Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

03.01.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Національної академії Служби безпеки України (далі по тексту НА СБУ) про відновлення становища, яке існувало до порушення права. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що з 18.12.2000 року він перебував на квартирному обліку співробітників Служби безпеки України в списках осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень. Наказом голови Служби безпеки України від 25.09.2013 року №1122-ос його було звільнено з військової служби у запас за закінченням контракту та виключений зі списків особового складу з 10.10.2013 року, у зв»язку з чим знятий з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Посилаючись на те, що НА СБУ у такий спосіб позбавлено його гарантованого права на забезпечення житловим приміщенням за наслідками позачергового розподілу житлових приміщень. Просив суд відновити становище, яке існувало до порушення його права шляхом зобов»язання НА СБУ в особі повноважного органу зарахувати його разом із членами родини на квартирний облік співробітників НА СБУ до позачергового списку на отримання житла. Ухвалені, за результатами судового розгляду зазначених позовних вимог 17.02. та 23.04.2014 року судові рішення були скасовані 24.09.2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Як видно зі змісту ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постановленій за результатами розгляду касаційної скарги [PERSON] на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23.04.2014 року, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказала, що суди невірно визначилися з правовідносинами, які виникли між сторонами, не з»ясували всі обставини по справі, не перевірили обґрунтування позовних вимог, не надали оцінки всім обставинам, що мають значення для вирішення спору. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги до НА СБУ про відновлення становища, яке існувало до порушення права з зазначених у позовній заяві підстав підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача НА СБУ позов [PERSON] не визнав, просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що позивач був звільнений з військової служби у запас у зв»язку із закінченням строку контракту, а тому був знятий з квартирного обліку за місцем роботи. Такі дії житлово-побутової комісії НА СБУ відповідають вимогам Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470 та п.9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» За правилами ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Правилами ст. 10 цього Кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до НА СБУ про відновлення становища, яке існувало до порушення права задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 20.10.2010 року № 21 [PERSON], із сім»єю у складі двох осіб, був включений до позачергового списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла з 18.12.2000 року (а.с.73). Наказом № 1122-ОС від 25.09.2013 року № 1122-ОС [PERSON] звільнено у запас з військової служби на підставі п.п. «а» п. 61 та п.п. «а» п. 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України у зв»язку з закінченням строку контракту (а.с.34). За даними витягу з протоколу № 7 засідання житлово-побутової комісії Національної академії Служби безпеки України від 12.12.2013 року [PERSON] знято з квартирного обліку на підставі п. 3 ч. 2 ст. 40 ЖК УРСР, п.п.3 п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1994 року № 470 (а.с.80-81). Звертаючись в суд з позовом про відновлення становища, яке існувало до порушення права, позивач обґрунтував вимоги тим, що відповідачем було порушено йог право на позачергове забезпечення жилим приміщенням, яке має бути відновлено шляхом зобов»язання НА СБУ в особі повноважного органу зарахувати [PERSON] та членів його родини на квартирний облік співробітників НА СБУ до позачергового списку на отримання житла з 18.12.2000 року, та внести відомості про позивача та членів його родини до відповідної книги обліку. Так, судом встановлено, що право позивача на позачергове забезпечення жилим приміщенням порушено рішенням житлово-побутової комісії НА СБУ від 17.12.2013 року шляхом зняття з квартирного обліку співробітників НА СБУ. Між тим, рішення житлово-побутової комісії НА СБУ від 17.12.2013 року про зняття з квартирного обліку [PERSON] є чинним, воно не оспорено позивачем у встановленому законом порядку, вимоги про це не заявлено позивачем при зверненні до суду з позовом про відновлення становища. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини з приводу того, що порушене право позивача, яке останній просить відновити шляхом зобов»язання НА СБУ в особі повноважного органу зарахувати його та членів його ж родини на квартирний облік співробітників НА СБУ до позачергового списку на отримання житла з 18.12.2000 року, та внести відомості про нього та членів його родини до відповідної книги обліку було прийнято повноважним органом та у порядку вирішення цих же питань встановлених ст. 40 ЖК УРСР та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1994 року № 470, яке на час вирішення справи є чинним та не оспорено позивачем, а також відсутність у суду повноважень вирішення питань, які не є предметом позову, відповідно суд не може вирішити питання про відновлення становища позивача, яке існувало до порушення його права. Наразі, заявлені позивачем вимоги про відновлення становища позивача, яке існувало до порушення права у визначений позивачем спосіб, а також з зазначених у позовній заяві підстав задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed