Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

03.12.2013 року Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до її повноліття. Крім цього, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідач є батьком дитини, однак матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, а позивачка не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності. Також позивачка посилається, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, в зв'язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Стверджує, що з відповідачем не досягнуто згоди щодо її утримання, хоча вона його потребує. Зазначила, що відповідач працює артистом оркестру та офіціантом, отримує дохід близько 6 000,00 грн., має реальну змогу сплачувати аліменти, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи вище наведене просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просили суд їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, а також ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо її утримання. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відомостей про постійне місце роботи, доходи та наявність інших утриманців не надав. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що з 02.08.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2012 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Встановлено, що позивачка самостійно несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреб, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності. З матеріалів справи встановлено, що позивачка ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, проте встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, працює та в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачкою, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2013 року і до досягнення нею повноліття. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, то вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 82 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно вимог ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 03.12.2013 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягнення з відповідача на утримання позивачки, судом враховано майновий стан відповідача, а тому враховуючи обставини справи та взаємовідносини сторін, вважає, що визначений судом розмір аліментів не призведе до порушення прав відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved