Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

02.09.2015 року ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором від 08.08.2007 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 3055 грн. 29 коп., яку банк просить стягнути з позичальника. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не зявилася за невідомих обставин. Про час та місце судового засідання, що було призначено на 23.11.2015 року, відповідачка повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду позову від відповідачки не надходило. Судова повістка, що була направлені на адресу відповідачки про виклик в судове засідання на 24.12.2015 року, повернулася до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачці на адресу за місцем її реєстрації, вважається, що відповідачка повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08.08.2007 року шляхом підписання відповідачкою заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, укладено кредитний договір, за умовами якого банк відкриває позичальнику відповідачці картковий рахунок, надає платіжну картку та встановлює ліміт кредитної лінії на суму 5000 грн. на умові сплати відсотків за користування кредитною лінією в розмірі 36% на строк дванадцять місяців з дня його підписання, а в разі відсутності бажання припинити договір його дія автоматично пролонгується на той самий строк. Позичальник зобовязується повертати заборгованість, яка виникла за кредитною лінією, відсотки та оплачувати комісії щомісяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Позивач вказує на те, що відповідачкою умови договору не виконуються та станом на 14.07.2015 року заборгованість за кредитним договором складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 451 грн. 30 коп.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 1807 грн. 31 коп.; - заборгованості по комісіям в розмірі 175 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобовязаннь, встановлених договором. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. та пеню в розмірі 5% від суми позову. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачці штрафних санкцій на загальну суму 621 грн. 68 коп. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідачка доказів належного виконання умов договору не надала, а також не надала доказів того, що невиконання зобовязань за договором сталося не з її вини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 14.08.2015 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved