Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

03 квітня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася представник заявника [PERSON], - [PERSON] (довіреність від 10 березня 2017 року, термін дії, до 10 березня 2022 року (а.с.21) із вищевказаною заявою, котра вмотивована тим, що на праві приватної власності сину заявника [PERSON], - [PERSON] належить частина квартири, котра перебуває у приватній спільній сумісній власності, та розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича (до перейменування 22-го Партзїзду)[ADDRESS], яка складається з трьох кімнат та розташована на третьому поверсі пятиповерхового будинку. Квартира була приватизована сином заявника разом з його батьком у 1998 році, та 18 лютого 1999 року їм було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру. 24 квітня 2010 року помер чоловік заявника [PERSON], - [PERSON], батько сина заявника, який був співвласником вказаної вище квартири. Заявник [PERSON] та її донька, - [PERSON] відмовилися від спадщини на користь сина заявника. Вказує на те, що 13 лютого 2017 року помер син заявника [PERSON], - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (до перейменування 22-го Партзїзду), в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В подальшому заявник [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] заведено спадкову справу, однак при ознайомленні з документами нею було встановлено, що в прізвищі сина заявника була допущена помилка, та замість «Михайліченко» в свідоцтві про смерть записано «Михайличенко», а в свідоцтві про право власності на квартиру вказано прізвище «Михайліченко». При житті син заявника не звертався до відповідних органів для виправлення помилки. Зазначає, що в свідоцтві про народження сина заявника, виданого на російській мові, прізвище її сина та батьків вказано «Михайличенко», в свідоцтві про народження доньки заявника також вказано прізвище «Михайличенко». При яких обставинах син заявника отримав паспорт з помилкою в написанні прізвища, заявникові не відомо. На теперішній час нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, тому що необхідно встановити факт родинних відносин між заявником [PERSON] та її померлим сином [PERSON], та встановити факт належності свідоцтва про право власності на квартиру на імя [PERSON] померлому як [PERSON]. Посилається на ті обставини, що встановлення вказаних фактів необхідно заявникові для отримання свідоцтва про право на спадщину. Без встановлення вказаних фактів нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину і просить встановити в судовому порядку факт родинних відносин та факт належності частини квартири у спільній сумісній власності. На підставі викладеного представник заявника просить суд задовольнити заяву. Присутні у судовому засіданні представники заявника [PERSON], - [PERSON] (довіреність від 10 березня 2017 року, термін дії, до 10 березня 2022 року (а.с.21) та [PERSON] (договір про надання правової допомоги від 15 березня 2017 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.36, 37), кожна окремо надали пояснення по суті справи, заяву підтримали у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ній, просили суд її задовольнити. Присутня у судовому засіданні заінтересована особа, - [PERSON] також надала пояснення по суті справи, підтвердила обставини викладені у заяві, просила суд її задовольнити. Суд вважає, що судове засідання можливо провести на підставі наявних у справі доказів, зі згоди сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вислухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Так, з письмових матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] народився 10 серпня 1970 року. Батьками в свідоцтві про народження, російською мовою зазначені: батько «Михайличенко Іван Іванович», мати «Михайличенко Ганна Мефодіївна» (а.с.8). 29 березня 1978 року народилася [PERSON] (після одруження, - «Калініна» (а.с.13). Батьками в свідоцтві про народження, російською мовою зазначені: батько «Михайличенко Іван Іванович», мати «Михайличенко Ганна Мефодіївна» (а.с.12). 24 квітня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №324479 (а.с.16). 13 лютого 2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №728834 (а.с.15), та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с.17). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (до перейменування 22-го Партзїзду), в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Згідно свідоцтва про право власності на житло №224 від 18 лютого 1999 року, виданого Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 22-го Партзїзду (після перейменування, - «Віталія Матусевича», буд.№57, кв.№7, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], членами його сімї зазначений [PERSON] (а.с.18). В подальшому, після смерті сина, заявник [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] заведено спадкову справу, однак при ознайомленні з документами нею було встановлено, що в прізвищі сина заявника була допущена помилка, та замість «Михайліченко» в свідоцтві про смерть записано «Михайличенко», а в свідоцтві про право власності на квартиру вказано прізвище «Михайліченко» (а.с.20). При житті син заявника не звертався до відповідних органів для виправлення помилки. На теперішній час нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, тому що необхідно встановити факт родинних відносин між заявником [PERSON] та її померлим сином [PERSON], та встановити факт належності свідоцтва про право власності на квартиру на імя [PERSON] померлому як [PERSON]. Встановлення вказаних фактів необхідно заявникові для отримання свідоцтва про право на спадщину. Без встановлення вказаних фактів нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину і просить встановити в судовому порядку факт родинних відносин та факт належності частини квартири у спільній сумісній власності. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до розяснень викладених у п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України №59 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. Зібрані у справі докази у їх сукупності вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] При цьому суд враховує, що встановлення цих фактів має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяють реалізувати в подальшому її право на одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved