Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

02.11.2017 року [PERSON] звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 17.12.1993 року Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради її чоловіку - [PERSON], який працював у Нікопольському МВ УМВС дільничним інспектором та членам його родині - їй, як дружині та їхній доньці - [PERSON] та чоловіку доньки - [PERSON], згідно ордеру № 103 було надано службове житло у вигляді трикімнатної квартири [ADDRESS]. 10.10.1996 року [PERSON] звільнився зі служби, оформив пенсію і весь час до своєї смерті мешкав разом із сімєю у вказаній квартирі. На даний час вона мешкає у вказаній квартирі одна, що підтверджується довідкою ОСББ «Віра» від 21.08.2017 року. Маючи намір приватизувати вказану квартиру, вона зверталася до начальника Нікопольського відділу Національної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою щодо виключення квартири із числа службових та отримала відповідь, що орган, за яким було закріплено службове житло, ліквідовано, а вказана квартира до Національної поліції не передавалася, тому рекомендовано звернутися для вирішення цього питання до суду. З цим же питанням вона зверталася до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та отримала рекомендації звернутися до суду. Враховуючи викладене, просить суд виключити квартиру [ADDRESS] із числа службових приміщень. 15.12.2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила у задоволенні позову відмовити. Представник Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Віра» у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином (а.с.45). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської Ради народних депутатів від 14.12.1993 року за № 655 трикімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 42 м?, загальною площею 68,35 м?, виділену Міському відділу внутрішніх справ, визнано службовою (а.с. 43). 17.12.1993 року [PERSON], як працівник Нікопольського міського відділу внутрішніх справ, отримав ордер на житлове приміщення № 835 на квартиру [ADDRESS] для проживання з сімєю, яка складалася з чотирьох чоловік, а саме: [PERSON], його дружини - [PERSON], його доньки - [PERSON] та чоловіка доньки [PERSON] (а.с. 4). Після звільнення зі служби у 1996 році та виходу на пенсію, [PERSON] разом з сімєю залишився проживати у спірній квартирі. 20.07.2017 року [PERSON] помер (а.с. 5). Згідно довідки про склад сімї, виданої Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Віра» 21.08.2017 року у спірній квартирі мешкає одна позивач [PERSON] (а.с. 9). На звернення позивача до начальника Нікопольського відділу Національної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою щодо виключення квартири із числа службових позивач отримала відповідь, що орган, за яким було закріплено службове житло, ліквідовано, а вказана квартира до Національної поліції не передавалася, тому їй було рекомендовано звернутися для вирішення цього питання до суду (а.с. 22-23). З цим же питанням позивач зверталася до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, але отримала відмову у зв'язку з тим, виключення жилого приміщення з числа службових відбувається за клопотанням установи, організації або у разі ліквідації підприємства установи, організації на підставі заяви фізичної особи якій службове житло видавалось (а.с. 24-25). Згідно повідомлення Комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 122 від 16.02.2018 року, станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру 12 по вул. Княжа (Жуковського), буд. 103 у м. Нікополі не зареєстроване (а.с. 26). Отже, спірну квартира була віднесена до числа службових та надана [PERSON], що працював у Нікопольському міському відділі внутрішніх справ дільничним інспектором. Відповідно до\~ст. 118 ЖК Української РСР\~ службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Згідно з приписами\~ст. 121 ЖК Української РСР \~порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (ст. 122 ЖК Української РСР). Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого\~постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988р. №37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства та викладених обставин, суд вважає, що виключення квартир із числа службових є правом, а не обов'язком відповідних підприємств, установ чи організацій; при цьому Нікопольська міська рада Дніпропетровської області не має права виключити з числа службових спірну квартиру без письмового клопотання відповідного підприємствоа установи чи організації, а до компетенції суду не відноситься виключення житлового приміщення із числа службового, з урахуванням чого підстави для задоволення позову відсутні. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 року у справі № 6-8351св15. Також суд зазначає, що сам по собі факт проживання позивача в спірній квартирі після звільнення [PERSON] зі служби та після його смерті, не може прийматись до уваги без дотримання передбаченої законодавством процедури виключення житлового приміщення з числа службових. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed