Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

03 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом про стягнення з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його користь заборгованість за договором банківського вкладу №819214/2014 від 07.07.2014 року в розмірі 200000 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Ухвалою від 07.05.2015 року дану цивільну справу об'єднано в одне провадження з цивільною справою за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» про повернення банківського вкладу №721539/2014 від 09.01.2014 року в розмірі 100000 доларів США, інфляційних витрат в розмірі 132235 грн., 3% річних в розмірі 10253,42 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що, 09.01.2014 року між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір строкового банківського вкладу №721539/2014 від 09.01.2014 року в розмірі 100000 доларів США на строк 13 місяців, що передбачає щомісячну виплату відсотків по депозиту. З метою отримання відсотків та основної суми вкладу між сторонами було також укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. Крім того 07.07.2014 року між ним та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір строкового банківського вкладу №819214/2014 від 07.07.2014 року в розмірі 200000 грн. на строк 13 місяців, що передбачає щомісячну виплату відсотків по депозиту. З метою отримання відсотків та основної суми вкладу між сторонами було також укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою про видачу коштів, проте відповідач відмовив у видачі депозитних коштів. [PERSON] вважає, що ці дії порушують його право, як споживача, тому і звернувся з вказаним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позові. Відповідач свого представника в судове засідання до суду не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся, на запити суду надав інформацію щодо розміру сум коштів, що обліковуються на рахунках позивача. Оскільки відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, свого представника на неодноразові виклики до суду не направив, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 09.01.2014 року між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу №721539/2014 за яким позивач розмістив у відповідача депозит в розмірі 100000 доларів США на строк з 09.01.2014 року по 09.01.2015 року під 10,5% річних, що передбачає щомісячну виплату відсотків по депозиту (а.с.37). 07.07.2014 року між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу №819214/2014 за яким позивач розмістив у відповідача кошти в розмірі 200000 грн. на строк з 07.07.2014 року по 07.08.2015 року під 10,5% річних, що передбачає щомісячну виплату відсотків по депозиту (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Судом з зібраних доказів встановлено, що в період дії договорів банківського вкладу відповідач здійснював щомісячні виплати по вищевказаних договорах, проте починаючи з листопада 2014 року виплати були повністю призупинені. 03.02.2015 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про повернення грошових коштів за договором банківського строкового вкладу №721539/2014 від 09.01.2014 року (а.с.12). На час звернення [PERSON] до Шевченківського районного суду м.Києва ПАТ «ВіЕйБі Банк» свої зобов'язання не виконав. Відповідно до довідки про вихідний залишок коштів №03-15057 від 11.06.2015 року станом на 22.05 2015 року залишок коштів відповідно до договору банківського вкладу №819214/2014 від 07.07.2014 року складає 210146,3 грн., а залишок коштів відповідно до договору банківського вкладу №721539/2014 від 09.01.2014 року складає 89995,28 доларів США. Із зазначеними сумами залишку позивач в судовому засіданні погодився. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Враховуючи викладене, оскільки судом встановлено, що відповідач порушує умови договору банківського вкладу №819214/2014 від 07.07.2014 року та договору банківського вкладу №721539/2014 від 09.01.2014 року, не повертає на вимогу позивача кошти, суд вважає, що на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором банківського вкладу №819214/2014 від 07.07.2014 року в розмірі 210146,3 грн. та заборгованість за договором банківського вкладу №721539/2014 від 09.01.2014 року в розмірі 89995,28 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.06.2015 року еквівалентно 1907890,94 грн. Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про неможливість задоволення цих вимог, так-як вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ні Депозитними договорами між сторонами, ні законом, що регулює розглядувані правовідносини не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку невиконання зобов'язання, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення на користь позивача передбачених ст. 625 ЦК України, 3% річних та індексу інфляції від прострочених сум, як необґрунтованих на вимогах закону та недоведених належними та допустимими доказами. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial