Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 04 грудня 2017 \~року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 129. Під час шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даною позовною заявою стало те, що спільне життя у позивача та відповідача не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідно до п.9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, розгляд даної справи після набрання чинності даним Кодексом здійснено за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судове засідання позивач та відповідач не зявилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З матеріалів справи \~встановлено, що згідно свідоцтва про \~шлюб, виданого 31 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 31 серпня 2013 року зареєстрували \~шлюб, про що був здійснений актовий запис № 129. Після укладення шлюбу \~присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Під час шлюбу в них народився син: [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, мати позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи, і який залишається проживати разом з відповідачем. Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне сімейне життя у позивача та відповідача не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З кінця листопада 2016 року сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне \~життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б \~інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що \~за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, \~почуття любові \~один до одного між сторонами втрачено. \~Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо. \~\~ За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд \~вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, \~оскільки позовні вимоги \~є обґрунтованими \~і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається з позовної заяви, спору щодо \~розподілу сумісно нажитого майна у сторін немає. \~ Відповідно до ч.1 ст.140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при подання позову, тобто 340 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved