Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

03 березня 2015 року в порядку підсудності із Любешівського районного суду Волинської області надійшла позовна заява прокурора Маневицького району в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними діями. Свої вимоги прокурор обґрунтував тим, що згідно кримінального провадження № 12014030160000002, внесеного до ЄРДР 04 січня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] 07 липня 2014 року оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, які вчинили крадіжку із господарства [PERSON], заподіявши йому матеріальну шкоду на суму 2 500 гривеань. Відповідач [PERSON], [INFO], є неповнолітнім, ніде не працює. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 8 липня 2004 року його матір [PERSON] позбавлено батьківських прав, а батько [PERSON] помер [INFO] За рішенням виконавчого комітету Старочорторийської сільської ради Маневицького району № 28 від 19 серпня 2004 року опікуном [PERSON] призначено [PERSON] Відповідач [PERSON], [INFO], є неповнолітнім, ніде не працює, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Посилаючись на вимоги ст. ст. 1179, 1190 ЦК України, а також те, що відповідачами добровільно не відшкодовано збитки, прокурор просив стягнути із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь [PERSON] 2 500 гривень. В судовому засіданні прокурор Дуднік М.М. позовні вимоги змінила. Доповнила, що в ході досудового розслідування відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] добровільно відшкодовано 1 250 гривень (половину суми заподіяних злочином збитків) на користь [PERSON] Заподіяні збитки відповідачами [PERSON] та [PERSON] не відшкодовано. Таким чином, борг перед позивачем [PERSON] складає 1 250 гривень, які просить стягнути з [PERSON] та [PERSON], оскільки вони проти цього не заперечують. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо їх задоволення і зобов'язується сплатити позивачу 1 250 гривень, заподіяних її внуком збитків внаслідок вчинення ним злочинів. Відповідач [PERSON], будучи допитаним судом за місцем відбування покарання, просить судове засідання проводити у його відсутності, позов визнає і погоджується про стягнення з нього на користь позивача половини суми заподіяних збитків - 1 250 гривень. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви, в яких просять слухати справу у їх відсутності, що на думку суду є можливим, проти позову заперечують оскільки вони добровільно сплатили [PERSON] 1 250 гривень, решту нехай сплачує [PERSON] та [PERSON] Заслухавши пояснення прокурора Дуднік М.М., представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення в тій частині, які підтримує прокурор в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1182 Цивільного кодексу України, шкода завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визнається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Судом встановлено, що вироком Любешівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] визнанні винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, які вчинили крадіжку із господарства [PERSON], заподіявши йому матеріальну шкоду на суму 2 500 гривень. Вироком Апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2014 року було скасовано вирок Любешівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2014 року, зокрема в частині вирішення цивільних позовів та відшкодування судових витрат. Статтею 1179 Цивільного кодексу України унормовано, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. В судовому засіданні доведено, що відповідач [PERSON], [INFO], є неповнолітнім, ніде не працює. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 8 липня 2004 року його матір [PERSON] позбавлено батьківських прав, а батько [PERSON] помер [INFO] За рішенням виконавчого комітету Старочорторийської сільської ради Маневицького району № 28 від 19 серпня 2004 року опікуном [PERSON] призначено [PERSON] Відповідач [PERSON], [INFO], також є неповнолітнім, ніде не працює, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що завдані позивачу [PERSON] матеріальні збитки заподіяно спільними діями неповнолітніх відповідачів [PERSON] та [PERSON], які домовились про її відшкодуванні у частці, яка визначена за домовленістю між ними, приймаючи до уваги, що [PERSON] свою частку відшкодував добровільно, іншу частку в сумі 1 250 гривень належить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути судовий збір, в спеціальний фонд Державного бюджету України (УДКСУ у Манев. р - ні (Манев. р - н) 22030001. Код за ЄДРПОУ 37950857, Рахунок отримувача 31211206700287. Банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області. Код банку отримувача 803014. Маневицький районний суд Волинської області. Платники [PERSON], [PERSON].) 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved