Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

03.01.2017 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Києво-Святошинського РП, згідно якого просить: визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Києво-Святошинського РП щодо донарахування [PERSON] (договір [NUMBER] від 09.01.2013 року про користування електричною енергією) по непрацюючому лічильнику за період з 01.07.2013 року по 01.09.2016 року згідно споживання нового лічильника; скасувати донарахування, здійснене Публічним акціонерним товариством «Київобленерго» в особі Києво-Святошинського РП (договір [NUMBER] від 09.01.2013 року про користування електричною енергією) по непрацюючому лічильнику за три роки згідно споживання нового лічильника у кількості 14272 кВт на загальну суму 6144,26 грн.; зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» в особі Києво-Святошинського РП здійснити перерахунок спожитої електричної енергії [PERSON] (договір [NUMBER] від 09.01.2013 року про користування електричною енергією) без врахування донарахування по непрацюючому лічильнику за три роки згідно споживання нового лічильника; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Києво-Святошинського РП на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 640 гривень. Позов мотивовано тим, що 09.01.2013 року між ПАТ «Київобленерго» та [PERSON] було укладено Договір [NUMBER] про користування електричною енергією, за умовами якого ПАТ «Київобленерго» взяло на себе зобов'язання постачати позивачці електричну енергію, за адресою: [ADDRESS], у необхідних обсягах відповідно до дозволеної потужності 10 кВт з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а остання зобов'язалась оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами у терміни, передбачені Договором. Разом з тим, позивачка вказує, що оскільки 01.07.2013 року засіб обліку електричної енергії вийшов з ладу, так як зупинився розрахунковий механізм лічильника, вона, діючи на виконання умов Договору, 02.07.2013 року повідомила відповідача про вказані недоліки в роботі засобу обліку. В свою чергу, відповідач, який у відповідності до п.п.12-15 Договору повинен був здійснити ремонт або заміну засобу обліку електричної енергію після відповідного звернення позивачки, лише 01.09.2016 року здійснив таку заміну. При цьому, позивачка зауважує, що за весь період користування електричною енергією без засобу обліку, розрахунки з її сторони здійснювалися в повному обсязі відповідно до середньомісячного споживання електроенергії. Однак, незважаючи на ту обставину, що станом на дату заміни лічильника у позивачки не було жодної заборгованості перед ПАТ «Київобленерго», співробітники відповідача виконали донарахунок по непрацюючому лічильнику за три роки згідно споживання нового лічильника по показниках за вересень 2016 року (середньоденне споживання), в результаті чого донарахували 14 272 кВт на загальну суму 6 144 грн. На підставі наведеного та посилаючись на порушення відповідачем п.33 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України №1357 від 26.07.1999 року, позивачка вважає вищенаведені дії відповідача незаконними та просить позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Надієнко І.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачкою не обґрунтовано, яким чином обраний нею спосіб захисту шляхом визнання незаконним нарахування по непрацюючому лічильнику за три роки та зобов'язання здійснити перерахунок, зможе забезпечити реальний та ефективний захист її порушеного права. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно положень ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі по тексту - Правила), визначено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 09.01.2013 року між ПАТ «АЕС Київобленерго» в особі заступника начальника з комерційної роботи Києво-Святошинського районного підрозділу (РП) Черненко М.М. та [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], було укладено Договір про користування електричною енергією від 18 жовтня 2003 року за № [NUMBER] (надалі - Договір) (а.с. 15). Згідно з п. 1 Договору енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачу електричну енергію в необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 10 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. У відповідності до п.16 Договору оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку. При цьому, як передбачено п.п. 11, 13 Договору, споживач електричної енергії зобов'язується, серед іншого, невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку чи порушення його пломбування, в тому числі пломбувальних ниток, а енергопостачальник, в свою чергу, зобов'язується проводити планові повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором, а також розглядати звернення споживача щодо надання послуг, пов'язаних з постачанням електроенергії, та приймати з цього приводу рішення у терміни, передбачені ПКЕЕН. В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2013 року позивачка повідомила відповідача про зупинення розрахункового механізму засобу обліку електричної енергії з 01.07.2013 року. При цьому, як вбачається з листа ПАТ «Київобленерго» у відповідь на адвокатський запит представника позивачки від 09.12.2016 року, 09.11.2015 року позивачка повторно через «Колл-Центр» зверталася до відповідача з повідомленням, що лічильник обліку електричної енергії не працює та не відображає покази спожитої електроенергії. Разом з тим, згідно наявних в матеріалах справи копій акту №253504 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії та акту №257778 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановленого зразку, заміна лічильника за особовим рахунком [NUMBER] була виконана відповідачем 06.09.2016 року. Звертаючись з позовом до суду, позивачка, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, зазначає, що співробітники відповідача, всупереч вимог чинного законодавства України, виконали донарахунок по непрацюючому лічильнику за три роки згідно споживання нового лічильника по показниках за вересень 2016 року (середньоденне споживання), в результаті чого донарахували 14 272 кВт на загальну суму 6 144 грн. Водночас, як передбачено п. 33 Правил, у разі користування електричною енергією без засобу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із побутовим споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців. В свою чергу, як вбачається з копій листа ПАТ «Київобленерго» у відповідь на адвокатський запит представника позивачки від 09.12.2016 року та особової картки позивачки (особовий рахунок: [NUMBER]), при донарахуванні позивачці без облікових кВтгод, відповідачем виконано розрахунок по непрацюючому лічильнику за 3 (три) роки згідно споживання нового лічильника, а саме по показниках станом на 01.09.2016 року та 18.10.2016 року. Між тим, виходячи з положень п.33 Правил, суд вважає, що донарахування, здійснене відповідачем позивачці за період непрацездатності лічильника, а саме в період з 01.07.2013 року по 01.09.2016 року відповідно до показів споживання нового лічильника у кількості 14272 КВт на загальну суму 6144,26 грн., мало б проводитися відповідачем по показникам лічильника станом на 01.07.2013 року та 01.09.2016 року. Отже, з огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставини, зазначені у позовній заяві щодо неправомірних дій відповідача по донарахуванню позивачці заборгованості, є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання незаконними дій відповідача щодо донарахування їй заборгованості по непрацюючому лічильнику за період з 01.07.2013 року по 01.09.2016 року згідно споживання нового лічильника, скасування такого донарахування та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок спожитої електричної енергії позивачкою без врахування донарахування по непрацюючому лічильнику за три роки згідно споживання нового лічильника. При цьому, щодо тверджень представника відповідача стосовно невірно обраного позивачкою способу захисту свого порушеного права, суд вважає за необхідне зазначити, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відтак, оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Враховуючи наведене, на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 8, 9, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 714 Цивільного кодексу України, п. 33 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357,та

Outcome: approved