Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

04 грудня 2015 року [PERSON] подала до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що вона є власником земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. [PERSON] виявила, що у правовстановлюючому документі державному акті на право постійного користування землю її по батькові помилково записано як «Олександрівна», тоді як за паспортом громадянина України її по батькові «Олексіївна». Заявник прохає встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений. Цей факт має для заявника юридичне значення у звязку із необхідністю здійснення права користування земельною ділянкою. Заявник [PERSON] письмово повідомила судові про те, що вона підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів (а.с.13). Шевченківська сільська рада Куйбишевського району Запорізької області, Управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області та Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, як заінтересовані особи, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявилися, заперечень проти заяви [PERSON] не предявили. Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника і представників заінтересованих осіб. У відповідності до вимог частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник [PERSON] (дівоче прізвище Витковська) [PERSON] народилася 05 вересня 1946 року в с.Хмельницьке Чернігівського району Запорізької області, 10 липня 1964 року вийшла заміж за [PERSON], після розлучення з яким 27 лютого 2001 року знову вийшла заміж за [PERSON] (а.с.4,5,7-9). 23 березня 2001 року на імя [PERSON] Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області було видано паспорт громадянина України серії СВ №345597 (а.с.4). [PERSON] набула права постійного користування на земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства та надано їй на підставі державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗП №011024, виданого 30 травня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №55 (а.с.6,14). На даний час [PERSON] виявила, що у правовстановлюючому документі державному акті на право постійного користування землею її по батькові помилково записано як «Олександрівна», тоді як за паспортом громадянина України її по батькові «Олексіївна» (а.с.4,6). Дана обставина перешкоджає заявникові у здійсненні права користування земельною ділянкою. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа [PERSON], бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також про обставини набуття права постійного користування землею, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання по батькові [PERSON] у державному акті на право постійного користування землею є відмінним від написання по батькові в паспорті громадянина України на імя заявника через допущену помилку. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документа заявникові [PERSON]. Крім того, заінтересовані особи у справі не заперечували проти встановлення факту належності заявникові правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника [PERSON] юридичне значення, який не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved