Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

02 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, який має юридичне значення. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. За життя, [PERSON] були видані Державні акти на право приватної власності на землю: -Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 115379 на право власності на земельну ділянку площею 0,4473 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га.; для ведення особистого підсобного господарства - 0,1973 га., виданий 21 вересня 2000 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області; -Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 062564 на право власності на земельну ділянку площею 3,680 га., яка розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 12 березня 2001 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. Заявник зазначила, що після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але, постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на земельні ділянки, оскільки, власником земельних ділянок в державних актах зазначений [PERSON]. В зв'язку з наведеним, заявник [PERSON] просила суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що Державні акти на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], були видані [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши докази, надані заявником, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно наданих довідок, [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що на ім'я [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], були видані Державні акти на право приватної власності на землю: -Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 115379 на право власності на земельну ділянку площею 0,4473 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га.; для ведення особистого підсобного господарства - 0,1973 га., виданий 21 вересня 2000 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області; -Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 062564 на право власності на земельну ділянку площею 3,680 га., яка розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 12 березня 2001 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області. Встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року заявнику [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки після [PERSON], померлого [INFO], оскільки, власником земельних ділянок в державних актах зазначений [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Враховуючи надані докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, тому його вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved