Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

04.04.2016 позивач звернувся до суду з позовом до Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно немає, тому просив суд визнати за ним у порядку спадкування після смерті батька право власності на спадкове майно, а саме на: - житловий будинок [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 2,6831 га (відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.12.2015 № НВ-1802111302015), кадастровий номер [NUMBER], цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.05.2006 серії [NUMBER]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити та надали суду відповідні пояснення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, надіслав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без участі його представника, позовні вимоги підтримує. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 14.04.1973 серії [NUMBER] його батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 8). Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] у віці 63 років у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 27.01.2006 серії [NUMBER] (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,6831 га (відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.12.2015 № НВ-1802111302015), кадастровий номер [NUMBER], цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.05.2006 серії [NUMBER]. Відповідно до Довідки Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 10.03.2016 № 121, спадщину в шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] шляхом спільного проживання, обробітком присадибної ділянки, проведенням похорону та поминальних обідів, веденням особистого домашнього господарства. Отож, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] (а.с. 18). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] у віці 64 років у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 10.01.2008 серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 2,6831 га (відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.12.2015 № НВ-1802111302015), кадастровий номер [NUMBER], цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яку він успадкував після смерті дружини - [PERSON], яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.05.2006 серії [NUMBER]. У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а якщо право власності на нерухоме майно виникає з моменту реєстрації - то таке право виникає з моменту державної реєстрації. З Довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 17.11.2015 № 705 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна вбачається, що, згідно даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 185, станом на 31.12.2012 , за адресою [ADDRESS] право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 12). Проте, відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1960 року побудови, двох сараїв, літньої кухні, погребу, воріт та має інвентаризаційну вартість 145 308, 00 грн. (а.с. 14-15). Відповідно до записів у погосподарських книгах (за 1973, 1974-1976, 1977-1979, 1980-1982, 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005, 2006-2008) головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] (а.с.13). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно з Довідкою від 18.09.2015 № 347, виданою Верлоцькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області, померлий [PERSON] на день смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS]. Крім померлого в цьому будинку на день смерті та протягом шести місяців з дня його смерті постійно проживав та був зареєстрований його син [PERSON] (а.с. 11). Судом встановлено, що на ім'я [PERSON] 23.05.2006 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку від 23.05.2006 серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 2,68 га, кадастровий номер [NUMBER], цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Як зазначає позивач у позовній заяві, в процесі оформлення спадщини стало відомо, що у вищезазначеному Державному акті неправильно вказана площа даної земельної ділянки та неправильно зазначено кадастровий номер земельної ділянки. Згідно із Повідомленням № 1802219962015, до відомостей Державного земельного кадастру внесено зміни про земельну ділянку та виготовлено новий аркуш Поземельної книги із зміненими відомостями та долучено до Поземельної книги № [NUMBER] від 23.05.2006 за реєстраційним номером [NUMBER] (а.с. 21). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.12.2015 № НВ-1802111302015 загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] становить 2,6831 га (а.с. 19-20). Згідно витягу з технічної документації відділу Держземагенства у Радомишльському районі Житомирської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,68 га складає 50 922,86 грн. (а.с. 22). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 950/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON], спадщину після смерті останнього прийняв його син - [PERSON]. Отож, вищевикладені обставини стали перешкодою для позивача у отриманні документів на спадкове майно, що підтверджується Листом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 31.05.2016 № 458/01-16. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов'язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved