Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

04 вересня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя було розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що відповідач працює, має постійний заробіток, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. В добровільному порядку він відмовляється надавати матеріальну допомогу, що ставить її у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1 500 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В ході розгляду справи позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн., щомісячно, до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Також пояснив, що він є інвалідом 3 групи, працює та отримує пенсію по інвалідності, його середньомісячний дохід складає 2572,76 грн. Згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Допитавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі 14 жовтня 2000 року, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 серпня 2014 року було розірвано. Також встановлено, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Згідно довідки від 18 серпня 2014 року виданої ЖКП «Азовжитлокомплекс», [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] та має склад родини: [PERSON], 2001 р.н. та дочка [PERSON], 2006 р.н. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки до акту огляду МСЕК №515937, [PERSON] встановлена третя група інвалідності. З довідки від 26 листопада 2014 року виданої ТОВ «МАГМА», вбачається, що [PERSON] працює на підприємстві на посаді водія навантажувача 3 розряду. Дохід за період з 01.11.2013 р. по 31.10.2014 р. склав 18 285,15 грн. Відповідно до довідки від 24.11.2014 року виданої ТОВ «Співдружність», [PERSON] працює з 22 жовтня 2014 року на посаді торгового агенту ТОВ «Співдружність» та її дохід за період з 01.05.2014 р. по 31.10.2014 року склав 8 964,44 грн. За таких обставин, дослідивши наявні докази по справі, суд вважає за можливе задовольнити уточнені позовні вимоги [PERSON], та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. , щомісячно, починаючи з 04 вересня 2014 року і до досягнення ними повноліття. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судовий збір позивачем не сплачувався на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» . Таким чином, у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved