Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

03 червня 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 04.10.2007 р. уклала шлюб з відповідачем, від якого мають дітей [INFO] та [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, вони не змогли створити гарне подружжя, тому що у них різні погляди на життя, з приводу чого по різним питанням постійно виникали сварки, вони стали чужі один одному, втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження родини неможливе. За час спільного життя неодноразово траплялися випадки, коли після чергової сварки чоловік уходив із дому і через рік повертався. Однак, він поводився агресивно, в присутності дітей застосовував у відношенні неї фізичну силу. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують півтора року, чоловік в черговий раз пішов із дому. Зазначає, що їхня сімя розпалася та поновлена бути не може, спір про майно відсутній, категорично не згодна на примирення. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, зворотнє поштове повідомлення міститься в матеріалах справи, заяв про відкладення справи розглядом або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи умови ст. ст. 224-226 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 04.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2551, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 075577 (а.с. 7). Сторони мають дітей [INFO] та [INFO] (а.с. 8, 9). Півтори роки подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається (доказів іншого суду не надано). Винними у розпаді сімї суд вважає обох із подружжя. Підстав для надання строку на примирення подружжю суд не вбачає, оскільки позивач категорично заперечує проти цього. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі викладеного та

Outcome: approved