Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

04 квітня 2019 року представник позивача за договором [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , в якому просить визнати недійсним\~Державний акт\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії [NUMBER] \~з цільовим\~призначенням для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~кадастровий номер\~ [NUMBER] ,\~земельна ділянка\~(пай)\~№ [NUMBER] / [NUMBER] , рілля - 1,0650 га, виданий Чернігівською районною державною адміністрацією 22 листопада 2010 року [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що позивач отримала у спадщину 1/2 частину земельної частки (паю) площею 4,11 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . В 2010 році було виготовлено технічну документацію та на підставі неї Чернігівською районною державною адміністрацією позивачу було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . У 2017 році позивач дізналась, що виготовлена Технічна документація та виданий їй Державний акт серії [NUMBER] не на ту земельну частку (пай), замість 1/2 частини паю № 9 ріллі, фактично видали Державний акт на 1/2 частину паю № 9 сіножаті. Позивач з метою усунення відповідних недоліків замовила нову Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості), та подала її державному кадастровому реєстратору. Однак, 21.04.2017 року Державним кадастровим реєстратором було відмовлено у внесенні виправлених відомостей до Державного земельного кадастру. Ухвалою судді від 08 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник позивача у письмовій заяві просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Треті особи Боромиківська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області та Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області у письмових заявах просять розглянути справу у відсутності їх представників. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 червня 2008 року на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Десна» с. Боромики Чернігівського району Чернігівської області, розміром 4,11 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки (паю), що належало померлій [INFO] [PERSON] , як члену КСП «Десна» на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 18.05.1998 року, на підставі рішення Чернігівської райдержадміністрації від 25.03.1998 року № 143 і зареєстрований 18.05.1998 року за №127 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). (а.с.9) До зазначеного сертифікату серії [NUMBER] були внесені зміни про передачу 1/2 частини права на земельну частку (пай) [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 123 від 19 квітня 2010 року «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право на земельну ділянку власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай)» було вирішено передати у власність громадянам та видати державні акти на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та для ведення особистого селянського господарства власникам сертифікатів на земельну частку (пай) згідно з додатків. (а.с.12) \~ \~ \~ \~Згідно з додатку № 1 до розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 123 від 19 квітня 2010 року, списку власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Десна», яким передаються земельні ділянки у власність та видаються державні акти на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, під №2 зазначена [PERSON] , якій було виділено земельні ділянки (пай) загальною площею 1, 9650 га, з яких: 1/2 частина паю № 9 ріллі площею 1,0650 га та 1/2 частина паю № [NUMBER] сіножаті площею 0,9000 га. (а.с.13) \~ \~ \~ \~На підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 123 від 19 квітня 2010 року, [PERSON] 22 листопада 2010 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] , земельна ділянка (пай) № [NUMBER] /2 9, рілля - 1,0650 га. (а.с.22) В 2017 році позивачу стало відомо, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] було видано не на ту земельну частку (пай), а саме: замість 1/2 частини паю № 9 ріллі, фактично видали Державний акт на 1/2 частину паю № 9 сіножаті. Рішенням про відмову у внесенні виправлених відомостей до Державного земельного кадастру від 21 квітня 2017 року позивачу було відмовлено у внесенні виправлених відомостей до Державного земельного кадастру оскільки фактично державним актом серії [NUMBER] від 22.11.2010 року [PERSON] приватизувала земельну ділянку пай № [NUMBER] 2 9 площею 1,0650 сіножаті, а згідно з протоколами жеребкування мала отримати пай № 1/2 9 рілля. (а.с.30) Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано право на захист цивільних прав та інтересів, а відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції, чинній на час видачі акту) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. п. 1.13, 2.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року № 43 складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об`єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією; роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Судом встановлено, що при видачі державного акту [PERSON] було допущено помилку, а саме зазначена у акті земельна ділянка є іншою, ніж у протоколі жеребкування. Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. А ст.152 ЗК України, передбачено, що вимагати усунення порушень свого права на землю має власник земельної ділянки або землекористувач. Враховуючи вищевикладене та те, що в правовстановлюючому документі допущені помилки, що порушує право позивача на землю, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved