Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

03.04.2020 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. Просив зняти арешт із квартири [ADDRESS] . На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить на підставі договору дарування від 02.04.2001 його матері [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після відкриття спадщини, [PERSON] як спадкоємцю стало відомо про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт спадкової квартири, який був накладений 21.02.2005 за № 1699605 на підставі ухвали Миргородського міського суду від 22.07.2002 Першою Миргородською державною нотаріальною конторою. В позасудовому порядку зняти обтяження з нерухомого майна неможливо, а існування арешту унеможливлює оформлення позивачем спадкового майна, що спонукало його звернутися з даним позоваом до суду. Ухвалою суду від 07.04.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с. 16). 13.04.2020 від відповідача Першої Миргородської державної нотаріальної контори надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що Перша миргородська державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем у справі, оскільки виконувала функції державного реєстратора в межах закону. Відтак, не вбачає , що відповідачем були порушення права позивача, а тому просить в задоволенні позову відмовити (а.с.19-20). Ухвалою суду від 13.05.2020 витребувано з Полтавського обласного державного нотаріального архіву Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) копію нотаріальної справи Першої Миргородської державної нотаріальної контори про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] (а.с. 22-23). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Першої Миргородської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. У направленому на адресу суду відзиві просив виключити Першу Миргородську державну нотаріальну контору в якості відповідача. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 02.04.2001, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.02.2003 (а.с. 8). Ухвалою Миргородського міського суду в порядку забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, накладений арешт на кв. [ADDRESS] . Рішенням Миргородського міського суду від 15.10.2002 у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Дане рішення ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.02.2003 залишено без змін (а.с. 12-14). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Спадкоємцем є її син [PERSON] (а.с. 9,10). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено обтяження відповідно до ухвали суду від 22.07.2002 про накладення арешту, накладеного 21.02.2005 Першою миргородською державною нотконторою, реєстраційний номер обтяження 1699605, власником майна зазначена [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки виданої начальником Миргородського ВДВС Корсунським Ю. відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості (боргів, штрафів, аліментів) з [PERSON] відсутні (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, розглянута судом з ухваленням рішення по справі. Рішенням суду, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. Відтак на день розгляду справи за позовом [PERSON] про зняття арешту з квартири, відпали підстави забезпечення позову застосовані на підставі ухвали суду. Арешт нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] порушує права позивача у його праві розпоряджатися спадковим майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Виходячи із принципу диспозитивності закріпленому в ст. 13 ЦПК України, суд не стягує із відповідача на користь позивача, сплачений судовий збір. На підставі, ст. ст. 206, 263, 265 ЦПК України, ст. 317, 321, 386 ЦК України, суд,

Outcome: approved