Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

03.02.2017 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає задоволенню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.06.2007 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] укладено кредитний договір за №02-141/329, на підставі якого банк надав позивачеві кредит у сумі 950000,00 грн. В забезпечення повного і своєчасного виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами 16.06.2007 року укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0816 га, кадастровий номер 6522384300:02:036:0010, розташовані за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Д.Бідного, 36. 23.01.2017 року позивач дізнався про те, що 05.03.2015 року постановою ВДВС Голопристанського РУЮ Херсонської області відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №7827 від 07.12.2014 року приватного нотаріуса [PERSON] про звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 1296326,21грн. Про існування нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» та про укладення договору відступлення права вимоги позивач дізнався зі змісту виконавчого напису. Жодних документів з вимогою про повернення боргу та про звернення стягнення на майно позивач не отримував. Нотаріус не врахував і не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо суми заборгованості. Зазначений у виконавчому написі строк повернення кредиту 17.12.2012 року не відповідає дійсності, оскільки заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22.04.2009 року задоволено позов ЗАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №02-141/329 від 15.06.2007 року та стягнуто заборгованість за кредитом, відсотками та комісійними в сумі 943490,72 грн. за рахунок заставленого майна, яке знаходиться в заставі філії банку відповідно до договору застави майна №02-122/347 від 26.06.2007 року, договору іпотеки від 16.06.2007 року та договору іпотеки від 26.06.2007 року. Також додатковим рішенням цього ж суду від 04.09.2009 року задоволена заява про збільшення позовних вимог, стягнуто на користь банку 59277,40 грн. за рахунок зазначеного вище заставленого майна. Тобто загальна сума заборгованості, стягнута рішенням суду, становить 1002768,12 грн. З посиланням на ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 35 Закону України «Про іпотеку», інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України позивач просив визнати виконавчий напис №7827 від 07.12.2014 року приватного нотаріуса [PERSON] про звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Д.Бідного, 36, таким, що не підлягає виконанню, а також відшкодувати витрати зі сплати судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові, просив позов задовольнити. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, надіслав письмові заперечення, які мотивовані тим, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого права, пропущено строк звернення до суду, а також відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» не є відповідачем за вказаним позовом, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] та Голопристанський міськрайонний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, представник Голопристанського міськрайонного ВДВС подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позицію щодо заявленого позивачем позову у будь-якій формі не висловив. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом установлено, що 15.06.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] укладено кредитний договір №02-141/329, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 950 000,00 грн. зі сплатою 16% річних, кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 07.06.2022 року (а.с. 6-8). 16.06.2007 року з метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Демяна Бідного, 36 (а.с. 9-12). 07.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №7827 про звернення стягнення на житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Демяна Бідного, 36 та земельну ділянку загальною площею 0,0816 га, кадастровий номер 6522384300:02:036:0010, що належать на праві власності [PERSON], з метою задоволення вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 17.12.2012 року по 01.10.2014 року, та суми плати за вчинення виконавчого напису, що разом становить 1296326,21грн. (а.с. 13). Постановою державного виконавця ВДВС Голопристанського РУЮ у Херсонській області від 05.03.2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №7827 від 07.12.2014 року (а.с. 17). Правомірність та законність вчиненого приватним нотаріусом 07 грудня 2014 року виконавчого напису № 7827 оскаржується позивачем. Відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Судом відзначається, що позивач, зазначаючи як підставу позовних вимог на ту обставину, що ним не було отримано від нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» письмової вимоги про усунення порушень, що суперечить п. 283 Інструкції, безпідставно послався на вказану Інструкцію, оскільки, станом на 07 грудня 2014 року (день вчинення виконавчого напису нотаріусом) Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року N 20/5, втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», положення якого (Порядку) мають бути застосовані до спірних правовідносин. Пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22 квітня 2009 року у справі за позовом ЗАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено: достроково стягнуто з [PERSON] на користь філії «Відділення Промінвестбанку у м. Херсоні» заборгованість за кредитом, відсотками та комісійними в сумі 943490,72 грн. за рахунок заставленого майна, яке знаходиться в заставі філії банку відповідно до договору застави майна №02-122/347 від 26 червня 2007 року; договору іпотеки від 16 червня 2007 року та договору іпотеки від 26 червня 2007 року. Стягнуто з відповідача судові витрати (а.с. 18-19). Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 вересня 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь філії «Відділення Промінвестбанку у м. Херсоні» заборгованість за кредитом, відсотками та комісійними в сумі 59277,40 грн. за рахунок заставленого майна, яке знаходиться в заставі філії банку відповідно до договору застави майна №02-122/347 від 26 червня 2007 року; договору іпотеки від 16 червня 2007 року та договору іпотеки від 26 червня 2007 року (а.с. 20). Тобто на час вчинення виконавчого напису існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, що спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року №6-141цс14. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК). В своїх запереченнях відповідач посилається на те, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого права, оскільки такий спосіб не передбачено Законом України «Про нотаріат». При цьому, судом відзначається, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є правомірним, і відповідає конституційному положенню про всеосяжність права на звернення до суду та юрисдикцію суду (статті 55, 124 Конституції України) (п. 3 листа Вищого Спеціалізованого Суду України розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні»). Позивач в позовній заяві та представник позивача під час судового розгляду справи зазначали про те, що письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень позивач не отримував, і під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів, судом не було встановлено іншого, зокрема, наявність такої вимоги про усунення порушень основного зобов'язання, її вихідний номер та дата відправлення документа, підтвердження того, що вимога була направлена Іпотекодавцю за адресою знаходження іпотечного майна та була отримана останнім. Більш того, як роз'яснив в п. 37 пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року N 5 невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), до яких належить звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, та які передбачають обов'язкове виконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова сума, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не становлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється до положень Глави 73 ЦК України. Позивач на обґрунтування позовних вимог, серед іншого, зазначив про те, що йому не відомо про відступлення права вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», будь-яких повідомлень він не отримував, на підставі чого відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» не набув статусу стягувача та не мав права звертатися до нотаріуса за виконавчим написом. Зазначені доводи позивача під час судового розгляду справи не спростовані. З огляду на викладене вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Судові витрати по справі, понесені позивачем, які складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн., в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи». На підставі викладеного вище, відповідно до Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5,

Outcome: approved