overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

03.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення опіки над рідним сином, [PERSON], [INFO], який вже визнаний недієздатним, в якій зазначив, що рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 25 березня 2014 року було визнано недієздатним його рідного сина [PERSON] та призначено йому опікуна, його рідну матір [PERSON], [INFO]. 26 січня 2018 року його дружина, матір та опікун недієздатного [PERSON] [PERSON] померла. Самостійно проживати та керувати своїми діями [PERSON] не може, потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. Він проживає разом з ним, своїм рідним батьком [PERSON] по вул. Садова, буд. 149 А в с. Варварівка, Вовчанського району, Харківської області. В судове засідання сторони не з 'явилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розгляду не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 25.03.2014 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], був визнаний недієздатним та призначено його рідну матір, [PERSON], [INFO] , його опікуном. (а.с.4). Копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 621361 від 01 лютого 2018 року, підтверджується, що 26 січня 2018 року [PERSON], померла. (а.с.5) Довідкою виконавчого комітету Варварівської сільської ради Вовчанського району, Харківської області від 16.05.2018 року, підтверджено, що [PERSON]Мю проживає разом зі своїм сином-інвалідом, який потребує догляду і опіки, [PERSON] за адресою с.Варварівка, вул.. Садова, буд. 149 «а».(а.с.6) З рішення виконавчого комітету Варварівської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 30 січня 2018 року, вбачається, що [PERSON] було надано згоду на опікунство за його сином інвалідом дитинства [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Згідно ст. 63 ч. 4 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України, суд вважає за необхідне призначити опікуном над [PERSON], [INFO] його батька, [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

03.07.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.09.2011 року у Пришибській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №07. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з березня 2018 року. Сторони спільне господарство не ведуть, спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна не має. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Пришибською сільською радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис №07, сторони перебувають у шлюбі з 24.09.2011 року (а.с.12). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 01.02.2012 р. (а.с.13). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 141 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

03.07.2018 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], Вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, оскільки пропустила встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через пригнічений стан після смерті матері та скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на її поховання. Посилаючись на викладене, просила суд ухвалити рішення про визначення її додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вказала, що позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/5 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка її належить на підставі свідоцтва про право власності на житло. Вказане майно вона заповіла позивачці згідно заповіту, посвідченого 20.02.2001 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Смірновою Н.С. Згідно довідок Кодимської державної нотаріальної контори, приватних нотаріусів Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П., Смірнової Н.С. спадкоємці після смерті [PERSON], померлої [INFO], до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачка пропустила встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через пригнічений стан після смерті матері та скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на її поховання. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачкою терміну для прийняття спадщини та визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

03.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та нею, зареєстрований 03 травня 1998 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району, актовий запис №05, мотивуючи тим, що вони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мають несумісні характери та різні погляди на життя. Зазначає, що від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Вважає примирення неможливим. В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до п. 1 ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 03 травня 1998 року Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району, актовий запис №05. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають, шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведуть. Наявність можливості поновлювати шлюбні стосунки не встановлена. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки можливості не вбачається, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

03.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітні платі у розмірі 11 979 грн. 02 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона працювала на Державному підприємстві «Харківський електромеханічний завод». 22.11.2016 року вона була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 04.07.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, позивачу 5-тиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, та відповідачу для подання заперечення на відповідь на відзив. Представник відповідача ДП «Харківський електромеханічний завод» не надав відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з копії трудової книжки, позивач працювала на ДП «Харківський електромеханічний завод» та 22.11.2016 року на підставі Наказу №203-к була звільнена на підставі п.1 ст.36 КЗпП. Згідно з довідки про заборгованість по заробітній платі станом на 11.05.2018 року, сума заборгованості з врахуванням компенсації всього складає 11 979 грн. 02 коп. Відповідно дост.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, як встановлено судом, остаточний розрахунок з [PERSON] при звільненні зроблений не був, в тому числі не виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 11 979 грн. 02 коп. У зв'язку з цим, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 11 979 грн. 02 коп.підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

03.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.10.2017 року виконавчим комітетом Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 12. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. 27.09.2018 року позивач надала до суду заяву у якій вона просить поновити їй дошлюбне прізвище на «Петришин». Позивач надала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився. Суд ухвалив проводити судовий розгляд без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.10.2017 року виконавчим комітетом Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 12 (а.с. 7). Від шлюбу дітей не мають. Сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім цього, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

03.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.11.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №539. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач надала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати, не заперечує проти того, щоб дитину залишити на проживання з матірю. Обидві сторони в своїх заявах наполягають на винесенні рішення судом в підготовчому судовому засіданні, так як сімя розпалася та проживають окремо. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачає що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №539 (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судовий збір судом з відповідача на користь позивача не стягується, так як позивач в своїй заяві від 08.08.2018 року вказала, що відповідач, сплачений нею судовий збір за подачу позову їй відшкодував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

03.07.2018 року до суду звернулася [PERSON], [INFO] з заявою, в якій просить суд надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON], [INFO], уродженцем с.Калинівка, Олевського району Житомирської області. Справа розглядається у порядку спрощеного провадження та без повідомлення сторін, що відповідає положенням ст. 279 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO] та громадянин [PERSON], [INFO] мають намір одружитися, оскільки відповідно до довідки виданої КУ «Олевська центральна лікарня» за №160 від 03.07.2018 року, [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації Олевської ЦЛ з приводу вагітності (25-26 тижнів) (а.с.09). Зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану заявниця не має можливості, оскільки має на день розгляду справи 16 років, в зв'язку з чим не досягнула шлюбного віку, визначеного ст.22 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.22 СК України, з якої слідує, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Разом з тим статтею 23 СК України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Так судом встановлено, що дійсно на день розгляду справи у суді заявниця [PERSON], [INFO], має 16 років, що стверджується копією паспорта виданого на ім'я [PERSON] (а.с.3), що надає їй право на звернення до суду у відповідності до ч.2 ст.23 СК України із заявою про надання права на шлюб. Враховуючи вищенаведене суд, приходить до висновку, що надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам, так як у неї та [PERSON], фактично вже створена сім'я, вони приживають разом, мають намір зареєструвати шлюб, чекають народження дитини, опікун заявниці не заперечує проти укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

03.07.2018 року до суду надійшла заява КП «Харківводоканал» про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник вказує, що суд, при ухваленні заочного рішення від 07.07.2017 року не стягнув з відповідачі витрати, пов'язані з розміщенням у газеті «Слобідський край» оголошення про виклик до суду. Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Інші сторони в судове засідання сторони не з'явилися, з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п. п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.07.2017 року позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволено повністю. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 року по 31.10.2016року у розмірі 8002 грн. 26 коп., заборгованість за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2013 року по 31.10.2016 року у розмірі 4368 грн. 43 коп., інфляційні витрати в розмірі 3419 грн. 06 коп., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 478 грн. 22 коп. Також стягнуто у дольовому порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 1600 гривен 00 копійок, стягнувши по 400,00 грн. з кожного. З матеріалів справи вбачається, що представником КП «Харківводоканал» 07.07.2017 року до суду подано заяву про стягнення з відповідачів витрати, пов'язані з розміщенням в газеті «Слобідський край», що складають 313,20 грн. При ухваленні рішення, судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідачів вказаних витрат. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву КП «Харківводоканал» та ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved