Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

03.09.2021 представник позивача адвокат Гостренко Серафима Данилівна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду з вказаною позовною заявою до Акціонерного Товариства «БАНК ФОРВАРД», треті особи приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позов позивач зазначив, що мав кредитні зобов`язання перед ПАТ «Банк Руский Стандарт», але виплатив грошові кошти у повному обсязі, повідомлень про заборгованість не отримував і з відповідачем не мав ніяких договірних відносин. Про те, що 01.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 6637 щодо стягнення з позивача на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 61775,39 грн та на підставі вказаного виконавчого напису 06.12.2019 року винесення приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяною Леонідівною постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60803308 позивачу стало відомо в липні 2021 року з реєстру боржників. Позивач звернувся до відповідача засобами зв`язку щодо надання письмової інформації про склад заборгованості, але відповідачем йому було відмовлено. Позивач вважає, що вчинення вищевказаного виконавчого напису було здійснено нотаріусом за відсутності необхідних умов, які передбачені законодавством. Так, приватний нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, не встановив який строк минув з дня виникнення права вимоги, так як кінцевий строк повернення заборгованості за кредитом відповідав строку дії картки та закінчився у вересні 2014 року, виконавчий напис було вчинено 01.11.2019 року з пропуском строку позовної давності. А також, в розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, які підтверджують безспірність заборгованості. На адресу позивача не надходило від приватного нотаріуса документів, які б давали підстави для здійснення виконавчого напису № 6637 від 01.11.2019, таким чином нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, а відповідач по справі не надав жодного документу, що сума, яка зазначена у виконавчому напису є безспірною. Тобто, в даному випадку приватним нотаріусом була порушена процедура вчинення виконавчого напису № 6637 від 01.11.2019. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6637 від 01.11.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 61775,39 грн , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 96487783 від 11.04.2012 року, укладеним із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», а також вирішити питання про судові витрати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.09.2021 у вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження; зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є. В. надати копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис; зобов`язано АТ «БАНК ФОРВАРД» надати належним чином завірені копії документів: договору про відкриття банківського рахунку і встановлення кредитного ліміту та розрахунок заборгованості за ним, на підставі якого вчинявся виконавчий напис, документальні підтвердження про повідомлення позивача про заміну кредитора у зобов`язанні та повідомлення про направлення вимоги про погашення боргу. У судове засідання представник позивача - адвокат Гостренко С.Д. та позивач [PERSON] не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, вказали, що позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечують. Представник відповідача АТ «БАНК ФОРВАРД», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Також у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов та витребуваних судом документів без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є. В. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. у судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Від них не надійшли клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача та позивач не заперечують. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Згідно з паспортом серії [NUMBER] позивачем є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.7) Судом встановлено, що 01.11.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6637, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який є боржником за кредитним договором № 96487783 від 11.04.2012 року, укладеним із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД». Стягнення проводиться за період з 18.03.2017 року по 16.06.2017 року. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню 61 775,39 гривень. Вказано, що цей виконавчий напис набирає чинності з дати вчинення, тобто з 01.11.2019 і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення (а.с.10). Із постанови про відкриття виконавчого провадження № 60803308 вбачається, що 06.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяною Леонідівною відкрите провадження щодо примусового стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в сумі 61775,39 грн.(а.с.8). Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Позивач вказує, що приватний нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, не встановив який строк минув з дня виникнення права вимоги, так як кінцевий строк повернення заборгованості за кредитом відповідав строку дії картки та закінчився у вересні 2014 року, виконавчий напис було вчинено 01.11.2019 року з пропуском строку позовної давності. А також, в розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, які підтверджують безспірність заборгованості. На адресу позивача не надходило від приватного нотаріуса документів, які б давали підстави для здійснення виконавчого напису № 6637 від 01.11.2019, таким чином нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості, а відповідач по справі не надав жодного документу, що сума, яка зазначена у виконавчому напису є безспірною. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник АТ «БАНК ФОРВАРД», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є. В. не скористалися своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, а також відповідач АТ «БАНК ФОРВАРД» не надав документів на виконання ухвали Артемівського міськрайонного суду від 06.09.2021 року про витребування документів, а саме: копій договору про відкриття банківського рахунку і встановлення кредитного ліміту та розрахунок заборгованості за ним, на підставі якого вчинявся виконавчий напис, документальні підтвердження про повідомлення позивача про заміну кредитора у зобов`язанні та повідомлення про направлення вимоги про погашення боргу, тому у суду відсутні правові підстави для висновку про правомірність дій приватного нотаріуса при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, відсутні підтвердження факту безспірності стягуваних сум, відомості про те, на підставі яких документів було визначено розмір стягуваної заборгованості, у зв`язку з чим суд не може стверджувати, що стягувана сума є безспірною, підтверджена належними та допустимими доказами. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн .

Outcome: approved