Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

03.11.2015 року [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 13 ім. А. С. Мачуленка про стягнення моральної шкоди, в якому вона зазначила про те, що вона [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], мешкає за адресою м. Суми, вул. Засумська, буд. 16/Б, кв. 32. 19 жовтня 2011 року Наказом № 47 від 19 жовтня 2011 року вона, призначена на посаду прибиральника службових приміщень на 0,5 ставки КУ Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 13 ім. А.С. Мачуленка м. Суми Сумської області. /в додатках додається копія трудової книжки/ . Але хоче зазначити, що до цього навчального закладу вона була прийнята вперше на роботу 06 червня 1984 року на посаду прибиральниці і працює по теперішній час, на сьогоднішній день вона віддала цьому закладу близько тридцяти років свого свідомого трудового життя. І на сьогоднішній день праця для неї є актуальним питанням. Бо вона має сина інваліда з дитинства, невістку інваліда, внучку. Ї рідні винаймають житло, і вона вважає, що це її обовязок допомагати її рідним в скрутний для них час. 18 серпня 2015 року вона отримала Наказ № 203 про попередження працівників про наступне вивільнення з 18 жовтня 2015 року на підставі ст. 49-2 КЗпП України. /в додатках додається/ . Після отримання цього наказу вона вимушена була звернутись до: - директора комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 13 ім. А. С. Мачуленка; - Сумської обласної державної адміністрації Департаменту освіти і науки; - Сумського міського голови; - Депутата Верховної Ради [PERSON] . У всіх зверненнях вона наголошує на тому що вона не згодна з даним наказом. Він порушує її права як ветерана праці в частині права на перевагу залишення на роботі при скороченні чисельності та штату робітників згідно Закону України Про головні основи соціального захисту ветеранів праці та других громадян похилого віку в Україні . 19 серпня 2015 року № 122-70/01-15 вона отримала лист від Сумської обласної державної адміністрації Департаменту освіти та науки про розгляд звернення, в якому повідомляють, що за інформацією управління освіти і науки Сумської міської ради, станом на 11.08.2015 року вона працює на посаді прибиральника службових приміщень у Сумській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 13 імені [PERSON]. Адміністрацією навчального закладу питання щодо її звільнення не розглядалося. 22 вересня 2015 року № 11-2467/030101-01 Виконавчий комітет Сумської міської ради повідомив в листі, що з метою дотримання Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування та позитивного вирішення питання з 01 жовтня 2015 року її навантаження буде збільшено на 0,25 ставки. 28 вересня 2015 року № 122-70/01-15 вона отримала другий лист від Сумської обласної державної адміністрації Департаменту освіти та науки про розгляд звернення, в якому повідомляють про те, що з метою дотримання вимог Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування /зі змінами/ , та позитивного вирішення порушеного нею питання з 01 жовтня 2015 року її навантаження буде збільшено до 0,75 ставки прибиральниці. 30 вересня 2015 року нею було зроблено в котрий раз офіційне письмове звернення до директора КУ Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з категоричною незгодою щодо її вивільнення з 18 жовтня 2015 року при цьому вона згадала в листі всі законні акти України, щодо її захищеності в правовому полі. А саме вона є дитиною війни та ветераном праці. Особи, які мають цей статус мають переважне право на залишенні на роботі при скороченні чисельності або штату працівників , про це свідчить ст. 5 Закону України Про соціальний захист дітей війни . Ст. 11 вищезазначеного Закону, говорить про те що посадові особи і громадяни, винні в порушенні законодавства про соціальну захищеність дітей війни несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Цього ж дня вона отримала листа від директора школи з повідомленням, що з 01 жовтня 2015 року її навантаження збільшується на 0,25 ставки та загальне навантаження буде складати 0,75 ставки прибиральника службових приміщень. У звязку з цим наказ № 203 від 18.08.2015 року втрачає чинність. Саме головне, що хоче зазначити, що в той час коли її повідомили про наступне вивільнення в штатному розкладі школи була вільна одиниця вакансія сторожа, але їй чомусь не запропонували цю вакансію, а хотіли, навпаки, скоротити. І вже після багатьох звернень до вище перелічених інстанцій їй скасували наказ та запропонували 0,75 ставки прибиральника, знаючи всю її складну ситуацію. Так де ж та справедливість? Вважає, що при скороченні їй повинні були запропонувати вакансію сторожа, бо вона була вільна. Директор комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 13 ім. А.С. Мачуленка постійно відмовлялася у прийнятті її заяви про переведення на посаду сторожа, тому нею 13.10.2015 року пріоритетним листом надіслано вказану заяву Відповідачу. До часу подачі нею позовної заяви відповіді стосовно розгляду її заяви вона не отримала. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. У звязку з порушенням її трудових прав, а саме винесення наказу № 203 про попередження працівників про наступне вивільнення з 18 жовтня 2015 року, внаслідок чого вона була вимушена звертатися до різних інстанцій з метою захисту її прав, спричинена моральна шкода, яка полягає у погіршенні стану здоровя, перенесеними переживаннями і стресом. Очікування звільнення, якого можна було б уникнути шляхом переведення її на посаду сторожа, чого до даного часу не відбулося, не давало можливості задовольняти її у повному обсязі свої життєві потреби: зник нормальний сон, підвищився кровяний тиск, появилися головні болі і для налагодження своїх нормальних життєвих звязків довелося докласти багато зусиль. Вказана ситуація повністю розбалансувала її нервову систему, що виражається в постійному емоційному напруженні, роздратуванні, швидкій зміні настрою, відчутті тривоги, вона змушена переносити нервові потрясіння та душевні страждання. Вона вважає, що розмір відшкодування у 50000 гривень відповідає розумності та справедливості, а тому

Outcome: dismissed