Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

04.06.2020 року представник позивача ТОВ «Баядера Логістик» адвокат Рудюк В.О., звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 120000 грн., посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань за договором позики з боку відповідача. Ухвалою суду від 12.06.2020 року відкрите провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження . В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про судові засідання був повідомлений належним чином. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а тому суд вбачає за можливе проводити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06 квітня 2020 року між ТОВ «Баядера Логістик» та [PERSON] укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав грошові кошти в розмірі 100000 гривень на строк три місяця з дня отримання позики, однак не пізніше дня звільнення. На підтвердження зазначених обставин, позивачем надані видаткові касові ордери від 06.04.2020 року та 07.04.2020 року з особистим підписом [PERSON] про одержання суми боргу в розмірі 100000 гривень. В зазначений строк відповідач грошових коштів не повернув, наказом від 21.05.2020 року звільнений з ТОВ «Баядера Логістик». Відповідно до п.5.2 договору позики, у разі неповернення всієї суми позики у день звільнення, позичальник сплачує штраф у розмірі 20 відсотків від суми позики, що складає 20000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суми боргу в розмірі 100 000 гривень та штрафу в розмірі 20000 гривень є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і сума судових витрат, у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2100 грн., сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved