Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

04 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів в м.Полтаві від 01.10.1991 року №496 в частині надання дозволу [PERSON] на будівництво гаражу на відчуженій на його користь земельній ділянці від садиби [PERSON] з її дозволу по [ADDRESS] площею 40 кв.м. Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, [NUMBER], виданий на ім»я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0041 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництво індивідуального гаражу, розташовану за адресою [ADDRESS]. Скасувати державну реєстрацію зазначеного Державного акту в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011057700973. Визнати недійсним свідоцтво на право особистої власності на гараж від 28.07.1995 року №36 за адресою [ADDRESS]. Визнати право власності за нею на земельну ділянку площею 0,0041 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництво індивідуального гаражу, розташовану за адресою [ADDRESS]. Визнати право власності за нею на гараж розміром 7,5 м х 7,0 м, який розташований за адресою [ADDRESS]. Вважає, що дані рішення приймались з порушенням вимог чинного законодавства України, згоди на відчуження гаражу вона не надавала, а тому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача адвокат Шимко А.Р. з позовом не згоден. Просив суд застосувати до позовних вимог [PERSON] строк позовної давності. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача адвоката Шимко А.Р., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих від 30.11.1953 року №970 «Про затвердження матеріалів обміру кварталів та реєстрації землекористування по м.Полтава» (а.с.16-18) за [PERSON] зареєстровано земельну ділянку площею 1411 кв.м за адресою [ADDRESS]. Згідно рішення Київської районної в м.Полтаві ради від 03.07.1990 року №342 «Про надання дозволу на роботи в домоволодіннях» [PERSON] дозволено побудувати гараж розміром 7,50 х 6,20 м у домоволодінні за адресою [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до рішення Київської районної в м.Полтаві ради від 19.02.1991 року №97 «Про дозвіл на оформлення робіт в домоволодіннях» внесено зміни в пункт 2 рішення №342 від 03.07.1990 року та дозволено [PERSON] зареєструвати в міжміському бюро технічної інвентаризації гараж «Г» розмірами 7,50 х 7,0 м у домоволодінні за адресою [ADDRESS] (а.с.21). Технічний паспорт від 13.11.1990 року на домоволодіння [ADDRESS] оформлено на [PERSON] (а.с.22-24). [PERSON] на підставі рішення від 18.01.2010 року №33 виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку 0,0360 га за адресою: [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства (а.с.25). [PERSON] на підставі рішення від 18.01.2010 року №33 виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.26-27). Судом не приймаються до уваги доводи, викладені [PERSON] в позовній заяві, та пояснення надані представником позивача [PERSON] в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] без відповідних правових підстав користується гаражем за адресою: [ADDRESS], оскільки дані твердження суперечать наданим самим позивачем письмовим документам, зібраним в матеріалах справи доказам та фактичним обставинам справи. Є надуманими та суперечливим пояснення представника позивача [PERSON], що позивач [PERSON] не надавала письмового дозволу на будівництво гаражу [PERSON], оскільки в судовому засіданні була досліджена заява [PERSON] (а.с.97), в якій вона підтвердила свою згоду на надання своєму родичу [PERSON] земельної ділянки розміром 4,25 х 7,5 м площею 32 кв.м для будівництва гаражу. З урахуванням даної заяви [PERSON], рішенням виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м.Полтави від 01.10.1991 року №496 «Про виділення місць під будівництво гаражів» було дозволено [PERSON] побудувати гараж на відчуженій на його користь земельній ділянці від садиби [PERSON] з її згоди по [ADDRESS] площею 40 кв.м. Зобов»язати [PERSON] та [PERSON] внести зміни в межі своїх ділянок (а.с.31). Згідно Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.64-71) було побудовано індивідуальний гараж. Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м.Полтави від 18.07.1995 року №270 «Про оформлення права власності на гараж» було вирішено оформити право власності на гараж по [ADDRESS] на ім»я [PERSON]. Видати [PERSON] свідоцтво про право власності на вищезгаданий гараж (а.с.80). На підставі Свідоцтва №36 на право особистої власності на гараж від 28.07.1995 року [PERSON] належить гараж за адресою: [ADDRESS] (а.с.77). Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної Ради народних депутатів №270 від 18.07.1995 року. Технічний паспорт на гараж від 24.03.2009 року за адресою: [ADDRESS] оформлено на [PERSON] (а.с.73-76)./ Згідно рішення Київської районної в м.Полтаві ради 39 сесії п»ятого скликання від 10.12.2009 року «Про розгляд заяв громадян про надання та передачу у власність земельних ділянок», Київська районна в м.Полтаві рада вирішила передати у власність [PERSON], що мешкає [ADDRESS] із земель житлової та громадської забудови, земельну ділянку по [ADDRESS] площею 41 кв.м, для будівництва індивідуального гаражу (а.с.91). [PERSON] на підставі рішення від 10.12.2009 року 39 сесії 5 скликання Київської районної в м.Полтаві ради було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку 0,0041 га за адресою: [ADDRESS] (а.с.94). Також є безпідставними твердження представника позивача [PERSON], що виконавчий комітет Київської районної в місті Полтаві ради не мав повноважень щодо передачі земельної ділянки та гаражу за адресою: [ADDRESS] [PERSON], оскільки відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Судом встановлено, що Полтавська міська рада відповідно до свого рішення передала повноваження Київській районній в місті Полтаві раді щодо передачі земельних ділянок громадянам. Частиною 1 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. В судовому засіданні встановлено, що жодних порушень чинного законодавства України в процесі виникнення права власності у [PERSON] на спірну земельну ділянку та гараж не виявлено Вимоги [PERSON] про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та про визнання недійсним свідоцтва на право особистої власності на гараж від 28.07.1995 року №36 за адресою: [ADDRESS] є безпідставними та не ґрунтуються на законі. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку та гараж, скасування державного акта та свідоцтва необхідно відмовити за безпідставністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed