Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

02 липня 2020 року до суду надійшла заява КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР про примусову госпіталізацію до відділення легеневого туберкульозу №4 КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] строком на 4 місяці до повного знебацилення. В обґрунтування вимог заяви зазначено, що [PERSON] взятий на диспансерний облік в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР з 30 січня 2020 року з діагнозом: ВДТБ легень (дисемінований) Деструкція (-) МБТ (+) Мазок (+) МГ (+) Ріф. (-) Культура (0) Резистентність (0) Гістологія (0) Категорія (І) Когорта 1 (2020). У зв`язку з отриманням результату аналізу мокротиння молекулярно-генетичним методом GenXpert від 30 січня 2020 року №754: МБТ високий, R стійкий, переведений до категорії 4, діагноз: РіфТБ (10.02.2020) легень (дисемінований) Деструкція (-) МБТ (+) Мазок (+) МГ (+) Ріф. (+) Культура (в роботі) Резистентність (0) Гістологія (0) Категорія 4 (ВДТБ) Когорта 1 (2019). Після отримання результату тесту медикаментозної чутливості змінено діагноз: МЛСТБ (10.02.2020) легень (дисемінований) Деструкція (-) МБТ (+) Мазок (+) МГ (+) Ріф. (+) Культура (+) Резистентність І+(HR) Гістологія (0) Категорія 4 (ВДТБ) Когорта 1 (2020). З 29 січня 2020 року по 17 червня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні в легеневому відділенні №4 КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради, виписаний за порушення лікарняного режиму самовільне необґрунтоване залишення відділення. Після того як [PERSON] самовільно залишив стаціонар, до дільничного лікаря не з`явився, від лікування хворий ухиляється. 01 липня 2020 року було направлено листа до Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою залучення до лікування, проте хворий на виклики не реагує, до лікарні не з`являється. Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, [PERSON] , будучи хворим на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. На даний час згідно з висновком ЛКК №383 від 01 липня 2020 року [PERSON] є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих і за станом свого здоров`я повинен пройти курс стаціонарного лікування строком до 4-х місяців до повного знебацилення. Присутня в судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити. Розгляд справи відповідно до ч.1 ст.345 ЦПК України проводиться без участі особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію [PERSON] , оскільки за даними медичного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби, будучи епідеміологічно-небезпечним для оточуючих. Ухвалою суду від 02 липня 2020 року доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області призначити адвоката для участі в справі в якості представника особи, щодо якої розглядається питання, пов`язане з примусовою госпіталізацією до протитуберкульозного закладу. Представник [PERSON] до суду не з`явився, ухвала суду не виконана та в телефонному режимі надано відповідь щодо неможливості забезпечення захисника у вказаній категорії справ. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР з 30 січня 2020 року з діагнозом: ВДТБ легень (дисемінований) Деструкція (-) МБТ (+) Мазок (+) МГ (+) Ріф. (-) Культура (0) Резистентність (0) Гістологія (0) Категорія (І) Когорта 1 (2020). У зв`язку з отриманням результату аналізу мокротиння молекулярно-генетичним методом GenXpert від 30 січня 2020 року №754: МБТ високий, R стійкий, переведений до категорії 4, діагноз: РіфТБ (10.02.2020) легень (дисемінований) Деструкція (-) МБТ (+) Мазок (+) МГ (+) Ріф. (+) Культура (в роботі) Резистентність (0) Гістологія (0) Категорія 4 (ВДТБ) Когорта 1 (2019). Після отримання результату тесту медикаментозної чутливості змінено діагноз: МЛСТБ (10.02.2020) легень (дисемінований) Деструкція (-) МБТ (+) Мазок (+) МГ (+) Ріф. (+) Культура (+) Резистентність І+(HR) Гістологія (0) Категорія 4 (ВДТБ) Когорта 1 (2020). З 29 січня 2020 року по 17 червня 2020 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в легеневому відділенні №4 КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради, виписаний за порушення лікарняного режиму самовільне необґрунтоване залишення відділення. Після того як [PERSON] самовільно залишив стаціонар, до дільничного лікаря не з`явився, від лікування хворий ухиляється. 01 липня 2020 року адміністрацією КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР було направлено листа до Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою залучення [PERSON] до лікування, проте хворий на виклики не реагує, до лікарні не з`являється. Згідно з висновком ЛКК №383 від 01 липня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , є епідеміологічно-небезпечним для оточуючих. Показання примусова госпіталізація на стаціонар КП «Криворізький\~протитуберкульозний диспансер»\~ДОР до повного знебацилення строком до 4-х місяців. Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, [PERSON] , будучи хворим на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За ст.53 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», з метою охорони здоров`я населення органи і заклади охорони здоров`я зобов`язані здійснювати спеціальні заходи профілактики та лікування соціально небезпечних захворювань (туберкульоз, психічні, венеричні захворювання, СНІД, лепра, хронічний алкоголізм, наркоманія), а також карантинних захворювань. Порядок здійснення госпіталізації та лікування таких хворих, у тому числі і у примусовому порядку, встановлюється законодавчими актами України. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. На підставі ст.346 ЦПК України, розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заявлених КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР вимог, оскільки [PERSON] є хворим на туберкульоз, форма якого є заразною для оточуючих, що в свою чергу становить епідеміологічну загрозу для населення, ухиляється від лікування, у зв`язку із чим виникла необхідність у його примусовій госпіталізації до стаціонару КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР. Враховуючи положення ч.3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» згідно якого\~примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців, та висновок\~ЛКК №383 від 01 липня 2020 року, відповідно до якого визначено строк госпіталізації до 4-х місяців,\~суд вважає, що з метою запобігання поширенню туберкульозу [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк в 3 місяці до повного знебацилення, починаючи з дня фактичної госпіталізації, так як це максимальний термін, на який може бути госпіталізована особа. Відтак заява в цій частині підлягає частковому задоволенню. Рішення суду відповідно до п.7 ч.1 ст.430 ЦПК України підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації на встановлений законом строк. Згідно з п.12 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу судовий збір не справляється.

Outcome: partial