Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

03.09.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 7919,10 грн. заборгованості за кредитним договором від 12.12.2011 р. та понесені судові витрати, посилаючись на те, що [PERSON], отримавши кредитні кошти у сумі 5880,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання перед Банком не виконала, заборгованість не відшкодувала. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, однак просила до позовних вимог застосувати норму ст. 551 ч. 3 ЦК України, зменшивши рішенням суду розмір пені до 500 грн., посилаючись на те, що знаходиться у скрутному фінансовому і матеріальному становищі. Заслухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12 грудня 2011 р. відповідно до укладеного з позивачем кредитного договору № DNRVRU211760002 у вигляді Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування кредитом Банк надав [PERSON] строковий кредит у розмірі 5880,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Датою останнього погашення заборгованості сторонами визначено 11.12.2013 р.. [PERSON] відповідно до Умов і Правил надання кредиту взяла на себе зобов'язання погашати заборгованість по Кредиту, сплачувати суму процентів, нарахованих за користування кредитом, всю суму нарахованої у разі порушення строків сплати заборгованості пені. При цьому, розділом «Кредит» Заяви сторони визначили строк погашення заборгованості починаючи з 10 по 14 число кожного місяця шляхом надання Банку позичальником грошових коштів у сумі 336,45 грн. (а.с. 4-16). Відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту (а.с. 4) станом на 25.07.2014 р. [PERSON] заборгувала Банку 7919,10 грн., у тому числі: 3634,07 грн. - заборгованість по кредиту, 1,49 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 637,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 2792,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і 353,29 грн. (процентна складова). Відповідно до ст.ст.. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідністю зі ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням розміру процентів, встановленого договором, від простроченої суми. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1050 цього ж Кодексу за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав повністю, а відповідач умови кредитного договору не виконав. Відповідач у судовому засіданні визнала запропоновані до стягнення суми заборгованості, однак просить застосувати положення ст. 551 ч. 3 ЦК України та зменшити розмір пені до 500 гривень. При цьому суд звертає увагу на п. 2.4.2.4.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де сторони домовилися, що позичальник може вносити клопотання про перенесення строків платежів при виникненні незалежних від нього обставин, тимчасових фінансових чи інших труднощів. Відповідач таким правом не скористалася і вказала суду на те, що до Банку не зверталася. З пояснень [PERSON] слідує, що вона має і інші прострочені кредитні зобов'язання перед позивачем. Підстав для зменшення розміру неустойки (пені) суд не знайшов. Крім того, згідно норми ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд зазначає, що сума пені за позовними вимогами не перевищує заборгованість по кредиту, а в підтвердження неспроможності сплачувати заборгованість через фінансову скруту чи з інших причин відповідач суду не надала. Згідно виписки по рахунку за період з 12.12.2012 р. по 24.09.2014 р. позичальником сплачено в рахунок відшкодування заборгованості 3755,00 грн., при цьому останній платіж здійснено 22.01.2013 р., що свідчить про порушення кредитних зобов'язань. Крім того, у відповідності до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі ст.ст. 526, 527, 554, 611, 625, ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України,

Outcome: approved