Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

04.09.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання його такими, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про порушення своїх прав як власника житлового будинку, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Берегова, 31, зі сторони її брата - [PERSON], так як останній починаючи з грудня 2016 року не проживає у вказаному житловому будинку, поїхав на заробітки і з того часу участь в утриманні та обслуговуванні будинку не брав, житлове приміщення залишив добровільно, його речей в будинку немає. Факт відсутності відповідача за вищевказаною адресою створює для позивача проблеми щодо оформлення субсидії, що порушує її права як власника вказаного будинку. Відтак вважає, що відповідач втратив право на користування її житлом. Ухвалою суду від 14.09.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не зявилася. Відповідно до поданої через канцелярію суду заяви просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просила суд позовні вимоги задовольнити, вказала що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності до положень ст.ст.280-281 ЦПК України, суд 18.10.2018 року, за згодою представника позивача, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Ізяславською міською радою від 09.08.2018 року №4071 встановлено, що до складу сімї [PERSON] входять: мати - [PERSON], [INFO], брат [PERSON] (відповідач по справі), [INFO], брат [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO] та племінник [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Берегова, 31, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.09.2014 року №27053844. Підставою виникнення в позивача права власності на вказаний будинок є нотаріально посвідчений договір дарування будинку від 19.09.2014 року, зареєстрований в реєстрі за №1090. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Допитані в судовому засіданні окремо один від одного свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, підтвердили, що з грудня 2016 року не бачили відповідача, який поїхав в м. Київ на заробітки, залишив вказане будинковолодіння, не проживає в ньому та забрав свої речі з вказаного будинку. Звязку з матірю та з позивачем, які проживають в даному будинку, не підтримує. Крім того, згідно акту від 30.08.2018 року, складеного депутатом міської ради [PERSON], в присутності [PERSON] та [PERSON], зазначено про те, що фактично з грудня 2016 року місце проживання та перебування відповідача по справі - [PERSON] невідомо, зв'язок втрачено. Таким чином,\~судом встановлено,\~що відповідач\~понад один\~рік самостійно\~покинув та\~не проживає\~за місцем\~своєї реєстрації\~у будинку,\~який є\~власністю позивача,\~а тому\~суд вважає,\~що він\~втратив право\~на користування\~вказаним жилим\~приміщенням з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК кожна\~сторона зобовязана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~За наведених\~обставин вимоги\~позивача доведені\~належними та\~допустимими доказами,\~в звязку\~з чим\~підлягають до\~задоволення. Судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, суд вважає необхідним в силу ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved