Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

03 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 21 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, під актовим записом №1999. Від шлюбу сторони по справі не мають дітей. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. В результаті чого, подружні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Просить: розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 21 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції під актовим записом № 1999. Позивач в судове засідання не заявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не заявилась, до суду надала заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розірвати шлюб з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, під актовим записом №1999. Від шлюбу сторони по справі не мають дітей. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. В результаті чого, подружні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. На підставі викладеного, слід розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 21 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції під актовим записом № 1999. Що стосується, судового збору, позивач та відповідач є інвалідами 1-групи, на підставі чого згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», сторони звільненні від сплати судового збору.

Outcome: approved