Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

02.09.2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла її донька - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно - нежитлове приміщення магазину промислових товарів, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Правовстановлюючі документи на дане майно не оформлювались, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно - нежитлове приміщення - магазин промислових товарів загальною площею 39,6 кв.м., та ганку площею 5,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно рішення № 42/1 від 20 квітня 2007 р. виконавчого комітету Гірницької міської ради Донецької області, що належить спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] . Процесуальні дії у справі. 05.09.2019 р. було відкрито провадження по справі та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 07.10.2019 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу в його відсутності. Відповідач - Селидівська міська рада Донецької області - у судове засідання не з`явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника. Рішення прийняти на розсуд суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. [INFO] померла [PERSON] , яка є донькою позивачки та після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з нежитлового приміщення - магазину промислових товарів загальною площею 39,6 кв.м., та ганку площею 5,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належало померлій на підставі рішення № 42/1 від 20 квітня 2007 р. виконавчого комітету Гірницької міської ради Донецької області, згідно якого було надано дозвіл на переведення в нежитлове та перепланування зазначеної квартири та зареєстрованим Селидівським БТІ 03.04.2007 р. в нежитловий фонд та перепланування з улаштуванням тамбуру і ганку під розміщення магазину промислових товарів на основі рішення виконкому Селидівської міської ради від 13.12.2006 р. за № 276, правовстановлюючі документи на зазначене нежиле приміщення не оформлювались (а.с.10-12, 16-30). Постановою державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори від 13.08.2019 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме:нежитлове приміщення магазину промислових товарів, розташоване за адресою: [ADDRESS] , було відмовлено, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.15). Згідно повідомлення Першої селидівської державної нотаріальної контори, згідно даних Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , померлої [INFO] було заведено спадкову справу 30.08.2019 р. за № 178/2019 за заявою [PERSON] - матері померлої. Згідно заяви, спадкоємцем, крім неї, є [PERSON] , який строк для прийняття спадщини пропустив. Були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на: Ѕ кв. [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ; на кв. [ADDRESS] та Ѕ кв. [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Інформація щодо посвідчення заповітів відсутня(а.с.39-41). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обгрутновані та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , інших спадкоємців немає, проте позбавлена можливості оформити свої спадкові права в іншому порядку, аніж в судовому, через відсутність правовстановлюючих документів. На підставі викладеного та

Outcome: approved