Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

02.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 12 505, 57 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 264 534 грн. 45 коп. і судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.04.2008 року між акціонерним товариством «[PERSON] банк Аваль»», назва якого була змінена на Публічне акціонерне товариства «[PERSON] банк Аваль» (далі банк), та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту в сумі 25\~000 доларів США зі сплатою 13,00 % річних на строк до 16.04.2018 року. В якості забезпечення зобовязання перед банком зі сторони відповідача [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого вона взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору банк свої зобовязання перед відповідачами виконав в повному обсязі. Останні, в свою чергу, порушили свої договірні зобовязання та ухиляються від їх виконання, у звязку з чим у них перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не прибули, заперечення проти позову не подали, в письмових заявах до суду від 20.10.2015, 01.12.2015 року, 30.03.2016 року просили розгляд справи відкласти, зокрема для надання правової допомоги та у зв`язку із хворобою. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 157 ЦПК України щодо розумності строку розгляду і вирішення цивільної справи без невиправданих зволікань, на думку суду, відповідачі зловживають своїми процесуальними правами та штучно затягують розгляд справи. Відповідачами не було також використано положення про процесуальне представництво в суді. Тому суд вважає за можливе винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи і надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обовязки виникають у кожного контрагента. Судом встановлено, що 16.04.2008 року між відповідачем [PERSON] з однієї сторони та банком, з іншої, було укладено кредитний договір № 014/1842/81/132241 (далі Договір), відповідно до якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 25 000 доларів США (з яких: 24630,54 дол США - для використання на будівництво власного житла, 369,46 дол. США для використання на сплату додаткового проценту згідно п. 1.4 договору) на строк до 16.04.2018 року. Відсоткова ставка за користуванням кредитними коштами становила 13 % річних (п. 1.4 [PERSON]). До загальної вартості кредиту входили витрати позичальника, необхідні для погашення суми кредиту, сплати процентів, комісій кредитору, передбачених додатками до [PERSON], інші витрати, повязані з укладанням [PERSON]. Відповідач зобовязався щомісячно погашати кредит та проценти згідно з графіком погашення кредиту (п.5.1 [PERSON]), а у разі прострочення грошового зобов`язання сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 10.1. Кредитного договору). Крім того, зобовязався достроково погасити кредит на вимогу Кредитора (п. 5.5. Кредитного договору). Пунктом 5.5 [PERSON] передбачено, що банк має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі зі сплатою всіх сум, включаючи проценти та інші платежі визначені договором в разі не виконання ним або неналежного виконання своїх зобовязань за [PERSON]. Факт надання позивачем кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку, станом на дату видачі кредитних коштів, а саме за 22.04.2008, 02.06.2008, 24.06.2008 (а.с. 29). Виконання умов кредитного договору відповідачем [PERSON] було забезпечено договором поруки № 014/1842/81/132241 від 16.04.2008 року, укладеним між банком та відповідачем [PERSON], яка взяла на себе солідарну з відповідачем [PERSON] відповідальність у разі неналежного виконання останнім зобовязань за [PERSON]. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ч. 1 ст. 554 Цивільного Кодексу України визначає, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ч. 1 ст. 543 ЦК України зазначає, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до п. 5.6. Кредитного договору Позичальник зобов'язався здійснювати страхування майна, яке надається в забезпечення та/або свого життя на користь Кредитора та надати кредитору документ, що підтверджує сплату страхових платежів у повному обсязі. Щорічно, до дати закінчення періоду, за який сплачено попередній страховий платіж, протягом всього строку дії Кредитного договору Позичальник зобов'язався поновлювати дію договорів страхування та надавати Кредитору копії договорів страхування та платіжних документів про сплату страхових внесків в повному обсязі. Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору сторони домовилися, що процентна ставка збільшується на 5% від ставки, вказаній в п. 1.4. [PERSON], при відсутності у кредитора [PERSON] (полісу) страхування позичальника. У зв`язку з тим, що позичальник не надав Кредитору [PERSON] страхування та копії платіжних доручень про сплату страхових платежів відсоткова ставка за користування кредитом була збільшена на 5% річних з 25.07.2013 року по 28.08.2013 року включно і склала 18 % річних. 29 серпня 2013 року ПАТ «[PERSON] Аваль» уклав з [PERSON] додаткову угоду №1 до кредитного договору № 014/1842/81/132241, відповідно до якої сторони домовились про наступне: у зв'язку з тим, що позичальником були виконані умови кредитного договору щодо здійснення щорічного страхування, згідно умов надання надання/обслуговування кредиту. Сторони домовились, що з моменту укладання даної Додаткової угоди процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі, вказаному в п.1.4 кредитного договору і складає 13 % річних (а.с.25). Перед укладенням [PERSON] та договору поруки відповідачі були вільними в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту вони були ознайомлені та погодилися з ними, про що свідчать їх підписи. Незважаючи на вимоги банку від 27.03.2015 року про дострокове повернення кредиту, відповідачі суму заборгованості не погасили. Належним чином не виконуючи умови [PERSON] щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача [PERSON] станом на 11.06.2015 року склала 12\~505,57 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 264 534 грн. 45 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом 9\~943,28 доларів США (210\~333,48 грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом 843,45 доларів США (17\~841,78 грн.) та пеня 1\~718,84 доларів США (36\~359,19 грн.). Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачами не спростована належними та допустимими доказами. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] не виконав умови [PERSON], припинив погашення кредиту і відсотків, а відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням відповідача [PERSON], та на день подачі позовної заяви до суду заборгували позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки будь-яких клопотань або доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи, від відповідачів не надходило. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідачів також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved