overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

03.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог зазначила, що її батько [PERSON] помер [INFO] року. Вона являється спадкоємцем першої черги за законом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки пропустила встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як перебувала з 27.08.2009 року по 26.06.2014 року в Китайській Народній Республіці у зв'язку з довготривалим відрядженням чоловіка. Посилаючись на викладене, просила суд ухвалити рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вказала, що позов підтримує. Відповідач - представник Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і для ведення особистого сільського господарства, розташованих за адресою: [ADDRESS] що належали йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рішення Піщанської сільської ради Балтського району Одеської області «Про надання безоплатно у приватну власність земельних ділянок» від 15.08.2002 року. Позивачка є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб позивачки. Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Згідно довідки Другої Рівненської державної нотаріальної контори від 08.09.2017 р. № 1315/01-16 після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачка пропустила встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, так як перебувала з 27.08.2009 року по 26.06.2014 року в Китайській Народній Республіці у зв'язку з довготривалим відрядженням чоловіка. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачкою терміну для прийняття спадщини та визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

03.08.2017 року до суду звернулася з позовом [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] 16.09.2011 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №436, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося і вже три роки відповідач проживає окремо від сім'ї та з позивачкою не спілкується. Шлюбні відносини між ними припинені з 2014 року. Спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше сімейне життя між ними неможливе та суперечить їх інтересам, оскільки вони втратили почуття любові один до одного та стали зовсім чужими людьми. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив, ніяких заяв до суду не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 16.09.2011 року. Від шлюбу подружжя дітей не мають, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Згідно вимог ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно вимог ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

03.08.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання своєї сестри [PERSON] недієздатною. Посилається на те, що [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства, страждає на хворобу Дауна, імбецильність, тяжку розумову відсталість, за рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, спілкування, контролювання своєї поведінки, а тому потребує постійного стороннього догляду. Заявник вказав, що проживає однією сім'єю з [PERSON], здійснює поточний догляд за нею, оскільки остання, внаслідок хронічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними. Посилаючись на вищевикладене заявник просив суд визнати [PERSON] недієздатною та призначити його опікуном над недієздатною [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явилася, але надав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі та задовольнити заяву. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], є рідною сестрою заявника [PERSON], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження [NUMBER], виданого 06.07.1956 року Новомиколаївською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області , запис № 6 та [NUMBER], виданого 18.04.1963 року Малиновською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, запис № 12. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 382 від 22.11.2017 року [PERSON], [INFO], страждає хронічним психічним розладом в формі тяжкої розумової відсталості. Хвороба Дауна. За своїм психічним станом вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Інші досліджені судом письмові докази: Довідка серія ВМ-76 № 195217, індивідуальна карта амбулаторного хворого [PERSON], 1963 р.н. та Висновок опікунської ради Троїцької сільської ради від 02.08.2017 року, повністю підтверджують висновок судово-психіатричного експерта. [PERSON] проживає разом зі своєю сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] здійснює догляд за неню та утримує її. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], а також встановлення над нею опіки з призначенням опікуном заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

03.08.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю з [PERSON], яка померла 05 листопада 2015 року на час відкриття спадщини. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] за адресою вул. Василя Приходька, 30, с. Атюша, Коропського району Чернігівької області. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. 05 листопада 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 262265). Згідно довідки виданої Атюшівським старостинським округом Коропської селищної ради Чернігівської області № 3-26/848 від 14.06.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], яка померла 05 листопада 2015 року проживала з [PERSON] за адресою с. Атюша, вул. Василя Приходька, 30 однією сім»єю з 2009 року він її доглянув та здійснив поховання. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вваєжається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого сттатею 1270 цього Кодексу, він незаявив про відмову від неї. Враховуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви та встановлення факту проживання заявника однією сім»єю з спадкодавцем. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

03.08.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 05.03.2002 року, від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та не порозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, спільне господарство не ведуть, тому посилаючись на вищевикладене просила розірвати між ним шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, судом про розгляд справи двічі повідомлявся належним чином, тому відповідно до положень ст. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про слухання справи. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 05.03.2002 року серії 1-ФП № 029292 та мають доньку [PERSON] [INFO] ( а.с.4,5). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

03.08.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 25.02.1998 року, від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та не порозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, спільне господарство не ведуть, тому посилаючись на вищевикладене просила розірвати між ним шлюб. Ухвалою суду від 21.08.2017 року за клопотанням відповідача, сторонам було надано строк для примирення тривалістю 3 місяців, провадження по справі було зупинено. 28.11.2017 року ухвалою суду провадження по справі відновлено за заявою позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності зазначила, що примирення з відповідачем неможливе, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, тому відповідно до положень ст. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про слухання справи. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25.02.1998року серії [NUMBER] та мають доньку - [PERSON] [INFO] народження ( а.с.5,6). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

03.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] Олександрівнипро розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 10 січня 2017 року Фастівським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, яка про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за\~ правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2017 року Фастівським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та Шаповаловою (після реєстрації шлюбу [PERSON]) Дарєю Олександрівною, про що зроблений відповідний актовий запис № 07 (а.с.7). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ 03.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом\~ до відповідача про поділ майна,\~ обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачкою вони уклали шлюб 13.05.1989 року, актовий запис №230. В період шлюбу вони придбали спільне майно: житловий будинок , який розташований за адресою вул.Жасминова,9 м.Первомайськ Миколаївської області, загальною площею 74,10 кв.м., оціночною вартістю 65300 грн. \~ \~ \~ \~Оскільки\~ майно, що було придбане під час шлюбу, є спільною загальною власністю подружжя, то воно повинно бути поділено між ними\~ за таким варіантом: визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться по вул.Жасминова,9 м.Первомайськ Миколаївської області. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнила та просила розділити спільне майно порівну між позивачем та відповідачем, тобто визнати за ними по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою по вул.Жасминова,9 м.Первомайськ Миколаївської області. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. \~\~ Суд заслухавши пояснення представників, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~Так як в судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.05.1989 року. Під час шлюбу сторони набули у власніть житловий будинок по вул. Жасминова,9 в м.Первомайську Миколаївської області, право власності на який зареєстровано на імя [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок , виданого виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області від 30.01.2002 року. За таких обставин суд приходить до висновку , що спірне майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами , який знаходиться за адресою вул. Жасминова,9 в м.Первомайську Миколаївської області є спільною власністю сторін , оскільки дане майно було придбане ними під час шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частини майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, згідно ст.70 цього ж кодексу у разі поділу. Відповідно до 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної\~ власності подружжя, може ділиться між ними в натурі.\~ З урахуванням того, що відповідач визнала позов, тобто не заперечує щодо добровільного розподілу, враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними і підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

03.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 57 в будинку № 149 по пр. Перемоги в м. Чернігові з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України; позов мотивує тим, що відповідач в 1982 році добровільно покинув квартиру і з цього часу не проживає в ній та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Допитаний судом в якості свідка [PERSON] (син позивача) підтвердив, що в 1982 році відповідач, який є його рідним братом, добровільно покинув спірну квартиру і з цього часу в ній не проживає. Тривалий час відповідач проживав у м. Мурманську (Російська Федерація), а 2 роки тому, через конфлікт з позивачем, відповідач припинив спілкування з ним і батьками і з цього часу місце його знаходження нікому не відомо. За згодою представника позивача, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартирі [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.1994 року (далі Квартира), в якій зареєстрований відповідач (а. с. 5-8). Як убачається з матеріалів справи (а. с. 9) та показань свідка, які узгоджуються між собою, в 1982 році відповідач добровільно покинув Квартиру. Відповідач не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить сімю позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У звязку з доведенням факту не проживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

03.08.2017 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 3906 грн., мотивуючи тим, що він працював у відповідача на посаді водія навантажувача консервного цеху з 24.11.2016 року по 16.02.2017 року. При звільненні з ним не був проведений розрахунок. Борг відповідача по заробітній платі складає 3906 грн.. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач у період з 24.11.2016 року по 16.02.2017 року працював у відповідача на посаді водія навантажувача консервного цеху, що підтверджується копією трудової книжки серії АС №896132 (а.с.3). При звільненні позивача, відповідач з ним не розрахувався і заборгованість по заробітній платі становить 3906,35 грн. (а.с.6). Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України « Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в межах позовних вимог в сумі 3906 грн. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved