Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

03.10.2017 року заявник [PERSON] звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, в якій просила прийняти рішення, яким встановити факт смерті [PERSON] , яка настала 15 серпня 2017 року. В обгрунтування своєї заяви заявник посилаюється на те, що вона є донькую [PERSON], яка померла 15 серпня 2017 року на тимчасово окупованій території України в м.Перевальськ внаслідок ішемічної хвороби серця у віці 78 років. Для реєстрації в законному порядку факту смерті вона звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області , проте їй було відмовлено, оскільки документи про смерть виданий на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті їй необхідно для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами та отримання свідоцтва про смерть. Тому заявник звернулася до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином , надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути заяву про встановлення факту смерті без його участі. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій зазначила, що 15 серпня 2017 року в м.Перевальськ Луганської області померла її мати [PERSON], що підтверджується дублікатом лікарського свідоцтвом про смерть №149 від 16.08.2017 року , яка завірена печаткою Державного закладу «Перевальської центральної районної багатопрофільної лікарні» Луганської Народної Республіки. 02.10.2017 року заявник [PERSON] звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області , з метою проведення реєстрації смерті [PERSON] , однак, їй було відмовлено в реєстрації смерті, на підставі того, що заявником предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» , зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Факт смерті [PERSON] , яка померла 15 серпня 2017 року підтверджується дублікатом лікарського свідоцтвом про смерть №149 від 16.08.2017 року , яка завірена печаткою Державного закладу «Перевальської центральної районної багатопрофільної лікарні» Луганської Народної Республіки(а.с.3). Відповідно довідки Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON] відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі документів де органами, установами, організаціями, які розташовані на території непідконтрольній українській владі (а.с.16). \~У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до змін прийнятих Верховною радою України до Цивільно - процесуального кодексу України від 04.02.2016 року за №990-19 щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України за ч.4 ст.257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved