overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

03.04.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у виді жилого будинку [ADDRESS] Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Фактично прийняв спадщину, але не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом тому, що не була проведена державна реєстрація права власності на будинок. Посилаючись на необхідність оформити спадщину, позивач просив визнати за ним право власності за законом в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] позначеного в технічному паспорті під літерою «А», загальною площею 86,3 кв.м, в тому числі жилою площею 40,7 кв.м, з надвірними будівлями: кухня «Б», гараж «Г». Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу в його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Шахтарської міської ради - в судовому засіданні просив розглянути справу на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Будинок [ADDRESS] належить на підставі договору дарування [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. На день її смерті відкрилася спадщина, що складається із вищевказаного будинку. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Фактично прийняв спадщину, але не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, тому, що не була проведена державна реєстрація права власності на будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у законі. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України 1. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, до нього переходить право власності на житловий будинок. Позивач постійно проживав зі спадкодавцем, тобто прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, житловий будинок з дня смерті [PERSON] належить йому на праві власності в порядку успадкування. У зв'язку з вищенаведеним, відповідно ст. ст. 328, 331 ЦК України, а також враховуючи той факт, що право власності на майно ніхто не оспорює, позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

03.04.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом , зазначаючи , що йому на праві приватної власності належить домоволодіння №21а , яке розташоване по вул. Горького в смт Марківка Луганської області. Відповідач, [PERSON] , з моменту набуття права власності на це домоволодіння значиться зареєстрованим там , хоча фактично з 2004 року не проживає в будинку. Знятися з реєстрації добровільно відмовився , чим поставив його у скрутне становище , оскільки він позбавлений права оформити допомогу на дітей як багатодітна сімя. Оскільки відповідач продовжує бути зареєстрованим в його житловому будинку, але фактично в ньому не проживає більше року ,тобто понад встановлені законодавством терміни, не приймає участі у витратах на підтримання будинку в належному технічному стані, не сплачує коштів на утримання будинку , прибудинкової території , створюючи тим самим перешкоди у користуванні будинком, він , як власник житлового будинку ,вправі вимагати усунення цих перешкод шляхом зняття його з реєстраційного обліку. Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання 11.06.2014 року,27.06.2014 року та 21.07.2014 року не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник Марківського районного сектору управління державної міграційної служби України в Луганській області надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень не надала . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено,що позивачу на праві приватної власності належить домоволодіння №21а , яке розташоване по вул.Горького в смт Марківка Луганської області , що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.10.2004 року , витягом з Державного реєстра право чинів. Відповідач, [PERSON], не є членом сімї позивача , але значиться зареєстрованим за вищевказаною адресою . Фактично з 2004 року не проживає в будинку, що підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON] Оскільки ст.16 ЦК України не встановлює вичерпного переліку способів захисту цивільного права , суд може захистити цивільне право чи інтерес іншим способом ,що встановлений договором або законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач , на якого законом покладено обовязок по доказуванню правомірності своєї поведінки , в судове засідання не зявився і заперечень не надав , що дає підстави для повного задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

03.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26.01.1991 року Чижівською сільською радою, Новоград-Волинського району, Житомирської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання крім того, із серпня 2010 року не проживають як сім'я. Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явилася. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.01.1991 року Чижівською сільською радою, Новоград-Волинського району, Житомирської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Позивач з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини сторони поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

03.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 14470 грн. 95 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.11.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (з подальшим збільшенням до 8600,00 грн.) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 16-24). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2013 року становить 14470 грн. 95 коп., та складається з заборгованості за кредитом - 4500,15 грн., заборгованості за відсотками - 6690,52 грн., 2115,00 грн. комісії та 1165,28 грн. - штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 6-15). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

03.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 11554,46 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.10.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість в розмірі 11554,46 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 3581,83грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 6946,23 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 526,00 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 6-9). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 11554,46 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

03.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом з вимогами: про стягнення з відповідача нарахованої але невиплаченої заробітної плати в розмірі 14511 грн 44 коп, стягнення компенсації з врахуванням Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та моральної шкоди в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позову приведені доводи, що відповідач 17.02.2014 року звільнив його з посади контролера контрольно-пропускного пункту за власним бажанням (ст.38 КЗпП України), але в день звільнення не провів повний розрахунок. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача позов визнав частково. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, згідно наказу №8-к від 19.02.2014 року, з 17.02.2014 року звільнив позивача з посади контролера контрольно-пропускного пункту за власним бажанням (ст.38 КЗпП України), але в день звільнення не провів з ним повний розрахунок, не виплативши заборгованість із заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку, доплати, включаючи оплату лікарняного листа за рахунок підприємства на загальну суму 12885 грн 66 коп. У відповідності до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст.237-1- КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач повинен також нести відповідальність за заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виникла внаслідок несвоєчасного розрахунку при звільненні з роботи. Враховуючи характер та тривалість моральних страждань понесених позивачем невиплатою заборгованості з заробітної тривалістю більше одного року, беручи до уваги, що позивач вчиняв додаткові зусилля для організації свого життя - розмір заподіяної позивачу моральної шкоди суд визначає в 400 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути не виплачені з вини відповідача належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, в розмірі 12885 грн 66 коп та моральну шкоду в розмірі 400 грн, а всього 13285 грн 56 коп, із зобов'язанням відповідача компенсувати позивачу втрату частину доходів з врахуванням Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Встановлені судом обставини є підставами для часткового задоволення позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

03.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільного господарства та бюджету сім'ї вони не ведуть. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі з 06.01.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки сторони з лютого 2013 року спільного господарства та бюджету не ведуть і проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають, а ступінь відчуженості подружжя, нерозуміння один одного є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

03.04.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2012року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.03.2012року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працює на ш. Павлоградська, має стабільний щомісячний дохід, інших дітей немає та інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

03.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 15351 грн 22 коп, мотивуючи вимоги тим, що 24.10.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві від 07.05.2014 року просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 24.10.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 4000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки (а.26-34). Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 31.10.2013 року виникла заборгованість в розмірі 15351 грн 22 коп, яка включає заборгованість по тілу кредиту - 8542 грн 38 коп, несплачені проценти - 4929 грн 27 коп, штрафні санкції - 969 грн 11 коп, комісійні - 910 грн 46 коп (а.с.6-25). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі в розмірі 15351 грн 22 коп, так як зобов'язання не виконується відповідачем. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

03.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 7 років вона з відповідачем мешкали в цивільному шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони припинили стосунки чотири місяці тому. Домовитись з відповідачем про його добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини їм не вдалося, тому позивач звертається с позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2013 року, встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved