Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

02.12.2020 [PERSON] (заявник) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна. Позов мотивований тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Шлюб між відповідачами був розірваний за рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 27.10.2015, яке набрало законної сили 22.12.2015. Під час шлюбу у відповідачів народився син, [PERSON] , [INFO] . Дитина має особливі потреби, затримку мовного та розумового розвитку, у зв`язку із чим потребує спеціальних умов навчання. В умовах сім`ї [PERSON] постійно потрібно мотивувати до підвищення самооцінки, розвитку інтересів та уподобань, співпрацювати з фахівцями, які безпосередньо працюють із дитиною, дотримуватись рекомендацій. Зазначені обставини вбачаються із висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 15 липня 2020 року №ІРЦ - 85056/2020/138050. Позивач зазначає, що відповідачі власним сином не цікавляться, не опікуються і не допомагають йому. Нікіта проживає з позивачем (який є дідусем малолітнього [PERSON] , [INFO] ) і з вересня 2021 дитині потрібно йти до школи. У зв`язку із цими обставинами, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом, для впорядкування життя дитини та забезпечення його найкращих інтересів, так як дитину потрібно навчати, лікувати, займатися ним. Батьки цього не роблять, а повноваження опікуна повинні підтверджуватися документально. Як вказано в позовній заяві, всі питання щодо проживання, навчання, лікування [PERSON] , його забезпечення вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачів. Дитина знаходиться на повному його утриманні, для розвитку дитини відповідач прикладає всі свої зусилля та можливості. Відповідно до акту від 14.08.2020 про обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживає разом з позивачем. Умови проживання дитини належні, є усі побутові зручності. Для дитини наявне спальне місце з чистою постіллю, одяг, взуття відповідно до сезону, продукти харчування та дитячі іграшки. За повідомленням Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 17.08.2020 №656/2 мати [PERSON] , [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач вказує, що важливе місце в системі особистих немайнових прав і обов`язків інших членів сім`ї та родичів є право баби і діда щодо захисту внуків, яке включає право на самозахист внуків та право на відповідне звернення до компетентних органів без спеціальних на те повноважень. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над малолітнім [PERSON] та призначити [PERSON] його опікуном. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 29.12.2020 відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження на 25.02.2021. В судовому засіданні 25.02.2021 позивач та його представник [PERSON] просили оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні, для повторного виклику відповідачів та надання часу для остаточного формування позовних вимог позивачем. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися (а.с.39,41). За вказаних обставин, в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 30.03.2021, відповідачів повторно викликано в судове засідання, для участі в судовому засіданні (а.с.50,51). 25.02.2021 від позивача [PERSON] поштовим зв`язком, надійшла заява про уточнення позовних вимог, за якою позивач, зокрема, просив при задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав, одночасно прийняти рішення про стягнення з кожного відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивачем до листа долучено заяву про виклик свідка, що може підтвердити обставини щодо невиконання своїх батьківських обов`язків відповідачами. В судовому засіданні 30.03.2021 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, у т.ч. вимогу щодо стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Представниками третьої особи органу опіки та піклування ЖМР Баб`як М.М. та [PERSON] підтримані клопотання позивача щодо стягнення аліментів та допиту свідків, зокрема, позивача. Крім того вказали, що висновки органу опіки та піклування будуть підготовлені до кінця квітня 2021 року. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, щодо розгляду справи повідомлялися належним чином. Від відповідача [PERSON] повернулося повідомлення АТ «Укрпошта» про вручення судової повістки (а.с.52). Справу призначено до розгляду по суті на 28.05.2021. Відповідачів повідомлено шляхом направлення судових повісток, [PERSON] додатково оголошенням на сайті «Судова влада» (а.с.74,75). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. 28.05.2021 в судовому засіданні представник органу опіки та піклування ЖМР Баб`як М.М. позов підтримав та просив долучити до матеріалів справи висновок та рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , де зазначено, що з огляду на систематичне невиконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] , виконавчий комітет ЖМР, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити прав вищевказаних осіб відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Представник органу опіки та піклування ЖМР Першина Л.В. позовну заяву підтримала та просила долучити до матеріалів справи висновок та рішення щодо можливості виконання повноважень опікуна [PERSON] , де зокрема зазначено, що [PERSON] може виконувати повноваження опікуна над малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] . Крім того зазначила, що дитина з дідусем має теплі родинні стосунки, горнеться до дідуся. Представник позивача [PERSON] просив задовольнити заявлені позовні вимоги, позбавити батьківських прав відповідачів. Крім того, представник відкликав (не підтримав) клопотання щодо допиту заявленого свідка [PERSON] , оскільки остання знаходиться за кордоном та немає можливості забезпечити її явку в судове засідання. Водночас, просив допитати як свідка під присягою позивача [PERSON] . [PERSON] як свідок повідомив, що з народження дитини він як дідусь допомагав у вихованні онука, коли дитині виповнився рік його влаштували до садочку, проте дитина почала часто хворіти, дідусь з онуком гуляв, допомагав у догляді, коли ж дитині виповнилося два роки, дочка (відповідач-2) його до будинку не впускала, почала вживати наркотичні засоби, чоловік її (відповідач-1) теж вживав наркотики. В 2018 році, в квартирі, де проживали відповідачі, за викликом МНС, вирізали двері (оскільки відповідачі нікого в квартиру не допускали, а там перебувала дитина і плакала) та забрали перелякану дитину. Згодом, дитину забрав до себе його батько, та потім він відмовився, і [PERSON] був вимушений забрати онука до себе. В батька дитини є нова родина і він не може доглядати за сином. З липня 2020 року дитина проживає з [PERSON] (дідусем), відносини в дідуся з онуком дуже гарні, дитину дідусь влаштував до школи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.78, 79-80). Відзиву(ів) на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань від відповідачів не надходило. Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч.1 ст.280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин, що згідно ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення без участі відповідачів [PERSON] та [PERSON] , беручи до уваги те, що вони належним чином повідомлялися про дату, час та місце судових засідань за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада», повторно не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, тобто без поважних причин, від них на адресу суду не надходило жодних клопотань, відзиву на позовну заяву. Неодноразові неявки відповідачів в судові засідання, ігнорування судових викликів, на переконання суду, свідчить про їх байдуже ставлення до результатів справи. Поряд з цим, суд враховує складність справи, її важливість насамперед для інтересів дитини, розумні строки розгляду. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Суд встановив, що [PERSON] - батько відповідачки та дідусь малолітнього [PERSON] , як особа, у сім`ї якої проживає малолітня дитина [PERSON] - його онук, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] - батьків малолітньої дитини, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, стягнення аліментів. [PERSON] , [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.10). Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 27.10.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку, дитина має особливі потреби, затримку мовного та розумового розвитку, у зв`язку із чим потребує спеціальних умов навчання. В умовах сім`ї [PERSON] постійно потрібно мотивувати до підвищення самооцінки, розвитку інтересів та уподобань; співпрацювати з фахівцями, які безпосередньо працюють із дитиною; дотримуватись рекомендацій(а.с.13-16). Згідно з нотаріально посвідченою заявою від 07.07.2020 [PERSON] , останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.17,18). В акті обстеження Головного управління служби у справах дітей від 14.08.2020 на підставі заяви [PERSON] , зазначено, що [PERSON] - позивач, зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , має всі належні умови проживання, бойлер. Для виховання та розвитку дитини наявні спальне місце з чистою постільною білизною, одягом та взуттям відповідно до сезону, наявні продукти харчування, іграшки для дитини. Дитина до навчального закладу не оформлена (а.с.20). Повідомленням та актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.08.2018, підтверджується факт, що [PERSON] був доставлений працівниками поліції до УК «ЦДМЛ», у зв`язку з чим останні просили вирішити питання подальшого влаштування дитини (а.с.21,22). З повідомлення Житомирського дошкільного навчального закладу №71 від 01.06.2018 вбачається, що дитина [PERSON] перестав відвідувати навчальний заклад з 01.09.2017, через борг за харчування в розмірі 1137 грн, мама на зв`язок з батьківським комітетом та вихователями не виходить. Дитина потребує відвідування спец.групи. З огляду комісії, що намагалася відвідати дану сім`ю, вбачається, що мама залишає дитину саму вдома, при цьому, сама ж знаходиться в сумнівному стані (а.с.23-24). З повідомлення Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області вбачається, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУаАП та проведено профілактичну роботу щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків (а.с.25). Згідно з висновком ВК ЖМР, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що з огляду на систематичне невиконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] , виконавчий комітет ЖМР, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити прав вищевказаних осіб відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.82-83). Відповідно до висновку ВК ЖМР, як органу опіки та піклування, щодо можливості виконання повноважень опікуна [PERSON] , вбачається, що [PERSON] може виконувати повноваження опікуна над малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] (а.с.81). Позивач [PERSON] під час судового розгляду був допитаний як свідок та надав вищенаведені показання про обставини справи, у т.ч. вказав, що з липня 2020 року [PERSON] проживає з ним, відносини в нього з онуком дуже гарні, онука він влаштував до школи, піклується про нього. Вважає своїм обов`язком опікуватися онуком, має на це сили, бажання і можливість. Відповідно до положень статті 150 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. За приписами статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до положень статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України в пункті 15 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до положень частини 3 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з положеннями статті 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. За приписами статті 244 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа . При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Згідно частин 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (Частини 1, 2 ст. 27 Конвенції). Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі зобов`язані утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягувати з відповідачів аліменти на утримання [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Суд дійшов висновку, що під час розгляду справи встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню сина - [PERSON] , [INFO] , не цікавляться його здоров`ям, фізичним, духовним і моральним розвитком, не намагаються створити належні умови для виховання та розвитку дитини, висновки органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітнього сина [PERSON] , призначення [PERSON] , опікуном над малолітнім [PERSON] обґрунтовані та не суперечать інтересам дитини, тому позовні вимоги необхідно задовольнити, позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] . Водночас, встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] та призначити, [PERSON] , [INFO] його опікуном. Також, забезпечуючи інтереси дитини, слід задовольнити вимогу позивача [PERSON] щодо стягнення з кожного з відповідачів аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.141 ЦК України суд стягує з відповідачів в рівних частинах на користь держави судовий збір у розмірі 2522,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved