Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

03.11.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 23.12.2012 року між ним та відповідачем шляхом складення розписки було укладено договір позики за яким [PERSON] отримав у борг 6000 тис. доларів США та 14600 євро, які зобовязався повернути 23.12.2013 року зі сплатою 36 відсотків річних. Зважаючи на те, що відповідач взяті на себе зобовязання не виконує просить суд стягнути з останнього суму заборгованості в розмірі 687713,92 грн. та три відсотки річних в сумі 38040,94 грн. Позивач у судове засідання\~\~не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій також просив суд позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.\~Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач\~\~у судове\~\~засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про поважність причин неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.12 року між позивачем та відповідачем шляхом складення розписки було укладено договір позики за яким [PERSON] отримав у борг 6000 тис. доларів США та 14600 євро, за користування якими відповідач зобовязався виплатити позивачу 36 відсотків річних від суми боргу, кошти повернути 23.12.2013 року, однак своїх зобовязань за розпискою відповідач не виконав. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання з позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковими для всіх судів України. Суди повинні привести свою судову практику у відповідності із рішенням Верховного Суду України. Так, Верховний Суд України у своїй постанові по справі № 6-63цс13 від 18.09.2013 року зазначив, що досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Надана позивачем, як доказ укладеного договору, письмова розписка свідчить про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі. Даний договір відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, і приймається судом, як доказ який вказує на факт наявності боргу відповідача перед позивачем.\~ Так, загальна сума, що підлягає стягненню становить 725754,85 грн. та обрахована наступним чином. Сума боргу в розмірі 6000 доларів США дорівнює 137460 грн. виходячи з курсу долару США НБУ станом на 27.10.2015 року (1 долар 22,91 грн.). 36 % від 6000 грн. становить 2160 доларів США, що дорівнює 49485,60 грн. Сума боргу в розмірі 14600 євро дорівнює 368212 грн. виходячи з курсу євро НБУ станом на 27.10.2015 року (1 долар 25,22 грн.). 36 % від 14600 грн. становить 5256 євро, що дорівнює 132556,32 грн. Загальна сума боргу складає 687713,92 грн. Розрахунок 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання. Термін прострочення складає 673 дні з 23.12.2013 року по 27.10.2015 року, а нарахування в гривневому еквіваленті становлять 38040,94 грн. 8160 х 3% / 365 х 673 = 451,37 доларів США (10340,90 грн.) 19856 х 3% / 365 х 673 = 1098,34 євро (27700,04 грн.) Отже загальна сума, яка підлягає стягненню складає 725754,86 грн. Виходячи з викладеного та враховуючи вимоги позову останній підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 6090 грн.

Outcome: approved