Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

02 лютого 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності, мотивуючи його тим, що 23.10.1997 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стали власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 06.11.2015 року [PERSON] померла. Спадкоємцями після її смерті є він та [PERSON] 28.11.2016 року постановою Другої полтавської нотаріальної контори було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири №69, що розташована за адресою: м.Полтава, вул.Ватутіна,29. В звязку з тим, що подані документи не відповідають чинному законодавству, а також в звязку з неможливістю встановити склад спадкового майна після смерті [PERSON], так як вищевказана квартира знаходиться в спільній сумісній власності та визначити частку померлої не вбачається можливим, просив суд встановити частку кожного співвласника в жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] в наступних ідеальних частках: [PERSON] - 1/3 частку, [PERSON] 1/3 частку та [PERSON] 1/3 частку та визнати за ним, право власності на 1/3 частку жилого приміщення за адресою: м.Полтава, вул.. Ватутіна, 29, кв.№69 та в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 06.11.2015 року, право власності на 1/3 частину жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], що складається з: 3 кімнат житловою площею 38,5 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (4) площею 17 кв.м., 2-а кімната (6)площею 9,8 кв.м., 3-я кімната (9)площею 11,7 кв.м., коридору (1)площею 10,6 кв.м., кухні (3) площею 9,3 кв.м., шафи (5) площею 1,1 кв.м., ванної (7) площею 2,5 кв.м., вбиральні (8) площею 1,4 кв.м., комора площею 4,0 кв.м. Квартира обладнана балконом (з к=0,3) площею 0,9 кв.м., (з к=0,3) площею 2,3 кв.м. Загальна площа квартири 66,6 кв.м. Висота приміщень 2,48 кв.м. 24 лютого 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності, в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину жилого приміщення жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], що складається з: 3 кімнат житловою площею 38,5 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (4) площею 17 кв.м., 2-а кімната (6)площею 9,8 кв.м., 3-я кімната (9)площею 11,7 кв.м., коридору (1)площею 10,6 кв.м., кухні (3) площею 9,3 кв.м., шафи (5) площею 1,1 кв.м., ванної (7) площею 2,5 кв.м., вбиральні (8) площею 1,4 кв.м., комора площею 4,0 кв.м. Квартира обладнана балконом (з к=0,3) площею 0,9 кв.м., (з к=0,3) площею 2,3 кв.м. Загальна площа квартири 66,6 кв.м. Висота приміщень 2,48 кв.м. В судовому засідання позивач [PERSON]Я не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечувала. Зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Судом встановлено, що 23.10.1997 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], який діяв від свого імені та імені неповнолітньої [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири №69, що розташована за адресою: м.Полтава, вул. Ватутіна, 29, що складається з: 3 кімнат житловою площею 38,5 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (4) площею 17 кв.м., 2-а кімната (6)площею 9,8 кв.м., 3-я кімната (9)площею 11,7 кв.м., коридору (1)площею 10,6 кв.м., кухні (3) площею 9,3 кв.м., шафи (5) площею 1,1 кв.м., ванної (7) площею 2,5 кв.м., вбиральні (8) площею 1,4 кв.м., комора площею 4,0 кв.м. Квартира обладнана балконом (з к=0,3) площею 0,9 кв.м., (з к=0,3) площею 2,3 кв.м. Загальна площа квартири 66,6 кв.м. Висота приміщень 2,48 кв.м. (а.с.13). З реєстраційного посвідчення, виданого КП ПБТІ «Інвентаризатор» вбачається, що квартира №69, що розташована за адресою: м.Полтава, вул. Ватутіна, 29 в цілому зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували зареєстрованому шлюбі з 16.12.1987 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-КЕ №250865, а/з №3354 (а.с.9). Також судом встановлено, що 06.11.2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-КЕ № 303645 від 07.11.2015 року, актовий запис №1397 (а.с.8). 28.11.2016 року постановою Другої полтавської державної нотаріальної контори №206/02-31 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири №69, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Ватутіна, 29, в звязку з тим, що подані документи не відповідають чинному законодавству (а.с.12). Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі статтею 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 369 ЦК. України передбачено порядок здійснення права спільної сумісної власності. Так, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 370 ЦК України передбачено порядок виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Так, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Статтею 372 ТІК України передбачено порядок поділу майна, що є у спільній сумісній власності. Так, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. П.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Статтею 1268 ч. 1 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України прийняв дану спадщину, так як постійно проживав зі спадкодавцем на час прийняття спадщини. Однак, оскільки частки співвласників у спільній сумісній власності на момент смерті [PERSON] не були в повному обсязі виділені, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 5 «Про судову практику у справах про захист прав власності та інших речових прав» зі змінами та доповненнями та відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України ); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Для визначення члена сім'ї можуть використовуватись їх ознаки, наведені у статті 3 СК. Враховуючи вищевикладене, суд приходить довисновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності та [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved