Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

02.07.2020 до Святошинського районного суду м. Києва надійшов зазначений позов. Позов мотивовано тим, що у сторін по справі є син, [PERSON] , [INFO] , на даний час сторони проживають окремо, рішенням суду шлюб між ними розірвано, дитина проживає з матір`ю, спору щодо визначення місця проживання дитини у сторін по справі немає. Як зазначив позивач з моменту народження сина і на момент звернення до суду дитина ніде не зареєстрована. Позивач зверталась до відповідача з проханям надати згоду на реєстрацію дитини, однак згоди не отримала, що і змусило звернутися до суду за захистом порушеного права. З врахування заяви про зміну предмету позову позивач просила надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 10.07.2020 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.28). У підготовчому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У підготове засідання відповідач не з`явився, представник відповідача - адвокат Даниленко П.О. направив до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав та просив позов задовольнити, також направив відзив з врахуванням зміни предмету позову, в якому позовні вимог визнав та просив задовольнити (а.с. 34-36, 62-64). У підготовче засідання представник третьої особи не з`явився, причини неявки не відомі, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення до суду не надходило, також не було надано до суду письмових пояснень. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.12.2017 р., рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 17.06.2020 року шлюб розірвано (а.с.6, 51-52). Від зазначеного шлюбу у сторін по справі є дитина, а саме: син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. З матеріалів справи вбачається, що позивач виявила намір здійснити реєстрацію місця проживання сина, однак у реєстрації позивачу було відмовлено, оскільки особа не подала усіх необхідних документів для реєстрації місця реєстрації, а саме відсутня згода батька дитини на проведення вказаних дій, що стверджується відповідними заявами, які містяться в матеріалах справи (а.с. 19, 20-21, 22). Як вбачається з вимог позивача, остання просить надати згоду на реєстрацію сина, [PERSON] ,без згоди батька за адресою: [ADDRESS] . Згідно нотаріально посвідчених заяв, співласники квартири [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] не заперечують про реєстрацію постійного місця проживання в вказаній квартирі [PERSON] , [INFO] . В зазначній квартирі також зареєстрована позивач [PERSON] (а.с. 9). Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено у судовому засіданні, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію сина. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання дитини суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved