Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

04.07.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ПАТ КБ «Приватбанк» та приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса №7678 від 03.08.2017 таким, що не підлягає виконанню і його скасування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що Тернівським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №55571065 з примусового виконання виконавчого напису №7678, посвідченого 03.08.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за Генеральною угодою від 18.03.2013 в сумі 192452,87 грн. Але, при вчиненні нотаріального напису, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та в отриманні позивачем вимоги щодо усунення порушень зобов`язань, що суперечить Закону України «Про нотаріат». На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 03.08.2017, який вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за Генеральною угодою від 18.03.2013 в сумі 192452,87 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі та вказує, що виконавчий напис було вчинено з додержанням всіх процесуальних норм, нотаріусу для вчинення виконавчого напису надано усі необхідні та визначені законом документи, позивачу була надіслана на його адресу письмову вимогу про усунення порушення за кредитним договором, позивач не оспорює факту відсутності боргу перед відповідачем та не надає жодних розрахунків або доказів невідповідності сумі заборгованості зазначеній у виконавчому написі, а також, виконавчий напис було вчинено в межах визначеного трьохрічного строку. Крім того, просить розглядати справи за його відсутності. Відповідач приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що в Тернівському ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження №55571065 з примусового виконання виконавчого напису №7678, посвідченого 03.08.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за Генеральною угодою від 18.03.2013 в сумі 192452,87 грн. (а.с.7-9). 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк»), яке є правонаступником всіх його прав та обов`язків. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. В даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Так, стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною через одночасне стягнення пені та штрафу, що є подвійним притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення умов договору. АТ КБ «ПриватБанк» не надано нотаріусу доказів отримання позичальником [PERSON] письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором, а лише представлено копію таких вимог та поштову квитанцію про їх направлення позивачу. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості (а.с.95-97). Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити. Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути на користь позивача [PERSON] 704,80 грн. сплаченого при подачі позову судового збору (а.с.1).

Outcome: approved