Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

02 квітня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.07.2009 в розмірі 29 598 грн 69 коп., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.05.2020. 13.05.2020 розгляд справи відкладено до 09.06.2020, у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання 09.06.2020 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку свого позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до AT КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 06.07.2009. При укладенні Договору сторони керувались частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в AT КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами першою та другою статті 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням, рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. 06.07.2009 відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10 500,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та відповідає п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач, зобов`язавшись повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення п. 6.5 Договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.03.2020 має заборгованість у розмірі 29 598 грн 69 коп., яка складається з наступного: -19 110 грн 07 коп. - заборгованість за тілом кредиту; -19 110 грн 07 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; -2 075 грн 06 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625; -6 527 грн 91 коп. - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн 00 коп. - штраф (фіксована частина). -1 385 грн 65 коп. - штраф (процентна складова). Проте, позивач, звертаючись з вимогою стягнути з відповідача штраф у розмірі 1 885,65 грн та пеню в розмірі 6 527,91 грн, фактично просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов`язання (прострочення виконання грошового зобов`язання), що суперечить положенням частини першої статті 61 Конституції України та частини третьої статті 509 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (в даному випадку - невиконання своїх кредитних зобов`язань). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 27 713,04 грн (29 598,69 грн - 1 885,65 грн, де 29 598,69 грн - сума, що просить стягнути позивач, 1 885,65 грн - сума штрафів). Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 968,10 грн судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (93,63 %). Враховуючи викладене,

Outcome: partial