Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

03.02.2017 року до суду з позовом звернулася позивачка, в якому просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після померлого 24.02.2016 року батька [PERSON], а саме на житловий будинок із всіма надвірними будівлями по вул.Лесі Українки, 76 в с.Варварівка Олевського району Житомирської області, як спадкоємцю першої черги за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що її батько [PERSON], мав у власності зазначений житловий будинок, однак позивачці було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили право власності на вказане нерухоме майно спадкодавця. Позивачка надала до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Житомирської області у судове засідання не зявився, подавши до суду заяву щодо розгляду справи за відсутності їхнього представника. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки Руднє-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області № 137 від 11.04.2016 року що житловий будинок який був збудований в 1992 році в с.Варварівка по вул.Л.Українки, 76 Олевського району Житомирської області дійсно рахується за померлим 24.02.2016 року [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 24.02.2016 року (а.с.15) і з того часу відкрилася спадщина, яка складається із зазначеного майна. Позивачка є дочкою померлого [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.5), копією свідоцтва про шлюб позивачки відповідно до якої [PERSON], змінила своє прізвище.(а.с.6). Крім позивачки [PERSON], інші спадкоємці першої черги, в силу ст.ст.1261 ЦК України на спадкове майно після померлого спадкодавця [PERSON] відсутні При зверненні до [PERSON] державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю першої черги, після смерті [PERSON], позивачці було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, що стверджується відповідною постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 22.01.2017 року.(а.с.8). Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.328, 331 ЦК України, з яких слідує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту створення майна. Крім того, у статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті той з подружжя, який його пережив та батьки. Із статті 1268 ЦК України слідує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», розяснено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, а саме: житловим будинком № 76 з надвірними будівлями по вул.Лесі Українки в с.Варварівка Олевського району Житомирської області, а право власності на спадкове майно, належне померлому [PERSON] повністю підтверджене, однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлому [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивачка є дочкою померлого [PERSON], яка своє майно, а саме: житловий будинок № 76 з надвірними будівлями по вул.Лесі Українки в с.Варварівка, Олевського району Житомирської області не заповідав і у звязку з чим позивачка має право, як спадкоємець першої черги на спадкування за законом, оскільки інші спадкоємці не заявляли про своє право на зазначену у позові спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved