Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

04 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що 31 жовтня 1995 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 2,68 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Перше травня» на території Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Спадкоємицею за законом після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 824/01-12 від 12.06.2017 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени даного підприємства, згідно списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали на підприємстві і залишались членами зазначеного підприємства. Право громадян на земельну частку (пай) в колективній власності на землю настає з часу отримання державного акту на право колективної власності на землю і долученим до нього обовязкового списку членів колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом колгоспу на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Згідно «Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 року за № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). Судом встановлено, що згідно довідки відділу Держгеокадастру у Новосанжарському районі Полтавської області № 31-1620-99.2-194/25-17 від 31.01.2017 року, відповідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новосанжарською райдержадміністрацією по КСП «Перше травня», на імя [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 008057, який зареєстровано 30.12.1996 року за № 9242(а.с. 7). З повідомлення відділу у Новосанжарському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 31-1620-99.2-616/25-17 від 14.03.2017 року вбачається, що розмір земельної частки (паю) на території Кунцівської сільської ради становить 2,68 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 8). [PERSON] померла 31 жовтня 1995 року, що підтверджується копією запису акта про смерть № 34 від 01.11.1995 року, складеного виконавчим комітетом Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯХ № 794310 від 01.03.1950 року (а.с. 5), свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 943802 від 07.12.1962 року (а.с. 6) [PERSON] є матірю [PERSON]. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved