Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

02.11.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за вище зазначеною адресою та земельного паю. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у прийнятті заяви йому було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем через необізнаність, оскільки він вважав, що будучи спадкоємцем першої черги він автоматично вважається таким, що прийняв спадщину. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач на позові наполягав та просив його задовольнити, при цьому пояснив, що він звернувся через 7 років до державного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, у зв`язку з тим, що думав, що може звернутись з вказаним питанням у будь-який час, також на той час у нього не було коштів для звернення до нотаріуса. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с. 31). Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. На підставі ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.08.2013 року (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.1962 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №483520, [PERSON] належить земельна ділянка, яка розташована на території Біляївської міської ради, загальною площею 3,17 га. (а.с.10) та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.11). Позивач звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , але листом № 2313/02-14 від 07.08.2020 року йому було відмовлено, так як він пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради №1537 від 10.07.2020 року, вбачається, що [PERSON] , дійсно до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №3222/01-16 від 06 листопада 2020 року, позивач є спадкоємцем за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , інших спадкоємців немає (а.с. 20-30). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями\~ст. 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1270\~ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Частиною 3 ст. 1272\~ЦК України\~встановлено, що за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270\~ЦК України,\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , сплинув 22 лютого 2014 року і позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини. З листа приватного нотаріуса від 07 серпня 2020 року вбачається, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини і йому рекомендовано звернутись до суду. Згідно листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як необізнаність, так як позивач вважав, що будучи спадкоємцем першої черги він автоматично вважається таким, що прийняв спадщину. Інших причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачем наведено не було. Згідно\~постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши зібрані \~докази, суд прийшов до висновку, що оскільки доводи позивача не ґрунтуються на безспірних доказах, що містяться у справі та нормах чинного законодавства, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed