Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

03 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в сумі 4350 грн. 82 коп., моральну шкоду в сумі 30000 грн., та витрати за правову допомогу в сумі 350 грн. 00 коп. Позов обґрунтовував тим, що відповідач завдав йому тілесні ушкодження, за які відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України. Внаслідок отриманих ушкоджень позивач проходив лікування амбулаторно, на що було витрачено кошти, а також отримав моральні страждання. У звязку з тим, що відповідач самостійно завдану шкоду не відшкодував, змушений звертатися до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши сторони, оцінивши надані докази, ґрунтуючись на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 серпня 2016 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, потерпілим у справі визнано [PERSON], та фактично встановлено, що відповідно до висновку судового експерта № 24 від 04.02.2016 року [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоровя (а.с. 4, 5). За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до наданих квитанцій позивач придбавав ліки на загальну суму 1900 грн. 82 коп., на обстеження в лікувально-діагностичному центрі «МЕДІОН» потратив 2550 грн. та зробив добровільний благодійний внесок для Новосанжарської ЦРЛ на суму 25 грн. (а.с. 6-8). Частина 1 статті 1195 ЦК України передбачає, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, а саме в частині витрат на проходження обстеження в лікувально-діагностичному центрі «МЕДІОН»в сумі 2550 грн. 00 коп., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки надані позивачем квитанції не дають можливості встановити, які саме ліки придбавались, та чи відповідали вони призначеному лікуванню, а добровільний благодійний внесок не є витратами, які зобовязана відшкодувати особа, винна у завданні шкоди. Частина 1 ст. 1167 ЦК України встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Судом встановлено, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 24 від 04.02.2016 року [PERSON] отримав ушкодження у виді закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки, гематоми в проекції правого тазостегнового суглоба по задньо-зовнішній поверхні, які утворилися одномиттєво в результаті дії тупого предмету, чи удару об такий, можливо в результаті падіння з висоти власного росту на необмежену контактуючу поверхню, як з раніше наданим прискоренням, так і без такого, і можуть розглядатися лише у сукупності і які, за ступенем тяжкості, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоровя (а.с. 4, 5). Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, з урахуванням ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, тяжкості та характеру кримінального правопорушення, обставин вчинення злочину та заподіяння шкоди, глибини фізичних та душевних страждань позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, та вважає, що розмір моральної шкоди становить 10000 грн. Пункт 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частина 3 статті 88 ЦПК України передбачає, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial