Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

04 вересня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS], секція № 5, у м. Львові. Заяву мотивує тим, що 31 липня 2010 року було укладено договір № 8/5 підряду у будівництві та договір № 8/5 підряду у будівництві житла, згідно якого позивач зобов'язалася профінансувати будівництво, а відповідач завершити будівництво квартири № 156 на 4-му поверсі будинку по [ADDRESS] у м. Львові та передати її у власність позивача. Проектна площа квартири 51,0 кв.м. Загальна договірна вартість квартири - 280500,00 грн. Остаточна вартість квартири після встановлення її площі становить 295 818,00 грн. Вказана сума повністю була оплачена позивачем. Позивач повністю виконав зобов'язання за договором, прийняв квартиру по акту приймання - передачі, провів у квартирі оздоблювальні роботи, проживає у квартирі та оплачує вартість комунальних послуг, проте відповідач не здійснив оформлення право власності. Тому позивачі змушені звернутися до суду, просять позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, мотивуючи це тим, що позивач повністю оплатив вартість спірної квартири, однак ПрАТ «Ірокс» не може оформити право власності на квартиру, оскільки не є на це уповноваженим органом. В подальшому в судове засідання не з'явився. Ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи залучено Львівську міську раду, представник якої в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2010 року між [PERSON] та ЗАТ «Ірокс» було укладено договір № 8/5 підряду у будівництві та договір № 8/5 підряду у будівництві житла, згідно якого позивач зобов'язалася профінансувати будівництво, а відповідач завершити будівництво квартири № 156 на 4-му поверсі будинку по [ADDRESS] у м. Львові та передати її у власність позивача. Найменування підрядника змінилося із ЗАТ ІРОКС» на ПрАТ «ІРОКС» у зв'язку із зміною найменування товариства. Згідно Договору вартість вказаної квартири складає 295 818,00 грн. Позивачем повністю оплачено вартість об'єкту інвестування, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ПрАТ «Ірокс». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобов'язаний здати будинок в експлуатацію, передати об'єкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу об'єкт інвестування. В судовому засіданні встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов'язання згідно договору, проживає у квартирі разом зі своєю сім'єю, оплачує вартість комунальних послуг, натомість відповідач не виконує своїх зобов'язань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. Дані факти підтверджуються матеріалами справи та зібраними по справі доказами. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Львівській області 10.07.2014р., будинок, в якому розташована вищевказана квартира, вважається закінченим будівництвом та об'єктом готовим до експлуатації. 17.05.2013 р. на квартиру був виготовлений технічний паспорт, згідно якого квартира [ADDRESS], у м. Львові, має загальну площу 52,6 кв.м. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує положення ч. 2 ст. 328 ЦК, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Суд вважає, що позивачка правомірно набула право власності на про інвестоване нею житло. Доказів протилежного суду не подано. Відтак, за позивачкою слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS] Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності на спірну квартиру.

Outcome: approved