Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

03.09.2021 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ТзОВ «Фастлайн капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 30.08.2007 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав кредит на суму 25000 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту, а саме 29.08.2017 року. В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. 23.01.2013 року між відповідачем та банком було укладено додатковий договір. В забезпечення виконання вимог по кредитному договору 30.08.2007 року між відповідачем та банком було укладено Договір іпотеки, предметом якого було визначено двокімнатну квартиру [ADDRESS] . 24.04.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «Фастлайн капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого до ТзОВ «Фастлайн капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором та договором іпотеки. ПАТ КБ «Надра» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач станом на 24.04.2020 року свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконала, кредит не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 300000 грн. та судові витрати в розмірі 4500 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастлайн капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху. 02.10.2020 року через канцелярію суду надійшла письмова заява від представника позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 02.11.2020 року, через канцелярію суду представник відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позову відмовити у зв`язку з відсутністю будь-яких обґрунтованих доказів підстав нарахування боргу за кредитним договором та застосувати до даних правовідносин строки позовної давності. 02.11.2020 року через канцелярію суду представник відповідача подав зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України», ТОВ «Фастлайн капітал» про визнання частково недійсним договору відступлення прав вимоги № GL3N217255 за кредитним договором № 332/П/31/2007/840 та договором іпотеки від 30.08.2007 року. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Національна акціонерна компанія «Надра України», ТОВ «Фастлайн капітал» про визнання частково недійсним договору відступлення прав вимоги № GL3N217255 за кредитним договором № 332/П/31/2007/840 та договором іпотеки від 30.08.2007 року повернуто позивачу. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2020 року підготовче провадження закрите, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність, чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити застосувавши строки позовної давності. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що 30 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №332/П/31/2007/840, за умовами якого згідно п. 1.1 Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 25000 доларів США. За користування кредитом Банк нараховує відсотки у розмірі 12,99 % відсотків річних (п.1.3.1 Договору). Згідно п. 1.4 Договору сторони погодили, що Банк надає Позичальнику кредит строком до 29 серпня 2017 року. В забезпечення виконання вимог по кредитному договору 30 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець) укладено Договір іпотеки, посвідчений 30.08.2017 року Перепелицею Ж.П., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 3178. Відповідно до п.1.1 Договору іпотеки, іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, яким є двокімнатна квартира [ADDRESS] . 23 січня 2013 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до Кредитного договору №332/П/31/2007/840 від 30.08.2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилом ч. 2 ст. 1046 ЦК України, яка застосовується до відносин за кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу, Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 24.04.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фасталайн капітал» було укладено договір № GL3N217255 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТзОВ «Фастлайн капітал» право вимоги, а новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, в тому числі за договором № 332/П/31/2007/840. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТзОВ «Фастлайн капітал» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 332/П/31/2007/840 від 30.08.2007 року. Як зазначив в позовній заяві позивач, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на дату укладання договору про відступлення права вимоги від 24.04.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 11803,54 дол. США тіло кредиту (еквівалентно 318857,29 грн.) та 6803,28 дол. США відсотки за користування кредитними коштами (еквівалентно 183781,76 грн.). Відповідно до п. 3.3.1. Кредитного договору, позичальник повертає кредит та сплачує Банку передбачені п.п. 1.3.1, 1.3.2 цього Договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок № [NUMBER] , мінімально необхідного платежу у валюті Кредиту, щомісячно до 10 числа поточного місяця, щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 369,08 дол. США (п.п. 3.3.2, 3.3.3 Договору). Додатковим договором № 1 до Кредитного договору № 332/П//31/2007/840 від 30.08.2007 року, Банк та позичальник погодили, що розрахунок Боргових зобов`язань здійснюється у валюті кредиту та фіксується в Графіку платежів, який є невід`ємною частиною цього Додаткового договору (додаток 1). Повернення Кредиту та сплата процентів повинна відбуватись у валюті кредиту. Порядок виконання боргових зобов`язань шляхом внесення готівки або перерахування коштів на транзитний рахунок в Банку. Також, п.2.1.4 Додаткового Договору передбачено, що нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді. Що визначається у Графіку Платежів (Додаток №1), на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до умов цього Додаткового договору та інших положень Кредитного договору. Повернення відповідної частини Кредиту та сплати процентів буде здійснюватися шляхом сплати Позичальником Ануїтетичних Платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку Платежів, який є невід`ємною частиною цього Додаткового договору (Додаток №1). В поданому до суду відзиві на позовну заяву, як і в окремій заяві та при розгляді справи, представник відповідача просив застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом. Відповідно до статті 256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За змістом ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.1 ст.254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку. За умовами Договору та Додаткового Договору відповідач мала виконувати зобов`язання, черговими платежами впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата ВС зазначила, що позовну давність щодо заборгованості за кредитом не можна починати облічувати з дня спливу визначеного договором строку кредитування, оскільки встановлення такого строку має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а насамперед для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК\~України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності окремо для погашення всієї заборгованості за кредитним договором. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч.\~2 ст.\~1050 ЦК\~України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст.\~1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Вказана правова позиція також висловлена Верховним Судом України у постановах від 06 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13), 19 березня 2014 року (справа № 6-20цс14), 18 червня 2014 року (справа № 6-61цс14), 29 червня 2016 року (№ 6-1188цс16). Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Разом з тим, позивачем не було надано до позовної заяви так і в ході розгляду справи Графіку платежів, який, як зазначено в Додатковому договорі і є невід`ємною частиною цього Договору, що позбавляє суд встановити терміни місячних платежів. Однак, як вбачається з фотокопії квитанції № 187057433, [PERSON] останній платіж в рахунок погашення кредиту № 332/П/31/2007/840 від 30.08.2007 року, був здійснений 29.04.2016 року в розмірі 1000 грн. на рахунок № [NUMBER] в ПАТ КБ «Надра». Враховуючи, що останній обов`язковий платіж за спірним договором позивач здійснила 29.04.2016 року, строк позовної давності обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу, а саме з 29.05.2016 року, за який відповідачем не було внесено грошових коштів, при цьому позивач направив до суду дану позовну заяву поштовим зв`язком «Укрпошта Експрес» 28.08.2020 року. За таких обставин та з врахуванням наведених норм права слід прийти до висновку, що оскільки останній платіж на погашення кредитної заборгованості за договором від 30.08.2007 року позичальником було внесено 29.04.2016 року, а з позов до суду банк звернувся направивши позов поштою 28.08.2020 року, суд вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин загальний трирічний строк позовної давності, що в силу вимог ст.267 ЦК України є правою підставою для відмови у задоволенні позову. Також, позивачем не було надано належного розрахунку заборгованості в розрізі місяців за кредитним договором № 332/П/31/2007/840 від 30.08.2007 року, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості перевірити черговість внесення відповідачем платежів за вказаним кредитним договором. В матеріалах справи міститься розрахунок суми заборгованості який має форму та зміст довідки, згідно якого констатується лише факт наявності заборгованості за кредитним договором. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ТзОВ «Фастлайн капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У звязку з відмовою у позові судові витрати згідно п.2 ч.2ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed