Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

04.01.2017 року представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 50999,74 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу та 1378 грн. судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 24 березня 2014 року між Приватним акціонерним товариство «СК «АХА Страхування» та Приватним акціонерним товариством «ЕФЕС Україна», як страхувальником, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №0959а/14д/цп (далі -Договір) предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «HYUDAI- Accent» , державний номерний знак «[NUMBER]» . 02.12.2014 року [PERSON], керуючи гужовим возом, на 170 км.+200 м автодороги Київ-Ковель, допустив зіткнення із застрахованим автомобілем марки «HYUDAI- Accent», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «HYUDAI- Accent», державний номерний знак «[NUMBER]», було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. Постановою Лугинського райнного суду Житомирської області від 18.12.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні даної дорожньо- транспортної пригоди. Згідно рахунка № 375 від 15.12.2014 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «HYUDAI- Accent», державний номерний знак «[NUMBER]», склала: 51616(п'ятдесят одна тисяча шістсот шістнадцять) грн. 99 коп. Виконуючи взяті на себе зобов'язання по договору страхування, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування розмір якого, згідно розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № 1.001.14.18987/VESKO1820 від 26.06.2015 року склав: 50999 (п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн.74 коп., що підтверджується платіжним дорученням №153844 від 29.01.2015 року Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 50999 (п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн.74 коп. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено претензію до відповідача, як винуватця ДТП, з вимогою сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 50999(п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн.74коп., проте не отримавши кошти в добровільному порядку, вимушений звернувся з даною позовною заявою до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не надходило. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Натомість від 31 січня 2017 року за вихідним № 18987/УБК від представника позивача ПАТ «СК «АХА Страхування» [PERSON] на адресу Лугинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в якому він зазначив, що зібрані матеріали є достатніми для об'єктивного та всебічного розгляду справи. В сою чергу, Представник позивача зазначив що позов підтримує в повному обсязі. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення по даній справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що Постановою Лугинського райнного суду Житомирської області від 18.12.2014 року, громадянина [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке сталося 02 грудня 2014 року, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу Як вбачається із змісту постанови, 02 грудня 2014 року о 19 годині 00 хвилин, [PERSON] на 170 км+200 м автодороги Київ-Ковель керував гужовим возом, та виїжджаючи на дорогу з житлової зони, не надав перевагу автомобілю «Hundai» державний номерний знак [NUMBER], власником якого являється ПРАТ «Ефес Україна», який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення і транспортні засоби отримали незначні механічні пошкодження, чим порушив п.10.2 ПДР, що стверджується протоколом АА2№447767 від 02.12.2014 року, схемою місця ДТП від 02.12.2014 року та іншими матеріалами справи. Згідно з копією відомості про дорожньо-транспортну пригоду № 9470102, що сформована станом на 17.12.2014 року, застрахований позивачем автомобіль марки «HYUDAI- Accent», державний номерний знак «[NUMBER]», що належить Приватному акціонерному товариству «Ефес Україна» під керуванням [PERSON] під час вищевказаного ДТП отримав наступні механічні пошкодження: передня центральна частина, передня верхня частина. Згідно копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду складеної інспектором Лугинського ВДПІ лейтенантом міліції [PERSON]С та виданої [PERSON] застрахований автомобіль марки «HYUDAI- Accent», державний номерний знак «[NUMBER]» що належить Приватному акціонерному товариству « Ефес Україна» під керуванням [PERSON] під час вищевказаного ДТП отримав наступні механічні пошкодження: деформована передня частина, радіаторна решітка, бампер, радіатор, капот. Факт пошкодження застрахованого позивачем автомобіля марки «HYUDAI- Accent», державний номерний знак «[NUMBER]», що належить Приватному акціонерному товариству «Ефес Україна», також підтверджується копією Акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість) від 08.12.2014 року. 26 січня 2015 року позивачем не підставі рахунку на оплату №375 від 15 грудня 2014 року складеного товариством з обмеженою відповідальністю «Кій Техно Мото» було складено страховий акт № 1.001.14.18987/VESKO1820 від 26.01.2015 та розрахунок суми страхового відшкодування у відповідності до яких остання становить 50999(п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн.74коп. З огляду копії платіжного доручення № 153844 від 29.01.2015 року позивач 29.01.2015 року виплатив товариству з обмеженою відповідальністю «Кій Техно Мото» 50999 (п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн.74коп., призначення платежу страхове відшкодування згідно акту № VESKO1820/2015 ПрАТ «Ефест Україна», ІПН 00377457, рах. №375 від 15.12.2014 року. Зі змісту позову вбачається, що 29 січня 2015 рок ПАТ «СК «АХА Страхування» виплатила ПрАТ «Ефест Україна» страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну передбачену полісом в сумі 50999 (п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн.74коп. Крім того, позивач надіслав регресну вимогу з проханням добровільно сплатити суму страхового відшкодування в поряду регресу до відповідача Однак відповідач регресні вимоги не виконав. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 50999(п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн.74коп , а тому враховуючи доведеність вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди суд вважає, що позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. В силу вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1194 ЦК України встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, що з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої він пошкодив автомобіль марки «HYUDAI- Accent», державний номерний знак «[NUMBER]», котрий належить Приватному акціонерному товариству «ЕФЕСТ Україна», яке в свою чергу отримало страхове відшкодування від ПАТ «СК «АХА Страхування» за пошкоджений автомобіль, до якого перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved