Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

04 грудня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Трансавтогруп» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 08 жовтня 2016 року по вул. Ползунова в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «МАЗ 55512-223» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. [PERSON] є працівником ТОВ «Трансавтогруп» та під час пригоди виконував свої службові обов'язки на посаді водія транспортного засобу «МАЗ 55512-223» державний реєстраційний номер [NUMBER]. У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Згідно звіту № 3085 від 09 грудня 2016 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власником колісного транспортного засобу майнова шкода, заподіяна позивачу, становить 147910 гривень 58 копійок. Крім того, ним було сплачено 700 гривень за проведення дослідження. Власником транспортного засобу «МАЗ 55512-223» державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], цивільно-правові відповідальність якого застрахована в ПАТ «СК «Скайд» згідно Полісу № АЕ/7861701 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 березня 2016 року. ПАТ «СК «Скайд» на даний час за офіційними адресами не знаходиться та не здійснює страхові виплати. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 147910 гривень 58 копійок майнової шкоди, 700 гривень витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 5000 гривень моральної шкоди. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначено, що ТОВ «Трансавтогруп» не є належним відповідачем у справі. Оскільки пригода є страховим випадком, тому обов'язок по відшкодуванню майнових збитків лежить на ПАТ «СК «Скайд», чи виплачується за рахунок коштів фонду страхових гарантій. Позивачем не доведено зазначені ним у позові обставини щодо завдання йому моральної шкоди. Наданий позивачем звіт є неналежним доказом вартості завданої майнової шкоди, а тому вважає за необхідне провести судову товарознавчу експертизу. З наданої позивачем відповіді на відзив вбачається, що 03 квітня 2018 року ним було замовлено проведення судової експертизи. Судовим експертом Семенченком П.О. був підготовлений висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 04 квітня 2018 року. Зазначено, що оскільки ПАТ «СК «Скайд» не визнане банкрутом та не ліквідоване, тому немає підстав для залучення до участі у справі Моторне (транспортне) страхове бюро України. Треті особи пояснення щодо позову не подавали. 25 травня 2018 року представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача 74700 гривень завданої майнової шкоди (а.с. 243-244). 29 травня 2018 року представник ТОВ «Трансавтогруп» подав до суду заяву про визнання позову з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог у сумі 74700 гривень(а.с. 257-258). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08 жовтня 2016 року по вул. Ползунова в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «МАЗ 55512-223» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 15). Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КпАП України закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 16-17). Постанови є чинними. У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить позивачу на праві власності (а.с. 18). Згідно звіту № 3085 від 09 грудня 2016 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власником колісного транспортного засобу майнова шкода, заподіяна позивачу, становить 147910 гривень 58 копійок (а.с. 74-90). З наданого позивачем висновку судового експерта від 04 квітня 2018 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], на дату оцінки складає 124759 гривень 68 копійок (а.с. 173-184). Власником джерела підвищеної небезпеки є відповідач. [PERSON] керував транспортним засобом марки «МАЗ 55512-223» державний реєстраційний номер [NUMBER] та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем під час виконання ним трудових обов'язків. Транспортний засіб марки «МАЗ 55512-223» державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахований в ПАТ «СК «Скайд» згідно Полісу № АЕ/7861701 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10 березня 2016 року (а.с. 25). У матеріалах справи міститься розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23 червня 2016 року № 1387, яким анульована ліцензія ПАТ «СК «Скайд» на провадження страхової діяльності (а.с. 31-35). Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг розпорядженням від 18 серпня 2016 року № 2007 виключила ПАТ «СК «Скайд» з Державного реєстру фінансових установ та анулювала свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с. 37-38). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача про завдання майнової шкоди в сумі, що вказана в заяві про зменшення розміру заявлених вимог, та які визнані відповідачем, знайшли своє підтвердження та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 700 гривень вартості проведення автотоварознавчого дослідження (а.с. 108). З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 2 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3000 гривень витрат за проведення судової експертизи (а.с. 220). З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, також стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 704 гривні 80 копійок судового збору.

Outcome: approved