Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

03.07.2011 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що судовим рішенням з відповідача стягнуті аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, які сплачуються на користь позивачки. Відповідач не зазначає розмір свого реального доходу, сплачує аліменти нерегулярно і на мінімальному рівні, хоча має можливість сплачувати у більшому розмірі, оскільки займається підприємницькою діяльністю у сфері роздрібної торгівлі та вантажного автомобільного транспорту, має два автомобілі, один з яких дороговартісний. Вона не може сама забезпечувати доньку всім необхідним, дитина постійно хворіє і на її утримання і лікування потрібні додаткові кошти. Тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги та зазначила, що в кінці 2016 року стан здоровя доньки погіршився, обстеження та лікування результатів не дали. В червні 2017 року виявилося, що у дитини є патологія, яка потребує обстеження та лікування. Її доходу не вистачає на утримання дитини. Просила позов задовольнити. Представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 900 грн, а також покриття додаткових витрат на дитину при зверненні до нього з цього питання. Просив врахувати матеріальне становище відповідача, те, що він також має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO], та батьків похилого віку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідачем не оспорений факт проживання дитини на даний час разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою квартального уповноваженого виконавчого комітету Охтирської міської ради № 188 від 01.06.2017. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 2-2283/09 від 25.11.2009 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивачки, що дитина потребує більше коштів в звязку з її зростанням для забезпечення щоденних побутових потреб та розвитку, має незадовільний стан здоровя. Також, суд враховує матеріальне становище сторін, те, що стан здоровя батьків істотних особливостей не має, позивач являється особою працездатного віку, являється фізичною особою-підприємцем, має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується зібраними доказами. Належних та допустимих доказів в підтвердження надання відповідачем матеріальної допомоги батькам похилого віку стороною не надано, а тому ці доводи не можуть бути враховані судом. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивачки та стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 1000 грн щомісячно. Доказів в підтвердження можливості надання відповідачем допомоги на утримання дитини в заявленому розмірі позивачкою не надано. Слід зазначити, що на відповідача, яка батька дитини, покладено обовязок брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних, зокрема, її хворобою, а тому позивачка не позбавлена права на звернення з відповідною вимогою в разі невиконання відповідачем цього обовязку добровільно. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial