Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

02.06.2020 [PERSON] звернулась в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] з позовними вимогами, щодо розірвання шлюбу укладеного з відповідачем 31.03.2006, та про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача. Позов обґрунтований тим, що сторони 31.03.2006 уклали шлюб, від якого вони мають спільну дитину [PERSON] , 2006 р.н. Останнім часом, сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршилось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди та шлюб та сімейне життя, вони поступово втратили почуття любові. Спільне господарство не ведеться з вересня 2017 року, фактично шлюбні відносини припинені, збереження сім`ї неможливе, і суперечить інтересам подружжя. Після припинення ведення спільного господарства дитина проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні, відповідач жодним чином не бере участь у вихованні дитини, не надає матеріальну допомогу, заходи щодо позасудового вирішення спору результату не принесли. Ухвалою суду від 30.06.2020 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач в судове засідання не прибула, проте її представник - адвокат Єрмак О.В. направив на адресу суду заяву, в якій вказав, що позивач позов підтримує в повному обсязі, та просить справу розглянути без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не прибув, проте подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. 31 березня 2006 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 11). [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви, та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що сторони мають різні погляди та шлюб та сімейне життя, внаслідок чого спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторонами не заперечувалось, що спільне господарство вони припинили, дитина проживає з матір`ю, та згоди про утримання [PERSON] між ними не було досягнуто. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи встановлені судом обставини та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову - 02.06.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у зазначеному розмірі щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права. За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, зміни способу стягнення аліментів, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, відповідач визнав позов до початку до початку розгляду справи по суті, позивач сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 840 грн. 80 коп., а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved