Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

02.07.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з позивачем позивачка має сина - [PERSON], [INFO]. 01.05.2013 року після звичайно побутової сварки відповідач покинув позивачку, яка перебувала на другому місяці вагітності, та переїхав проживати до своїх батьків і не повернувся навіть після народження дитини. Позивачка зазначає, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання, уникає спілкування із нею та своєю дитиною, тому позивачка звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання та утримання їх спільної дитини. По початку судового розгляду позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з з 04.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 03.12.2013 року, серія [NUMBER] (а.с 11). Судом встановлено, що син проживає разом з матір'ю (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За нормою ч.1 ст. 184 СК України стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливе у разі, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого отримує в натурі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання сина [PERSON] та дружини, суд враховує обставини передбачені ст. 182 СК України, а саме майновий стан дитини на який має негативний влип непрацездатність позивачки у зв'язку з перебуванням її в відпустці по догляду за дитиною, а також те, що відповідач є особою молодого, працездатного віку, отже має змогу працювати та утримувати свою дружину і сина. Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 900 грн. та на своє утримання у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. На думку суду, такий розмір аліментів є відповідним, враховуючи, що дитина проживає з матір'ю, яка з об'єктивних причин на даний час не працює, отже як дитина так і позивачка потребують матеріального забезпечення, оскільки позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved