Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

02 вересня 2021 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з даним позовом посилаючись на те, що 14.10.1996 року [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0121177 зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по В.Муравійській сільській раді під № 127, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становив 6,72 га. Відповідно до результатів жеребкування [PERSON] отримала пай, що складається із трьох частин: № 199 рілля, яка складається із двох ділянок площею 1,23 га та 1,65 га.; № 80 пасовище, яке теж складається із двох ділянок площею 0,86 га. та 0,80 га.; № 69- сіножать площею 0,96 га. 18 липня 2008 року взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 801925, до якого було включено лише три земельні ділянки: пасовище площею 0,86 га, сіножать площею 0,96 га та рілля площею 1,65 га. Пасовище площею 0,80 га та рілля площею 1,65 га, які розташовані через лісосмугу не увійшли до вказаного державного акта. [INFO] [PERSON] померла. За життя спадкодавець склала заповіт за яким все своє майно заповіла онукам: позивачу [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] спадщину після померлої [PERSON] не прийняла. Позивач спадщину прийняла та отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки: сіножаті площею 0,9601 пасовище площею 0,8572 га та рілля площею 1,6475 га. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право на частину земельної частки (паю) - пасовище площею 0,80 га та рілля площею 1,23 га, що помилково не були включені до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №801925 виданого [PERSON] взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0121177 зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку пай по В. Муравійській сільській раді під № 127, розмір земельної частки паю в умовних кадастрових гектарах, якого становив 6,72 га. Ухвалою суду від 03 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 28 вересня 2021 року. За клопотанням представника позивача підготовче судове засідання було відкладено до 25.10.2021 року. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за відсутності сторони позивача. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви\~по суті\~справи,\~надані сторонами\~докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~значилась за\~номером 127\~у списку\~жителів села\~Вершинова Муравійка\~Куликівського району\~Чернігівської області,\~які мають\~право на\~земельну частку\~(пай)\~(а.с.12-14)\~та отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0121177 зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по В.Муравійській сільській раді під № 127, 14.10.1996 року розмір земельної частки паю в умовних кадастрових гектарах якого становив 6,72 га (а.с. 22, 26). З архівного витягу із розпорядження Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 22 квітня 2008 року №185 «Про передачу земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки (паї) власникам земельних сертифікатів» вбачається, що передано у власність земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано відповідно схеми організації територій земельних часток (паїв) державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам-власникам земельних сертифікатів по [PERSON] …сільських радах згідно з додатком (а.с.15). У списку осіб, власників сертифікатів на право на земельні частки (паї) на отримання державних актів на право власності на земельні ділянки по В.Муравійській…сільських радах, який є додатком до розпорядження голови райдержадміністрації від 22 квітня 2008 року №185, [PERSON] значиться за номером 6 у даному списку, площа ріллі паю № [NUMBER] становить 1,65 га, площа пасовища паю № [NUMBER] становить 0,86 га, площа сіножаті паю №69 становить 0,96 га (а.с.15 на звороті). Відповідно до повідомлення Куликівської селищної ради, згідно «Проекту організації території земельних часток (паї) колишнього КСП ім. 1 Травня с. В.Муравійка В. Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, площа рільної частки паю № [NUMBER] становить 2,88 га в тому числі ділянка №1-1,23 га, ділянка № [NUMBER] га; площа паю № [NUMBER] по пасовищам складає 1,66 га в тому числі ділянка № [NUMBER] га, ділянка № [NUMBER] га, що також підтверджується фрагментами картографічного матеріалу «Технічної документації по складанню проекту організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на земельну частку (пай) громадянам В.Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області» (а.с.16-18). З довідки\~Куликівської селищної\~ради вбачається, що [PERSON] під час розпаювання землі отримала пай, що складається із трьох ділянок: рілля - № 199, пасовище - № 80, сіножать - № 69. Рілля складається із двох частин площею 1,23 га та 1,65 га, пасовище складається з двох частин площею 0,86 та 0,80 га. Вказані земельні ділянки іншим особам не надавались (а.с. 20 21). 18 липня 2008 року на підставі розпорядження № 185 Куликівської районної державної адміністрації від 22 березня 2008 року [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 801925, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010883500015 (а.с.27-28) З вищевказаного Державного акта вбачається, що [PERSON] отримала у власність три земельні ділянки: пай № 80, кадастровий номер 7422781500030010080, пасовище площею 0,86 га; пай № 69, кадастровий номер 7422781500040010069, сіножать площею 0,96 га та пай № 199, кадастровий номер 7422781500020020199, рілля площею 1,65 га (а.с.27 28). Частина паїв № 199 рілля площею 1,23 га та № 80 пасовище площею 0,80 га до вказаного акту на право власності на земельну ділянку не увійшли. Докази, які б вказували про припинення права [PERSON] на частину паю № [NUMBER] площею 1,23 га та паю № [NUMBER] площею 0,80 га, на які не було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, суду не надано. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 30). За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла онукам позивачу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 68) Позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу, на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с. 63). Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину після померлої баби не прийняла, заяву про прийняття спадщини не подавала, разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала. 07 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Пономаренком Є.П., позивачу було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом, на земельну ділянку площею 0,9601 га, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: сіножаті 0,9601 га, кадастровий номер: 7422781500:04:001:0069, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вершиново-Муравійської сільської ради Куликівського району, Чернігівської області; на земельну ділянку площею 0,8572 га, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: пасовище 0,8572 га, кадастровий номер: 7422781500:03:001:0080, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вершиново-Муравійської сільської ради Куликівського району, Чернігівської області та на земельну ділянку площею 1,6475 га, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: рілля 1,6475 га, кадастровий номер: 7422781500:02:002:0199, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вершиново-Муравійської сільської ради Куликівського району, Чернігівської області (а.с.32 34). За твердженням позивача, нотаріус відмовив їй видати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які не були включені до Державного акта та на які спадкодавець [PERSON] за життя мала право. Надані судом докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. За таких умов, враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що за життя [PERSON] мала право на земельну частку пай площею 6,72 га в умовних кадастрових гектарах згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0121177 зареєстрованого 14.10.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів по В.Муравійській сільській раді під № 127, після розпаювання землі відповідно до результатів жеребкування [PERSON] як власник сертифікату отримала пай, що складається із трьох частин, але з п`ятьма ділянками: рілля пай № 199, що складається з двох ділянок площею 1,23 га та 1,65 га, пасовище пай № 80, що складається з двох ділянок площею 0,86 га та 0,80 га, сінажать пай № [NUMBER] площею 0,96 га, за життя [PERSON] отримала Державний акт серії ЯЕ №801925, до якого не увійшли дві земельні ділянки пасовище площею 0,80 га та рілля площею 1,65 га, за відсутності доказів припинення права [PERSON] на вищевказані земельні ділянки, суд вважає доведеним, що до складу спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] входить право на вказані частини земельних ділянок. Приймаючи до уваги, що позивач прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] , проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки пасовище площею 0,80 га та рілля площею 1,65 га, що входять до складу спадкового майна, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved