнуто домовленості, що автомобіль має бути продано за ціною 11500, дол. США, із яких , відповідач за отримані послуги отримує грошову винагороду у розмірі 500,00 доларів США, а решту коштів від продажу автомобіля, відповідач зобов'язаний був повернути позивачу. Позивач посилається, що відповідач на виконання взятих повноважень, як довірена особа, знявши з обліку та продавши автомобіль, отримані від продажу вказаного вище автомобіля кошти, позивачу не повернув. Згідно висновку оціночного дослідження від 22.06.2016 року середня ринкова вартість транспортного засобу RENAULT SCENIC, VIN [NUMBER] станом на 01.03.2012 року складала 11500,00 доларів США. Позивач зазначає, що його вимога про повернення коштів, відповідачем не виконана, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи, в разі неявки відповідача, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2012 року позивач надав нотаріальну посвідчену довіреність на ім'я відповідача (а.с.32) з метою продажу автомобіля RENAULT SCENIC, VIN [NUMBER], д\\н [NUMBER], який належав позивачу на підставі свідоцтва ТЗ [NUMBER] (а.с.30). З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем була досягнута домовленість, що автомобіль має бути проданий за ціною 11500,00 дол. США, що підтверджується висновком оціночного дослідження від 22.06.2016 року, згідно якого середня ринкова вартість транспортного засобу RENAULT SCENIC, VIN [NUMBER] станом на 01.03.2012 року складала 11500 доларів США, поясненнями свідків (а.с.34,36). Вбачається, що відповідач знявши з обліку та продавши вказаний вище автомобіль, кошти у сумі 11500 доларів США позивачу не повернув, чим порушив взяті на себе зобов»язання, як повірений. Згідно матеріалів справи встановлено, що внаслідок незаконних дій з боку відповідача, Позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке було внесено до ЄДРДР за ч. 1 ст. 191 КК України за № 120151000090007161. На даний час досудове слідство триває. У відповідності до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Згідно із ч.1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] набув грошові кошти в розмірі 11500 доларів США без достатньої правової підстави. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів висновків експертів. Як випливає зі ст.58,57 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими, зокрема, певні обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, тобто письмовими доказами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, в даному випадку поясненнями сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інших порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Аналізуючи викладене вище, суд вважає, що заявлені вимоги позивача є доведеними, а тому з урахуванням меж заявлених вимог, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 11500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 24.06.2016 року становить еквівалент 286 153, 35 грн. ( 11500,00 дол.США х 24.8829 = 286 153, 35 грн.). З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2861, 53 грн.

Outcome: approved