Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

03 травня 2018 року, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем довгий час перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають двох спільних малолітніх дітей:, доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2016 року спільне проживання з відповідачем припинили, спільного бюджету не мають, мешкають за різними адресами. Діти мешкають разом з позивачем і перебувають на її утриманні. Після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що є обтяжуючим фактором для позивача. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частині його заробітку (доходів), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позовна заява надійшла до суду 03.05.2018 року. На виконання вимог\~ст. 122 ч. 3 ЦПК України\~судом направлявся запит до відповідного органу реєстрації місця проживання фізичних осіб, для перевірки зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача [PERSON] Відповідь на запит судом отримана 15.05.2018 року, справа підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому ухвалою від 16.05.2018 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.07.2018 року розгляд справи було відкладено, у звязку з неявкою сторін. Позивач та відповідач до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Позивач, 05.07.2018 року через канцелярію суду, надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач 09.06.2018 року отримав копію ухвали про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 16.05.2018 року з доданими до неї документами, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву до суду не надав. \~ \~ \~ \~Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та постановити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, сторони мають двох неповнолітніх доньок, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 406554, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 28.09.2012 року (а.с. 6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 489728, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 27.05.2014 року (а.с. 5). Судом встановлено, неповнолітні діти проживають з матірю, позивачкою по справі та перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідач є працездатним, аліментних стягнень на користь третіх осіб не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України. На суд покладається обов'язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування викладених обставин та відповідач до суду не направив інших доказів, які б вказували про належність або ж недопустимість наданих позивачем доказів. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та такими, що відповідають вимогам ст. 180 СК України, а тому підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved