Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

03.11.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Із позову вбачається, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1997 року, посвідченого нотаріусом Першої Краматорської нотаріальної контори Уваровою Г.І. Квартира має загальну площу 31 кв.м, жилу- 16 кв.м. У зазначеній квартирі вона зареєстрована з 22.04.1997 року та мешкає в ній до теперішнього часу. З 2000 року в даній квартирі є зареєстрованим її син [PERSON] Але з моменту його реєстрації, в даній квартирі він не проживав, свої речі в ній не зберігав, так як фактично проживав за іншою адресою. В теперішній час відповідач мешкає за адресою [ADDRESS]. Ніяких особистих речей відповідача у будинку не має. Комунальні послуги він не сплачує. Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, за невідомою суду причиною, про час слухання справи був повідомлений належним чином, та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважними причинами відсутності члена сім'ї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження, тощо. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1997 року, посвідченого нотаріусом Першої Краматорської нотаріальної контори Уваровою Г.І., квартира [ADDRESS] належить позивачці по справі [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки, виданої КП «СЕЗ», відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно акту про непроживання від 31.10.2017 року, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] з грудня 2000 року, але зареєстрований за зазначеною адресою. (а.с. 11). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про визнання відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування у квартирі [ADDRESS], підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved