Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

03.12.2018 Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», в особі представника Д.І. Ліповуза, звернулося до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 9361,74 грн. та стягнення судового збору. Справа надійшла до Близнюківського районного суду Харківської області 07.02.2019. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та відповідачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АМ/2343762. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 210, державний номерний знак [NUMBER]. 16.06.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля Skoda державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Мар'їнського районного суду Донецької області [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того судом було встановлено, що ДТП сталася внаслідок невідповідності технічного стану транспортного засобу вимогам правил дорожнього руху (водій [PERSON] не забезпечив технічний стан (гальмівна система) транспортного засобу. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER], була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», особа яка зазнала матеріального збитку - [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Алфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем було здійснено розрахунок та сплачено 9361,74 страхового відшкодування. ТДВ СК «Алфа-Гарант» належно виконало свої обов'язки. Крім того, ними вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення регресної вимоги, однак відповідач отримавши її не надав жодної відповіді. Позивач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що сплачувати нічого не повинен, оскільки був укладений договір зі страховою компанією. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ТДВ СК«Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується фотокопією Полісу №АМ-2343762 (а.с. 5). 12.07.2018 постановою Мар'їнського районного суду Донецької області [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Крім того цим судом було встановлено, що ДТП сталася внаслідок невідповідності технічного стану транспортного засобу вимогам правил дорожнього руху. Водій [PERSON] не забезпечив технічний стан (гальмівна система) транспортного засобу та допустив зіткнення з нерухомим транспортним засобом Skoda Roomster [NUMBER], під керуванням [PERSON], про що свідчить фотокопія постанови(а.с.10). 20.06.2018 до ТДВ СК«Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, звернувся потерпілий [PERSON], який відповідно до фотокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля Skoda Roomster [NUMBER], (а.с.6-8). 16.07.2019 було проведено дослідження спеціаліста про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Skoda Roomster [NUMBER] Встановлено, що матеріальний збиток складає 12127,27 грн.(а.с.11-26). 30.07.2018 до ТДВ СК«Альфа-Гарант» від [PERSON] надійшла заява про страхове відшкодування по вищевказаному страховому випадку(а.с.9). 17.08.2018 ТДВ СК«Альфа-Гарант» було складено страховий акт №ЦВ/18/1505, та розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких розмір страхового відшкодування складає 9361,74 грн.(а.с.27,28). Відповідно до фотокопії платіжного доручення №ID109148 від 17.08.2018 [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9361,74 грн.(а.с.29). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно зі ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Приписами ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому статтею 29 вказаного закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з підпунктом г пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до положень ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 4, 5 та 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТД ВСК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved