Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

04.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 15.10.2019 року доповнила та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0400 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 759835, виданий 13.11.2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:043:0108). Свої вимоги позивач мотивує тим, що вказане майно належить її сину [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить вищевказане майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцем за законом першої черги являється мати спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю та розгляд справи залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Єфімовою Т.І., що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №1237 від 03.10.2019 року. Крім того, [PERSON] належить 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,0400 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 759835, виданий 13.11.2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:043:0108. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0400 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 759835, виданий 13.11.2009 року, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:043:0108). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 56002358 від 26.04.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється мати [PERSON] , що підтверджено довідкою про народження №45 від 03.08.2019 року, виданою відділом РАЦС виконавчого комітету муніципальної організації «Леніногородський муніципальний район» Республіки Татарстан. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. №265/02-14 від 26.04.2019 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможлив о, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved