Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

04.01.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 07.09.2011 року з відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј ч. з усіх видів доходу (заробітку) до досягнення сином повноліття. На теперішній час позивач змінила прізвище з «Магала» на «Обінякіна» у звFязку зі вступом у шлюб. 01.09.2015 року їх син почав навчання в «Дніпровському державному коледжі будівельно F монтажних технологій та архітектури», спеціальність «Монтаж і обслуговування холодильно F компресорних установок». На даний час дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання не надає, також син продовжує навчання до 30.06.2019 року.Неможливість сторін дійти згоди щодо сплати аліментів на утримання дитини стала підставою для звернення [PERSON] до суду з даним позовом, в якому остання просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.,щомісячно, на період навчання до 30.06.2019 року. Позивач до початку проведення відкритого судового засідання надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає частково, а саме: стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. всіх видів доходів відповідача терміном до 30.06.2019 року. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії І-КИ F 164834, виданого повторно 08 травня 2002 року виконкомом Письменської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис за F 17, підтверджено, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі (а.с. 6). В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] навчається в «Дніпровському державному коледжі будівельно F монтажних технологій та архітектури», спеціальність «Монтаж і обслуговування холодильно F компресорних установок» на денній формі навчання і не має змоги влаштуватись на роботу, проживає разом з матірFю, то він потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Факт навчання повнолітнього [PERSON], студента ІV курси, групи ХКМ F 15 «Дніпровського державного коледжу будівельно F монтажних технологій та архітектури», спеціальність «Монтаж і обслуговування холодильно F компресорних установок», який навчається на денній формі та закінчує навчання 30.06.2019 року, підтверджено Довідкою за F 4065 від 04.09.2018 року (а.с. 10). [PERSON], станом на дату звернення до суду 04.01.2019 року, є повнолітнім. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року F 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, звертаючи увагу на те, що обовFязок по утриманню дитини покладено на обох батьків, дитина на даний час проживає окремо від батька із матірFю, відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, але позивачем не надано належних доказів, щодо матеріального стану відповідача, тому обґрунтованих підстав в задоволенні позову повністю судом не встановлено, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 2000 грн., оскільки зазначена грошова сума визнана відповідачем та є необхідною для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192і 194-197цього Кодексу. Тому відповідно ч.1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предFявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу F із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., виходячи із того, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 6, 199, 200, 201 СК України п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» F3 від 15. 05. 2006 року,

Outcome: partial