Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

04 грудня 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 06 грудня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2233/28, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов'язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: сума кредиту - 13000,00 доларів США (п. 1.1 кредитного договору), процентна ставка за користування кредитом 12,3 % річних, (п. 1.4.1 кредитного договору). Процентна ставка, що нараховується на залишок простроченої заборгованості - процентна ставка визначена у п. 1.1 кредитного договору, збільшена на 1%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості ( п. 3.1.10. кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів, до 05 грудня 2017 року (п. 1.1 кредитного договору). Позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі надавши позичальнику кредитні кошти, однак позичальник не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16 жовтня 2018 року становить - 4001,11 доларів США грн., та складається із: - нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01 червня 2014 року по 30 квітня 2015 року, в сумі - 404,87 доларів США; - заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 3596,24 доларів США. За наведених обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача вказані кошти на його користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві розгляд справи просив проводити у його відсутності та висловив згоду на заочний розгляд справи (а.с. 4). Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та Указу Президента від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», пересилання пошти не здійснюється, зокрема, до м. Горлівка Донецької області, що є останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судової повістки за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 128 ЦПК України). У зв'язку із чим, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак, [PERSON], будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з'явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з'явився без повідомлення причин неявки, не подали відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. В судовому засіданні встановлено, що 06 грудня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2233/28, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов'язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: сума кредиту - 13000,00 доларів США (п. 1.1 кредитного договору), процентна ставка за користування кредитом 12,3 % річних, (п. 1.4.1 кредитного договору). Процентна ставка, що нараховується на залишок простроченої заборгованості - процентна ставка визначена у п. 1.1 кредитного договору, збільшена на 1%, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості ( п. 3.1.10. кредитного договору). Строк повернення кредитних коштів, до 05 грудня 2017 року (п. 1.1 кредитного договору) (а.с. 30-32, 32 з.б). Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Так, у зв'язку із порушенням умов кредитного договору, станом на 16 жовтня 2018 року заборгованість за кредитним договором № 2233/28 від 06 грудня 2007 року становить - становить - 4001,11 доларів США грн., та складається із: - нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01 червня 2014 року по 30 квітня 2015 року, в сумі - 404,87 доларів США; - заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 3596,24 доларів США (а.с. 6). Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що боржник [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії позичальника є неправомірними, у зв'язку із чим, позовні вимоги ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом та процентами підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути вказані кошти у повному обсязі. Як роз'яснено у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № 2233/28 від 06 грудня 2007 року, а саме: - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01 червня 2014 року по 30 квітня 2015 року, в сумі - 404,87 доларів США, що за курсом встановленим НБУ станом на 18 лютого 2019 року становить - 11028,66 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту) - 3596,24 доларів США, що за курсом встановленим НБУ станом на 18 лютого 2019 року становить - 97 961,58 грн. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн. який був сплачений позивачем при зверненні до суду із даним позовом. На підставі наведеного,

Outcome: approved