Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

03 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до Самарського районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30 січня 2010 року між нею та [PERSON], було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають трьох дітей: доньку [PERSON] - [INFO], доньку [PERSON] - [INFO], сина [PERSON] - [INFO], які проживають разом з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. З березня 2013 р. сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Діти повністю знаходяться на утриманні позивача. Добровільно виділяти кошти на утримання дітей відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться. В теперішній час позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON], з жовтня 2013 р. народження до трьох років та отримує на утримання дитини 850 грн. в місяць. Відповідач немає офіційного місця роботи та не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати, що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який неможливо офіційно підтвердити. Відповідач нікому не платить аліменти, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 1-2). Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши позов з тих же підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення із нього аліментів, однак просив врахувати, що його дохід є меншим, аніж сума аліментів, що заявлена до стягнення позивачем. Пояснив, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі 500грн. У зв'язку з цим, просив суд задовольнити позов частково. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 249, (а.с. 5), [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 685, (а.с. 6), [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 548 (а.с.7). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] - [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 514, (а.с. 18) Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема, положення ч. 2 ст. 182 СК України та обов'язок відповідача по належному утримуванню своїх малолітніх дітей і вважає, що заявлена позивачем сума аліментів у твердій грошовій формі відповідає дійсним обставинам справи і матеріальному становищу сторін. Оскільки відповідач фізично здоровий, знаходиться у працездатному віці, має нерегулярний, мінливий дохід та будучи батьком трьох дітей, народжених у шлюбі з позивачем та батьком четвертої малолітньої дитини народженої від іншої жінки, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved