Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

04 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до казенного підприємства Шосткинський казенний завод «Зірка» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обгрунтування позову зазначив, що з 08 квітня 2015 року по 30 липня 2018 року працював на посаді контролера на контрольно-пропускному пункті на КП ШКЗ «Зірка». Звільнився за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю відповідно до п. 3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення відповідач не провів з ним остаточний розрахунок, що становить 34126 грн. 37 коп. Посилаючись на норми ст.ст. 116 та 117 КЗпП України, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у вказаній сумі, та середній заробіток за час затримки розрахунку. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 04 квітня 2019 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач в період з 08.04.2015р. по 30.07.2018р. перебували у трудових відносинах. 30 липня 2018 року позивача звільнено з посади контролера на контрольно-пропускному пункті КП ШКЗ «Зірка» за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, на підставі ч. 3\~ ст. 38 КЗпП. В порушення приписів ст. 116 КЗпП України відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка, видана КП ШКЗ «Зірка» 29 серпня 2018 року за № 7-ГБ, з якої вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 28 серпня 2018 року складає 34126 грн. 37 коп. (а.с. 12) Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обгрунтуванням своїх заперечень, в судове засідання не з`явився без поважних причин. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості по заробітній платі\~ відповідача перед позивачем, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростована відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати в розмірі 34126 грн. 37 коп., задовольнити. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~ Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» N 13 від 24.12.1999 р. установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно з довідкою №59-ВГБ від 25.02.2019р., виданою КП ШКЗ «Зірка», середньоденна заробітна плата позивача становить 184 грн. 56 коп. Таким чином, позивачу підлягає виплаті середній заробіток за період з 31 липня 2018 року до 04 квітня 2019 року, що є добутком середньоденної заробітної плати (184 грн. 56 коп.) на кількість робочих днів у цей період (172 днів), та складає 31744 грн. 32 коп. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні також підлягають задоволенню, та, як наслідок, з відповідача слід стягнути на користь позивача вищевказану суму. Також, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 1409 грн 60 коп. судового збору відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved