Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

04.11.2015 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивував тим, що 27.01.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у письмовій формі, відповідно до якого позивач зайняв грошові кошти в сумі 38000,00 грн. [PERSON] Відповідно до договору [PERSON] зобовязався повернути йому грошові кошти в розмірі 38000,00 грн. до 15.04.2015 року. В подальшому, 04.03.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено другий договір позики у письмовій формі, відповідно до якого позивач зайняв грошові кошти в сумі 4930,00 доларів США [PERSON] Відповідно до договору [PERSON] зобовязався повернути йому грошові кошти в розмірі 4930,00 доларів США до 15.03.2015 року. В подальшому, 17.03.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено третій договір позики у письмовій формі, відповідно до якого позивач зайняв грошові кошти в сумі 900,00 доларів США [PERSON] Відповідно до договору [PERSON] зобовязався повернути йому грошові кошти в розмірі 900,00 доларів США до 25.03.2015 року. Вимоги щодо повернення грошових коштів у строки, зазначені у вищевказаних договорах відповідачем не виконані. До цього часу заборгованість відповідачем не погашена. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» редакції №3 від 21 січня 2016 року, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.01.2015 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у письмовій формі, відповідно до якого позивач зайняв грошові кошти в сумі 38000,00 грн. [PERSON] Відповідно до договору [PERSON] зобовязався повернути йому грошові кошти в розмірі 38000,00 грн. до 15.04.2015 року. 04.03.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено другий договір позики у письмовій формі, відповідно до якого позивач зайняв грошові кошти в сумі 4930,00 доларів США [PERSON] Відповідно до договору [PERSON] зобовязався повернути йому грошові кошти в розмірі 4930,00 доларів США до 15.03.2015 року. В подальшому, між 17.03.2015 року [PERSON] та [PERSON] укладено третій договір позики у письмовій формі, відповідно до якого позивач зайняв грошові кошти в сумі 900,00 доларів США [PERSON] Відповідно до договору [PERSON] зобовязався повернути йому грошові кошти в розмірі 900,00 доларів США до 25.03.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 04.11.2015 року, розмір боргу відповідача перед позивачем складає 5290,00 доларів США та 38000,00 грн. Згідно офіційних даних сайту Національного Банку України станом на 03 листопада 2015р. курс долара США до української гривні склав - 1 долар = 23грн.00коп. Таким чином, сума боргу складає 5290,00x23,00=121670,00 грн.+38000,00грн.=159670,00 грн. Вимоги щодо повернення грошових коштів у строки, зазначені у вищевказаних договорах відповідачем не виконані. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, судом було встановлено порушення відповідачем зобовязання з повернення грошових коштів позивачу, а тому позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості у розмірі 159670,00 грн. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1597,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved