overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

04 грудня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що 27 вересня 2008 року з [PERSON] зареєструвала шлюб від якого мають сина [PERSON],[INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційного місця роботи не має, однак має мінливий дохід близько 4500 гривень на місяць, однак кошти на утримання не надає. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку в особі матері до досягнення сином повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду. Відповідач у судовому засіданні згідний сплачувати 1/4 частину заробітку, а не тверду грошову суму. Позивачка у судовому засіданні згідна змінити розмір позовних вимог з твердої грошової суми до ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття. Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, дослідивши матеріали справи вважає що змінені позовні вимоги слід задовольнити. У судовому засіданні достовірно встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], [NUMBER], виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 04 серпня 2009 року відповідач [PERSON] записаний його батьком, а позивачка матір'ю (а.с.5). Судом з'ясовано, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, що доводить неналежне виконання обов'язку щодо утримання неповнолітнього [PERSON], тому з останнього слід стягнути аліменти на його утримання. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За довідкою виконавчого комітету Новогригорівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №578 від 03 грудня 2013 року син [PERSON], [INFO] проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.6). В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати покласти на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

04 грудня 2013 року до суду звернулась [PERSON], заінтересована особа: Шосткинська районна державна контора, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року народилась її тітка [PERSON]. 10 грудня 1955 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». 07 липня 1977 року її тітка купила будинок [ADDRESS]. В 1979 році вона розірвала шлюб в Іванівській сільраді Одеської області, після чого повернула своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». Свідоцтво про розірвання шлюбу в документах її тітки відсутнє. Підтвердженням розірвання шлюбу з [PERSON] є помітка Шосткинського МБТІ в технічному паспорті на будинок про зміну прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу. 12 лютого 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала їй все своє майно. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але в зв'язку з тим, що під час купівлі будинку та під час складання заповіту її тітка мала різні прізвища, а свідоцтво про розірвання шлюбу з [PERSON] та зміну прізвища на дошлюбне відсутнє, вона не може належним чином оформити спадщину. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надали заяву, в якій просили справу розглядати без участі їх представника. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] року (а.с.4). Згідно з копією трудової книжки прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 10.12.1955 (а.с.5). З договору купівлі-продажу домоволодіння від 07.07.1977 вбачається, що [PERSON] купила домоволодіння [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.15). На підставі свідоцтва про смерть з'ясовано, що [PERSON] померла [INFO] в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області (а.с.11). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

04 грудня 2013 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання недієздатної його доньки - [PERSON] , посилаючись на те, що вона не може себе контролювати та не може керувати своїми діями. Визнання доньки недієздатною потрібно для оформлення над нею опіки. Також просив суд призначити його опікуном над [PERSON] Заявник надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Ухвалою суду справа розглянута у відсутності сторін, оскільки в матеріалах достатньо даних про права та взаємини сторін. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] є інвалідом 1-А групи з дитинства, а за такого потребує стороннього догляду. Відповідно до Акту судово-психіатричного експерта №48 від 04 лютого 2014 року, [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі пфропфшизофренії, безперервного перебігу, внаслідок чого вона не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 60 ЦК України, ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку за поданням органу опіки і піклування та призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до подання виконкому Миколаївської міської ради від 28.11.2013 року, згідно з медичним висновком від 09.10.2013 року [PERSON] за станом здоров'я може бути опікуном. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

04 грудня 2013 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 18 березня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 16214,17грн., заборгованність за кредитом 7190,77 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6738,12 грн, заборгованністьза пенею та комісією 1036,99 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 748,29грн., всього загальна сума забогованості склала 16214,17 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 грудня 2013 року в розмірі 16214,17грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, заява про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 04 грудня 2013 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредиту вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 18 березня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 16214,17грн., заборгованність за кредитом 7190,77 грн, заборгованність по процентам за користування кредитом 6738,12 грн., заборгованість за пенею та комісією 1036,99 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 748,29грн., всього загальна сума забогованості склала 16214,17 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

04 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту № 001-20172-230408 від 23.04.2008 року в сумі 3885 гривень, що складає 105 грв. - тіло кредиту, 3780 грн. - заборгованість за комісіями. Представник позивача просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив слухати справу заочно на підставі наявних у ній даних та доказів у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 23.04.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 001-20172-230408 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки на загальну суму 30 000 грн. строком на 364 календарних днів з лімітом 3000 грн. на рік. (а.с.4-6). Своєчасно суму позики відповідач не повернув. Заборгованість за договором кредиту на 16.09.2013 року становить 3780 гривень, що складає 105 грв. - тіло кредиту, 3780 грн. - заборгованість за комісіями. Між, тим позивачем не надано суду розрахунок заборгованості за комісією, яка становить 3780 грн. та в 36 разів перевищує заборгованість за тілом кредиту. Тому, суд задовольняє позов тільки в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. Згідно платіжного доручення, позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

04 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту № 002-20956-210308 від 21.03.2008 року в сумі 20 143,64 гривень, що складає 4851,42 грв. - тіло кредиту, 5813,92 грн - заборгованість за відсотками, 9478,30 - заборгованість за комісіями. Представник позивача просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] просила слухати справу у її відсутності та надала до справи свої письмові заперечення, де позов визнала частково в розмірі 4016 грн. та зазначила, що позивачем незаконно завищена суми заборгованості за кредитом та комісій. Відповідач росила застосувати строк позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 21.03.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 002-20956-210308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки на загальну суму 30 000 грн. строком на 364 календарних днів з лімітом 3000 грн. на рік. (а.с.4-6). Відповідно до ст.257 Цивільного Кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідач [PERSON] просила застосувати строк позовної давності, посилаючись на те що перша кредитна лінія їй була надана позивачем 21.03.2008 року, тому строк позовної давності сплив 21.03.2012 року, друга кредитна лінія надана позивачем відповідачу 30.11.2009 року та строк позовної давності сплив 30.11.2012 року. Дата останньої виплати відповідачем за кредитом - 11.11.2009 року. Позивач звернувся з позовом до суду - 04.12.2013 року. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та наданими доказами, тому суд вважає, що строк позовної давності позивачем пропущено. Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнала позов на суму 4016 грн., то суд вважає цю суму треба стягнути на користь позивача, а в стягненні решти суми заборгованості за кредитом слід відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

04 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту № 002-20980-28298 від 28.02.2008 року в сумі 6 194,08 гривень, що складає 3459,27 грв. - тіло кредиту, 940,74 грн - заборгованість за відсотками, 1794,07 - заборгованість за комісіями. Представник позивача просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив слухати справу заочно на підставі наявних у ній даних та доказів у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 28.02.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 002-20980-28298 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки на загальну суму 30 000 грн. строком на 364 календарних днів з лімітом 3000 грн. на рік. (а.с.4-6). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно платіжного доручення, позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

04 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту № 004-20977-260608 від 26.06.2008 року в сумі 2990,24 гривень, що складає 999,44 грв. - тіло кредиту, 915,12 грн - заборгованість за відсотками, 1075,68 - заборгованість за комісіями. Представник позивача просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд ухвалив слухати справу заочно на підставі наявних у ній даних та доказів у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 26.06.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 004-20977-260608 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки на загальну суму 30 000 грн. строком на 364 календарних днів з лімітом 3000 грн. на рік. (а.с.4-6). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Своєчасно суму позики відповідач не повернула. Заборгованість за договором кредиту на 16.09.2013 року становить 2990,24 гривень, що складає 999,44 грв. - тіло кредиту, 915,12 грн - заборгованість за відсотками, 1075,68 - заборгованість за комісіями. Ці обставини підтверджується письмовими доказами, доданими до матеріалів справи ( а.с.5-9). Таким чином, позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення, позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

04 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 29.10.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №007-15965-291007. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію на загальну суму 3000 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 20.09.2013 року - 3473,65 грн., а саме: за кредитом - 1170,99 грн; по відсоткам - 1160,96 грн.; по комісії - 1141,70 грн. З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, хоча була сповіщена належним чином, про час та місце судового слухання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Так судом встановлено, що 29.10.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №007-15965-291007. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію на загальну суму 3000 грн. В зв'язку з тим що відповідачка належним чином свої обов'язки не виконала, станом на 20.09.2013р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 1170,99 грн; по відсоткам - 1160,96 грн.; по комісії - 1141,70 грн. Загальна сума заборгованості складає 3473,65 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

04 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 17 травня 2008 року він перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися, оскільки відповідач після народження доньки поїхала жити до матері. На протязі трьох років, а саме з 13 липня 2010 року, шлюбні відносини практично припинилися, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позов і розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, просивла суд задовольнити позов, розірвати шлюб між нею та позивачем, зазначивши про неможливість збереження родини. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17 травня 2008 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис - 116 від 17 травня 2008 року (а.с. 8). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 16 лютого 2012 року, актовий запис - 444. (а.с. 9) В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved