Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

03 липня 2019 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що відповідно до державного акту, серії ІУ-ДП №062881, на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення 19 сесії XXIII скликання Миколаївської сільської Ради народних депутатів від 05 березня 2001 р., він є власником земельної ділянки за цільовим призначенням, загальною площею 3,670 гектарів, яка була передана заявнику на ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом з тим, у день звернення до фермерського об`єднання з приводу укладення договору оренди на земельну ділянку, було з`ясовано, що у даному правовстановлюючому документі наявна помилка. Так, написання у державному акті права приватної власності на землю, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». При цьому в паспорті громадянина України прізвище заявника як на українській мові, так і на російській має написання « [PERSON] ». За таких обставин, заявник вимушений звернутися до суду із заяво про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 03 липня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статті 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що при зверненні до фермерського об`єднання, з приводу укладення договору оренди, було з`ясовано, що в наданому заявником правовстановлюючому документі - в державному акті на право приватної власності на землю міститься помилка, яку потрібно усунути, щоб укласти договір. Так, державний акт містить помилку у записі прізвища заявника, яке зазначено як « [PERSON] », тоді як в паспорті громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області прізвище заявника як на українській мові, так і на російській має написання « [PERSON] ». Вказані відомості підтверджуються копіями наступних документів: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 21 червня 2002 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області на Ім`я [PERSON] , [INFO] ; картки фізичної особи - платника податків, про те, що [PERSON] одержав ідентифікаційний номер - [NUMBER] ; атестату зрілості виданого російською мовою « [PERSON] »; свідоцтва № 46 від 21 червня 1961 року, виданого російською мовою « [PERSON] , [INFO] » та українською мовою « [PERSON] , [INFO] », державного акту на право приватної власності на землю, виданого громадянину України « [PERSON] ». Таким чином, аналіз вказаних документів, доданих до матеріалів справи дає підстави дійти висновку про те, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІУ -ДП №062881, виданого громадянину України « [PERSON] », належить заявнику [PERSON] . Встановлення вищезазначеного факту необхідно [PERSON] для реалізації свого права власності у повному обсязі та надасть можливість укладення договору оренди, а тому має для заявника юридичне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою реалізації свого права власності і повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву [PERSON] про встановлення юридичного факту необхідно задовольнити.

Outcome: approved