Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

03 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що у [ADDRESS] проживали її батьки - [PERSON] та [PERSON] . Батько [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після смерті батька прийняла його дружина, і відповідно мати позивача, [PERSON] , яка спільно проживала разом з ним у вказаному вище будинку. [INFO] померла її матір [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на усе належне їй майно, в тому числі і земельну частку (пай), у землі, що перебуває в колективній власності селянської спілки «Нове життя» с. Рогожани Володимир-Волинського району Волинської області розміром 4,34 в умовних кадастрових гектарах та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивач залишилась єдиною спадкоємицею майна покійної за законом, оскільки за свого життя заповіту мати не склала. Спадщину матері [PERSON] прийняла позивач, оскільки вступила у володіння її майном, частину майна після смерті матері, яке складається з права на земельну частку (пай) вона успадкувала, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 лютого 2020 року. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину після смерті [PERSON] , однак державним нотаріусом позивачу було відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на вказану земельну частку, а тому він не може реалізувати свого права. Просить визнати за нею, [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якого позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, правовідносини щодо набуття права власності на спадкове майно виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент. У відповідності до п. п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За таких умов, при розгляді даного спору суд опирається на норми законодавства, які діяли як до 01 січня 2004 року, так і на даний час, залежно від часу виникнення та існування відповідних правовідносин. У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Що стосується даного випадку, в судовому засіданні встановлені наступні факти. Згідно наявної в матеріалах справи копії технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого в жовтні 1987 року, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 30 січня 1991 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . У відповідності до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] , фактично вступила в управління або володіння його спадковим майном його дружина [PERSON] . З дослідженого судом витягу з погосподарської книги № 1 за 1999 рік Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , належить [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] померла [INFO] , а відтак після її смерті відкрилась спадщина на усе належне їй на праві власності майно, в тому числі і на вказаний житловий будинок. У відповідності до ч.2 ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] підтверджується факт, що позивач [PERSON] є дочкою тепер покійної [PERSON] , а отже її спадкоємцем першої черги за законом. Довідкою Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 240/05-04 від 06.07.2020 року стверджується, що [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживала в [ADDRESS] . Заповіт від її імені не посвідчувався. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями та побутовими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . У відповідності до заведеної у Володимир-Волинській нотаріальній конторі спадкової справи № 147/2000 до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла її дочка [PERSON] , яка 28.02.2000 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності селянської спілки «Нове життя» села Рогожани Володимир-Волинського району Волинської області розміром 4,34 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) на місцевості, належного спадкодавці на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0120353, виданого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією 21 січня 1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів за № 52. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що позивач [PERSON] , яка є дочкою померлої [PERSON] та її спадкоємцем першої черги за законом, оскільки прийняла її спадщину вступивши у володіння нею, вправі успадкувати також належний померлій вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. У відповідності до постанови державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 29 жовтня 2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося правовстановлюючого документа на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.524-525, 529, 548-549 ЦК Української РСР (1963 року), ст.ст.15, 328, 392, 1217-1218, п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,

Outcome: approved