Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

02 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 120 в будинку № 4 по вулиці Котляревського в м. Чернігові та зняття її з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач зареєстрована у спірній квартирі, але з 2010 року не проживає, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в будинку не має. Протокольною ухвалою суду від 11.12.2015 [PERSON] та [PERSON] залучено до участі у справі в якості третіх осіб. У судовому засіданні позивач позов підтримала, далазгоду на заочний розгляд справи Треті особи вважають позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач до суду також не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщена у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, думки третіх осіб, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.08.1997 [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] (а.с. 4). Як убачається з довідки КП «Деснянське» Чернігівської міської ради № 4728 від 30.09.2015, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], 1940року народження, чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON]., [INFO], невістка [PERSON], [INFO], та онука [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2015 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 30.07.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1122 (а.с. 6). Начальником дільниці № 1в присутності свідків встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає з 2010 року і по теперішній час [PERSON], [INFO], що підтверджується актом від 30.09.2015 (а.с. 7). Факт не проживання відповідача у зазначеній квартирі більше одного року також підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач у спірнійквартирі не проживає без поважних причин більше одного року, а тому є всі підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житловим приміщенням. Вирішуючи позов слід керуватися не тільки нормами цивільного законодавства щодо права власності, а й вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон) передбачено, що реєстрація місця проживання це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Ст. 11 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи (так само і зняття з реєстрації) здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Оскільки суд не являється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі, вирішення позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації виходить за межі його компетенції. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial