Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

04.01.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка сталась 23.11.2017 року йому були завдані відповідачем збитки 97361 грн., частину з яких вже було виплачено, проте різницю між завданою шкодою та вже виплаченою сумою коштів у розмірі 12230,09 грн відповідач добровільно відмовляється відшкодовувати. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2017 приблизно о 07:52 в м. Одесі по вул. Ільфа і Петрова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Пежо, р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та ВАЗ, р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] .. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 по справі за № 520/15388/17, [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, яке передбачене статтею 124 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Автомобіль Пежо, р.н. [NUMBER] , який зазнав пошкоджень належить [PERSON] що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна. Згідно висновком експерта №12-089 від 03.02.2018, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Пежо, р.н. [NUMBER] складає 96150 (дев`яносто шість тисяч сто п`ятдесят) грн. 00 коп. Відповідно до рахунку фактури №GAS-55 від 07.02.2018 загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Пежо, р.н. [NUMBER] складає 97361 грн. 00 коп.. Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ, р.н. [NUMBER] застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ №АМ0665807 у ПрАТ «Європейський Страховий Альянс». Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов 'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Страхова компанія ПрАТ «Європейський Страховий Альянс» перебуває у процедурі ліквідації, тому позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) для отримання відшкодування. МТСБУ листом №3.1-05/18208 від 07.06.2018 повідомило, що відповідно до порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків, приймаючи до уваги граничні суми затвердженні рішенням Президії МТСБУ від 22.03.2018, МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди у розмірі 6000 (шість тисяч) грн.. Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу Пежо, р.н. [NUMBER] застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ №АК7045769 у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з прямим врегулюванням за договором добровільного страхування №RZ.016455 від 21.06.2017. За договором добровільного страхування № RZ.016455 від 21.06.2017 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» ліміт страхового відшкодування дорівнює 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.. На підставі викладеного ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 49155 (сорок дев`ять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 91 коп., що відповідає вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу згідно до висновку №9189136 від 30.11.2017. Як зазначає позивач, [PERSON] здійснила виплату 30975 грн. 00 коп. у добровільному порядку. Однак, вищевказана сума не покриває у повному обсязі вартість відновлювального ремонту автомобіля Пежо, р.н. [NUMBER] , який належить позивачу. Крім того [PERSON] зазнав додаткових витрат пов`язаних із оплатою послуг експерта, яка складає 1000 (одна тисяча) грн., що підтверджується квитанцією № 15 від 03.03.2018 року З огляду на викладене, сума основного боргу складається з наступного розрахунку: 97361 грн. (вартість ремонту згідно з рахунком №GAS-55 від 07.02.2018) - 49155,91 грн. (сума страхового відшкодування) - 6000 (виплата МТСБУ) - 30975 (добровільне відшкодування) + 1000 грн. (витрати на проведення експертизи) = 12 230 (дванадцять тисяч двісті тридцять) грн. 09 коп. Таким чином, позивачу не було виплачено шкоду у розмірі 12230 (дванадцять тисяч двісті тридцять) гривень 09 копійок. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, на теперішній час [PERSON] зобов`язана сплатити [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди (сума матеріального збитку) і страховою виплатою. У добровільному порядку відшкодувати спричинені збитки відповідач відмовляється. За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд зазначає, що позивач звернувшись до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування завданої майнової шкоди, реалізував своє абсолютне право на відшкодування завданої майнової шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved