overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

02.10.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору поруки припиненим. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.04.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір. На забезпечення належного виконання цього договору 18.04.2007 року між позивачкою та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір поруки, згідно якого позивачка взяла на себе прямі зобов'язання боржника по вказаному кредитному договору. Відповідачами в односторонньому порядку, без узгодження з поручителем, було змінено умови кредитного договору, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання укладеного договору поруки припиненим з дня неузгодженої з позивачем зміни основного зобовязання. Представник позивача позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представн6иків сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір. На забезпечення належного виконання цього договору 18.04.2007 року між позивачкою та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договор поруки, згідно якого позивачка взяла на себе прямі зобов'язання боржника по вказаному кредитному договору. Відповідачами 18.04.2007 року в односторонньому порядку, без узгодження з поручителем, було змінено умови кредитного договору, а саме укладено дві додаткові угоди, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя. Відповідно до ч. 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, оскільки додатковими угодами до кредитного договору укладеними між відповідачами без згоди позивачки, збільшився обсяг її відповідальності, позов про визнання договору поруки припиненим підлягає задоволенню. Оскільки договір поруки було укладено лише між позивачкою та відповідачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. сплачений позивачкою при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

02.10.2014 року представник Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про видачу дублікату виконавчого листа №2-1151/08 про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 2 238,21 грн., посилаючись на те, що зазначений виконавчий лист перебував на виконанні у державного виконавця Косицької Л.В., однак при її звільненні відповідно до акту приймання-передачі виконавчих проваджень, виконавче провадження по виконанню зазначеного вище виконавчого листа не передавалось. В судове засідання представник стягувача та боржник не з'явились, про день, час і місце розгляду подання повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява стягувача не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа, суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 10.03.20109 року було задоволено позов ТОВ «Просто Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, постановлено стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 2 238,21 грн. та 81,00 грн. судових витрат, а також додаткові витрати, пов'язані з наданням оголошення в засоби масової інформації в сумі 420,00 грн. На виконання вказаного рішення суду, 14.05.2009 року представнику стягувача було видано виконавчий лист №2-1151/09. Обґрунтовуючи вимоги про видачу дублікату виконавчого листа, представник стягувача посилається на те, що виконавчий лист згідно акту приймання-передачі виконавчих проваджень не передавався. Будь-яких доказів, які б вказували на те, що на виконанні в Комінтернівському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебував вказаний вище виконавчий лист, матеріали справи не містять, так як і не містять акту приймання - передавання виконавчих проваджень, на який посилається заявник. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність доказів щодо втрати оригіналу виконавчого листа, про що зазначено в поданні про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки відомості про відсутність його на виконанні у даному відділі матеріали справи не містять, вважає, що відсутні підстави для видачі його дублікату. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

02.10.2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитною угодою в сумі 14316 грн.61 коп.., мотивуючи свої вимоги тим, що 28.06.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк» Дельта») та відповідачем, було укладено кредитну угоду № 014-14110-280611 (далі Договір), за яким відповідачу відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, встановлено ліміт Кредитної лінії у розмірі 8500 грн.. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 02.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 14316 грн.61 коп., яка складається з: тіла кредиту 9169 грн. 50 коп., простроченого тіла кредитку 1608грн.37 коп., заборгованості за комісією 3538 грн.74 коп. Позивач вказує, що відповідач добровільно розрахуватись не бажає, також крім стягнення заборгованості в сумі 14316 грн.61 коп. просить стягнути з відповідачки судовий збір у сумі 243 грн.60 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в позовній заяві просив справу розглядати у відсутність їхнього представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що дійсно 28.06.2011 року в ПАТ «Дельта Банк» за її заявою було відкрито кредитну лінію на загальну суму 8500 грн.. Суму боргу 14316 грн. 61коп. визнає, однак вказує, що сплачувати кредит у неї немає коштів. Так, згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позицію відповідачки і роз'яснивши їй наслідки визнання позову, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнала позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного, в силу ст. 526, 589, 610, 625, 1050 ЦК України, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

02.10.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 10848 грн 53 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №005-13100-140612. Згідно данного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті, надано платіжну картку, тобто було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн 00 коп, із встановленням ліміту в розмірі 6000 грн 00 коп. Також відповідач зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. Однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 24.07.2014 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 10848 грн 53 коп. Відповідач в добровільному порядку не повернув заборгованості по кредиту. В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, в поданій позовній заяві просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не з'явилася відповідач [PERSON], яка про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена судовою повісткою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомила, а тому, враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 14.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено договір №005-13100-140612, згідно якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 30000 грн 00 коп, із встановленням ліміту в розмірі 6000 грн 00 коп. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] обов'язків належним чином не виконувала. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 24.07.2014 року становить 10848 грн 53 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк». 2

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

02.10.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 14137 грн 81 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 09 квітня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №002-13826-090413, згідно якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з встановленим лімітом 10000 грн 00 коп та рахунок в національній валюті [NUMBER] для погашення заборгованості. Також відповідач зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором. Однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 22.07.2014 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 14137 грн 81 коп. Відповідач в добровільному порядку не повернув заборгованості по кредиту. В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, в поданій позовній заяві просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не з'явилася відповідач [PERSON], яка про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена судовою повісткою, направленою поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, однак поштове відправлення було повернуто до суду по закінченню терміну зберігання на відділенні поштового зв'язку м.Новояворівська. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України суд визнає, що судова повістка вручена відповідачу належним чином, що є підставою для проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 09.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено договір №002-13826-090413, згідно якого відповідачу було відкрито кредитну лінію з встановленим лімітом 10000 грн 00 коп та рахунок в національній валюті [NUMBER] для погашення заборгованості. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] своїх обов'язків належним чином не виконувала. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 22.07.2014 року становить 14137 грн 81 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк». 2

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

02.10.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 23281 грн 35 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 03 вересня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №003-13061-030913, згідно якого відповідачу було надано споживчий кредит на суму 24656 грн 88 коп та було відкрито рахунок в національній валюті №29093009493440, для погашення заборгованості. Також відповідач зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитним договором. Однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 24.07.2014 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 23281 грн 35 коп. Відповідач в добровільному порядку не повернув заборгованості по кредиту. В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, в поданій позовній заяві просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не з'явився відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомив, а тому, враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 03.09.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено договір №003-13061-030913, згідно якого відповідачу було надано споживчий кредит на суму 24656 грн 88 коп, та було відкрито рахунок в національній валюті №29093009493440, для погашення заборгованості за кредитом. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] своїх обов'язків належним чином не виконував. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 03.09.2014 року становить 23281 грн 35 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

02.10.2014 року приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» звернулось до суду з позовом відповідача [PERSON] про стягнення з нього на користь Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» суму нанесеного матеріального збитку у розмірі 33054,96 грн., пояснивши, що 19.11.2012 року під час перевірці суднових журналів танку УДП Т-230 було виявлено нестачу паливо-мастильних матеріалів всього на суму 33054,96 грн. Матеріально-відповідальною особою за паливно-мастильні матеріали на танку УДП Т-230 був колишній працівник - відповідач [PERSON] За фактом нестачі було проведено службове розслідування, за результатами якого було видано наказ №271л від 29.11.2012 р., яким [PERSON] було запропоновано добровільно відшкодувати збиток від нестачі паливо-мастильних матеріалів у розмірі 33054,96 грн., але відповідач не сплатив суми нанесеного збитку, тому вони вимушені звернутись до суду. Відповідач позов не визнав, та пояснив, що не являвся матеріально-відповідальною особою, не підписував акти прийому-передачі матеріальних цінностей, вільний доступ до паливо-мастильних матеріалів, крім нього шкіпера мали всі чергові матроси-мотористи, які в нічний час відпускали паливо-мастильні матеріали на судна. Кримінальне провадження відносно нього закрито у звязку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Крім цього позивач пропустив строк для звернення до суду з вказаним позовом, нестача виявлена, та про що складено акт 19.11.2012 року, а до суду позивач звернувся лише 02.10.2014 року. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Статтею 233 КЗпП України\~ Строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів встановлено строк протягом якого можна звернутися з заявою до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у тримісячний строк, з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. З моменту виявлення нестачі і до звернення позивача до суду пройшло більше року, з цього вбачається, що на час звернення до суду позивач пропустив термін позовної давності. Також позивачем не були наведені поважні причини на підстави яких вони пропустила строк позовної давності для звернення до суду, для вирішення спору. У відповідності до вимог ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~Наслідки спливу позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки позивач пропустив передбачений\~ст. 233 КЗпП України, термін позовної давності для звернення до суду, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

02.10.2014 р. позивач звернувся в суд з указаним позовом, який обґрунтовано так. Позивач є власником садиби житлового будинку і земельної ділянки площею 0, 2699 га в с. Колочава, [ADDRESS] Міжгірського району, якою користується з 1975 року. У 2001 році позивач приватизував земельну ділянку і одержав державний акт, виданий Колочавською сільською радою. Земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідача, який у 1990 році збудував житловий будинок . Вздовж ділянки суміжного землекористувача - відповідача проходить дорога загального користування шириною 3 м довжиною 20 м, яка зазначена як під'їздна дорога до садиби (житлового будинку) позивача в державному акті, виданому позивачу. Відповідач установив огорожу вздовж своєї земельної ділянки і звузив дорогу по всій довжині до ширини 1 м чим унеможливив проїзд автомобіля і гужовим транспортом , зменшивши проїзд, це створило труднощі в підвезення дров, сіна, будівельних матеріалів. Позивач вважає, що дії відповідача порушують права власності позивача, оскільки нормативно мінімальна ширина дороги (під'їзду) до земельної ділянки, що обслуговує житловий будинок має становити 3,0-3,5 м. Позивач в особі уповноваженого представника вимоги підтримав і подав відповідні пояснення в судових засіданнях. Натомість у судове засідання в якому ухвалено рішення суду представник позивача, що заявив позов не з'явився, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи. Оскільки позивачем не подано заяви про причини неявки, про відкладення розгляду справи, зміни позиції, відмови від позову, суд ухвалив винести рішення на основі закладеного позову і поданих позивачем доказів,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

02.10.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до її повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 15.12.2007 р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2011 р. шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Також зазначила, що постійного місця роботи та заробітку не має. Відповідач на неодноразові виклики до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.08.2011 року шлюб між сторонами розірваний, неповнолітня дитина залишилася мешкати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою дільниці № 38 КП «Жилкомсервіс» з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с.6,7). Позивачка на цей час не має достатніх можливостей матеріально забезпечувати дитину. Відповідач працездатний, але допомоги на утримання дитини не надає. Даних про те, що з відповідача проводиться стягнення за іншими виконавчими листами у суду не має. Суд вважає, що позивачкою не надано належних доказів, що відповідач має можливість сплати аліментів на дитину в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», від 16.01.2014 р., зі змінами, встановлений такий розмір прожиткового мінімуму на дітей від 6 до 18 років - 1286 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 385 грн. 80 коп. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 600 грн., щомісячно до її повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 02 жовтня 2014 року. В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд відмовляє за недоведеністю позивачкою своїх позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] в доход держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial