Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

04.01.1999 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]., яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON] ([INFO]), згідно Рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23-го грудня 1998 року №317/7, було письмово укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна (надалі - договір) - квартири [ADDRESS] та відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу » договір було зареєстровано на Товарній біржі «Нове Століття» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №1-4. Відповідно до статті 227 ЦК Української PCP, договір купівлі - продажу нерухомого майна від 04.01.1999 року, було зареєстровано 15.01.1999 року у БТІ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Зобов'язання за договором сторонами були виконані повністю: продавець звільнив квартиру і передав від неї ключі і документи, а покупець - разом з сім'єю в'їхав до вказаної квартири. Сума коштів за договором купівлі-продажу нерухомого майна була у повному обсязі передана позивачем відповідачу. Заперечень та зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. Позивач використовує вказану квартиру для проживання, своєчасно і у повному обсязі сплачує комунальні платежі та утримує її в належному санітарно-технічному стані. Після звільнення квартири Відповідач виїхав з міста у невідомому напрямку. У жовтні 2013 року, з метою оформлення договору дарування дітям нерухомого майна - квартири [ADDRESS], позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], яка відмовила йому у вчиненні нотаріальних дій, пояснивши це тим, що реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріального посвідчення. Проте, нотаріально посвідчити цю угоду сторони не можуть, оскільки біржова угода вже зареєстрована в Бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном як належний власник, що порушує його права. Позивач просить визнати договір №1-4 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований 04.01.1999 року за Товарною біржею «Нове Століття», дійсним, та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку ( а.с. 27 - оголошення у газету «Вісті Придніпров'я» ). Третя особа 1 у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, надали суду відгук на позовну заяву, просять розглядати справу без участі їх представника, заперечень щодо позовних вимог позивача не мають, при винесені рішення покладаються на розсуд суду (а.с.19 - відгук). Третя особа 2 у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с.23 - повідомлення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 04.01.1999 року між позивачем та відповідачем, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON] ([INFO]), згідно Рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23-го грудня 1998 року №317/7 (а.с.5 - копія рішення), було письмово укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.4 - копія договору) - квартири [ADDRESS]. 04.01.1999 року вищевказаний договір зареєстровано на Товарній біржі «Нове Століття» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №1-4. 15.01.1999 року вищевказаний договір зареєстровано у БТІ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.4 а ). У відповідності зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) повинний бути нотаріально засвідчений і зареєстрований. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Сторони, домовившись про купівлю-продаж квартири [ADDRESS], не дотримали передбачену ст. 657 ЦК України нотаріальну форму при укладенні договору. Його оформлення на товарній біржі не додає йому статус дійсного, тому що це суперечить зазначеній нормі Закону. Але відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо одна зі сторін цілком чи частково виконала договір, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення договору, вправі за вимогою сторони, що виконала договір, визнати його дійсним. Позивач виконав договір, він сплатив відповідачу вартість квартири, одержавши її у власність. Тобто всі умови договору купівлі-продажу квартири сторонами дотримані. Тому суд вважає, що договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути визнаний дійсним. Щодо позовних вимов в частині визнання за позивачем права власності на квартиру[ADDRESS], суд відмовляє, в зв'язку з тим, що право власності у позивача на квартиру [ADDRESS] є, це посвідчується реєстрацією у БТІ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, записом у реєстраційній книзі під №159П стр.271 запис 271 від 15.01.1999 року. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів.

Outcome: partial