overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

03 березня 2017 р. до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісяця в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. На виконання вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у звязку з визнанням відповідачем позову. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], дитина проживає з матірю, батько дитини не відмовляється утримувати дитину, інших дітей не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У ч. 2 ст. 182 СК України також встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У постанові №12 від 2009 р. Пленум Верховного Суду України надав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи (п. 24). А в п. 13 зазначеної постанови наголошено, що визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред'явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем. Отже, виходячи з того, що відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права інших осіб, з відповідача на користь позивачки у відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.03.2017 р. і до повноліття дитини, а позов задовольнити; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 180-183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 10 жовтня 2014 року; шлюб зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 230. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з лютого 2017 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 10 жовтня 2014 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 230 (л.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 7). Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з лютого 2017 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідачки вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Центральна, буд. 97, в с. Піща Шацького району Волинської області, згідно з технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна від 31.01.2017 року, реєстровий №19. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 20 травня 2009 року померла його мати [PERSON], якій належав вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Центральна, буд. 97, в с. Піща Шацького району Волинської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склала. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері і в установленому законом порядку прийняв спадщину, так як постійно проживав зі спадкодавцем на момент її смерті. Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, немає. Родинні відносини між позивачем і спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому він просить суд визнати його право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач в попереднє судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. [PERSON] подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи на імя [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті [INFO] року матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та житловий будинок і надвірні споруди по [ADDRESS] Згідно заповіту матері, спадкоємцем належного їй майна є він. Спадкоємців першої черги за законом немає. Встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустив, оскільки вважав, що зберігаючи правовстановлюючі документи на спадкове майно, прийняв спадщину. Просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Представник позивача при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просить їх задовольнити та надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач проти позову не заперечив, про що подав відповідну заяву, де просить справу розглянути без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено та вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 4) та свідоцтва про смерть (а.с. 5), що [INFO] року після смерті матері позивача [PERSON] відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України відкрилась спадщина на належні їй житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,1564 га за вказаною адресою. Належність вказаного майна [PERSON] стверджено витягом про Державну реєстрацію прав (а.с. 7) та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с. 8). Своїм заповітом [PERSON] вищеназваний житловий будинок заповіла позивачу (а.с. 6). Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у згаданий строк після смерті матері не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотконтори, оскільки вважав, що зберігаючи правовстановлюючі документи на спадкове майно, прийняв спадщину. Зважаючи на ці обставини суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і що йому слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.06.1995 року Тираспольським міським відділом РАЦСу, за актовим записом № 537, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії CS-V0580161. У позові він зазначив, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, обгрунтовуючи її тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку. У зв'язку з тим, що у його свідоцтві про народження його прізвище записано «[PERSON]», а не «[PERSON]», а прізвище матері у вказаному свідоцтві та свідоцтві про її смерть вказане як «[PERSON]», заявник позбавлений можливості довести родинний зв'язок з матір'ю і успадкувати належне їй майно. Просив суд встановити факт того, що [PERSON] є його матір'ю. У судове засідання заявник та заінтересована особа не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просили розглядати справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України [PERSON] народився [INFO] у с.Русанівка Роменського району Сумської області. У свідоцтві про народження серії [NUMBER], мовою оригіналу: «[PERSON]»; народився: «[INFO]., село Русановка»; батьки: «[PERSON], [PERSON]» (а.с.5). 10 травня 2002 року [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на розташовану на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництв, площею 3,19 га (а.с.6). [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). Із довідок Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 20, 23 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON], 1925 року народження, на час смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] сама. Спадкоємцем після смерті [PERSON], є її син [PERSON], який доглядав її до смерті, вів з нею спільне господарство, провів її поховання. Заповіт від її імені цією сільрадою не посвідчувався (а.с.8, 9). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звернутись до суду із заявою про встановлення факту за правилами окремого провадження особа вправі лише у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. Із матеріалів справи вбачається, що встановлення зазначеного факту заявнику необхідне для оформлення спадкових прав. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що даний факт, має юридичне значення та підлягає встановленню, оскільки неправильний переклад прізвища заявника з російської мови на українську очевидно є наслідком орфографічної помилки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті [INFO] матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства та житловий будинок і надвірні споруди по [ADDRESS] Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є її брати - відповідач по справі, який не претендує на спадщину. Встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустила, оскільки вважала, що зберігаючи правовстановлюючі документів на спадкове майно, та користуючись спадковим будинком прийняла спадщину. Просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснила, що строк звернення до нотконтори пропустила, оскільки не знала чинного законодавства, а тому просить позов задовольнити. Крім того пояснила, що доглядає спадкове майно, сплачує всі платежі. Відповідач проти позову не заперечує, про що подав до суду заяву, де просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено та вбачається із свідоцтв про народження (а.с. 5), про укладення шлюбу (а.с. 6) та про смерть (а.с. 7), що [INFO] після смерті матері позивача [PERSON], відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України відкрилась спадщина на належні їй земельну ділянку для обслуговування жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства розміром 0,15 га, яку вона успадкувала після смерті [INFO] чоловіка [PERSON], та житловий будинок по [ADDRESS] Належність вказаного майна [PERSON] стверджено державними актом на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] (а.с. 11) та довідкою Камінь-Каширської міської ради № 641/2.2-3 від 02 грудня 2016 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у згаданий строк після смерті матері не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із довідки завідуючої Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою від 24 лютого 2017 року № 131/01-16 (а.с. 9). Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотконтори, оскільки вважала, що зберігаючи правовстановлюючі документи на спадкове майно, прийняла спадщину. Зважаючи на ці обставини суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і що їй слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в позові посилалася на те, що не перебуває з відповідачем у шлюбі. 16 червня 2014 року у них народилась спільна дитина син [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання сина, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позову, просив розглянути справу за його відсутності (а. с. 18). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.2), яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

03 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, 13 червня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалось, вони припинили подружні і сімейні стосунки. Примирення між ними та збереження сім'ї не можливе. Просить шлюб між ними розірвати, сина залишити проживати з нею, стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення чи розгляд справи за відсутності відповідачки до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 червня 2003 року зареєстрованим відділом РАГС Дубенського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №133, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони вказані батьками (а.с.6,7) Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Шлюб на даний час існує лише юридично, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сім'я розпалась остаточно та зберегти її неможливо, а тому в інтересах сторін шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень, а тому вказану суму необхідно стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved