Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

04 вересня 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором фінансового кредиту в розмірі 13871, 71 грн., а, також, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» та [PERSON] 21 березня 2020 року було укладено договір фінансового кредиту № 604. Відповідно до п.п.2.1.- 2.3. Кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35% від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту продовжувався та встановлений 01 квітня 2020 року Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а саме, не повернув кредит в строк до 01 квітня 2020 року, порушивши умови Кредитного договору. Вказані обставини і змусили представника позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Представник позивача - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» та [PERSON] 21 березня 2020 року було укладено договір фінансового кредиту № 604. Відповідно до Кредитного договору (п.п.2.1.-2.3.) [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35% від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту продовжувався та встановлений 01 квітня 2020 року (згідно Додаткового договору № 24 від 18.03.2020 року до Кредитного договору). Судом встановлено, що підписавши Кредитний договір, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, виконати свої зобов`язання у повному обсязі в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором (п.1.1.). Позичальник підтвердив свою згоду з умовами Кредитного договору, підписавши графік платежів з погашення кредиту та сплати процентів. Також, позичальник своїм підписом підтвердив те, що він ознайомлений з інформацією про сукупну вартість кредиту для споживача. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором - 7000,00 грн., на картковий рахунок відповідача, згідно наданої заяви на перерахування коштів у безготівковій формі від 21.03.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №2415 від 21.03.2019 року. Відповідно до п. 6.4. Кредитного договору при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 Кредитного договору позичальник повинен сплатити Кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожний день прострочення/повернення кредиту. Судом встановлено, що відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а саме, не повернув кредит в строк 01.04.2020 року, порушивши умови Кредитного договору та статті 525, 526, 530, 1054 ЦК України та надалі ухиляється від сплати прострочених платежу та процентів. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Так, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманої позики та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 21.07.2020 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 13871,71 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5 451,86 грн.; прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом 8\~419,85 грн. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту підлягають задоволенню. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 21.08.2020 року у сумі 2102, 00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved