Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

03.02.2015 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Апостолівської Райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01червня 2007 року Виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між сторонами по справі від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейні відносини між сторонами не склалися, 04.03.2015 року шлюб розірвано, позивач вважає, що син [PERSON] повинен проживати разом з ним так, як з самого дитинства позивач постійно піклується про сина, після припинення шлюбних відносин з відповідачкою знаходиться на його утриманні, фактично проживає з ним, син навчається в спеціальній школі, для дітей, батьки яких працюють на Криворізькій ТЕС, де саме працює він. За місцем його проживання проведено обстеження житлово-побутових умов майбутнього проживання дитини та з'ясовано, що він проживає у чотирьох кімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями за адресою: [ADDRESS], житлова площа якої становить 78,6 кв.м., квартира простора та охайна, з гарним ремонтом, обладнана необхідними меблями та побутовими приладами. Кімнати роздільні, між ними знаходиться кухня та санвузол. Вся квартира знаходиться в гарному санітарно-гігієнічному стані. Для дитини є всі належні умови для проживання, навчання, відпочинку та повноцінного розвитку. Позивач просить: визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з його батьком [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] в судове засідання не з'явився та надав суду заяву відповідно до якої просить суд справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася надала суду заяву про визнання позову в повному обсязі, посилаючись на те,що вимушена виїхати для роботи за кордон, дитина повинна проживати рахом з батьком. Третя особа - районний орган опіки та піклування Апостолівської Райдержадміністрації в судове засідання не з'явився та надав суду заяву про слухання справи у відсутність їх представника щодо задоволення позову не заперечує. Суд, повно та всебічно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив, що 01 червня 2007 року Виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 31, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 01 червня 2007 року (а.с.8).Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 02 серпня 2007 року, актовий запис № 84), (а.с.9). З травня 2014 року сторони спільно не проживают, рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2015 року шлюб розірвано. За місцем проживання позивача проведено обстеження житлово-побутових умов проживання дитини та з'ясовано, що вони проживє у чотирьох кімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями за адресою: [ADDRESS], житлова площа якої становить 78,6 кв.м., квартира простора та охайна, з гарним ремонтом, обладнана необхідними меблями та побутовими приладами. Кімнати роздільні, між ними знаходиться кухня та санвузол. Вся квартира знаходиться в гарному санітарно-гігієнічному стані. Для дитини є всі належні умови для проживання, навчання, відпочинку та повноцінного розвитку. Відповідно до характеристики з місця роботи (а.с.22) [PERSON] зарекомендував себе позитивно, як фахівець у певній галузі, ділові якості проявляє на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійний та врівноважений, жодної скарги від керівництва та колективу не надходило, тільки позитивні відгуки. В колективі користуєся повагою та авторитетом. Довідкою про доходи за останнє півріччя підтверджується достатній та стабільний дохід, який сприятиме повному та всебічному розвитку дитини (а.с.25). Висновком районного органу опіки та піклування Апостолівської Райдержадміністрації підтверджується доцільність визначення місця проживання дитини з батьком (а.с.28-29). Частиною 7 статті 7 СК України, передбачено,що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Положеннями ч. 2 ст. 1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом Конвенції існує принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов'язків є обов'язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему пріоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім'ю та родину. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 142 СК України, передбачає, що діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Частинами 1-3 статті 155 СК України, передбачено здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідно дост. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, а також зважаючи на те, що згідно ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком.

Outcome: approved