Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

03.11.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Кутище, вул. Шевченка, 30. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в с. Кутище Тлумацького району по вул. Шевченка, 30, проживала його матір [PERSON] та їй на праві власності належало домоволодіння за вказаною адресою. 10.10.2015 року [PERSON] померла. Позивач прийняв спадщину за законом та бажає оформити право власності на спадкове майно. Відсутність документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, перешкоджає позивачу оформити право власності на спадкове домоволодіння. У звязку з вищевказаним, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Кутище, вул. Шевченка, 30, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив позов задовольнити та справу розглядати без його участі. Представник відповідача Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 7 Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за 1986-1990 роки за [PERSON], яка була головою двору, значилось господарство, розташоване по вул. Шевченка, 30 в с. Кутище Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8). Згідно копії технічного паспорту від 12.10.2016 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 30, в с. Кутище Тлумацького району Івано-Франківської області, побудовані у період з 1976 року по 1980 рік (а.с. 4-6). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 30, с. Кутище Тлумацького району Івано-Франківської області. Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 10.10.2015 року [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON] оскільки до дня смерті матері проживав та був зареєстрований разом з нею, по вул. Шевченка, 30, в с. Кутище Тлумацького району Івано-Франківської області (довідка Кутищенської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 366 від 09.09.2016 року, а.с. 7). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 229/2016 від 31.05.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 25-47). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Шевченка, 30, в с. Кутище Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 993/02-31 від 27.10.2016 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved