Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

04.09.2015 року позивачка звернулась з вказаним позовом до суду. Свої вимоги мотивує тим, що в 25.01.2014 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Спільне життя не склалося, із 17.08.2015 р. вони проживають окремо. Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною. Єдиним джерелом доходу є державна допомога по догляду за дитиною. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає, офіційно ніде не працює. В серпні 2015 року він звільнився з роботи, має нестабільний мінливий дохід, що і змусило її звернутись до суду з позовом. Позивач просить стягнути із відповідача аліменти на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивачка додатково пояснила, що дитина з народження серйозно хворіє, потребує постійного лікування та нагляду лікарів, спеціального харчування. На це вона несе значні витрати, які в рази перевищують отримувану нею допомогу на дитину, що підтверджується чеками, які надає суду. Значну матеріальну допомогу їй надають батьки. Проте відповідач ухиляється від надання будь-якої допомоги. На даний час він мешкає із іншою жінкою та зароблені кошти витрачає на неї, а не на власну дитину. У справі маються два чеки, якими відповідач підтверджує сплату коштів на утримання дитини, однак вона їх не отримувала, будь-яких повідомлень із поштового відділення із цього приводу їй не надходило. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій заявлені позовні вимоги визнає частково, просить розглянути справу без його участі та врахувати, що він ніде не працює, нерухомого майна не має, транспортний засіб в несправному стані, згідний на сплату не більше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявленого позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що перебувають в шлюбі, який зареєстрований 25.01.2014 року. Від шлюбу позивачка має неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Позивачка [PERSON] власного житла не має, як пояснила в суді, проживає разом із дитиною та батьками не за місцем реєстрації в приватному будинку. [PERSON] перебуває під наглядом дитячої поліклініки із діагнозом: наслідки перинатально - гіпоксичного ураження ЦНС. Легкий сполучний гідроцефальний синдром. Згідно довідки наданої місцевим управлінням соціального захисту населення [PERSON] отримує одноразову допомогу при народженні дитини по 860 грн. щомісяця. Згідно копій чеків наданих позивачкою за останній місяць вона понесла витрати на придбання спеціального дитячого харчування та товарів дитячої гігієни на суму, яка значно перевищує суму отримуваної нею допомоги на дитину. Відповідач [PERSON] згідно поданої ним копії трудової книжки, на даний час офіційно не працює, будь-якого нерухомого майна не має, звертався за медичною допомогою з приводу гострих респіраторних інфекцій та остеохондрозу шийно-грудного відділу хребта. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує й вимоги ст. 182 СК України. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Приймаючи до уваги, що відповідач хоча й офіційно не працює, проте є фізично здоровою людиною, а отже має змогу працювати та надавати матеріальну допомогу дитині, інших утриманців, окрім малолітнього сина не має, а малолітня дитина потребує цієї допомоги, тому є підстави відповідно до вимог ст. 184 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Разом із тим, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є завищеними, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,а також через майновий стан відповідача, який не має будь-яких стабільних, значних доходів та нерухомого майна, і вважає за можливе стягувати із відповідача на користь позивачки щомісячно на утримання дитини аліменти в розмірі по 600 грн. щомісяця. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно до ч. 3, ст. 79 ЦПК України - до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно ст. 84 ЦПК України - витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. За змістом статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» - компенсації підлягають витрати на правову допомогу, яка надавалася у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. В обґрунтування вимог щодо компенсації витрат на правову допомогу представником позивача [PERSON] надано договір про надання правової допомоги від 04.09.2015 р., укладений між [PERSON] та фахівцем в галузі права [PERSON], витяг із єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію диплому спеціаліста в галузі правознавства, додаткових угод про надання юридичної допомоги з приводу підготовки позовної заяви, здійснення запиту до медичної установи, на участь у судових засіданнях, актів виконаних робіт із цього приводу та квитанцій про оплату зазначеної роботи на загальну суму 1050 грн.. Таким чином, судом встановлено, що фахівцем в галузі права [PERSON] надавалась правова допомога позивачці із приводу підготовки позовної заяви та здійснення і отримання запиту. Загальна сума сплачена позивачкою із цього приводу становить 1000 грн. Враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та необхідний і фактично наданий фахівцем в галузі права обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, часу витраченого на вчинення дій поза судовим засіданням,витрати позивачки у цій частині підлягають відшкодуванню. Разом із тим, оскільки вимоги позивачки задоволені лише частково (на 85,71%), то і судові витрати на її користь підлягають стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної суми вимог, а саме у розмірі 857 грн. 10 коп. Встановлено, що позивачкою також були понесені витрати, повязані з оплатою правової допомоги фахівця в галузі права, за участь у судовому засіданні. Однак зазначені витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки безпосередньо у судовому засіданні [PERSON] діяв як представник. Позивачка із клопотанням про допуск останнього для участі у судовому засіданні як фахівця у галузі права, що надає правову допомогу не зверталась, відповідна ухвала суду із цього приводу не виносилась. Оскільки позивачку згідно закону звільнено від сплати судового збору при подачі позовної заяви із відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору пропорційно задоволеної частини вимог (85,71%), що становить 417 грн. 58 коп. На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial