overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 14 серпня 1981 року між ним та [PERSON] (дошлюбне прізвище Новікова) [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у міському бюро ЗАГС міста Першотравенська, Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІІ-КИ № 375569 від 14.08.1981 року, актовий запис № 166. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідач добровільно розривати шлюб не бажає. Їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам, він пішов від неї і вже протягом восьми років живуть окремо (відповідач в смт. Петропавлівка, а він в м. Першотравенськ), особисто він з іншою жінкою. Фактично їхні шлюбні відносини припинили існувати ще в з 2008 року. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги підтримує в повному розмірі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність та не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Мінаєва» Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач та відповідач дійсно перебувають у шлюбних відносинах з 14 серпня 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане міським бюро ЗАГС міста Першотравенська, Дніпропетровської області, за актовим записом № 166.( а.с.4). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, в свою чергу, не заперечує проти цього. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і підлягає розірванню, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідач зазначила про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу «Мінаєва».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 29.04.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі, вказала, що спільно господарства не ведуть з травня 2016 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, зазначив, що спільно господарства не ведуть з травня 2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 29.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 666. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть з травня 2016 року, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 24.11.2001 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду нотаріально засвідчену заяву про те, що надає згоду своїй дружині [PERSON] на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 24.11.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-БК № 152244, актовий запис № 1870. Від шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 053427. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №5331, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву від 14.09.2016 року, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 22 липня 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 564, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2015 року, через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 564, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.3). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великолепетиського районного управління юстиції у Херсонській області [NUMBER] (а.с.6). З березня 2015 року сторони мешкають окремо, спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 25 серпня 2001 року шлюбу, в якому вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], який народився 12 грудня 2001 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з березня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втрати почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя у них не склалося. В судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що примирення між ними не можливе та наполягає на розірванні шлюбу, так як у них немає дітей, спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, спільного господарства вони не ведуть, в позасудовому порядку шлюб розірвати не мав можливості у зв'язку з небажанням відповідача. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, хоч про день слухання справи була повідомлена належним чином. До вирішення справи по суті направила до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. З'явитись в судове засідання немає змоги, так як вона працює в м.Тернопіль на розірвання шлюбу погоджується , просить строку на примирення не надавати, вважає, що вони фактично і не встигли створити міцної сім'ї, оскільки одружені з лютого місяця цього року , а на початку травня вже припинили спільне проживання. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд з'ясував наступні обставини Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно Чемеровецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06 лютого 2016 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 11. Від даного шлюбу у подружжя спільних дітей немає. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім'я розпалась. За час розгляду справи в суді відносини між сторонами не змінились і примирення не досягнуто. Позивач миритись не бажає і наполягає на припиненні шлюбу, а відповідач також погодилася на розлучення. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, надані сторонами, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, тому є законні підстави для розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] відповідач змінювала своє прізвище при реєстрації шлюбу і бажає залишити за нею дошлюбне прізвище «[PERSON]»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачем з 05 червня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені одразу після реєстрації шлюбу через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №442731, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 05 червня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №213. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити без змін «Кононученко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: - стягувати щомісячно із [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; -стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною 3-х річного віку. У судове засідання сторони не зявилися, у письмових заявах просили справу розглядати за їхньої відсутності. Позивач позов в частині стягнення аліментів на її утримання зменшила до 1/12 частки доходів відповідача. Відповідач позов визнав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який мешкає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи положення ст. 182 СК України, проживання сина сторін разом з матірю, перебування на її утриманні та право на утримання від відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача на користь позивача належить стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів, на утримання позивача в розмірі 1/12 частки доходів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

02 серпня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 16 березня 1985 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м.Донецьк Донецької області, актовий запис № 242, від спільного проживання мають двох вже повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили протягом останніх шести років, через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.26). За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 березня 1985 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м.Донецьк Донецької області, актовий запис № 242, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Сторони від спільного проживання мають від спільного проживання мають двох вже повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх шести років сторони мешкають окремо, спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved