Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

03.11.2017 позивач Київський міський центр зайнятості звернувся в суду з даним позовом, яким мотивує тим, що відповідачем [PERSON] 01.11.2016 до Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості подано заяву про надання статусу безробітного та призначення виплати допомого по безробіттю. На підставі вказаної заяви наказом Святошинського РЦЗ від 01.11.2016 № НТ 161101 відповідачу надано статус безробітного з 01.11.2016. Наказом Святошинського РЦЗ від 08.11.2016 № НТ 161108 відповідачеві призначено допомогу по безробіттю з 08.11.2016 по 02.11.2017 відповідно до п.п. 1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». При прийнятті заяви відповідача, останнього було ознайомлено з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, разом з цим в ході перевірки позивачем з'ясовано, що під час перебування на обліку в Святошинському РЦЗ відповідач перебував у трудових відносинах з ПАТ «АТАСС-Бориспіль», про що своєчасно не повідомив центр зайнятості. З наведених підстав позивач вважає, що допомога по безробіттю у розмірі 5791,37 грн. за період з 20.02.2017 по 19.03.2017 виплачена відповідачу безпідставно, а тому останній зобов'язаний відшкодувати понесені витрати. Ухвалою судді від 08.02.2018 в справі відкрито провадження, прийнято рішення про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів у відповідності до вимог ст.ст. 128, 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) надіслані відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до правил установлених п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України датою вручення відправлення відповідачеві є 18.12.2018, що підтверджується відмітками, проставленими у поштовому повідомленні про повернення поштового відправлення. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву та докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив. З огляду на неподання відзиву відповідачем, враховуючи положення ст.ст. 178, 191, 279 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши докази та з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 01.11.2016 [PERSON] звернувся до Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю в якій вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Наказом Святошинського РЦЗ від 01.11.2016 № НТ 161101 відповідачу надано статус безробітного з 01.11.2016. Наказом Святошинського РЦЗ від 08.11.2016 № НТ 161108 відповідачеві призначено допомогу по безробіттю з 08.11.2016 по 02.11.2017 відповідно до п.п. 1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На виконання вимог п.18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики, Державної податкової служби України №60/62 від 13.02.2009р. позивачем проведено перевірку обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідачу. За результатами розслідування Бориспільським міськрайонним центром зайнятості складено акт від 29.05.2017 №99, яким встановлено, що відповідач, в період перебування у статусі безробітного, перебував у трудових відносинах з ПАТ «АТАСС-Бориспіль» з 20.02.2017 по 28.02.2017 та отримував дохід у сумі 1 120, 00 грн. Згідно з п. 4 ч.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону (зокрема, зайнятість особи). Отже, оскільки відповідач не повідомив Святошинському РЦЗ про перебування у трудових відносинах з ПАТ «АТАСС-Бориспіль», останній порушив вимоги п. 4 ч.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Наказом Святошинського РЦЗ від 08.06.2017 р. № 84 було прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів відповідачем. Згідно довідки розрахунку від 08.06.2017 №05-28/1619 за період з 20.02.2017 по 19.03.2017 відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 5791,37 грн. 09.06.2017 Святошинським РЦЗ направлено відповідачу лист - повідомлення за вих. № 07-28/1631 про необхідність повернення незаконно отриманих коштів. Вимогу позивача про повернення коштів у зазначеному вище розмірі відповідач не виконав. У відповідності до положень ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманої допомоги по безробіттю у зазначеному вище розмірі є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 1 600, 00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved