Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

03.10.2016 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,16 га, та 3,1160 га, що розташовані на території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], який помер 12.03.2016 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що після смерті [PERSON], який помер 12.03.2016 року залишився спадок у вигляді зазначених земельних ділянок. За життя [PERSON]В склав два заповіти, згідно яких земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,16га, та 3,1160 га, що розташовані на території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області заповів їй, а решта спадкового майна за законом відійшла відповідачці [PERSON] У встановлений Законом строк вона звернулась до нотаріуса за оформленням свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Отримати дублікати вищевказаних документів вона також не може, оскільки органи які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав видають дублікати лише власникам, або уповноваженим особам за довіреністю, з підстав зазначених вище просила винести судове рішення про задоволення позову. В судове засідання позивачка та відповідачка не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує просить задовольнити позов, а від відповідачки надійшла заява з проханням справу розглядати без її присутності, заперечень проти позову не має. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. 12.03.2016 року у м. Первомайську Миколаївської області, помер [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії серії І-ФП № 237773, актовий запис № 223. Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається з: земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром: 4,16 га, та 3,1160 га, що розташовані на території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Дані земельні ділянки належали спадкодавцеві на підставі сертифікатів на право влсності на земельну ділянку серії ЯА № 548983 від 02.09.2005 року та серії ЯЛ № 908675 від 03.09.2010 року. Після смерті [PERSON]В позивачка звернулась до нотаріуса за оформленням свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом їй було відмовлено у вчинені нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів, відновити їх неможливо оскільки законодавством передбачений інший порядок набуття права власності, скористатись яким позивачка не може, оскільки спадкодавець помер. Положення ч.ч.1-4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємцем за заповітом. У передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини проте, отримала від нотаріуса роз'яснення про неможливість оформлення в нотаріальному порядку прав на спадкове майно, оскільки не представила належні правовстановлюючі документи на цю спадкову нерухомість. Відповідно дост. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст.15та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За ст. 131 ЦК Українита п. г) ч. 1ст. 81 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки в тому числі і на підставі успадкування. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельні ділянки, належали за життя спадкодавцеві [PERSON], і дане майно входить до складу спадщини після їх смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачці у справі. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивачка не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно дост. 16 ЦК Українивоно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved