overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

03.11.2014 року Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опіком Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і підопічним заявника з 20.09.2014. Через хворобу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Представник заявника у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника заявника та представника заінтересованої особи, так як їх особисті пояснення у судовому засіданні необов'язкові. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 13.05.2011 [PERSON] визнаний недієздатним (а.с. 6). Згідно довідки виданої Кротівським психоневрологічним будинком-інтернатом, [PERSON] є підопічним Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату з 20.09.2014 та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 8). Відповідно до рішення опікунської ради при виконкомі Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 30.10.2014, опікунська рада вирішила просити суд призначити Данілкова Петра Володимировича опікуном недієздатного [PERSON] (а.с. 7). В матеріалах справи міститься заява директора Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату Данілкова П.В. про призначення його опікуном [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 66 ЦК вказує, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Враховуючи викладені обставини, суд знаходить за необхідне задовольнити заяву, встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

03.11.2014 року Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опіком Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і підопічним заявника з 20.09.2014. Через хворобу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Представник заявника у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника заявника та представника заінтересованої особи, так як їх особисті пояснення у судовому засіданні необов'язкові. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.12.2009 [PERSON] визнаний недієздатним (а.с. 5). Згідно довідки виданої Кротівським психоневрологічним будинком-інтернатом, [PERSON] є підопічним Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату з 20.09.2014 та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 4). Відповідно до рішення опікунської ради при виконкомі Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 30.10.2014, опікунська рада вирішила просити суд призначити [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] (а.с. 6). В матеріалах справи міститься заява директора Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] про призначення його опікуном [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 66 ЦК вказує, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Враховуючи викладені обставини, суд знаходить за необхідне задовольнити заяву, встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

03.11.2014 року Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опіком Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і підопічним заявника з 20.09.2014. Через хворобу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Представник заявника у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника заявника та представника заінтересованої особи, так як їх особисті пояснення у судовому засіданні необов'язкові. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом установлено, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.12.2009 [PERSON] визнаний недієздатним (а.с. 6). Згідно довідки виданої Кротівським психоневрологічним будинком-інтернатом, [PERSON] є підопічним Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату з 20.09.2014 та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 8). Відповідно до рішення опікунської ради при виконкомі Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 30.10.2014, опікунська рада вирішила просити суд призначити [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] (а.с. 7). В матеріалах справи міститься заява директора Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON] про призначення його опікуном [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 66 ЦК вказує, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Враховуючи викладені обставини, суд знаходить за необхідне задовольнити заяву, встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

03.11.2014 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 5859,86 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.09.2012 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит зі сплатою 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 31.10.2013 року [PERSON] помер. У зв'язку з цим позивач заявляє вимоги по стягненню заборгованості за кредитним договором до відповідача, як до спадкоємця померлого, до якого перейшли усі права та обов'язки позичальника [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про підтримання позову, в якій також клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився повторно без поважних причин. Письмових заперечень або пояснень на позов не подав. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ Приватбанк і [PERSON] (далі позичальник) 12.09.2012 року укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 7-31) 31.10.2013 року позичальник помер. (а.с. 32) Станом на 31.10.2013 року, тобто на день смерті позичальника, позивачем нарахована заборгованість за кредитним договором по кредиту 5859,86 грн. (а.с. 6) Оскільки позичальник помер, позивач вважає що зобов'язання позичальника перед ним за кредитним договором має виконати відповідачка, яка є спадкоємцем позичальника. Однак, з такими доводами позивача погодитись не можна з наступних підстав. Так суду не надано належних доказів того, що на час відкриття спадщини відповідачка постійно проживала разом з позичальником. З представленої суду Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи вбачається, що дана спадкова справа заведена 22.07.2014 року після смерті позичальника за заявою кредитора, яким є позивач. В цій же спадковій справі відсутні відомості про спадкоємців померлого, оскільки такі до нотаріальної контори не зверталися. В силу ст. 10 ЦПК України доведення обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог є його обов'язком. Оскільки докази вчинення відповідачкою дій передбачених ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, які б свідчили про прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті позичальника відсутні, вона не може нести відповідальність за зобов'язаннями позичальника перед позивачем. За таких обставин підстав для задоволення позову не має. Судові витрати належить залишити за позивачем.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

03.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить про розірвання шлюбу та усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини. Ухвалою судді від 27.10.2014 року позовні вимоги [PERSON] роз'єднані та виділені в самостійне провадження вимоги про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 01.09.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського району м Одеси, актовий запис № 1304. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син. З 12.03.2014 року сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали та просять його задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнали та не заперечують проти розірвання шлюбу, наміру на збереження сім'ї не мають. Вислухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01.09.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1304 /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]/ /а.с. 25/. [INFO] народився [PERSON], актовий запис № 1431, що вбачається із свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції /а.с. 13/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, з 12.03.2014 року проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час немає. Питання усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини вирішується в іншому судовому провадженні. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнала позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

03.11.2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 25.07.2007 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей, дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Стосунки з відповідачем складалися погано. Сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. В даний час вона вона проживає з іншим чоловіком та вагітна від нього. Майнового спору між сторонами на даний час немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак через свого представника [PERSON] подала заяву про проведення судового розгляду у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 25.07.2007 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей, дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. ЇХ шлюб носить суто формальний характер. В даний час вона вона проживає з іншим чоловіком та вагітна від нього. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору між сторонами на даний час немає. Судовий збір по справі в розмірі 243 (двісті сорок три) грн., 60 коп. стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

03.11.2014 року позивач [PERSON] звернулась до районного суду із вищезазначеним позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви в суд до повноліття дитини. Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом. Далі позивач в позові зазначила, що малолітня донька перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання доньки не надає, а тому прохає стягнути аліменти з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та прохала задовольнити, оскільки відповідач стабільної допомоги на утримання малолітньої доньки не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він спроможній сплачувати позивачу аліменти на утримання малолітньої доньки. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши письмові докази вважає, що позов позивача підлягає до задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач добровільно та стабільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища батьків і дітей і не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму для дітей певного віку. Враховуючи, що відповідач як батько малолітньої повинен приймати участь в утриманні своєї дитини, а також те, що відповідач позов визнав, суд встановлює для виплати 1/4 частину з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2014 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

03.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, зареєстрований 30.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1491. При цьому позивач посилається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинені, оскільки відповідач більшу частину року проводить у довготривалих відрядженнях за межами України. Спільного господарства не ведуть, спору щодо майна немає. Від шлюбу у сторін дітей немає. Зазначає, що збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовну заяву підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] про згоду на розірвання шлюбу з [PERSON], в якій відповідач зазначає, що спору стосовно поділу спільного майна немає, спільних дітей від шлюбу немає та просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 30.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1491, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 30.09.2011 року /а.с.7/. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна немає. Судом досліджено заяву [PERSON] від 15.10.2014 року, зареєстровану нотаріусом Сочинського нотаріального округу [PERSON] у реєстрі № 5П2811, про згоду на розірвання шлюбу з [PERSON], в якій [PERSON] зазначає, що спору стосовно поділу спільного майна немає, спільних дітей від шлюбу немає та просить справу розглядати за його відсутності /а.с. 8/. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, із врахуванням наявної в матеріалах справи нотаріально зареєстрованої заяви відповідача [PERSON] про згоду на розірвання шлюбу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

03.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітної плати щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до повноліття доньки, тобто до [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що з відповідачем знаходилася у фактичних шлюбних відносинах. 06.05.2002 року у сторін народилася донька [PERSON] Позивач зазначає, що донька постійно проживає із нею. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та ухиляється від своїх обов'язків як батька, позивач змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримала, та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засідання 27.01.2015 року позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Також надав довідку № 046/15 від 21.01.2015 року з місця роботи із зазначенням розміру заробітної плати. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] у сторін по справі народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим В. Дальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 29. Батьками вказані сторони по справі /а.с. 4/. У судовому засідання сторони пояснили, що неповнолітня донька сторін [PERSON], [INFO], постійно проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Судом досліджено довідку ПП «Хьюман реморис аутсорсинг кампани» № 046/15 від 21.01.2015 року, з якої вбачається, що згідно наказу № 57 від 20.03.2014 року [PERSON] працює у вказаному підприємстві на посаді контролера-ревізора, та його заробітна плата за останні шість місяців складає 7 083,86 грн. /а.с.16/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно до віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача та відповідача, проаналізувавши встановлені обставини, та з урахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved