Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

04.11.2016 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], який зареєстрований 22.03.1986 року виконавчим комітетом Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 09. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що з 22.03.1986 року він перебуває з відповідачкою [PERSON] у шлюбі. Спільне життя з відповідачкою не склалося, проживши разом два роки, вони вирішили розлучитись. Спільного майна не мають. Окремо проживають вже двадцять шість років, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений 22.03.1986 року із [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, просить задовольнити позовні вимоги за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22.03.1986 року виконавчим комітетом Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Подружні стосунки між сторонами припинені, тривалий час сторони спільно не проживають. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу безпосередньо в органах РАЦСу заперечує, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог [PERSON], суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, тривалий час сторони спільно не проживають, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved