Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

04.02.2016 року позивач звернулася до суду позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення сином навчання, але не довше ніж до 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають спільного сина [PERSON], який на даний час є повнолітнім і навчається на денній формі першого курсу ПНПУ ім. В.Г. Короленка. Син ніде не працює і потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач має можливість надавати допомогу сину, проте не надає її в добровільному порядку. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд такі задовольнити стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання сина. Відповідач в судове засідання не з'явився. Причина неявки відповідача суду не відома. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином - судова повістка була направлена відповідачу за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 13). Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Від третьої особи - повнолітнього сина сторін [PERSON], надійшла заява, в якій він зазначає, що згоден з позовом і просить розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В матеріалах справи міститься свідоцтво про народження серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] та [PERSON] є рідними батьками [PERSON], [INFO]. Дата народження свідчить, що син сторін повнолітній. (а.с. 7) Позивач також долучила до матеріалів справи свідоцтво про розірвання шлюбу між нею і відповідачем, яке було зареєстровано 03.03.2006 року. (а.с. 5) Згідно довідки ПНПУ ім. Короленка від 03.09.2015 року, [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення державної форми навчання університету. (а.с. 8) В матеріалах справи міститься квитанція про оплату гуртожитку в м. Полтава (2778 грн.). (а.с. 7) [PERSON] не заперечував проти позову, яким його мати просить стягувати аліменти з його батька на її користь і згідно довідки міської ради повнолітній син входить до складу сім'ї [PERSON] (а.с. 6), тому мати має право звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання. Витрати, що їх несе син у зв'язку з навчання, іншими доказами не підтверджені. Суд визнає загальновідомими ті обставини, що син несе витрати на продукти харчування, одяг, підручники чи канцелярські товари, проїзд. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що повнолітній син відповідача потребує допомоги з боку батьків у зв'язку з навчанням. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач не може утримувати сина у зв'язку зі станом здоров'я чи матеріальним становищем. За таких обставин, відповідач зобов'язаний надавати кошти на утримання сина. Позивач просить суд стягувати аліменти у розмірі ? частина доходу відповідача щомісячно. Дослідженими вище доказами доведено обґрунтованість таких вимог і суд вважає за можливе задовольнити таку вимогу. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved