Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

02 березня 2018 року до суду звернулося Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 03.03.2018 зазначену позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 15.03.2018 позивачем усунуто недоліки позовної заяви. 16 березня 2018 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 14 червня 2018 року. 14 червня 2018 року в судове засідання сторони не з'явилися: представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, заяв (клопотань) про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, відповідач про розгляд справи не повідомлений, оскільки повістка повернулася до суду не врученою з відміткою «Повернення». Ухвалою суду від 14.06.2018 розгляд справи відкладено до 27.08.2018. 27.08.2018 в судове засідання сторони не з'явилися: представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, заяв (клопотань) про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, відповідач [PERSON] надала суду клопотання, в якому позов не визнала та прохала застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 27.08.2018 розгляд справи відкладено на 19.10.2018. 19.10.2018 судове засідання не відбулося, в зв'язку з відпусткоюголовуючого у справі та перенесено на 29.11.2018. Позивач вказував, що внаслідок не повідомлення відповідачем УПСЗН Кобеляцької РДА про зарахування її дитини [PERSON], 2006 р. н. до Полтавської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 на навчання, яка по даний час навчається в цьому закладі, виникла переплата допомоги по догляду за дитиною, яка постраждала від аварії внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 420,54 грн., тому він прохав суд стягнути з неї вказану суму переплати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації Панченко І. Ю. надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] надала суду клопотання про застосування строків позовної давності щодо вимог позивача та прохала відмовити в задоволенні позову у повному обсязі (а.с.35). Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову потрібно відмовити з таких пістав. Судом встановлено, що 20 лютого 2012 року [PERSON] звернулася до УСЗН Кобеляцької РДА за призначенням щомісячної компенсації потерпілим від Чорнобильської катастрофи дітям дошкільного віку, не зарахованих в дитячий заклад (а.с. 3-4). Згідно Постанови КМУ від 20.04.2007 № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплата на дітей, які не відвідують дошкільні навчальні заклади здійснюються до вступу їх до школи. Особа, що звертається до органу соціального захисту населення за призначенням і виплатою державної допомоги по догляду за дитиною, яка постраждала від аварії внаслідок Чорнобильської катастрофи, подає заяву встановленого зразка та необхідні документи. При поданні всіх необхідних докуменів та про умови призначення і виплати такого виду допомоги заявницю ознайомлено під підпис ( а.с. 3-4). Внаслідок не повідомлення [PERSON] УСЗН Кобеляцької РДА про зарахування дитини [PERSON] [INFO] до Полтавської загальноосвітної школи І-ІІІ ступенів № 5 на навчання в 1-Б класс з 01.09.2012 року і навчання триває до цього часу в даному закладі, виникла переплата допомоги по догляду за дитиною, яка постраждала від аварії внаслідок Чорнобильської катастрофи, виникл переплата допомоги за період з 01.09.2012 по 31.12.2012 в сумі 420 грн. 54 коп. ( а.с.7,8). Позивач листами від 22 липня 2013 року та від 04 вересня 2013 року повідомив [PERSON] про необхідність повернення переплати адресної допомоги переміщеним особам ( а.с.5,6,16). До теперішнього часу відповідачем незаконно отримана допомога не повернута. Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Оскільки позивач Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права лише 02.03.2018 (позовна заява датована 02.03.2018), вона подана зі спливом трирічного строку. Довідка про зарахування [PERSON] до шкільного закладу датована 07.03.2013 року (а.с.7), Перше повідомлення про припинення надання допомоги [PERSON] направлене 22.07.2013 (а.с.5). В своїй заяві до суду представник позивача [PERSON] зазначає, що після виявлення факту переплати відповідачеві щомісячної компенсації, було направлені повідомлення про повернення вказаних коштів та надано строк для добровільної сплати. Оскільки відповідач відмовився добровільно сплачувати суму переплати компенсації, позивач подав позов до Полтавського окружного адміністративного суду, який своєю ухвалою від 14.07.2014 роз'яснив позивачеві право звернення із вказаним позовом до суду загальної юрисдикції в порядку, визначеному ЦПК України, однак копії вказаного судового документу, на який посилається представник позивача, до справи не приєднує та вважає, що підстав для застосування позовної давності не вбачається ( а.с.37). Вирішуючи питання щодо пропущення позивачем строку позовної давності, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-2104цс 16 від 23 листопада 2016 року, згідно якого за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст. 266 ЦК України - зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). До суду за захистом порушеного права Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації звернулося 02.03.2018, тобто на час звернення позивача до суду пройшло більше ніж три роки з дати поставлення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду № 816/2150/14 від 14.07.2014 про закриття провадження у справі, яка набрала законної сили 31.07.2014. Жодних повідомлень відповідачеві про повернення суми переплати компенсації після цієї дати позивачем суду не надано. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до ст. 126 ЦПК України, що визначає наслідки пропущення процесуальних строків, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: dismissed