Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

04.05.2020 року судом зареєстровано позовну заяву АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка мотивована тим, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи а АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 24.11.2017 року [PERSON] звернувся до банку за отриманням банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.11.2017 року про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] . Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, [PERSON] зазначив в заяві наступне: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити мені в банку. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. При укладенні даного кредитного договору сторони також керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 30 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] . Відповідач використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 06.03.2020 року заборгованість [PERSON] перед банком за договором від 24.11.2017 року становить 91 770, 33 грн. Дана сума складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 37 273, 29 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 54 497, 04 грн. Відповідно до ст.ст. 1054, 1048, 1049 ЦК України позивач просив стягнути заборгованість по кредиту від 24.11.2017 року в сумі 91 770, 33 грн., а також судовий збір. В судове засідання представник позивача - адвокат Павленко С.В. не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов не подав, заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження чи про відкладення розгляду справи суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 24.11.2017 року [PERSON] звернувся до банку за отриманням банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 24.11.2017 року про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] . Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, [PERSON] зазначив в заяві наступне: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити мені в банку. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 30 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] . Відповідач використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг. В ч.5.15. Умов і правил визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової ставки, визначеної в Тарифах. В ч. 5.16 Умов і правил визначено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0, 00001% річних. Крім того, після підписання заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак своїх зобов`язань відповідач не виконав, повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у терміни та згідно з Умовами та правилами, а також Тарифами не здійснює. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 статті 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором «Мonobank» від 24.11.2017 року станом на 06.03.2020 року становить 91 770, 33 грн. Дана сума складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) - 37 273, 29 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 54 497, 04 грн. Суд вважає, що сума боргу підлягає частковому стягненню з відповідача. Так, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства, в тому числі справедливості, добросовісності і розумності. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Загальна сума неустойки (пеня, комісія), заявлена позивачем, складає 54 497, 04 грн., що значно перевищує суму боргу по кредиту. Враховуючи вищенаведені норми Закону, суму кредиту, суму погашеного кредиту, те, що кошти отримувались на споживчі цілі, враховуючи інші істотні обставини, зокрема розмір погашеної заборгованості, а також загальні засади цивільного законодавства щодо розумності і справедливості (ст. 3 ЦК України), суд вважає можливим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшити розмір неустойки до розміру, що складає заборгованість за тілом кредиту. Тому стягненню підлягає сума боргу, яка виникла станом на 06.03.2020 року і складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) - 37 273, 29 грн. та неустойки - 37 273, 29 грн., а всього - 74 546, 58 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір, сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 08.04.2020 року (а.с. 5), пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: dismissed