Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

04.09.2014 року позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка про визнання договору оренди землі недійсним. Позовні вимоги мотивував тим , що згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого 7 липня 2003 року Соколово-Балківською сільською Радою народних депутатів йому передано у приватну власність земельна ділянка площею 4.030 га в межах згідно з планом, пай [NUMBER], призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Соколово-Балківської сільської ради, на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Соколово-Балківської сільської Ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 744. 7 квітня 2005 року був укладений Договір оренди землі між ним та ТОВ імені Шевченка Новосанжарського району Полтавської області відповідно до якого позивач , як орендодавець надав в оренду в строкове платне користування земельну ділянку площею 4.030 га строком на 10 років. Оригінал цього документу йому був не наданий відповідачем. Так як від відповідача він не отримував кошти за користування землею за 2011, 2012, 2013 роки , він вимушений був звернутися до відділу Держземагентства у Новосанжарському районі для отримання копії Договору укладеного у 2005 році. Після цього стало відомо, що ТОВ Шевченка лише 8 жовтня 2007 року зареєструвало договір, а 2 роки користувався його землею без державної реєстрації. У Договорі відсутня сума орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків , порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату за користування земельною ділянкою. Позивач не отримував кошти , які були перераховані відповідачем згідно копії видаткового касового ордеру, чека та поштової квитанції про відправку поштою у 2011 році 7200 гривень, у 2012 році -1121, 20 грн, у 2013 році 2220, 06 грн за оренду землі. Кожного року відповідачем зменшувалися на його розсуд без погодження з ним, і нараховані суми не відповідають нормативній грошовій оцінці, згідно ЗУ «Про оплату за землю» та ст. 15 ЗУ «Про оренду землі».Тому позивач змушений звернутися з вказаним позовом 21.05.2015 року від позивача надійшла додаткова позовна заява про збільшення позовних вимог, яким просить розірвати дію договору оренди землі від 07 квітня 2005 року , укладеного між позивачем та ТОВ імені Шевченка в звязку з закінченням строку оренди землі . В судовому засідання позивач та представник позивача вимоги позову з урахуванням додаткової позовної заяви про збільшення позовних вимог від 19 травня 2015 року підтримали . Просили залишити без розгляду позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 07.04.2005 року та акту про прийом та передачу землі.Ухвалою суду від 17.06.2015 року вказані вимоги залишені без розгляду. Також позивач просив стягнути заборговану орендну плату в сумі 6188 грн 07 коп. Представник відповідача заперечував проти заявленого позову в повному обсязі. Суд заслухавши сторони, оцінивши надані докази ґрунтуючись на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступного. Судом встановлено, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого 7 липня 2003 року Соколово-Балківською сільською Радою народних депутатів [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 4.030 га в межах згідно з планом, пай [NUMBER], призначений для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Соколово-Балківської сільської ради, на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Соколово-Балківської сільської Ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 744.( а.с. 6) 7 квітня 2005 року був укладений Договір оренди землі між [PERSON] та ТОВ імені Шевченка Новосанжарського району Полтавської області відповідно до якого позивач , як орендодавець надав в оренду в строкове платне користування земельну ділянку площею 4.030 га строком на 10 років, який зареєстрований в Новосанжарському ВО ПРФ «ЦДЗК» 08.10.2007 року за № 040754500292 ( а.с. 7, 10) Згідно видаткового касового ордера ТОВ імені Шевченка від 26.12.2013 року [PERSON] направлено поштовий переказ в сумі 2224, 06 грн. на підставі розрахунку за оренду земельного паю ( а.с. 13) Також 25.12.2012 року позивачу направлявся переказ на суму 1121, 20 грн. за оренду землі (а.с. 49) та 29.12.201 на суму 2846, 81 грн ( а.с. 50) Відповідно до повідомлення Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» № 547 від 06.10.2014 року надати інформацію щодо отримання поштових переказів від 29.12.2011 року на суму 2892, 00, від 25.12.2012 року на суму 1121, 20 грн, від 26.12.2013 року на суму 2258, 50, адресовані [PERSON] немає можливості, так як термін зберігання бланків поштових переказів сплинув. Відповідач не надав суду доказів, що позивач відмовився їх одержати. Згідно повідомлення відділу Держземагентства у Новосанжарському районі за № 2891/01-01 від 03.09.2014року вартість земельної частки (паю) на території Соколово-Балківської сільської ради з урахуванням коефіцієнту індексації 3, 20 становить 2011 рік - 56700, 80 грн, 2012 -2013 роки та з застосуванням коефіцієнту 1, 756 - 99566,60 грн. Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення 6192 грн. 07 коп. несплаченої орендної плати за 2011-2013 роки. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. Відповідно до вимог ст.124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Згідно з положеннями ст.14 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин ) договір оренди землі укладається в письмовій формі. За змістом ст.ст. 93, 125 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»). Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України, за якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотні умови договору оренди землі визначені у ст.15 Закону України «Про оренду землі». Згідно ч. 1 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Також, у цивільному законодавстві розмежовуються поняття строку договору та набрання чинності договором. Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Тобто, строком договору є час його чинності (обов'язковості). Протягом цього періоду часу сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Строк дії договору визначається на розсуд сторін, якщо тільки в законі чи акті державного органу, обов'язкового для сторін не обмежується строк його чинності. Закон України «Про оренду землі» передбачає особливості вказаних договорів, який також розмежовує поняття строку договору та набрання чинності договором. Відповідно до ст.19 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) строк дії договору оренди визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач є власником земельної ділянки, площею 4.030 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Соколово-Балківської сільської Ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 744. Порядок розірвання договору сторонами узгоджено у п.п.35,36 договорів оренди. Відповідно до умов п.41 договору оренди цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації. Отже, враховуючи викладене слідує, що оспорюваний договір оренди землі, укладений у простій письмовій формі строком на десять років, пройшов відповідну державну реєстрацію, орендодавець мав необхідний обсяг цивільної дієздатності та волевиявлення сторін було спрямоване на укладення договору оренди. Окрім того, початок перебігу строку дії договору оренди розпочався з моменту його підписання, а саме з 07 квітня 2005 року та відповідно припинив свою дію 07 квітня 2015 року. Оскільки , оспорюваний договір оренди землі, відповідно до його умов, припинив свою дію, а тому є правові підстави для задоволення позову . Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, чого суд не вбачає в даному випадку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави 243 грн 60 коп, та на користь позивача судовий збір і витрати за правову допомогу.

Outcome: approved