Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

03.02.2021 позивач Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.10.2019 в розмірі 20160,59 грн. та судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 15.10.2019 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі - Умови та Правила) з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил [PERSON] виданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, а Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінювати (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язанні виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до договору. Відповідачка зобов`язалася на підставі п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідачка зобов`язалася слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Умов та Правил, а в разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 11.12.2020 мається заборгованість в сумі 20160,59 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 15313,95 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 4846,64 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Також просить стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2102 грн. (а.с.1-3). Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької обасті від 09.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 02.03.2021 за участю сторін; відповідачці наданий строк для надання відзову на позов (а.с.26-27). \~ \~ \~ \~ 26.02.2020 відповідачка [PERSON] надала до суду відзив, в якому позовні вимоги визнала частково в розмірі 15313,95 грн. заборгованості за кредитом, в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 4846,64 грн. просила відмовити. Відзив обґрунтувала наступним. Дійсно, 15.10.2019 нею була підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківський послуг. Проте всупереч безпідставним твердженням позивача під час її підписання відповідачка не була ознайомлена з діючими на той час правилами надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а поданий суду Витяг з Умов та Правил, розміщений на сайті https://a-bank.com.ua/terms, для неї є невідомим, та за відсутності її підпису у жодному разі не може підтверджувати її ознайомлення з наведеними тарифами. Умови та Правила постійно змінюються позивачем, отже не є тими формулярами та стандартними формами, про які йдеться у ч. 1 ст. 634 ЦК України. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку) яка може вносити і вносить відповідні зміни Також відповідачка посилається на ті обставини, що вона втратила можливість повертати запозичені кошти з причини втрати роботи та запровадженими з огляду на небезпечну епідеміологічну ситуацію в країні обмеженнями, внаслідок чого її фінансове становище значно погіршилося (а.с.31-38). Сторони було\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час та\~місце розгляду цивільної справи, проте представник позивача та відповідачка в судове засідання не прибули. При цьому представник позивача надав клопотання в якому\~просить справу\~слухати у\~його відсутності,\~позов підтримує\~та просить\~його задовольнити,\~в разі\~неявки відповідача\~не заперечує\~проти заочного\~розгляду справи (а.с.4). Відповідачка, отримавши судову повістку 13.02.2021 року, в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила (а.с.30). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Враховуючи подане клопотання представника позивача, наданий відповідачкою відзив, проаналізувавши письмові докази по справі, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд доходить таких висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі АТ «АКЦЕНТ-БАНК») є юридичною особою; має право на надання банківських послуг, на підставі ліцензії Національного банку України від 30.10.1992 № 16; є правонаступником прав та обов`язків Публічного Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», внаслідок зміни організаційно-правоої форми та назви (а.с.14, 15, 16-18). Судом встановлено, що 15.10.2019 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.6). При цьому [PERSON] власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в А-Банку і Тарифами складають між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 6). Суд погоджується з відповідачкою щодо відсутності підтвердження погоджених сторонами у письмовій формі умов кредитування, та з запереченнями проти застосування наданих позивачем Витягу з Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщеного на сайті сайті https://a-bank.com.ua/terms, та Тарифів користування кредитною карткою до правовідносин сторін з огляду на таке. З Анкети-заяви б/н від 15.10.2019 та з інших наданих позивачем документів не вбачається погоджених сторонами умов кредитування у письмовій формі (суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу тощо). Надана позивачем копія Анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил не містить вказівки на волевиявлення позичальника укласти саме кредитний договір, а не договір про надання банківських послуг (про який прямо зазначено у Анкеті - заяві), та погоджені сторонами істотні умови такого договору: його предмет (суму кредиту), ціну (процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту для споживача), строк та інші істотні умови кредитного договору. Також, в Анкеті-заяві вказано конкретно про укладення договору про надання банківських послуг, а не кредитного договору. Анкета-заява не містить відомостей про бажання відповідача отримати будь-який кредит. Сам факт того, що відповідачка користувалася послугами банку на умовах договору про надання банківських послуг не може тлумачитись як визнання нею заборгованості чи конкретних кредитних зобов`язань (процентної ставки, неустойки), встановлених банком в односторонньому порядку. Надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг також є документами, виданими Банком в односторонньому порядку, і не містять підпису позичальника ні про погодження таких умов, ні про взагалі ознайомлення з ними (а.с.8-12, 13). За змістом ст.\~11\~ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так у Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, зазначено, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. При розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо. Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами. Банк посилається на ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання, намагаючись обґрунтувати, що кредитний договір укладений сторонами шляхом приєднання позичальника до публічного договору банку. Договір приєднання (ст. 634 ЦК України) за своєю формою та змістом має відповідати тому виду договорів, до якого особа приєднується - в даному випадку вимогам до кредитних договорів споживчого кредитування. Адже ст. 634 ЦК України не передбачає можливості відсутності у такому договорі деяких з істотних умов або укладення його в іншій формі, ніж передбачена законом. Кредитний договір приєднання або договір приєднання до умов і правил користування електронним платіжним засобом мають бути укладені у письмовій формі, оскільки особа не може приєднатися до того, з чим вона не ознайомлена, і бути зобов`язаною виконувати умови, про які вона не знає, а спеціальні норми закону, зазначені в позовній заяві, не передбачають можливості відступу від них і укладення таких договорів іншим способом. Відповідачка заперечує своє фактичне ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг у будь-якій редакції. Натомість зазначені Умови і Правила та Тарифи не містять підпису відповідачки. При цьому суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови і Правила та Тарифи є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме їх мала на увазі відповідачка, підписуючи Анкету-заяву та відповідно, чи брала на себе зобов`язання зі сплати процентів за користування грошима. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Крім цього суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачкою частково визнано позовні вимоги банку, а саме в частині наявності заборгованості в розмірі 15313,95 грн., та часткове визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлено із розрахунку заборгованості доданого позивачем, заборгованість за тілом кредиту на 11.12.2020 становить 15313,95 грн. (а.с.5). Відповідно ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи наведене, зокрема, часткове підтвердження позивачем позовних вимог, часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту на загальну суму 15313,95 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 2102 грн., сплаченого судового збору. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені частково, а також вимоги ст. 141 ЦПК України, стягненню з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає судовий збір в розмірі 1597,52 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial