Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

04 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати дії головного бухгалтера ПАТ «Будівельна компанія Домобудівник» [PERSON] по збиранню, зберіганню, використанню та поширенню конфіденційної інформації та персональних даних про стан виконання грошових зобовязань перед [PERSON], викладеної в листі за вих. № 02/32/1/263 від 10 листопада 2016 року без її згоди протиправними; стягнути з ПАТ «Будівельна компанія Домобудівник» моральну шкоду, заподіяну його працівником при виконанні трудових обовязків в розмірі 6802 грн. 26 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Публічне акціонерне товариство Будівельна компанія «Домобудівник» надало Деснянському районного суду м. Чернігова лист за № 02/32/1/263 від 19 листопада 2016 року. Даний лист містить інформацію про невиконані боргові зобовязання ПАТ «Домобудівник» перед позивачем та про стан виконання зазначених грошових зобовязань, таким чином надавши суду таку інформацію ПАТ «Домобудівник» допустив оприлюднення із зазначенням персональних даних позивача конфіденційної інформації про її заробітну плату. Даний документ підписаний головним бухгалтером [PERSON], яка, як посадова особа володільця персональних даних допустила незаконне поширення персональних даних та конфіденційну інформацію про заробітну плату позивача, що призвело до порушення права позивача на захист персональних даних від незаконної обробки та завдало позивачу моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 6802 грн. 26 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Будівельна компанія Домобудівник» проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність порушень вимог Закону України «Про захист персональних даних» при надані адвокату [PERSON] довідки про заборгованість ПАТ «БК «Домобудівник» перед позивачем, яка була предметом дослідження в судовому засіданні за участю [PERSON]. Крім того зазначив, що позивачем не надано жодного доказу в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження того, що їй завдано моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності відповідачів, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідачів та вини відповідачів в її заподіянні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність правових підстав для задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.08.2016 року відкрито провадження у справі № 750/7594/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди (а.с 9). 02.11.2016 року адвокат [PERSON] звернувся до ПАТ «БК «Домобудівник» із адвокатським запитом про надання інформації про стан виконання грошових зобовязань перед [PERSON], посилаючись на те, що він є представником [PERSON] у справі № 750/7594/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, при розгляді даної справи відповідач заявила, що не має можливості відшкодувати шкоду [PERSON] через низькі доходи, адвокату стало відомо про значні невиконанні грошові зобовязання ПАТ «БК «Домобудівник» перед [PERSON], у звязку з чим просив надати інформацію про стан виконання цих зобовязань (а.с. 37). Листом від 10.11.2016 року № 02/32/1/263, підписаним головним бухгалтером [PERSON] ПАТ «БК «Домобудівник» повідомило адвоката [PERSON], що з урахування рішень суду перед [PERSON] мало заборгованість по заробітній платі 7857,30 грн.; компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати за вирахуванням обовязкових платежів - 5498,10 грн.; по середньому заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за вирахуванням обовязкових платежів - 67441,10 грн., а всього 80796, 50 грн. Станом на 10 листопада 2016 року [PERSON] отримала кошти в сумі 39994, 18 грн. (а.с. 39). Вказаний лист був предметом дослідження в судовому засіданні. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2017 року у справі № 750/7594/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 6 318 грн. 28 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1 500 грн. 00 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 231,50 грн. 50 коп. судового збору. (а.с. 10). Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.ст. 269, 270 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. Відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним. За правилами ст.ст. 271-272 ЦК України, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. Фізична особа має право вимагати від посадових і службових осіб вчинення відповідних дій, спрямованих на забезпечення здійснення нею особистих немайнових прав. Згідно з вимогами ст. 273 ЦК України, юридичні особи, їх працівники, окремі фізичні особи, професійні обов'язки яких стосуються особистих немайнових прав фізичної особи, зобов'язані утримуватися від дій, якими ці права можуть бути порушені. Діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних забезпечує сторона, що поширює ці дані. Сторона, якій передаються персональні дані, повинна попередньо вжити заходів щодо забезпечення вимог цього Закону. Адвокат [PERSON] звертався до відповідача із адвокатським запитом у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, для перевірки можливості останньої відшкодовувати завдану шкоду, оскільки вона повідомляла суд про низькі доходи та відсутність можливості відшкодовувати шкоду. Даний адвокатський запит направлявся в рамках розгляду Деснянським районним судом міста Чернігова цивільної справи № 750/7594/16-ц. Правомірність цього запиту та наявність підстав для надання за ним відповідної інформації перевірялась з урахуванням положень ст.ст. 20, 23, 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». При цьому за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, передбачено адміністративну відповідальність згідно ст. 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім цього, надання вказаної інформації на адвокатський запит не є розкриттям персональних даних позивача, оскільки сума заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку розрахунку при звільненні була стягнута [PERSON] з ПАТ «БК «Домобудівник» в судовому порядку, а згідно частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Також, згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 7 лютого 2017 року у цивільній справі № 750/7594/16-ц позивач вчинила протиправні дії відносно [PERSON], якими останній завдано реальної шкоди. Таку шкоду позивач не бажала відшкодовувати, зокрема, посилаючись на відсутність коштів для відшкодування. Тому, відповідач в законний спосіб надало інформацію для забезпечення справедливого судового розгляду справи про захист прав іншої особи від протиправних дій позивача. Частинами 2, 3 ст. 273 ЦК України встановлено, що юридичні особи, їх працівники, окремі фізичні особи, професійні обов'язки яких стосуються особистих немайнових прав фізичної особи, зобов'язані утримуватися від дій, якими ці права можуть бути порушені. Діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Згідно зі ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обов'язковими підставами відшкодування шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. За правилами ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Верхового Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Закон України «Про захист персональних даних» не передбачає відшкодування моральної шкоди. Статтею 280 ЦК України передбачено право на відшкодування моральної шкоди, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди. Тобто позивач повинен довести належними та допустимими доказами те, що внаслідок неправомірних дій йому заподіяно моральної шкоди. Позивачем не надано жодного доказу в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження того, що їй завдано моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності відповідачів, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідачів та вини відповідачів в її заподіянні. Вказана правова позиція узгоджується з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017року по справі № 369/5585/15-ц. Крім, цього позивач зверталась до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини з скаргою на дії головного бухгалтера ПАТ «БК «Домобудівник» [PERSON] стосовно поширення, на її погляд, персональних даних без отримання відповідної згоди. Уповноважений Верховної ради України з прав людини надсилав відповідний запит (лист за № 3/7-Б285477.17-1/25-148 від 7 березня 2017 року) на адресу ПАТ «БК «Домобудівник». За результатами перевірки, за дорученням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, ні ПАТ «БК «Домобудівник», головний бухгалтер [PERSON] не притягувались до будь-якої відповідальності (адміністративної чи кримінальної). Вказане свідчить про відсутність порушень вимог Закону України «Про захист персональних даних» при надані адвокату [PERSON] довідки про заборгованістю ПАТ «БК «Домобудівник» перед Позивачем. Враховуючи вищевикладене, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed