Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

03 січня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що 04.10.2004р. він та його батько, [PERSON] , придбали у [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] вищевказану квартиру. Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. та своєчасно зареєстрований в ЛОКП «БТІ та ЕО». Набувачами було отримано витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно, згідно яких позивачу [PERSON] та його батьку [PERSON] належить по 1/2 частині квартири. В 2011 році [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання вищевказаного договору частково недійсним, однак ухвалою суду від 11.08.2011р. такий було залишено без розгляду. З аналогічним позовом [PERSON] , від імені якого в порядку передоручення від імені представника [PERSON] діяв [PERSON] , звернувся в суд 11.08.2011р., однак 12.06.2012р. позивач помер, тому ухвалою суду від 19.06.2014р. був виключений з числа учасників процесу, а правонаступником залучена [PERSON] , на користь якої [PERSON] за життя склав заповіт. Також з числа відповідачів був виключений його батько , [PERSON] , у зв`язку зі смертю , що настала [INFO] . За результатами розгляду справи, Шевченківським райсудом м. Львова 30.12.2015р. ухвалено рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири частково недійсним - відмовлено у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Дане рішення скасоване Апеляційним судом Львівської області та ухвалено нове, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в частині продажу [PERSON] . 1/2 частки квартири позивачу та його батьку. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. Після смерті батька [PERSON] , він, як спадкоємець першої черги за законом своєчасно, у шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Так, було зареєстровано спадкову справу, однак отримати свідоцтва про право на спадщину він не в змозі, оскільки на квартиру ще у 2005 році накладено арешт. Крім того, він звертався до державного реєстратора з метою проведення державної реєстрації його права власності на 1/2 частку квартири, проте йому було відмовлено, оскільки не вдається встановити набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, а також неможливо встановити частку нерухомого майна. Зважаючи на викладене, позивач [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом про визнання за ним 1/2 частки у спірній квартирі, яка складається із успадкованих 1/4 частки батька та 1/4 його, оскільки у інший спосіб не може захистити своє право. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позову. Позивач додатково пояснив, що власницею іншої половини спірної квартири є відповідач [PERSON] .. Остання здає спірне житло в найм, отримуючи дохід, чим грубо порушує його майнові права. Він, же, фактично будучи співвласником нерухомого майна, не може у повній мірі ним володіти. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подала відзив на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Від третьої особи державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління Державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при вирішення спору, покладається на розсуд суду. Від третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. Судом встановлено, що 04.10.2004 року позивач [PERSON] та його батько , [PERSON] , придбали у [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого батька [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, по 1/2 частці квартири [ADDRESS] . Договір купівлі продажу посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я. за реєстровим номером № 3852 та своєчасно зареєстрований в Львівському обласному комунальному підприємстві «БТІ та ЕО». Даний факт вбачається із копії самого договору купівлі-продажу та копій витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 533342 від 05.11.2004р. та № 5333455 від 05.11.2004р., згідно яких позивачу [PERSON] та його батькові [PERSON] належить по 1/2 частині у вищевказаній квартирі. У серпні 2011 року [PERSON] , від імені якого в порядку передоручення від імені представника [PERSON] діяв [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності на квартиру, скасування реєстрації та виселення. [PERSON] [INFO] помер, внаслідок чого ухвалою суду від 19.06.2014р. був виключений з числа учасників процесу, а правонаступником залучена [PERSON] , на користь якої [PERSON] за життя склав заповіт. З числа відповідачів був виключений батько позивача - [PERSON] у зв`язку зі смертю , яка настала [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30.12.2015р. у задоволенні даного позову відмовлено . Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21.06.2016р. вищевказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 04.10.2004 року, зареєстрований в реєстрі за № 3852, в частині продажу [PERSON] 1/2 частки вказаної квартири позивачу [PERSON] та його батьку [PERSON] . В задоволенні решти позовних відмовлено. Рішення набрало законної сили. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] , позивач, як його син і спадкоємець першої черги за законом, в силу ст.1261 ЦК України своєчасно, у шестимісячний строк звернувся з заявою до Третьої Львівської державної нотаріальної контори про прийняття мною спадщини. Так, згідно із витягом про реєстрацію у спадковому майні № 36159270 від 19.12.2013р. було зареєстровано спадкову справу 830/2013 рік, але позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно із довідкою від нотаріуса від 22.11.2018р. у зв`язку з тим, що на квартиру у 2005 році накладено арешт. Крім цього, позивач отримав відповідь державного реєстратора Львівської міської ради Мельник Ілони Борисівни про неможливість проведення державної реєстрації його права власності на 1/2 частку квартири, оскільки подані ним документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, а також неможливо встановити частку нерухомого майна. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Так, як згадувалось вище, позивач [PERSON] та його батько [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2004р. придбали спірну квартиру в рівних частках по 1/2 кожному. Після смерті батька, позивач [PERSON] фактично успадкував належну йому частку даної квартири, як спадкоємець за законом першої черги в силу ст. 1261 ЦК України. В подальшому, з врахуванням ухвалених судами рішень, на даний час власницею 1/2 частки спірної квартири є відповідач [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] . Відтак, позивач фактично є власником іншої половини квартири, а саме успадкувавши 1/4 частину по смерті батька та 1/4 набувши на підставі договору купівлі-продажу. Згідно із вимогами ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином судом встановлено, що позивачем [PERSON] , як покупцем спірної квартири, який діяв від свого імені та від імені батька [PERSON] було дотримано всі умови даного договору купівлі-продажу, передано продавцям [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені свого батька [PERSON] дійсну ринкову вартість даної квартири і вони прийняли таку у свою власність, користуючись нею на свій розсуд, своєчасно зареєструвавши своє право власності у відповідних органах. Як спадкоємець першої черги, згідно із вимогами ст.1261 ЦК України, позивач прийняв своєчасно спадщину після смерті батька [PERSON] і набув право власності на належну йому 1/4 частку в даній квартирі. Відтак, суд приходить до висновку, що частка позивача в квартирі становить відповідно 1/2, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved