Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

02.08.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її сина [PERSON], [INFO]. В даний час син повнолітній, продовжує навчання у Вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія», строк навчання з 01.09.2017 по 30.06.2023, форма навчання денна. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач [PERSON] не надає, тому позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та згодна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Дослідивши письмові докази, суд проходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO] (а.с.8). Син вже повнолітній, однак продовжує навчання у Вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія», строк навчання з 01.09.2017 по 30.06.2023, форма навчання денна (а.с.10). Син зареєстрований за однією адресою з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.9). Матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку відповідач не надає. Згідно ч.ч.1, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Як видно з довідки №1562 від 12.06.2018 [PERSON] навчається за денною формою навчання у Вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія» (а.с.10), а тому самостійно працювати для свого забезпечення не має можливості. Згідно позовної заяви, відповідач [PERSON] працює та отримує стабільну заробітну плату (а.с.2). Інших осіб на утримання відповідач немає. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача та вказували на його тяжкий матеріальний стан, або інші підстави, які перешкоджають сплачувати аліменти, відповідачем не надано. Таким чином, суд вважає необхідним, позов задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача а також звільнення її від сплати судового збору, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України

Outcome: approved