overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

03.09.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Миколаївської міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності, з урахуванням уточнених позовних вимог просила визначити частки співвласників квартири [ADDRESS], виділивши їй 3/4 частини, [PERSON] - 1/4 частину. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що спірна квартира була приватизована на двох осіб, а саме на нього та його матір [PERSON], витрати по утриманню цієї квартири вони несли в рівній мірі, а тому їх частки є рівними. Просив визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] рівними, тобто по 1/2 частині кожному. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03 грудня 1996 р., виданим Миколаївською міською службою приватизації житлового фонду. Також встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 03 грудня 1996 р., не були визначені частки співвласників. Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Рівність часток співвласників приватизованого житла встановлена також і Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Отже, частки співвласників [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісній власності вважаються рівними, тобто кожному належить по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. Твердження позивачки про збільшення її частки за рахунок виконання ремонтних робіт, судом оцінюються критично, оскільки не підтверджені жодними доказами. Таким чином, оскільки співвласники квартири користуються спірною квартирою у рівних частках, між ними не було ніякої домовленості по різниці часток у спільній сумісній власності, тому за кожним із співвласників квартири необхідно визнати рівне право власності, тобто по 1/2 частки квартири за кожним. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

03.09.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та непрацездатної дружини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі з 20.07. 2013 року було укладено шлюб, який був зареєстровано Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис - 206. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час я перебуває у дикретній відпусці по-догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Добровільно надавати кошти на утримання дитини та дружини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів на дитину та дружину з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб 20.07.2013 року, а.с.- 4, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивачки, доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.5. Згідно довідки від 02.09.2015 року [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років,а.с.- 6, дитина проживає та знаходиться на утриманні позивачки згідно довідки ОСББ від 01.09.2015 року, а.с.- 6. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180,183 СК України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Та згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що у відповідності з ч.2 ст.84 СК України, необхідно стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до виповнення доньці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 06.08.2017 року, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 84, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

03.09.2015 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 3), який під час судового розгляду був уточнений (а.с. 17, 28). В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в редакції заяви від 03.12.2015 р., просить в звязку з несвоєчасним поверненням боргу за розпискою від 16.10.2012 р. стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних у загальній сумі 3600 грн., компенсацію моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 237,20 грн., посилаючись на ті обставини, що [PERSON] несвоєчасно повернув йому 300 дол. США, що вплинуло на його стан здоровя, із-за цих страждань він захворів на цукровий діабет та переніс інсульт. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши, що борг повернув, як і домовлявся з позивачем (що зазначено в розписці) при виникненні у нього такої можливості. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Із копії розписки від 16.10.2012 р. вбачається, що [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 300 дол. США (а.с. 4). Зазначену розписку відповідач не оспорював, пояснивши, що на цей час хворіли його родичі і він домовився з [PERSON], що поверне борг, коли виникне така можливість, а тому конкретний строк повернення коштів не вказаний. Сторони визнали, що станом на 16.11.2015 р. борг сплачено у повному обсягу, що письмові докази відносно предявлення вимог позивача до звернення з позовом про повернення боргу, відносно покращення матеріальної, сімейної ситуації у відповідача відсутні. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошті у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ч. 2 ЦК України передбачається, що на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника. Із правових позицій Верховного Суду України слідує, що підтвердженням укладення договору позики може бути не будь-яка розписка, а лише та, яка засвідчує факт отримання грошових коштів в борг і містить умови про їх повернення (постанова Верховного Суду України від 13.05.2015 р.). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Ст. ст. 611, 612, 623, 625 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобовязання. Ст. ст. 23, 1167 ЦК України встановлено правові підстави для відшкодування моральної шкоди. Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, т.я. позивачем не доведено, що боржник (відповідач) прострочив виконання грошового зобовязання. Крім того, суд бере до уваги і те, що позивач не довів, що його хвороби безпосередньо повязані з діями відповідача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

03.09.2015р. до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулося ТОВ «Цидило и К» з позовною заявоюдо [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

03.09.2015 р. до Словянського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання незаконним розпорядження міського голови про приватизацію житла, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування державної реєстрації права власності до [PERSON], [PERSON], Словянської міської ради Донецької області, Відділу державної реєстрації прав та обтяжень прав на нерухоме майно відділу Словянської реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

03.09.2015 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працює вивантажувачем на відвалах в комунальному підприємстві «Ладижинський комбінат комунальних підприємств» і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 8). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.9). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком дитини [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своєму неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на його утримання ухиляється, чим порушує його права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/2 частки від усіх видів її заробітку на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до його повноліття,- в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії І-АМ № 275535 від 06.12.2013 р., відповідно до якого батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3); - довідкою Четвертинівської сільської ради Тростянецького району № 391 від 31.08.2015 р. про те, що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с. 4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

03.09.2015р. до суду звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту смерті свого сина [PERSON] [INFO], тіло якого було виявлено близько 12.00 год. 29 серпня 2015р. смт. Макарів Київської області по вул.. Колгоспна. 17. За фактом смерті було відкрито кримінальне провадження. Заявниця не змогла зареєструвати смерть свого сина через відсутність лікарської довідки про смерть, а розтин трупа не проводився. Заявниця підтримала в суді заявлені вимоги і пояснила суду, що їй зателефонували з смт. Макарова про те, що знайшли труп її сина і запитали чи привезти до місця проживання заявниці чи поховати по місцю знаходження трупа. Вона попросила привезти труп її сина до с. Кідри для організації похоронів. Була спекотна погода і вони не стали чекати довго щоб тіло не стало розкладатись і поховали труп [PERSON] наступного дня. Під час переодягання трупа насильственних слідів смерті не виявили, їй відомо що її син [PERSON] хворів на серце. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти встановлення факту смерті [PERSON]. не заперечила. Свідок [PERSON] пояснила суду, що їй зателефонувала тітка і повідомила про смерть брата. Привезли брата з м. Макарова в с. Кідри в останню неділю серпня. Свідок [PERSON] пояснила суду, що її тітку повідомили з Київщини про смерть сина, привезли труп 29 серпня 2015р. біля 24.00 год. Поховали труп [PERSON] на другий день. Після похорону зясувалось, що не всі документи готові і смерть [PERSON] не можна зареєструвати. Суд, заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог котрі підтверджені матеріалами справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

03.09.2015 р. до суду надійшла заява [PERSON] про надання їй права на шлюб з [PERSON], мотивована тим, що не досягнувши шлюбного віку, вона перебуває у стані вагітності. Однак, звернувшись до відділу РАЦС Ярмолинецького РУЮ із заявою про реєстрацію шлюбу, їм було відмовлено у зв'язку з тим, що заявник не досягла шлюбного віку, встановленого ст. 22 СК України. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, ствердила, що 05.09.2015 р. народила сина [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження зазначений [PERSON]. Зазначила, що рішення про створення сімї є виваженим, добровільним та взаємним. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, ствердив, що знайомий із [PERSON] з січня 2015 р. і з того часу вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Спільно проживають в [INFO] по місцю проживання заявника. Батьки [PERSON] та [PERSON] підтримують створення ними сімї. Зазначив, що має добровільне бажання створити сімю із [PERSON] та виховувати дитину. Представник заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у судове засідання не з'явився. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив наступне. Як вбачається з паспорту СТ407409, виданого 18.03.2014 р. Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, [PERSON] народилась 31.12.1997 р., на час розгляду справи їй не виповнилось 18 років. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно довідки, виданої поліклінічним відділенням Ярмолинецької центральної районної лікарні Хмельницької області № 1957 від 03.09.2015 р. [PERSON] на день подачі заяви до суду 03.09.2015 р., перебувала у стані вагітності - І 38 тижнів. [INFO] у сторін народився син [PERSON], батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-БВ№256597 від 10.09.2015 р. Статтею 23 СК України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах протягом одного року. Вказані особи є батьками дитини - [PERSON], [INFO], перебувають у фактичних шлюбних відносинах, фактично створили сімю і бажають, щоб дитина виховувалася у зареєстрованому шлюбі. Такі наміри цих осіб є взаємними, добровільними, виваженими, відповідають їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Відтак, існують підстави, визначені у ст. 23 СК України для надання заявникові права на шлюб із [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

03.09.2015р. заявниця звернулась до суду із вищезазначеною заявою, в якій зазначено, що 29 червня 2015 року помер її син - [PERSON]. Однак, при народженні її сина в свідоцтві про його народження, а в подальшому в паспорті та інших документах замість прізвища «Кривошея» було вказано помилково прізвище «Кривошеєв». На теперішній час вона звернулась до відділу Пенсійного фонду України для перерахування пенсії, однак заявниці відмовили в цьому у зв'язку із різницею в прізвищах та порадили звернутись до суду для підтвердження факту родинних зв'язків з померлим сином. В судове засідання заявниця не зявилась та надала суду заяву, в якій свої вимоги підтримала та просила справу розглянути без неї. Представники заінтересованих осіб також в судове засідання не зявились та надали суду заяви, в яких просили справу розглянути без них, проти заяви заперечень не надали. Розглянувши заяву, докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29 червня 2015 року помер син заявниці - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 4674. Факт наявності родинних стосунків заявниці із сином підтверджується наступними документами: копією паспорта на ім'я заявниці; копією свідоцтва про народження [PERSON] від 12.03.1956 р.; копією довідки Центру обслуговування клієнтів про факт спільного проживання. Однак, при народженні сина заявниці в його свідоцтві про його народження, а в подальшому в паспорті та інших документах замість прізвища «Кривошея» було вказано помилково прізвище «Кривошеєв». На теперішній час заявниця звернулась до Запорізького відділу Пенсійного фонду України для перерахування її пенсії, однак їй відмовили в цьому у зв'язку із різницею в наших прізвищах та порадили звернутись до суду для підтвердження факту родинних зв'язків з її померлим сином. Таким чином, заявниця була вимушена звернутися до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

03.09.2015 р. Кам»янка-Бузьким районний судом Львівської області було ухвалено рішення в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги позивача задоволено. При ухваленні вказаного вище рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Перевіривши матеріали справи, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути в користь [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. про що ухвалити додаткове рішення суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

03.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення збитків, мотивуючи тим, що відповідно до виконавчого листа [PERSON] повинна сплачувати щомісячно на утримання доньки [PERSON] 2002р.н. 550 гривень починаючи з 15 серпня 2012 року. До цього часу відповідачка не сплатила жодної копійки, у звязку з чим донька потерпає збитки. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. До судового засідання позивач не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Відповідач до судового засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» редакції № 39 від 24 вересня 2015 року. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до виконавчого листа відповідачка [PERSON] повинна сплачувати щомісячно на утримання доньки [PERSON] 2002р.н. 550 гривень, починаючи з 15 серпня 2012 року. До цього часу відповідачка не сплатила жодної копійки, що підтверджується довідкою ВДВС у Заводському районі № 1991301.02.47/2 від 01.09.2015 року. У звязку з несплатою аліментів на утримання доньки, [PERSON] потерпає збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого державним виконавцем розрахунку станом на 01. 09. 2015 заборгованість відповідача по аліментам становила 20083, 87 грн. На день подачі позову за період з серпня 2012 року по вересень 2015 року позивачка повинна сплатити 8010,43 грн. у звязку зі збитками від інфляції річні складають за три роки 1805,67 грн. Таким чином, за вказаних вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 487, 20 грн.

Outcome: approved