Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

04 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження свої позовних вимог вказала, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилася спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . 28 листопада 2017 року рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області шлюб було розірвано. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.11.2017 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ј частині всіх видів доходу (заробітку) та видано виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання до Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Також позивач зазначила, що дитині виповнилося 6 років, останній піде восени до школи і у зв`язку з чим зросли потреби пов`язаних з віковим розвитком, навчанням, а також лікуванням, оскільки дитина страждає сезонними захворюваннями. Вказала що відповідач не цікавиться життям дитини, не турбується про його розвиток. Добровільно приймати участь у додаткових витратах на сина [PERSON] відмовляється. З моменту розлучення дитина проживає з нею. Відповідач вирішив свої житлові питання та проживає окремо у місті Миргороді. З серпня 2018 року до серпня 2020 року включно їх спільний син [PERSON] відвідував комунальний дитячий садочок - Дошкільний навчальний заклад №2 «Оленка» групу « Дударик ». Відвідування садка є безкоштовним, однак платним є харчування дитини, що становлять за періоди часу 01.08 - 31.12.2018 року включно, 01.02- 31.05.2019 включно, 01.07 - 31.12.2019 року включно, 01.01 - 13.03.2020 року включно, 01.06 - 31.08.2020 року включно - в розмірі 6 101 грн. З метою всебічного розвитку дитини, виявлення її схильностей з малечку та її материнського бажання полегшити майбутнє навчання у початкових класах школи для своєї дитини, вона відвела [PERSON] до Центру іноземних мов «IDEALDREAM». Де з 01.09.2019 року по 12.03.2020 року він відвідував заняття з вивчення іноземної мови - англійської мови та відвідував заняття за цільовим призначення «підготовка до школи» з щомісячною оплатою. Навчання в сумі відповідно 350 грн та 390 грн. Всього за період 01.09.2019 року по 12.03.2020 року вона сплатила кошти у розмірі 5 180 грн., що підтверджується копією довідки виданої Центром іноземних мов «IDEAL DREAM». Також вона несе додаткові витрати, пов`язані з проходженням лікування [PERSON] . Так за 2018 рік, вона понесла витрати пов`язані з оплатою взяття та проведення досліджень задля виявлення причини захворюваності [PERSON] в сумі 277 грн.. У травні 2019 року сума витрат становить 405 грн та пов`язана з лікуванням карієсу зуба. За період 01.01.2020 року по момент подання позовної заяви витрати на лікування сягнули 6038 грн та пов`язані знову з пломбуванням зубів, професійною гігієною порожнини рота з метою уникнення розвитку карієсу у дитини, неодноразовими консультаціями педіатра, проведеннями досліджень - аналізів тощо. Так як лікування здебільшого проходить у медичному центрі «Медіон», що знаходиться у м. Полтаві, вона кожного разу витрачає кошти на проїзд для себе та дитини, на продукти харчування або ж оплату обідів в закладах харчування в м. Полтаві для сина [PERSON] . Загальна сума витрат за вказаний період становить 6 720 грн. Просила звернути увагу суд, що на витрати пов`язані з оплатою ліків та медикаментів, що були призначені лікарями та куплені відповідно для лікування сина [PERSON] нею у аптеках, вона завжди орієнтуюся на самопочуття дитини, добре знає його стан здоров`я, відповідно всі приписи лікаря, що надані у письмовому вигляді під час звернення щодо поганого самопочуття дитини чи що були надані у телефонному режимі, чи як усна консультації у неї відмічені з першого дня його життя та у разі необхідності вона завжди знає, що потрібно придбати у аптеці як для профілактики сезонної захворюваності, так і щодо лікування захворювання. Згідно з інформацією Первинного огляду хворого від 12.09.2015 року, вона звернулася до ЛОР-центру «Рефлектор», так як син страждав на затяжний гострий риніт. З того часу, восени - взимку - навесні [PERSON] постійно страждає на запалення слизової оболонки носа, що звичайно завдає йому немалий дискомфорт та вимагає лікування. Син [PERSON] перебуває на обліку у ЛОРа у зв`язку з тим, що у дитини є скарги на сезонне запалення слизової оболонки носа. Згідно з інформацією, що містить у медичній картці [PERSON] у жовтні 2016 року їх син поступив зі скаргами на висип шкірі тулуба, кінцівок та йому було встановлено діагноз - алергічний дерматит. Як пояснили лікарі, це свідчить про те, що дитина схильна до алергії, тому вона періодично звертається задля проведення досліджень на основі забору аналізів задля виявлення алергенів. У травні 2017 року їхня спільна дитина [PERSON] перехворів на гострий обструктивний бронхіт. На початку грудня 2019 року, вона почала помічати ускладнене дихання у сина, спочатку не загострювала на цьому увагу, адже дитина була жвава, активна і на всі її питання про самопочуття вона отримувала схвальну відповідь. Ситуація продовжувалася, тому всупротив відсутності скарг вона звернулася за консультацією лікаря педіатра, де було встановлено діагноз аліментарно-конституційне ожиріння, гіпертрофія мигдаликів та визначені подальші лікувальні заходи. Цього ж дня, 20 лютого 2020 року вона за рекомендацією наданою лікарем педіатром, що оглядала [PERSON] , звернулася до медичного центру ТОВ «Рефлектор» за консультацією лікаря ЛОР-а. Він оглянув їхнього спільного сина та призначив відповідне лікування. 22 серпня 2020 року, вона звернулася до лікаря - педіатра, так як у сина з`явилися виразки на язику та на бічних сторонах, що кровили. Відповідно дитині було призначено лікування та рекомендовані лабораторні дослідження. Придбання ліків за період 28.03.2018 року - серпень 2020 року включно, для їхнього спільного сина попередньо були визначені за рекомендацією лікаря або придбані за рекомендацією фармацевта та становить загалом 8 783, 97 грн. Також нею було придбано все необхідне до школи, починаючи з січня 2020 по серпень 2020 року вона поетапно замовляла на офіційних веб-сайтах магазинів, вигадуючи час до сезонних знижок, речі до навчального року, що могли б відповідати та нагадувати за своїм зовнішнім виглядом шкільну форму, речі необхідні для фізичних навантажень, та придбала дитячий сезонний осінній одяг та взуття, окрім фактичної оплати замовлених речей для сина [PERSON] , вона додатково витрачала кошти щодо оплати послуг поштового зв`язку та послуг пересилання коштів продавцю одягу. На придбання одягу до початку навчального року та сезонного взуття за період січень 2020 року - серпень 2020 року - було витрачено 17410 грн. Зазначила, що їй відомо про матеріальне становище відповідача. Що дозволяє в повній мірі надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, так як він офіційно працює на посаді начальника Миргородського районного відділу Головного управління ДСНС України у Полтавській області, та має постійний стабільний дохід - заробітну плату в розмірі 17405 гривень 45 копійок, фізично здоровий, на утриманні інших осіб не має. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь : половину вартості понесених нею додаткових витрат у сумі 3 050 грн 50 коп., пов`язаних з оплатою харчування у комунальному дитячому садочку - Дошкільний навчальний заклад №2 «Оленка» група «Дударик»; половину вартості понесених нею додаткових витрат в сумі 2 590 грн, пов`язаних з отриманням освітніх послуг дитини у Центрі іноземних мов «IDEAL DREAM; половину вартості понесених нею додаткових витрат в сумі 8 705 грн, пов`язаних з проходженням лікування та оплатою ліків призначених спільній дитині; половину вартості понесених нею додаткових витрат в сумі 7289 гривень, пов`язаних з придбанням одягу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що офіційно сплачує аліменти, що становлять 4400 гривень в місяць, вважав, що крім нього позивач по справі [PERSON] також повинна приймати участь в забезпечені дитини, і цієї суми повинно бути достатньо для забезпечення всіх потреб. Також зазначив, що він ніколи не ухилявся від допомоги своєму синові. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2011 року по 30 січня 2018 року, що підтверджується копією рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30.01.2018 року (а.с.11). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.10), який проживає з матір`ю (а.с.16). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 листопада 2017 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на дитину [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), виданий виконавчий лист, який був пред`явлений до примусового виконання 15.12.2017 року (а.с. 12-14). Згідно копії довідки № 154 від 27.07.2020 року виданої ДНЗ №2 «Оленка» [PERSON] , 31.01.2014 року відвідує даний дошкільний навчальний заклад з серпня 2018 року (а.с.17). Згідно розрахунку витрати на харчування становили 6101 грн 00 копійок (а.с. 18-22). Згідно копії довідки центру іноземних мов «IDEALDREAM» № 2 від 01.09.2020 року [PERSON] відвідував заняття у центрі іноземних мов з помісячною оплатою в 350 гривень - іноземна мова і 390 гривень -підготовка до школи з 01.09.2019 по 12.03.2020 року включно (а.с.23). Витрати на навчання зазначені позивачем у розмірі 5180 грн, квитанції, що містяться в матеріалах справи на суму 1480 грн. (а.с.24). Копіями витягів з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , копії консультаційних висновків лікарів-спеціалістів зазначено встановлені діагнози [PERSON] , сума коштів сплачена на придбання ліків за період 28.03.2018 року по серпень 2020 року включно становить 8783,97 гривень (а.с. 25-34, 54-79). Витрати на придбання одягу та сезонного взуття за період січень 2020 року-серпень 2020 року становить 17410 гривень (а.с. 35-55). За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 181 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У ч. 1 вказаної статті, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв`язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. З п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вбачається те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Тому, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, до особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що під додатковими витратами на дитину позивач розуміє витрати на харчування в дитячому садочку, придбання одягу, взуття, лікарських засобів, оплата послуг з вивчення англійської мови та підготовка до школи на загальну суму 43269 гривень, яку вважає за необхідне розділити порівну між нею та відповідачем. З такими твердженнями позивача суд погодитися не може, виходячи із наступного. Суд вважає, що зазначені позивачкою як витрати для розвитку додаткових здібностей (заняття з вивчення англійської мови, підготовка до школи) не викликані особливими обставинами, не пов`язані з розвитком конкретних здібностей дитини, а тому не є додатковими. Зазначені витрати є повсякденними та охоплюються питанням стягнення аліментів, які відповідач зобов`язаний сплачувати згідно рішення суду. У свою чергу, відвідування дитиною додаткових занять з англійської мови та підготовка до школи в переважній більшості відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Судом не встановлено, що витрати позивача на відвідування вказаного закладу зумовлене із розвитком здібностей дитини в цілому. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ці витрати забезпечують розвиток особливих здібностей чи талантів дитини. Також суд вважає, що понесені позивачем витрати на придбання для неповнолітнього сина сторін одягу, взуття, не підлягають розподілу між сторонами в рівних частинах з огляду на те, що ці витрати позивача пов`язані зі звичайним способом життя, є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дитини і не є додатковими витратами в розумінні положень статті 185 СК України, оскільки за своєю характеристикою їх придбання не було зумовлено особливими обставинами (хронічна хвороба, каліцтво, розвиток здібностей дитини, тощо), а з відповідача стягуються аліменти на задоволення потреб дитини. Позивач зазначила про додаткові витрати пов`язані з проходженням лікування сина [PERSON] надавши копії витягів з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, копії консультаційних висновків лікарів-спеціалістів, де вказані встановлені діагнози дитини та сам перелік ліків, а також копії чеків про їх оплату. Зазначені докази не містять інформації про те, що дитина сторін по справі потребує постійного лікування, постійного вживання ліків, також потребує проходження медичних процедур, які потребують щомісячних витрат, не надано суду жодних доказів наявності відповідних рекомендацій лікарів про направлення дитини на оздоровлення. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши докази, надані позивачем щодо додаткових витрат на утримання дитини, суд вважає, що у силу положень статті 185 СК України вказані витрати не відносяться до додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами (хронічна хвороба, каліцтво, розвиток здібностей дитини, тощо), а є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дитини, тому в задоволенні заявлених вимог слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні рішення відмовлено, а позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, суд відносить витрати зі сплати судового збору на рахунок держави.

Outcome: dismissed