Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

02 листопада 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.06.2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 60082470087 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. За умов договору відповідач отримує товари від постачальника на умовах договору та згідно обраного пакету товарів. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центру (позивача). Згідно вказаного договору відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу «Крісло Оскар (2 шт.), Подушка (6 шт.) та Диван «Радість», встановленою вартістю 12050,00 грн. та встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами в розмірі 1593,92 грн до 20 числа кожного місяця, всього 9 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору. Відповідач не виконав прийнятих на себе зобов'язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару та має заборгованість в загальному розмірі 16449,22 грн, яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути суму сплаченого судового збору. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засіданні представник позивача не з'явився, повідомлений вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність. В судове засідання відповідач не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 12.04.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (Процесинг-центр) позивачем по справі та ФОП [PERSON] (постачальник) укладено договір № 2016041204, згідно умов якого постачальник постачає товари клієнтам та відступає процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених позичальником процесинг-центру прав разом з усіма правовими вимогами до клієнта, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. 17.06.2018 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] - відповідачем по справі, було укладено договір №60082470087 (далі Договір) про отримання товарів в системі Плати Пізніше. Згідно п. 8.1 Договору відповідач отримує товар від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центру. Таким чином, судом з»ясовано, що в момент підписання Договору №60082470087 всі існуючі та майбутні права Постачальника за даним Договором відступаються на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до принципу свободи договору. Сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Звичаїв ділового обороту. Вимог розумності та справедливості (ст..6 ЦК України). Відповідно до п. 8.2. Договору порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу №1 від 13.03.2015 р., що є невід'ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Згідно п. 9.1 договору якщо за умови пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником. Підпис клієнта на договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Відповідно до положень вказаного договору відповідач, як клієнт системи ПлатиПізніше отримала на умовах лізингу від Постачальника товар - «Крісло Оскар (2 шт.), Подушка (6 шт.) та Диван «Радість», загальною вартістю 12050,00 грн. Адреса експлуатації товару: Київська область, Фастівський район, село Яхни, вул. Клешня, буд.13. Згідно умов договору, відповідач повинна сплачувати щомісячно рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання договору. Всього 9 місячних платежів: 8 платежів по 1593,93 грн та останній в розмірі 1593,85 грн. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 26 жовтня 2018 відповідачем було здійснено наступні платежі: 28.07.2017 року - 241,00 грн; 12.08.2017 року - 1 600,00 грн; 20.09.2017 року - 1500,00 грн, 12.11.2017 року - 3200,00 грн, всього сплачено 6541,00 грн. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 12.1 договору встановлено, що сторони несуть відповідальність, встановлено цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.12.2 договору у разі прострочення сплати платежів на строк 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення спати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Таким чином, станом на день подання позовної заяви до суду (02.11.2018 року), заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 16449,22 грн, в тому числі: 8591,96 грн - сума заборгованості за основним зобов'язанням з оплати вартості отримання Товару; 7857,26 - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2 Договору. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів, однак відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані заявлені позивачем вимоги. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відпвідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання передбачені укладеним в установленому законом порядку Договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved