Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

04 липня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11857,47 грн. В обгрунтування позову зазначає, що 04 липня 2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язалось надати [PERSON] кредит в сумі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору порушені позичальником [PERSON], зобов'язання не виконується, кредит не повертається, чим завдано матеріальної шкоди Банку. В зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак скерував на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду, однак скерував на адресу суду заперечення на позов та просив суд відмовити в задоволенні позову. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язалось надати [PERSON] кредит в сумі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Прийняті на себе зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало, перерахувавши в повному обсязі кошти відповідачу [PERSON] на відкритий картковий рахунок відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд критично оцінює заперечення [PERSON] з приводу того, що між сторонами не укладалося жодного договору, так як таке ґрунтується лише на припущеннях з метою уникнення відповідальності за договором. Окрім цього відповідач жодним належним та допустимим доказом не заперечив факту підписання анкети - додатку до договору приєднання. Станом на момент пред'явлення позову заборгованість за наданий кредит та заборгованість по відсотках становить 11857,47 грн., з них 4992,18 грн. - заборгованість за кредитом, 4375,50 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1448,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 540,83 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, у разі відсутності домовленості сторін - проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, суми кредиту не повернув, відсотків не сплатив. Враховуючи вищезазначена, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та по комісії в повному обсязі підлягає до задоволення в сумах 4992,18 грн. Та 1448,96 грн. відповідно. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), а відтак вимога про стягнення з відповідача заборгованості по процентах підлягає до часткового задоволення за період з 12.06.2013 року по 11.06.2014 року в сумі 1771, 49 грн. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. А оскільки пеня та штраф є різновидами неустойки, тобто одним і тим самим видом юридичної відповідальності за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, а відтак суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача штрафів в сумі 500,00 грн. та 540,83 грн. не підлягає до задоволення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до частково задоволення, а саме з відповідача слід стягнути в користь позивача 4992,18 грн. - заборгованість за кредитом, 1771,49 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом та 1448,96 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, що разом становить 8212,63 грн. Крім того згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: partial