Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

02.10.2017 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява [PERSON], в якій останній посилався на те, що з 19.06.1998 року зареєстрований та постійно проживає за адресою: [INFO]. Вказана квартира на праві спільної власності належить йому, його бабусі [PERSON] та її чоловіку [PERSON] 06.05.2016 року його бабуся померла та після її смерті спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON] Однак, останній оформити свої спадкові права не встиг, оскільки 24.07.2016 року також помер. Після смерті останнього, заявник звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги за законом. Проте, отримував відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. В звязку з цим, посилаючись на те, що з 19.06.1998 року постійно та безперервно проживав з [PERSON] до дня його смерті, заявник просив встановити факт такого проживання з померлим спадкодавцем, оскільки останній має для нього юридичне значення та необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану [PERSON]Б, заяву та просив її задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Перевіривши викладені в заяві доводи, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.234 ПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Юридичні факти, що встановлюються судом, визначені в ч.1 ст.256 ЦПК України. Частиною 2 ст.256 ЦПК України також визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.12.1997 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» на праві спільної сумісної власності належала заявнику [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] Відповідно до наданих до заяви свідоцтв вбачається, що [PERSON] є рідною бабусею заявника та перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [PERSON] померла 06.05.2016 року, а [PERSON] 24.04.2016 року, що також підтверджується копіями відповідних свідоцтв, долучених до заяви. Згідно відмітки у паспорті заявника, а також довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур №7548 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими [PERSON] з 19.06.1998 року, [PERSON] та [PERSON] з 19.06.1992 року, які зняті з реєстрації в звязку із смертю відповідно 28.07.2016 року та 10.08.2017 року, а також син заявника [PERSON] з 21.02.2011 року. Факт проживання заявника за цієї адресою з моменту народження по теперішній час підтвердили і допитані в судовому засіданні сусіди [PERSON] та [PERSON] З витребуваної судом копії спадкової справи після померлого [PERSON] вбачається, що 19.08.2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою, в якій посилаючись на фактичне прийняття спадщини, оскільки проживав з померлим однією сімєю та був зареєстрований за тією ж адресою, просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса від 12.09.2017 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на ненадання документів, що підтверджують родинний звязок заявника із померлим спадкодавцем. Також з матеріалів спадкової справи вбачається, що інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Наведені вище письмові докази та показання свідків не протирічать один одному, визнаються судом належними та допустимими доказами, які в повній мірі підтверджують викладені [PERSON] в заяві обставини, щодо його постійного проживання із померлим спадкодавцем [PERSON] однією сімєю за адресою: пр.О.Поля,129-Б/213 в м.Дніпрі, на протязі більше пяти років, в період з 19.06.1988 року по день смерті спадкодавця 24.07.2016 року. З огляду на це, відсутність інших спадкоємці після померлого [PERSON] та будь-яких відомостей щодо наявності спору про право, а також враховуючи, що встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в силу ст.1264 ЦК України надає останньому право на спадкування, як спадкоємця за законом четвертої черги, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та необхідність її задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved