Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

02 липня 2021 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів: - на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку до повноліття дитини, - на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Позивач посилається на те, що з травня 2021 року відповідач не надає їй матеріальної допомоги, самостійного заробітку вона не має. Відповідач отримує стабільний дохід за місцем роботи, тому вона просить стягнути аліменти у частці він його заробітку. 16 липня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками 14 вересня 2021 року. Відзиву на позов не надійшло. З матеріалів справи видно, що з 18 січня 2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають від шлюбу дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.3-4). Дитина фактично проживає разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом комісії виконкому Богданівської сільської ради від 14 липня 2021 року (а.с.12). Згідно з довідкою № 273 від 15 липня 2021 року, [PERSON] навчається у КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» ДОР», з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року знаходиться в академічній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стипендію не отримує (а.с.10). Статтею 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Зі змісту позовної заяви видно, що між батьками дитини не досягнуто домовленості щодо її утримання. Договір між батьками про сплату аліментів на дитину відповідно до статті 189 Сімейного кодексу України не укладався. Тому наявні підстави для стягнення аліментів з батька на користь матері, оскільки дитина проживає з нею. Як визначено ст.181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Тому слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Відповідно до ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. [PERSON] , [INFO] на день розгляду справи не досягла трирічного віку, проживає з матір`ю [PERSON] . Батько дитини [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою. Таким чином за законом відповідач зобов`язаний утримувати двох осіб: дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частки заробітку. При цьому загальний розмір аліментів, що буде стягуватися з відповідача, не буде перевищувати 1/2 частки всіх видів заробітку. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. Станом на день звернення позивача до суду мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу - 908 грн, таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Outcome: approved