Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

04 липня 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача, посилаючись на те, що 12 грудня 2006 року між [PERSON] Миколайовичемта АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 5-135/06Ф з усіма змінами та доповненнями від 10 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року, 17 липня 2007 року,15 грудня 2011 року та 15 грудня 2011 року. Згідно умов договору відповідачу була надана кредитна лінія в іноземній валюті на загальну суму 100\~000 доларів США на строк до 12 грудня 2009 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16 % річних.ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі шляхом надання відповідачу кредитних коштів в розмірі у сумі та на умовах, передбачених договором, проте відповідач свої зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 28.03.2016 року за ним рахується заборгованість в сумі 8\~012\~746,03 грн.. Позивач в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причину неявки суду не повідомив. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, а також просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне стягнення відсотків. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12 грудня 2006 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 5-135/06Ф (далі Кредитний договір) (а.с.6-12). Відповідно до умов Кредитного договору, банк надав відповідачу кредитну лінію в іноземній валюті на загальну суму 100\~000 доларів США на строк до 12 грудня 2009 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16 % річних(а.с.13-18). Відповідно до договору про внесення змін та доповнень до договору про відкриття кредитної лінії № 5-135/06Ф від 12 грудня 2006 року, 10 лютого 2007 року були внесені зміни до п.1.1, а саме викладено в новій редакції: «1.1. банк надає позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті на загальну суму 550\~000 доларів США для споживчих потреб, а також з метою сплати страхових платежів відповідно до договору страхування заставного майна, укладання яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п. 6.1.11. цього договору». А також були внесені зміни в п. 1.3., а саме було зазначено, що у разі невиконання позичальником своїх зобовязань, розмір процентної ставки буде збільшуватися на 1 % річних, починаючи з розміру, встановленому в п. 1.2. Кредитного договору (а.с. 14-15). Згідно з договором про внесення змін та доповнень до Кредитного договору від 01 березня 2007 року та від 17 липня 2007 року встановлено графік ліміту кредитування. Договором від 15 грудня 2011 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 5-135/06Ф від 12 грудня 2006 року встановлено розмір суми кредиту, а саме 423\~564 доларів США та встановлено строки повернення кредиту та відсоткову ставку: з 12 грудня 2006 року до 12 грудня 2009 року 16 % річних, з 012 грудня 2009 року до 16 грудня 2011 року 7 % річних (а.с. 20-26). Відповідно до договору від 15 грудня 2011 року про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 5-135/06Ф від 12 грудня 2006 року було змінено назву кредитного договору: «Договір про відкриття кредитної лінії № 2901-023/11Ф», а також валюту кредиту з іноземної (долар США) на національну (гривня), шляхом перерахунку за курсом 8,05 грн. за 1 долар США. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Розділу 1 Кредитного договору в новій редакції, встановлено суму кредиту в розмірі 3\~908\~230 грн. та встановлено строк повернення кредиту до 10 грудня 2014 року. В період з 15 грудня 2011 року до 10 грудня 2014 року сторонами погоджено процентну ставку в розмірі 16% річних. Позивач свої зобовязання виконав, надавши кредитні кошти у сумі та на умовах,встановлених кредитним договором, проте відповідач зобовязання кредитного договору належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином, згідно із розрахунками, наданими позивачем станом на 28\~березня 2016 року за відповідачем по укладеному з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс-Банк» Кредитному договору наявна заборгованість на загальну суму 8\~012\~746,03 грн., яка складається з: - 3\~748\~253,98 грн. сума заборгованості за кредитом; -3\~348\~292,97 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; - 589\~514,02 грн. - розмір нарахованих відсотків за кредитом; - 326\~685,06 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] не виконував їх належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 5-135/06Ф з усіма змінами та доповненнями від 10 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року, 17 липня 2007 року, 15 грудня 2011 року та 15 грудня 2011 року. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості позичальника в частині нарахованих та здійснених платежів, термінів оплати за вищевказаним договором відповідачем не представлено, як і не надано доказів виконання зобов'язань за договором належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки. В той же час, відповідачем у письмовій заяві наголошено про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені за прострочення сплати відсотків та пені за несвоєчасне повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Тобто, пеня є похідною від основного зобов'язання, нараховується в межах позовної давності за основною вимогою, однак, стягнення проводиться тільки за останні 12 місяців перед зверненням до суду - у межах спеціального строку позовної давності. Така правова позиція міститься в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року (справа № 6-160цс14). Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява направлена до суду 24.06.2016 року, тобто стягнення проводиться тільки за останні 12 місяців перед зверненням до суду. Разом з тим, позивачем здійснений розрахунок заборгованості станом на 28.03.2016 року, тому при визначенні розміру пені у межах спеціального строку позовної давності суд бере до розрахунку саме цю кінцеву дату. Відповідно до розрахунку загальної заборгованості, станом на 28.03.2016 року (кінцеву дату здійснення розрахунку) розмір пені за період з 11.01.2013 року по 28.03.2016 року за несвоєчасне погашення відсотків складає 326\~685,06 грн., розмір пені за період з 11.10.2012 року по 28.03.2016 за несвоєчасне погашення кредиту складає 3348292,97 грн. Таким чином, стягнення заборгованості в даному випадку повинно відбуватись тільки за останні 12 місяців перед зверненням до суду (кінцевою датою здійснення розрахунку), тобто з 24.06.2015 року по 28.03.2016 року, яка станом на 28.03.2016 року складає: 141540,74грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту (кількість днів прострочення - 274 дні х 516,57 грн. - розмір пені за один день виходячи з розрахунку позивача); 899945,76 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків (кількість днів прострочення - 274 дні х 3284,47 грн. - розмір пені за один день виходячи з розрахунку позивача). З урахуванням викладеного та допущених відповідачем порушень умов кредитного договору в частині взятих на себе зобов'язань, суд дійшов висновку прочасткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 5379254,50 грн., яка складається з наступного: 3748\~253,98 грн. сума заборгованості за кредитом; 589\~514,02 грн. - розмір нарахованих відсотків за кредитом;141540,74 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 899945,76 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Суд відхиляє вимоги відповідача про зменшення розміру пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, з огляду на наступне. Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» зазначено: істотними обставинами в розумінні ч. З ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. З матеріалів справи вбачається, що розмір пені, яка підлягає до стягнення, у загальному розмірі складає 1041486,50 грн., що є значно меншим ніж розмір збитків. Відповідно до ст.88 ЦПК України суддів присуджує позивачу судовий збір у розмірі 531,77 грн., що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (5379254,50 грн. х 100% : 8\~012\~746,03 грн. = 67,13 %; 120191,19 грн. х 38,59 % : 100% = 80688,82 грн.) (а.с.1, п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved