Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

04.05.2016 року [PERSON] звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договірними стосунками. 19.08.2016 року позивачка подала до суду уточнення до позовної заяви, відповідно до яких відповідачем є [PERSON], третя особа [PERSON] просить: - стягнути з відповідача заборгованість за договором авансу з урахуванням індексу інфляції за період з 13.04.2014 року по час розрахунку 04.05.2016 року у розмірі 49364 грн.; - стягнути з відповідача [PERSON] відсотки за користування коштами за весь час прострочення з 13.04.2014 по 04.05.2016 року у розмірі 1931,9 грн.; - стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.08.2016 року цивільну справу передано Марїнському районному суду Донецької області у звязку з непідсудністю її Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. У судове засідання зявились позивач, відповідач та третя особа. Позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач та третя особа надали пояснення. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Позивач вказує, що у квітні 2012 року вона усно домовилась з подружжям: [PERSON] та [PERSON] про придбання за 28 000 грн. належного їм житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с. Красний Лиман, вул. Степова, 12. За усною домовленістю вона, до укладення договору купівлі-продажу будинку, сплачую аванс у вигляді повної суми за будинок з розстроченням платежу, і після повної оплати сторона договору повинні були укласти нотаріально оформлений договір купівлі-продажу зазначеного будинку. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно будинок за адресою Донецька область, Красноармійський район, с. Красний Лиман, вул. Степна, буд. 12 належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, ВРА № 301287, 27.08.2010, реєстрованого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. На виконання письмово укладеної угоди про внесення авансу (розписка), позивачка вказує, що передавала грошові кошти сімї [PERSON], так 20.04.2012 передала 8000 грн.; 08.10.2013 року 4 000 грн.; 10.11.2013 року -2000 грн.; 15.12.2013 року - 2 000 грн.; 12.01.2014 року - 2000 грн.; 09.02.2014 року 4 000 грн.; 03.03.2014 року 1 000 грн.; 26.03.2014 року 3 000 грн.; 12.04.2014 року 2 000 грн. Загалом позивачка передала всю суму по договору авансу у розмірі 28 000 грн., що відповідно до п. З ч. 1 ст. 208 ЦК оформлено у письмовій формі, у вигляді розписок. Позивачка зазначає, що у звязку з тим, що право власності було зареєстровано на Третю особу [PERSON], то розписки про отримання авансу їй писала завжди [PERSON], але гроші вона передавала фактично, як [PERSON], так і Відповідачу [PERSON], більшу частину коштів вона передавала коли відповідач та третя особа були разом. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивач вказує, що відповідач та третя особа отримали від неї аванс, але спірний будинок не продали, порушивши умови договору авансу, та відмовляються повернути аванс, користуючись коштами позивачки весь цей час без законних на то підстав з порушенням зобовязань відповідно до положень ст. 610 ЦК України. Відповідно з ст.. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певні грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлено обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснювати оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. За зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на ту частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 25 липня 2009 року виконкомом Родинської міської ради м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 33 розірвано. Рішенням суду встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені в серпні 2014 року. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна номер 55565027, житловий будинок за адресою Донецька область, Красноармійський район, с. Красний Лиман, вул. Степна, буд. 12 належить [PERSON] на підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2016 року справа № 235/9661/15-ц. Відповідно до ст.. 540 ЦК України якщо у зобовязанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обовязок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Таким чином, суд вбачає, що грошові кошти, сплачені позивачем частинами в рахунок виплати за будинок на користь відповідача та третьої особи здійснювався, в період перебування вказаних осіб в шлюбі. Наразі шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, майно, що є спільною сумісною власністю розділено, у звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення боргу підлягають підлягають до звернення до кожного з подружжя окремо. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу, пропорційне розміру частки кожного члена подружжя у спільному майні, а саме 50 відсоткам, у розмірі 14\~000 грн. Згідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржники зобов'язані сплачувати проценти, і як що розмір процентів не встановлено договором, він встановлюється Законом. В нашому випадку договором відсоток не було встановлено, тому цей відсоток за користування моїми коштами повинен бути встановлений законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржники не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов'язання, тому боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що і є відсотками за користування моїми коштами. Оскільки сума грошового зобовяння за богом підлягає задоволенню в частині 14\~000 грн., то нарахування інфляційних витрат, 3% річних та процентів за строк безпідставного користування авансом розраховується саме з цієї суми та підлягає пропорційному задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку про обгрутнованість позовних вимог та їх задоволенню частково.

Outcome: partial