Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

02.12.2013 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 18.09.2013 у розмірі 85419,90грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8000грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.09.2013 о 20год.40хв. на перехресті бул. Л.Українки - пров. Щорса в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ауді», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Мерседес», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Власником автомобіля «Ауді», д.н. [NUMBER] є позивач. Сума заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу матеріальної шкоди згідно з рахунком - фактури №0000016771 від 20.09.2013 становить 85 419,90грн. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 14.10.2013, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Оскільки відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки, позивач просить стягнути з відповідача на його користь спричинену матеріальну шкоду у вказаному вище розмірі. Протокольною ухвалою суду від 12.12.2013 до участі у справі залучено в якості співвідповідача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», якою застраховано цивільна відповідальність відповідача [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив збільшити розмір позовних вимог, а саме, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 89 603,77грн. та витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 2500,00грн., в решті вимог просив залишити без змін. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав, заперечив проти задоволення позову. Вважав позов безпідставним та необґрунтованим. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що транспортний засіб, належний на праві власності відповідачу і який забезпечений відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АВ/4447195 внаслідок перереєстрації державного номерного знаку залишився тим самим, оскільки відбулась лише заміна державного номерного знаку, при цьому не змінився тип, модель, рік виготовлення, колір, об'єм двигуна, ідентифікаційний номер ТЗ тощо, а відтак вважав відмову ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА», якою застрахована цивільна відповідальність [PERSON] у виплаті позивачу страхового відшкодування безпідставною та незаконною. Крім того зазначив, що наданий представником позивача звіт про визначення вартості матеріального збитку не є належним доказом підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок саме дій [PERSON], оскільки не містить інформації щодо предмета доказування, а відтак вважав недоведений причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками. При цьому не заперечив розмір матеріальної шкоди. Відповідач ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА», будучи належним чином повідомлено, в судове засідання свого представника не направило. На адресу суду направило клопотання про розгляд справи без участі представника та письмові заперечення. Згідно письмових заперечень, представник відповідача зазначив, що відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АВ/4447195 ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» було забезпечено транспортний засіб «Мерседес» з зовсім іншим реєстраційним номером - [NUMBER]. Оскільки транспортний засіб «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], зазначений у постанові Печерського районного суду м. Києва від 14.10.2013, не був забезпечений ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА», тому дорожньо-транспортна пригода, що сталася за його участю та участю автомобіля «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER], не може бути визнана страховим випадком. Крім того вважає, що розмір завданої матеріальної шкоди є необґрунтованим. Таким чином вважав позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ауді», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Мерседес», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Ауді», д.н. [NUMBER], який знаходиться у володінні позивача [PERSON] на відповідній правовій підставі - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. (а.с.5) Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 14.10.2013 винним в даному ДТП є відповідач [PERSON], яка порушила вимоги ст. 124 КпАП України.(а.с.6) 22.11.2013 відповідач [PERSON] звернулась до ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» із заявою про виплату позивачу [PERSON] страхового відшкодування відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АВ/4447195. Листом ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» від 25.11.2013 №5167-22/01 позивачу [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю незабезпеченого в ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» транспортного засобу, що виключає можливість у виплаті страхового відшкодування.(а.с.23) Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Як вбачається зі змісту Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АВ/4447195 від 02.11.2012, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Mersedes-Benz GL 320 CDI», кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. (а.с.22) Згідно довідки, виданої УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, 24.07.2013 було проведено перереєстрацію вищевказаного автомобіля у зв'язку із зміною номерного знаку, а саме з [NUMBER] на [NUMBER].(а.с.24) Таким чином, внаслідок перереєстрації вказаного автомобіля відбулась лише заміна державного номерного знаку, при цьому тип, модель, рік виготовлення, колір, об'єм двигуна, повна маса автомобіля, ідентифікаційний номер ТЗ, який знаходиться на деталі кузова, шасі (рами) залишились не змінними. Виходячи з цього, суд дійшов висновку про те, що транспортний засіб, який забезпечений відповідно до вказаного Полісу залишився тим самим. Отже, доводи представника відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» про те, що автомобіль «Mersedes-Benz GL 320 CDI», кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] внаслідок перереєстрації його державного номерного знаку вважається незабезпеченим в ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» транспортним засобом, що виключає на думку останнього можливість у виплаті страхового відшкодування суд вважає безпідставними, оскільки базуються на власному припущенні та суб'єктивному тлумаченні вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода відбулась за участю забезпеченого транспортного засобу «Mersedes-Benz GL 320 CDI», кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] під час дії вказаного Полісу, суд вважає, відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про страхування», ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 991 ЦК України відмову ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» у виплаті позивачу страхового відшкодування неправомірною. Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 03.01.2014 №0301, складеного СПД [PERSON] матеріальні збитки завдані позивачу внаслідок його пошкодження становлять 89603, 77грн. (а.с.74-104) Статтею 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА», то відповідно до лімітів відповідальності страховика, суд вважає, не зважаючи на те, що представник позивача заперечив проти стягнення з ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» матеріальної шкоди, за необхідне покласти на останнього обов'язок по відшкодуванню позивачу [PERSON] шкоди в розмірі 50 000,00 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, установлюючи презумпцію вини особи, яка завдала шкоди, Цивільний кодекс України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у завданні шкоди. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Однак, належних та достатніх доказів відсутності вини відповідача [PERSON] у завданні шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18.09.2013 суду не надано і такі дані в матеріалах справи відсутні. Доводи представника відповідача про відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками суд не приймає до уваги як необґрунтовані, оскільки спростовуються вищевикладеним. Даних та доказів, які б спростували ту обставину, що матеріальна шкода у розмірі 89 603,77грн., завдана внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Виходячи з приписів ст.1194 ЦК України, на відповідача [PERSON] слід покласти обов'язок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 39603,77грн., яка є різницею між лімітом відповідальності страховика і фактичним розміром шкоди та матеріальну шкоду за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 2 500грн., що підтверджена квитанцією від 03.01.2014 серії 10 ВАА №004379. (а.с.70) З огляду на викладене, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Положеннями Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат, на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ. Так граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права, тобто 487 грн., 20коп. за одну годину роботи. Відповідно до додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 02.12.2013р. № 0212-01-2013, позивач [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] грошові кошти за надання правової допомоги у розмірі 8000 гривень, що підтверджується квитанцією №4 від 02.12.2013. (а.с.4) Згідно наданого адвокатом [PERSON] акту приймання-передачі послуг з правової допомоги №1 останнім було затрачено 16 годин 3 хвилини роботи для надання правової допомоги, а тому сума витрат, яка підлягає сплаті становить 16,3 х 487,2 грн. = 7941,36 грн. (а.с.68-69) Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що у зв'язку з задоволенням позову на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів стягненню підлягають понесені позивачем витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката [PERSON], пропорційно до задоволених судом розмірів позовних вимог, поклавши на відповідача [PERSON] обов'язок сплатити позивачу витрати в розмірі 3630,00грн., що становить 45,71% розміру матеріальної шкоди в сумі 42103,77грн. та судовий збір у розмірі 421грн.04коп., на відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «АСКА» витрати в розмірі 4311,36грн., що становить 54,39% розміру матеріальної шкоди в сумі 50000грн. та судовий збір у розмірі 500,00грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved