Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

03 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договір позики від 19 лютого 2015 року, який на підтвердження якого відповідачем було надано власноруч написану розписку. Оскільки відповідач не повертає кошти за договором позики, позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від його представника [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та попросили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву в якій не заперечив проти задоволення позову. Справу попросив розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, який посвідчений розпискою від 19.02.2015 року (а.с.4). Як позивач так і відповідач не заперечують проти даного факту, так як дійсно між сторонами був укладений договір позики з відповідними зобовязаннями. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином між сторонами дійсно було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] кошти в сумі 5750 грн., а останній їх отримав про що зазначив у розписці, і даний факт сторонами не оспорюється. Оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, викладені в позовній заяві щодо порушення відповідачем зобов'язання за договором позики перед позивачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача боргу за договором позики. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 551 грн. 20 грн., відповідно до суми заявлених та задоволених вимог.

Outcome: approved