Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

04.12.2018 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та припинення стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив, що 27 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 86. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO] . 26.04.2007 року Овідіопольський районним судом Одеської області у складі головуючого суді Кириченко П.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, суд ухвалив рішення, яким вирішив, позов задовольнити, стягнути з [PERSON] [INFO] , на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового віку для осіб даною віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви. 02.08.2007 року Овідіопольський районним судом Одеської області у складі головуючого суді Кириченко П.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, суд ухвалив рішення, яким вирішив, позов задовольнити, шлюб укладений між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрований 27 вересня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №86 - розірвати. Спільне життя з відповідачем не склалося, не могли дійти спільної Думки у вирішенні важливих питань. За цей період часу їх спільна з відповідачем дитина, тривалий час проживала зі ним, на його утриманні. На сьогоднішній час дитина проживає за власним бажанням та волевиявленням відповідача з ним за адресою : [ADDRESS] , та ходить до Овідіопольської ЗОШ №2 у зв`язку із переведенням з Великодолинської ЗОШ, що підтверджується наступним. Відповідно до довідки Овідіопольської ЗОШ №2 від 26.11.2018 року №56, видана [PERSON] , [INFO] , в тому, що він дійсно учень 8-А класу Овідіопольської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів №2. Зарахований до навчального закладу з 24.10.2018 року (наказ від 23.10.2018 року №271). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 27.11.2018 року складений депутатом Овідіопольської селищної ради Заєць Вірою Вікторівною, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] [INFO] , дійсно мешкає за цією адресою в приватному будинку з усіма зручностями зі своєю сім`єю, На даний час разом з ним проживає його син від першого шлюбу [PERSON] 2005 року народження. Про що і підтверджую. На сьогоднішній день відповідач не виконує своїх батьківських зобов`язань по утриманню малолітньої дитини, не надає щомісячної матеріальної допомоги на її утримання. Після розірвання шлюбу, як йому стало відомо, відповідачка уклала шлюб, після реєстрації якого змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України про фізичну особу - [PERSON] з 10.10.2016 року займається підприємницькою діяльністю, а саме роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, та обслуговування напоями. За Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.04.2007 року він зобов`язаний і надалі сплачувати на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового віку для осіб даного віку щомісячно. Дитина Проживає разом з позивачем і перебуває на повному його утриманні, а кошти перераховані в якості аліментів відповідачу витрачаються не за цільовим призначенням, а виключно на власні потреби останньої. При цьому, відповідачка не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Припинення стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки було встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з платником аліментів - батьком та знаходиться на повному його утриманні. З огляду на викладене, з посиланням на ст.ст.179, 180 - 185, 191 СК України він просить суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , громадянки України (адреса: [ADDRESS] ), на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на утримання дитини [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною 18 років; - припинити стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , які стягуються на підставі Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.04.2007 року по справі №2-1295/2007; - допустити негайне виконання рішення. Позивач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримав та просив суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу). Ознайомившись з позовом, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, що 27 вересня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 86. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO] . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.04.2007 року стягнуто з [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового віку для осіб даною віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.08.2007 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На сьогоднішній час дитина проживає за власним бажанням та волевиявленням відповідача з позивачем за адресою : [ADDRESS] , та ходить до Овідіопольської ЗОШ №2 у зв`язку із переведенням з Великодолинської ЗОШ, що підтверджується наступним. Відповідно до довідки Овідіопольської ЗОШ №2 від 26.11.2018 року №56, видана [PERSON] , [INFO] , в тому, що він дійсно учень 8-А класу Овідіопольської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів №2. Зарахований до навчального закладу з 24.10.2018 року (наказ від 23.10.2018 року №271). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 27.11.2018 року складений депутатом Овідіопольської селищної ради Заєць Вірою Вікторівною, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] [INFO] , дійсно мешкає за цією адресою в приватному будинку з усіма зручностями зі своєю сім`єю, На даний час разом з ним проживає його син від першого шлюбу [PERSON] , 2005 року народження. На сьогоднішній день відповідач не виконує своїх батьківських зобов`язань по утриманню малолітньої дитини, не надає щомісячної матеріальної допомоги на її утримання. Після розірвання шлюбу, відповідачка уклала шлюб, після реєстрації якого змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України про фізичну особу - [PERSON] з 10.10.2016 року займається підприємницькою діяльністю, а саме роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, та обслуговування напоями. Позовна вимога про припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню, а позовна вимога про стягання аліментів підлягає частковому задоволенню, оскільки було встановлено та підтверджено належними доказами, що одержувач аліментів матеріально не утримує дитину, яка на теперішній час мешкає разом з платником аліментів - батьком та знаходиться на повному його утриманні. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказую на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182- 84 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. Відповідно до ст.179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Згідно ч. 1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до 4.4.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 СК України, визначено розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст.182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що позовна вимога в визначені розміру аліментів 1/3 частини підлягає частиковому задоволенню, оскільки у відповідності до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже законодавець визначив право на отримання аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), а підстав для збільшення розміру на 1/3 частку суд не вбачає. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial