overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

03.12.2013 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, шлюб розірвати, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату судового засідання повідомлялася належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляла, заперечень на адресу суду не направила. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 04.02.11 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 51; місцем реєстрації шлюбу є Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили з листопада 2013 року. Причинами розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та довіри; різні погляди на життя та обов'язки подружжя; спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

03.12.2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. В позові позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 06.07.2013 року, вона має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання її та доньки, прохає стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття доньки, та 1/6 частини доходів відповідача на її утримання до досягнення донькою трьох років. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 06.07.2013 року, вона має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання її та доньки, їй відомо, що відповідач мешкає в будинку своїх батьків, стягнень з його заробітку по виконавчим листам не провадиться, стан його здоров`я задовільний, земельного, майнового паїв, грошових внесків в установах банку відповідач не має, вона не працює, доглядає доньку до трьохрічного віку, розмір соціальної допомоги на доньку складає 2000 грн., вона земельного, майнового паїв, грошових внесків в установах банку не має, мешкає в будинку своєї бабусі, за проживання в якому не сплачує, прохає стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття доньки, та 1/6 частини доходів відповідача на її утримання до досягнення донькою трьох років. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

03.12.2013 року заявниця звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності державного акту серії II-ОД №019608 на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,15 га, яка розташована на території [ADDRESS], виданого 16.05.1997 року Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивувала тим, що заявниці було передано у приватну власність земельна ділянка [NUMBER] площею 0,15 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаного заявниці, 16.05.1997 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 019608. На теперішній час виявилось, що у державному акті у прізвищі заявниці допущена описка, та було зроблено виправлення літери «В» в її прізвищі «[PERSON]». У зв'язку із чим вона не може у повній мірі використовувати майно, що належить їй на праві власності, тому вона була змушена звернутись до суду. У судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні заяви. Представник Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з'явився, але подав заяву, якою вимоги заявниці підтримав і просив справу розглянути у його відсутність. Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 16.05.1997 року [PERSON] було видано Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 019608, який був виданий на ім'я [PERSON]. Згідно вказаного державного акту заявниці належить земельна ділянка площею 0,15 га, яка розташована на території [ADDRESS] (а.с7-8). Однак, у державному акті у прізвищі та по-батькові заявниці допущена описка та зроблено виправлення літери «В». Той факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 019608, на підставі якого заявниці належить земельна ділянка площею 0,15 га, яка розташована у [ADDRESS] належить [PERSON] підтверджується наступними документами: - будівельним паспортом на будівництво індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями від 13.05.1993 року, виданий [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9); - свідоцтвом про право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В свідоцтві зазначено, що вказаний будинок дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.10); - технічним паспортом на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 20.05.2005 року, в якому зазначено, що [PERSON] є власником будинку (а.с.11-14). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

03.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8904,60 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору №005-26034-210507 від 21.05.2007 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 17.10.2013 року становить 8904,60 грн. та складається з наступних сум: 8817,42 грн. - прострочене тіло кредиту; 87,18 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.05.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.5-8. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 8904,60 грн., яка складається з наступних сум: 8817,42 грн. - прострочене тіло кредиту; 87,18 грн. - заборгованість за відсотками, - а.с.11, 12. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 8904,60 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 229,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

03.12.2013 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який вони зареєстрували 09 вересня 2009 року в Новороздільському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської області. Від подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON], який на даний час перебуває на повному утриманні позивача та проживає разом з нею. Вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює і потребує регулярної матеріальної допомоги. Також звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. Крім того, вона має право на утримання з боку відповідача до досягнення їхнім сином трирічного віку. А тому просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували 09 вересня 2009 року в Новороздільському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівської області. Від подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON], який на даний час перебуває на повному утриманні позивача та проживає разом з нею. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює і потребує регулярної матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, виникнення у дружини, з якою проживає дитина, права на утримання обумовлене наявністю у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з довідки про доходи №1 від 04.02.2014 року загальна сума доходу відповідача [PERSON] за період 01.12.2013 року - 31.01.2014 року становить 840,37 грн. За таких обставин, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

03.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів, які він сплачує на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частин заробітної плати на 1/6 частину. На підставі виконавчого листа Дебальцевського міського суду від 18.11.2013 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Крім того, по постанові Дебальцевського міського суду від 24.07.2000 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Таким чином, загальний розмір аліментів, які стягуються з нього становить 41% від всіх видів його заробітку (доходу), що змінило його майновий стан в бік його погіршення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позов підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі постанови Дебальцевського міського суду від 24.07.2000 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2000 року до повноліття дитини .(а.с.4). На підставі рішення Дебальцевського міського суду № 2/224/1121/2013 від 18.11.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.10.2013 року до повноліття дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Так, суд, враховуючи, що майновий стан позивача [PERSON] після стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], змінився, вважає можливим зменшити розмір стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], з ? частини заробітку до 1/6 частини, що буде відповідати вимогам ст. 182 СК України, матеріальному становищу сторін, інтересам сторін і дітей. На підставі ст. 192 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

03.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 19.04.1996 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтрималав, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за адресою місцезнаходження.. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 19.04.1996 року, актовий запис № 416. Від даного шлюбу дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

03.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 51985 грн. 41 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином про причини неявки не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2007 року позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №CNXRRX00140432 у розмірі 5034 грн. 22 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] умов договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 19.04.2013 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 51985 грн. 41 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 4743 грн. 86 коп., заборгованість по процентам - 624 грн. 20 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 2776 грн. 96 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 40888 грн. 70 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. та штраф (процентна складова) - 2451 грн. 69 коп. (а.с 4-6 ). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в розмірі 519 грн. 85 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

03.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.06.2002 року між ними у Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №626. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, поваги, довіри в сімейних стосунках, які призвели до розпаду сім'ї. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, вважає недоцільним надання строку на примирення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, вважає недоцільним надання строку на примирення. Заслухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 12.06.2002 року у Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м.Києві, про що зроблено актовий запис №626 (а.с.3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів позовної заяви, пояснень позивача та відповідача, вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

03.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 30752 грн. 30 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № CNH0FB01840376, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1889,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,42 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 24 місяці із кінцевим терміном повернення 13.12.2008 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 13.03.2013 року становить 30752 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1889,00 грн., заборгованості за відсотками - 7357,98 грн., заборгованості по комісії - 1303,41 грн., 18261,32 грн. - пені, 1940,59 грн. - штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5). Заяв про оскарження розрахунку заборгованості від відповідача [PERSON] не надходило. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved