Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

03 жовтня 2017 року позивачка [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Вказала, що 21 січня 1999 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний момент навчається на 3 курсі у Вінницькому медичному коледжі ім.. академіка Д.К. Заболотного, факультет лікувальна справа, 1 рівень акредитації, денне навчання, навчається на бюджетній основі. Зарахована з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, незважаючи на те, що згідно законодавства зобов'язаний це робити. Вона не в змозі самостійно утримувати їхню доньку, у зв'язку із тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Тому, позивачка змушена звернутись до суду та просити суд винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення нею 23 річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву за вхід.№7105 від 01.11.2017 року з клопотанням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце його проведення був повідомлений судом за зареєстрованим місцем його проживання. Тому суд відповідно до п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважає, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. І приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09 серпня 1999 року судом встановлено, що відповідач є батьком, а позивачка матір'ю [PERSON], [INFO]. Із довідки №615 від 11.09.2017 року виданої Вінницьким медичним коледжем ім. академіка Д.К. Заболотного судом встановлено, що донька сторін у справі - [PERSON],[INFO] року народження, навчається у Вінницькому медичному коледжі ім. академіка Д.К. Заболотного на 3 курсі на денному відділенні по спеціальності - лікувальна справа І рівень акредитації, бюджетна форма навчання. Зарахована з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 28.05.2004 року судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Як роз'яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку чи сина в твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника. Як встановлено із матеріалів справи [PERSON] є донькою [PERSON] досягла повноліття та дійсно є студенткою 3 курсу денної форми навчання у Вінницькому медичному коледжі ім. академіка Д.К. Заболотного, що підтверджено наданими суду документами, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач суду не надав доказів про стан свого здоров'я чи наявність у нього інших осіб на утриманні у зв'язку з чим суд міг би звільнити його від сплати аліментів по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. З врахуванням матеріального становища платника аліментів [PERSON], а також того, що інших аліментних платежів із нього не стягується, так як про це ніхто із сторін не зазначив, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, до досягнення донькою 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання дитини, тобто до [INFO] року. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 03 жовтня 2017 року за вх.№6225, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 03 жовтня 2017 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: approved