Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

04 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 05 жовтня 2007року Виконкомом Бабинської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №16. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], 05.11.2009р.н. та [PERSON], 23.08.2010р.н. Разом з тим, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя. З плином часу сімейні відносини та особисті взаємовідносини погіршилися, зникло взаєморозуміння, любов та взаємоповага. Вказане призвело до виникнення між ними неприязних стосунків, частих непорозумінь та конфліктів. На даний час вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У звязку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. 01 листопада 2018 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, де він зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, однак не погоджується з обставинами викладеними позивачкою у позовній заяві щодо причин розпаду сім»ї. Зокрема основною причиною, через яку їхні відносини припинилися, стали неодноразові зради дружини, а не конфлікти з його боку, так як це зазначено у позові. Також категорично не погоджується із твердженням позивачки про те, що він неналежно виконував свої батьківські обовязки та травмував психіку дітей. Навпаки, він забезпечує дітей усім необхідним, піклується про їх фізичний та духовний розвиток. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали. Позивачка зазначила, що вже тривалий час з відповідачем не підтримує подружніх відносин, так як проживає з іншим чоловіком, з яким має намір створити сім»ю. Причиною розпаду сім»ї стали різні погляди на життя та спільне проживання. Жодних претензій до відповідача не має. Вважає його хорошим батьком і не заперечує щодо його спілкування з дітьми в майбутньому. Претензій майнового характеру не має. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не заперечували щодо задоволення позову. [PERSON] суду пояснив, що позовні вимоги він визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Однак не погоджується із обставинами, викладеними позивачкою у позові щодо причин розірвання шлюбу, у звязку із чим подав відзив на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 05 жовтня 2007року Виконкомом Бабинської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №16 (а.с.5). Під час перебування сторін у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], 05.11.2009р.н. та [PERSON], 23.08.2010р.н. (а.с.6,7). Спільне життя сторін на склалось через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім»ї неможливе, оскільки сім»я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно вимог\~ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 % сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви до суду, що становить 352 грн. 40 коп., а інших 50% сплаченого нею судового збору слід повернути позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved