Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

02 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Іванківського районного суду Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 31.03.2008 року померла померла її прабабуся (по лінії матері) [PERSON], [INFO], яка в останній період свого життя проживала сама одна, а позивач за нею постійно доглядала. На випадок своєї смерті [PERSON] уклала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла особисто позивачу, заповіт зберігає свою силу донині, ніким оскаржений чи скасований не був. Після смерті [PERSON] її спадкове майно успадкувала [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори. Спадкодавця на праві особистої приватної власності мала домоволодіння, що розташоване в с. Зимовище Іванківського району по вул. Леніна, 12, який збудувала власними силами та за власні кошти, але в належному порядку не провела державної реєстрації на право власності на сказане майно. У звязку з цим нотаріус не може встановити особисте право власності позивача на спадкове майно. Іншого майна, яке б підлягало успадкуванню не залишилось. Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], [INFO], а саме: на домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Зимовище Іванківського району по вул. Леніна, 12. У судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно. Позивач подала до суду заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач сільська рада також направив до суду заяву про те, що позов визнає, заперечень не має, та просить розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне. Судом встановлено, що 31 березня 2008 року померла прабабуся позивача по лінії матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК № 116151, видано Виконкомом Шпилівської сільської ради. 26.06.2007 року [PERSON] уклала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (дівоче прізвище позивача) 26.02.2016 року позивач звернулася до державної нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Того ж дня Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий жилий будинок з надвірними будівлями був побудований у 1948 році, а решту наявних біля нього господарських будівель і споруд в період з 1970 по 1992 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг. З наданої довідки № 161 від 29.02.2016 року згідно погосподарської книги №1 виконкому Шпилівської сільської ради Іванківського району, будинок в с. Зимовище Іванківського району Київської області по вул. Леніна, 12, рахується за [PERSON]. Біля житлового будинку рахується земельна ділянка площею 0,2500 га , вона неприватизована та державний акт на неї не видавався. У звязку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що домоволодіння із спорудами та будівлями в селі Зимовище по вул. Леніна, 12 дійсно належав на праві особистої приватної власності [PERSON] У звязку з цим суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування за позивачем [PERSON] на спадкове нерухоме майно, що знаходиться в селі Зимовище Іванківського району Київської області по вул. Леніна, 12, яке належало спадкодавиці [PERSON] Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Судові витрати позивач згоден понести самостійно, тому судовий збір був сплачений нею при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved