overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

03 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Причиною звернення до суду з даним позовом стало те, що відповідач не надає коштів на утримання дітей. Їй самій важко забезпечувати належний життєвий рівень дітям, тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/2 частка від його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 400 грн на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, тобто по 400 грн на кожну дитину щомісячно. Пояснив, що ніде не працює, отримує нестабільні доходи від тимчасових заробітків. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтв про шлюб та про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 400 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення ними повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

03 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором поруки. 14 липня 2017 року позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі відкриті на ім`я [PERSON] банківські рахунки в банківських установах України та на грошові кошти у розмірі 110597 грн. 70 коп., які отримані Полонським районним відділом ДВС та мають бути передані для відповідача, а також заборонити відділу ДВС вчиняти будь-які дії щодо зазначених грошових коштів. На обґрунтування поданої заяви позивач зіслалася на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання щодо повернення коштів за договором поруки. У звязку з цим вважає, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. З огляду на встановлені обставини та правові положення, заява [PERSON] підлягає до задоволення частково. Позивачкою надано суду докази про те, що на рахунку Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області знаходяться грошові кошти в розмірі 110597 грн. 70 коп., що підтверджується даними платіжного доручення № 19 від 14 липня 2017 року, котрі мають бути передані для [PERSON] За таких обставин, суд вбачає за можливе накласти арешт на вказані кошти, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому. Щодо вимоги [PERSON] про накладення арешту на всі відкриті на ім`я [PERSON] банківські рахунки в банківських установах України, то в задоволенні цієї частини заяви суд відмовляє, так як позивачкою не вказано посилання на докази, які підтверджували б наявність у відповідача відкритих банківських рахунків та не конкретизовано найменування відповідних банківських установ.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

03 травня 2017 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. 31.05.2016 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Татарбунарському районному від- ділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 44. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки протягом року між ними зіпсувалися, у них різні погляди на життя. Вважає, що подальше сумісне життя не має сенсу, тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.12,15). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достат- ніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії свідоцтва про народження серії V-ЖД № 276328 (а.с.5), дошлюбне прізвище по- зивача, яка народилась 10.01.1976 р. в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області - «Шаба- невич». З матеріалів справи, а саме: рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.01.2007 р. та свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 138011 (копії на а.с.19,20) вбачає- ться, що 05.01.2007 р. шлюб, зареєстрований 27.03.1996 р. між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1, розірвано. Після державної реєстрації розірвання шлюбу позиваці позивач іменувалася прізвищем «Древаль». Із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 254662 (а.с.4) видно, що 31.05.2016 р. Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управ- ління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], 28.08.1972 р. народ- ження, та [PERSON], [INFO], актовий запис № 44. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постанов- лено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюб- не прізвище. В судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне жи- ття подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. Клопотання позивача про відновлення свого дошлюбного прізвища «Шабаневич» після розір- вання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, по- несені позивачем в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

03 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 01.05.2017р. о 23 год. 26 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 01.05.2017р. о 23 год. 26 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням чергового лікарні КЗ «Магдалинівської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, негативі стична. На запитання відповідає вибірково. Свою неправильну поведінку напередодні надходження до лікарні пояснює безглуздо, по невербальним ознакам можна судити про наявність у хворої обманів сприйняття. [PERSON] було поставлено попередній діагноз психотичний розлад внаслідок вживання алкоголю, переважно галюцинаторний. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

03 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.04.2017 р. о 16 год. 15 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.04.2017 р. о 16 год. 15 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий неадекватний у поведінці, агресивний, не спить, багатомовний, кинув роботу. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизоафективний розлад, маніакальний тип. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

03 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 29.04.2017 р. о 22 год. 18 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 29.04.2017 р. о 22 год. 18 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий агресивний, збуджений, злобний. Імпульсивно розбив двері, кинув крісло у вікно. Погрожував расправою оточуючим. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, афективно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

03 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.04.2017 р. о 15 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.04.2017 р. о 15 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий бє стіни та двері кулаками. Вважає, що сусіди його сексуально домагаються, слідкують за ним на роботі тому часто змінює місце роботи. Стверджує, що сусід ґвалтував свою онуку у нього на очах. Оголював гені талії у присутності дітей та членів родини. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

03 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, 11/5. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 30.04.2017р. о 16 год. 44 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 30.04.2017р. о 16 год. 44 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора вдома не спала ночами, була роздратована, скоювала неадекватні вчинки. Емоційно неадекватна, тривожна. Настрій нестійкий, роздратована. Відчуває слухові омани сприйняття, до чогось прислуховується, викрикує окремі фрази. Спостерігається негативізм. На запитання відповідає вибірково, різко. Висловлює маячні ідеї відносин, впливу. Встановлену дистанцію не підтримує. Мислення паралогічне, дезорганізоване. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Інвалід 2 групи. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

03 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Криворожська, 12/30. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 02.05.2017р. о 17 год. 21 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 02.05.2017р. о 17 год. 21 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, неспокійна, негативі стична, веде бесіди з уявними співрозмовниками. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved