Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

02 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу його сину [PERSON] , а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого Володимир-Волинським міськвиконкомом згідно з розпорядженням від 10 грудня 1997 року № 533-рв. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] померли сини заявника [PERSON] та [PERSON] . Після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм на праві приватної власності майно, а саме на частину квартири, яка знаходиться по [ADDRESS] . Дана квартира була приватизована у 1997 році. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1997 року, виданого Володимир-Волинським міськвиконкомом, дана квартира належить на праві приватної власності заявнику [PERSON] , його покійній дружині [PERSON] , а також його покійним синам [PERSON] та [PERSON] . З метою отримання належної заявнику частки спадкового майна, що належала його синам на момент смерті, 21 травня 2019 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори. Однак, нотаріусом було встановлено, що в наданому заявником свідоцтві про смерть сина [PERSON] , яке зареєстроване та видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька від 27 березня 2006 року, серія [NUMBER] , прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Володимир-Волинським міськвиконкомом від 10.12.1997 року прізвище сина зазначено як « [PERSON] ». Виправити помилку на даний час неможливо, так як виправлення та зміни до правовстановлюючого документу можливо було здійснити лише за життя сина. У зв`язку цим, виникла необхідність встановити факт належності покійному сину [PERSON] , який помер [INFO] свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Володимир-Волинським міськвиконкомом від 10.12.1997 року виданого на ім`я [PERSON] . В судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Католик Ю.В. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти встановлення даного факту. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. У зв`язку з відсутністю заперечень проти заяви, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, відповідно до ст. 206, 294 ЦПК України, враховуючи наявність для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення заяви. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відтак, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Судом встановлене наступне. [INFO] помер син заявника [PERSON] (свідоцтво про смерть, зареєстроване та видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського управління юстиції м. Донецька від 27 березня 2006 року, серія [NUMBER] ). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на праві приватної власності майно, а саме на частину квартири, яка знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1997 року, виданого Володимир-Волинським міськвиконкомом, дана квартира належить на праві приватної власності заявнику [PERSON] , його покійній дружині [PERSON] , а також його покійним синам [PERSON] та [PERSON] . З метою отримання належної заявнику частки спадкового майна, що належала його синам на момент смерті, [PERSON] звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Білень Н.П. Однак, після прийняття заяви та вивчення документів, нотаріусом було встановлено, що в наданому заявником свідоцтві про смерть сина [PERSON] , яке зареєстроване та видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька від 27 березня 2006 року, серія [NUMBER] , його прізвище зазначено як [PERSON] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.03.2020 року встановлено факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , є рідним батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право власності на житло від 10 грудня 1997 року № 533-рв, яким посвідчено право власності на майно, а саме на квартиру, яка знаходиться по [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved