Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

02.07.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 10.05.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №HAT0GA00000069, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 50000,00 грн. на термін до 08.05.2017 року. Свої зобовязання [PERSON] виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 12.06.2015 року заборгованість складає 93803,31 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить явочний лист у справі, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був повідомлений про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Суд, врахувавши думку представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 10.05.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №HAT0GA00000069, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 50000,00 грн. на термін до 08.05.2017 року. (а.с.10-12) Свої зобовязання [PERSON] виконав цілком і в обумовлений у договорі термін.(а.с.16) Також 23.09.2013 року між банком та [PERSON] була укладена додаткова угода №1, а 06.10.2014 року додаткова угода №2 до кредитного договору №HAT0GA00000069 від 10.05.2007 року, якими вносили зміни до кредитного договору.(а.с. 13-15) [PERSON] у порушення норм закону та умов договору свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 12.06.2015 року утворилася заборгованість в сумі 93803,31 грн., яка складається з наступного: - 34915,59 грн. заборгованість за кредитом; - 4649,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 600,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 48933,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. А також штрафи відповідно до договору: - 250,00 грн. штраф(фіксована частина); - 4454,92 грн. штраф(процентна складова).(а.с.5-9) Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки абонент несвоєчасно вносить кредит, заборгованість по його сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved