Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

02.08.2021 [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач добровільно покинув спірну квартиру і не проживає в ній без поважних причин з грудня 2019 року. У судовому засіданні представник позивачки пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Представник законного представника неповнолітнього відповідача позов не визнав і пояснив, що відповідач позбавлений можливості проживати в спірній квартирі, в зв`язку з тим, що позивачка здала її в найом іншим особам; крім того, відповідач є неповнолітньою особою та не має права постійного проживання в іншому житловому приміщенні. Представник органу опіки та піклування не з`явився, при цьому надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також висновок про недоцільність позбавлення неповнолітнього відповідача права на проживання у спірній квартирі. \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивачка є власником квартирі [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 31.08.2004 (далі Квартира; а.с. 6, 7), в якій зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 19). Як випливає з акту, складеному в липні 2021 (а.с. 9), відповідач в Квартирі не проживає. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Таким чином, умовою визнання відповідача таким, що втратив право користування Квартирою, є доведення позивачкою факту непроживання відповідача в Квартирі понад один рік без поважних причин. \~ \~ \~ \~Приєднаний до справи акт зазначені обставини не підтверджує, оскільки в ньому відсутня інформація про час, з якого відповідач постійно не проживає в Квартирі; крім того, цей акт складений зі слів самої позивачки, яка має заінтересованість у позбавленні відповідача права користування Квартирою, що в сукупності дає підстави для його критичної оцінки судом. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 18\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» держава\~забезпечує право\~дитини на\~проживання в\~таких санітарно-гігієнічних\~та побутових\~умовах,\~що не\~завдають шкоди\~її фізичному\~та розумовому\~розвитку. Діти\~ члени\~сім`ї наймача\~або власника\~жилого приміщення\~мають право\~користуватися займаним\~приміщенням нарівні\~з власником\~або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. \~ \~ \~ \~Суд констатує, що відповідач є неповнолітньою особою, при цьому в справі відсутні докази наявності в нього права постійного проживання в іншому жилому приміщенні; орган опіки та піклування надав суду висновок про недоцільність визнання відповідача таким, що втратив право користування Квартирою, з яким суд погоджується повністю. \~ \~ \~ \~За таких обставин, пред`явлений позов не підлягає задоволенню.

Outcome: approved