Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

03.04.2018 позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів, обґрунтовуючи позов тим, що на підставі виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 24.02.2016 у цивільній справі № 289/200/16-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.02.2016 року до повноліття дочки. На даний час відповідач працює неофіційно, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, батьки на його утриманні не перебувають, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати більший розмір аліментів, тому позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття. Ухвалою судді від 07.05.2018 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 21.05.2018 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, копію якого з додатками [PERSON] одночасно направив позивачу (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 21.05.2018). [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначивши, що\~працює офіційно працівником по обслуговуванню Пилиповицької ЗОШ І-ІІ ступенів і отримує заробітну плату в розмірі 1861, 50 грн.. Окрім того, у відповідача істотно змінився сімейний стан, оскільки в нього народилась дитина - [PERSON], на утримання якої необхідні значні кошти, а цивільна дружина перебуває в декретній відпустці. \~ \~ \~ \~Позивач відповіді на відзив у визначений судом строк не надала. 05.06.2018 відповідач подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 500,00 гривень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 22.10.2009 серії 1-ТП № 114448 (а.с.4). Згідно виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 24.02.2016 у цивільній справі № 289/200/16-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 09.02.2016 року до повноліття дочки (а.с. 7). Відповідач від інших стосунків має малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 22.05.2017 серії І-ТП № 282217 (а.с. 25). З довідки за Вих. № 25 від 16.05.2018, виданої Пилиповицькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів, вбачається, що [PERSON] дійсно працює на посаді робітника по обслуговуванню Пилиповицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів 0,5 ставки з 01.06.2017 (наказ від 31.08.2017 № 14-4) (а.с.24). Як вбачається з довідки, виданої Пилиповицьким старостинським округом Радомишльської міської ради за № 288 від 17.05.2018, [PERSON] зареєстрований на території Пилиповицького старостинського округу за адресою: вул. Верхня, 11, с. Пилиповичі, Радомишльський р-н, Житомирська обл., а фактично проживає разом з співмешканкою [PERSON], [INFO], та дочкою [PERSON], [INFO], за адресою: вул. Верхня, 7, с. Пилиповичі, Радомишльський р-н, Житомирська обл. (а.с.22). Оцінюючи подані відповідачем докази, суд приходить до висновку, що позиція відповідача про те, що в нього на утриманні перебуває дочка [PERSON] та цивільна дружина [PERSON], не може свідчити про неспроможність сплачувати аліменти, оскільки відповідач є молодою, працездатною особою, таким чином має можливість організувати своє життя у такий спосіб, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своєї неповнолітньої дочки від першого шлюбу та інших утриманців, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України,\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 2, 3\~ст. 181 СК України,\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі за № 6-143цс13. Зі змісту\~ст. 182 СК України,\~вбачається, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017\~внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України, яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину було збільшено з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривні, з 1 грудня 2027 гривень. Ч. 2 ст. 182 СК України\~(в редакції\~Закону №2037-VIII від 17.05.2017\~року), регламентовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує положення статті 27 Конвенції «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно якої держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями\~ст. 141 СК України\~та зазначеної Конвенції з прав дитини, передбачено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. З урахуванням всіх обставин справи, принципів розумності, справедливості та виваженості, вартості цін на товари і послуги, що батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, те що платник аліментів утримує також іншу малолітню дитину, будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров?я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, суду не надав, розмір аліментів слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, і до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved