overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

04.09.2019\~року позивач\~ [PERSON] звернулася\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб між\~нею та\~відповідачем [PERSON] ,\~зареєстрований 30\~липня 2010\~року у\~Московському відділі\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Харківського міського\~управління юстиції, про що є актовий запис № 88. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2019 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2010 року, про що є актовий запис № 88 у Московському\~відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Харківського\~міського управління\~юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2019 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

04.09.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок під [ADDRESS] . При житті, на випадок смерті [INFO] [PERSON] склала заповіт, посвідчений Маловисківською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1086, яким заповіла йому все своє майно. 04.09.2019 року він звернувся до нотаріальної контори з проханням видачі свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову через пропуск строку, встановлений законом для прийняття спадщини. Тому, просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутність, позов визнають. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.1995 року, зареєстровано в реєстрі за № 2594. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] являється сином померлої [PERSON] . Згідно довідки, виданої Маловисківською міською радою Кіровоградської області від 04.09.2019 року за № 3258, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , без реєстрації. До дня смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали разом та вели спільне господарство. Згідно заповіту від 08.09.1997 року, який посвідчений Маловисківською державною нотаріальною конторою, та зареєстрований в реєстрі за № 1086, [PERSON] на випадок своєї смерті, заповіла сину - [PERSON] все своє майно. Звернувшись до нотаріальної контори з проханням видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] отримав відмову через пропущений строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зі спливом шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, позивач до нотаріальної контори не звернувся. В силу ст. 1272 ЦК України, суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що відповідач не заперечує проти визначення додаткового строку [PERSON] , достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

04.09.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В його будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] , який фактично не проживає в ньому більше десяти років. Факт його реєстрації в будинку позбавляє права щодо оформлення пільг по оплаті за житлово-комунальні послуги, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив, відзив на позов не подав, тому, суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 18.08.2007 року за №282. Відповідно до довідки, виданої Лозуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 27.08.2019 року за №455, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 25.06.2008 року, але не проживає за даною адресою з 2009 року. Крім того, факт реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується інформацією, наданою органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, згідно ст.321 ЦК України. Отже, реєстрація місця проживання відповідача порушує право позивача, адже він позбавлений можливості оформити передбачені чинним законодавством пільги - житлову субсидію. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право на користування житлом у зв`язку з його відсутністю без поважних причин понад один рік, а відтак позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням даного позову, суд вважає за необхідне, на підставі ст.141 ЦПК України, стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

04.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 132548 грн. 00 коп., яка виникла станом на квітень 2019. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді в.о. начальника управління економіки та фінансів. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 01.09.2019 року №466/181 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.09.2019 року складає 132548 грн. 00 коп. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 132548 грн. 00 коп. станом на 01.09.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

04.09.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 02.06.2012 року. У шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов`язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу просить сина залишити проживати з нею та бажає зберегти прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 02.06.2012 року зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 67, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі мають сина [PERSON] , [INFO] , який згідно довідки КП «Новоград-Волилинськжитлосервіс» від 30.08.2019 року №275 проживає разом з матір`ю по [ADDRESS] (а.с. 5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхнього сина. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання сина визначити разом з матір`ю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище « [PERSON] ». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 768 грн. 40коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

04.09.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явились, при цьому подали через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14.06.2017, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON] , 2018 року народження. Як випливає з матеріалів справи, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Сторони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

04.09.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на ті обставини, що відповідач в добровільному порядку не виконує обов`язку щодо утримання дитини. Ухвалою суду від 24.09.2020року відкрито спрощене позовне провадження,призначено судове засідання. У судове засідання позивачка не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання вдруге не з`явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, повідомлень щодо причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON] .. Дитина знаходиться на утриманні матері, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму, стан здоров`я і матеріальне становище сторін, дитини, яка знаходяться на утриманні матері, матеріальне становище платника аліментів, який інших дітей на утриманні не має, будь-які стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться, не працює. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

04.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 01.03.1982 року, Врубловецькою сільською Радою Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, актовий запис № 2 . Ухвалою суду від 21.09.2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в березні 1982 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двоє дітей, які вже досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Із-за чого виникали сварки, скандали, які привели до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. Шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати, справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що дійсно сім`я розпалась і зберегти її вже не можливо, так як позивачка проживає з іншим чоловіком. Заслухавши відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.03.1982 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час не підтримують подружніх відносин, проживають окремо. Позивачка\~\~на розірванні\~\~шлюбу наполягає, так як впевнилася, що жити разом не зможуть. Шлюб існує формально, миритися не має сенсу. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та показами відповідача.\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

04.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 04.09.2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в липні 2006 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання стали чужими людьми і впевнилися, що жити разом не зможуть. Сім`я розпалась повністю і зберегти її вже не можливо. Наполягає на розлученні. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, надіслав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.07.2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, так як вважає, що сім`ю зберегти не можливо. Відповідач позов визнав. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям є недоцільним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

04.09.2020 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: під час подружнього життя гарної та дружньої родини не створили, непорозуміння призвели до розпаду сім`ї, втратили кохання та повагу один до одного, фактично стали чужими один одному; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені пів року, проживають окремо; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

04.09.2020 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період з 01.10.2013 року по 31.07.2020 року у розмірі 14 080 грн. 76 коп. та витрати на сплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і за вищевказаний період часу у нього утворилась заборгованість в сумі 14 080 грн. 76 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Особистий рахунок на вказану квартиру № [NUMBER] оформлений на [PERSON] , оскільки відповідач не звертався до позивача з питання переоформлення особистого рахунку. Ухвалою судді від 01.10.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися. З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачі повідомлені про час, дату та місце судового розгляду. Причини неявки відповідачів суду не відомі, відзиву на позов або будь-які інші заяви, клопотання відповідачі до суду не надавали. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення,

Outcome: approved