overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

03 серпня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду\~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 22.10.2013 року у розмірі 21086 грн. 44 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою\~ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~справи, суд\~вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 30 червня 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 21086 грн. 44 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1877 грн. 28 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 17728 грн. 85 коп.; фіксованої частини штрафу -\~500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу -\~980 грн. 31 коп. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1\~ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

03 серпня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду\~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 30.05.2016 року у розмірі 17271 грн. 52 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою\~ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~справи, суд\~вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 травня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 19 липня 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 17271 грн. 52 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 8845 грн. 97 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом\~2206 грн. 22 коп.; заборгованості за пенею за прострочення зобовязання\~4920 грн. 69 коп.; фіксованої частини штрафу\~500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу\~798 грн. 64 коп. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1\~ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

03 серпня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду\~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] Крістіни Миколаївни заборгованості за кредитним договором за № б/н від 09.04.2014 року у розмірі 13517 грн. 90 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою\~ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~справи, суд\~вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 квітня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1500 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 31 травня 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 13517 грн. 90 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1419 грн. 29 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом\~- 10978 грн. 71 коп.; фіксованої частини штрафу\~- 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу -\~619 грн. 90 коп. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1\~ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

03 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 травня 1995 року уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований Димитрівською сільською Радою Устинівського району Кіровоградської області. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей на мають. Зазначає, що фактично шлюбні стосунки припинено на початку 2015 року, спільне господарство не ведеться, незважаючи на проживання із відповідачкою за однією адресою. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу просив розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ № 254809. (а.с.3). Сторони від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили на початку 2015 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

03 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів( заробітку), щомісячно починаючи від дня предявлення позову і до досягнення повноліття донькою, тобто по 19.06.2024 рік, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи не надав. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Із свідоцтва про народження (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про склад сім'ї, [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю. ( а.с. 3). Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

03 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що подружні відносини з відповідачем не склались через різницю у поглядах на сімейне життя. На протязі року подружні стосунки між ними не підтримуються. Від шлюбу подружжя має спільного сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала свою позовну заяву, наполягала на її задоволенні, збереження сімї вважала неможливим. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти доводів позивача не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Кузовкіна) [PERSON] та відповідач [PERSON], 09 червня 2001 року у відділі РАГС Шишацького РУЮ Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 11 (а.с.5). Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). На протязі останнього року сторони подружні стосунки не підтримують, кожна сторона бажає розірвати шлюб. Майновий спір та спір щодо місця проживання неповнолітньої дитини між ними відсутній. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач не виявила бажати змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

03 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка відмовляється від добровільного розірвання шлюбу. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 27). Відповідачка [PERSON], належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась (а.с.16). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5). Шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 19 вересня 2017 року подружжю надавався строк для примирення, протягом якого сторони не примирились та не відновили сімейні відносини. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не надала заяви про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідачки на користь позивача належить стягнутии сплачений ним судовий збір у розмірі 640 гривень (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

03 серпня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 21 квітня 2010 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 258, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с.23). Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 258, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 335651, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с.10). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

03 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона з відповідачем по справі 27 грудня 2006 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Між сторонами по справі на протязі декількох останніх років на грунті непорозумінь через різні погляди на шлюб, через зловживання відповідачем спиртними напоями і випадки подружньої зради з його боку почали виникати сварки та скандали. Свідком цих сварок стає їх малолітня дитина, що негативно впливає на її психічний та фізичний розвиток. Відповідач дійшов вже до того, що став виносити з дому речі і продавати їх, а виручені кошти витрачає на спиртне. Через такі стосунки між сторонами у справі втрачені почуття любові, поваги і прихильності одне до одного. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, у зв'язку з чим просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і [PERSON], з залишенням їй прізвища «[PERSON]». Судові витрати, яких вона зазнала, просить віднести на її рахунок. Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити з залишенням їй прізвища «[PERSON]». З відповідача на свою користь просить суд не стягувати судові витрати зі сплати судового збору (а.с.19). Відповідач надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, проти розірвання шлюбу заперечень не має (а.с.16). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконкомом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області (а.с.5), від подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 31 травня 2007 року (а.с.6). З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх дитини, що має суттєве значення.

Outcome: approved