Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

03.03.2014 року Харківська міська фінансово-кредитна спілка «Криниця» звернулася до суду з позовом до ТОВ «ІГМА-2011» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100-12від 23.04.2012 року у сумі 158460 грн. та звернення на предмет іпотеки - будівлю магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і судового збору у сумі 1584,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до кредитного договору № 100-12, укладеного 23 квітня 2012р. між Харківською МФКС «Криниця» та [PERSON], [PERSON] були надані грошові кошти у розмірі 25 000грн., строком до 23 квітня 2013р., а вона прийняла на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно в розмірі 4 % від наданої суми кредиту. Спілка свої зобов'язання за кредитним договором виконала в повному обсязі надавши кредит. В порядку забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором з ТОВ «ІГМА-2011» 24 квітня 2012р.був укладений договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є будівля магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконала і тому виникла заборгованість, яка станом на 01.02.2014 року становить 158460 грн., у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із заявою про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та підтримання позовних вимог (а.с. 38). Відповідач [PERSON] та представник ТОВ «ІГМА-2011» в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися через оголошення у пресі, про що свідчить № 48 газети «Слобідський край» від 24 квітня 2014 року, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надали (а.с. 39). За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, як такі, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. 23 квітня 2012р. між Харківською міською фінансово-кредитною спілкою «Криниця» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 100-12, відповідно до якого [PERSON] були видані грошові кошти у розмірі 25 000 грн., строком до 23 квітня 2013р., що підтверджується видатковим касовим ордером від 23.04.2012р. (а.с. 5, 6, 9, 10). Відповідач [PERSON] прийняла на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно в розмірі 4 % від наданої суми кредиту. Кредитна спілка виконала свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі надавши [PERSON] кредит у розмірі 25 000грн. Згідно п. 3.3. кредитного договору, у випадку порушення позичальником зобов'язання в частині своєчасної сплати відсотків, позичальник зобов'язаний сплатити штрафні санкції у розмірі 2% від непогашеної суми за кожний день прострочення платежу до дня повного погашення заборгованості. Згідно п. 6.2. кредитного договору, у випадку порушення позичальником зобов'язання в частині своєчасного повернення суми кредиту, позичальник зобов'язаний сплатити штрафні санкції у розмірі 2% від непогашеної суми кредиту за кожний день прострочення платежу до дня повного погашення заборгованості. Відповідач [PERSON] порушила свої зобов'язання перед позивачем, не повернула суму кредиту, а також не сплатила відсотки за користування кредитом за 1 місяць, і тому станом на 01.02.2014р. виникла заборгованості за кредитним договором у сумі 158 460 грн., яка складається з: - 25 000 грн. - заборгованість по кредиту; - 1000 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; - 128 500 грн. - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту; - 3 960 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, на підтвердження чого наданий розрахунок пені за несвоєчасне повернення суми кредиту та за несвоєчасне сплачені відсотки (а.с. 12). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник) зобов'язується здійснити на користь другої сторони (кредитора - банка) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України: зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора (банка) і відв'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно віл відшкодування збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін направлена на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1054 ЦК України в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти за користування кредитними коштами сплачуються щомісячно до дня повернення кредиту. Позичальник користується кредитними коштами до цього часу, тому проценти будуть нараховуються аж до погашення кредиту у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не випливає із суті кредитного договору. В порядку забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором з ТОВ «ІГМА-2011» 24 квітня 2012 року був укладений договір іпотеки, засвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]., зареєстрований в реєстрі за № 1268, згідно якого предметом іпотеки є будівля магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить ТОВ «ІГМА»-2011 на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON]., зареєстровано в реєстрі за № 2198, та у КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 6.09.2011р., за № 4 в книзі № 1 (а.с. 7, 8). Згідно п. 1.2 договору іпотеки, вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 200 000 грн. Згідно п. 1.10. договору іпотеки предмет іпотеки залишається в користуванні і володінні іпотекодавця відповідно до його функціонального призначення та технічних можливостей. Згідно п. 4.1. Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у позивача виникло право іпотеки на нерухоме майно, а саме будівлю магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» регламентує, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Зважаючи на положення ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки суд повинен зазначити, зокрема спосіб реалізації предмета іпотеки та початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Також слід зазначити, відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Отже, за загальним правилом реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, законні, та підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1584,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved