Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

04.11.2019 року до суду звернувся позивач, рада з питань опіки та піклування при виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , і [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів 28.11.2019 року отримані довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб. 29.11.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 22.01.2020 року Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи. Відповідачами подані нотаріально посвідчені заяви про визнання позовних вимог Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідачів: [PERSON] і [PERSON] , по відношенню до їх неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів їх заробітку(доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ім`я державного закладу або особи, до якої буде поміщена дитина. Передати неповнолітню дитину службі у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації для подальшого влаштування В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідачі [PERSON] і [PERSON] , мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідачі [PERSON] , і [PERSON] , злісно ухиляються від виконання цих своїх обов`язків, не бажають займатись вихованням та утриманням своєї неповнолітньої доньки. За місцем свого проживання відповідачі характеризуються з негативної сторони. Ведуть аморальний спосіб життя, вихованням неповнолітньої доньки взагалі не займаються, не забезпечують її посезонним одягом та продуктами харчування. Дитина проживає зі своєю бабусею - [PERSON] , 1954 року народження з 2014 року та по теперішній час. Вихованням та утриманням доньки сторін займається бабуся. Батьки взагалі не цікавляться своєю дитиною: не відвідують її, не спілкуються з нею, матеріально не забезпечують. Відповідачі подали нотаріально посвідчені згоди, в яких написали, що відмовляються від їхньої спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Необхідність захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини, яка в силу свого віку самостійно не може захистити свої права та законні інтереси й стало підставою звернення із позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її в відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , і [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подавши нотаріально посвідчені заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких позовні вимоги визнають. Представник третьої особи, служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про ч ас і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] , мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією про народження, в якому сторони записані батьками дитини. В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] , і [PERSON] , злісно ухиляються від виконання цих своїх обов`язків, не бажають займатись вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від своїх обов`язків по вихованню доньки, займають по відношенню до неї пасивну позицію. Так, за місцем свого проживання відповідачі характеризуються з негативної сторони. Ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, вихованням доньки взагалі не займаються, не цікавляться здоров`ям та станом здоров`я дитини не забезпечують її посезонним одягом та взуттям, що підтверджується копіями характеристик міської ради. Також судом встановлено, що донька сторін проживає зі своєю бабусею - [PERSON] , 1954 року народження за адресою: [ADDRESS] з 2014 року та по теперішній час. Вихованням та утриманням неповнолітньої [PERSON] , займається бабуся. Батьки взагалі не цікавляться своєю дитиною: не відвідують її, не спілкуються з нею, матеріально не забезпечують. Бабуся звернулась до органу опіки та піклування з заявою про вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до їхньої доньки, що підтверджується копією заяви. Відповідачі подали нотаріально посвідчені згоди, в яких написали, що відмовляються від їхньої спільної доньки [PERSON] , [INFO] , не заперечують проти встановлення над нею опіки чи усиновлення, що підтверджується копіями нотаріально посвідчених заяв. Постановою ради опіки та піклування при виконкомі Верхівцевської міської ради № 8 від 15.10.2019 року та рішенням виконкому Верхівцевської міської ради № 111 від 16.10.2019 року було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , і [PERSON] , по відношенню до їх неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає встановленим факт порушення прав неповнолітньої доньки сторін - [PERSON] , [INFO] , щодо забезпечення батьками нормальних умов для їх проживання, матеріального утримання, виховання. Виходячи з вищевикладених обставин суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав неповнолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їх дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає за потрібне стягнути з відповідачів аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі по ј частині всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на користь дитячого закладу або особи, до яких будуть поміщені діти. Оскільки доказів про наявність у сторін інших дітей чи утриманців суду не надано. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома. Стягнути з відповідачів [PERSON] , і [PERSON] , судовий збір на користь держави в сумі по 1681.60 грн., з кожного, так як судом задоволені дві позовні вимоги стосовно кожного із відповідачів. На основі ст. 164 - 166, СК України,

Outcome: approved