Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

03.09.2019 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди в розмірі 10 063 грн. 52 коп., та витрати на оплату судового збору. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» і Підприємством з Іноземною Інвестицією «Імперіал Тобако Юкрейн» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 109750 від 27.09.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Volkswagen Polo державний реєстраційний номер [NUMBER] . 17.02.2017 року в м. Бровари Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Volkswagen Transporter державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Згідно з постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2017 року особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП є водій [PERSON] . Відповідно до рахунку № [NUMBER] від 21.02.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 10 063 грн. 52 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 10 063 грн. 52 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 17.02.2017 року, страхового акту № UA2017021700019/L60/01 від 22.02.2017 року. Після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Тому, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 08.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» і Підприємством з Іноземною Інвестицією «Імперіал Тобако Юкрейн» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 109750 від 27.09.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Volkswagen Polo державний реєстраційний номер [NUMBER] . 17.02.2017 року в м. Бровари Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Volkswagen Transporter державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» автомобіль. 17.02.2017 року Підприємство з Іноземною Інвестицією «Імперіал Тобако Юкрейн» звернулося до позивача з заявою про настання страхового випадку. 31.03.2017 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до рахунку № 84202 від 21.02.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 10 063 грн. 52 коп. На виконання умов договору страхування позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 10 063 грн. 52 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 1595 від 22.02.2017 року. Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток у повному обсязі. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Оскільки позивачем було виплачено страхувальнику страхове відшкодування, до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи відповідальної за заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд вважає вимоги позивача обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставин, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 921 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved