Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

03.04.2018 року ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов'язання повернути орендоване майно, стягнення коштів (а.с. 2-4). Позовні вимоги уточнив 08.01.2019 року (а.с. 113) і мотивував тим, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди будівельного риштування № 45 від 29.11.2017 року. Об'єкт оренди був переданий в оренду для облаштування фасаду (п.2.2 договору). Термін оренди складає 7 днів, з 29.11.2017 року по 06.12.2017 року, однак, міг бути продовжений лише за згодою сторін (п.3.1). Розмір орендної плати визначений у п. 4.1 договору - 115,7 грн. в день або 809,9 грн. в цілому за весь період оренди. Відповідно до акту прийому - передачі № 45 від 29.11.2017 року позивач передав, а відповідач прийняв в оренду наступне майно: рама з драбиною «Атлант» 42*1,5 м.м. полім, в кількості 8 шт., рама без драбини «Атлант» 42*1,5 м.м. полім. в кількості 10 шт., діагональ «Атлант» L- 3.29 м.пол. в кількості 10 шт., горизонталь «Атлант» L-3.048м. полім., в кількості 18 шт., рігель «Атлант» L-3.065 м. полім., в кількості 24 шт., щит дерев`яний 1.0м*1.0м. в кількості 26 шт. 10.01.2018 року відповідач частково повернула позивачу майно, а саме: рама з драбиною «Атлант» 42*1,5 м.м. полім, в кількості 5 шт., рама без драбини «Атлант» 42*1,5 м.м. полім. в кількості 5 шт., діагональ «Атлант» L- 3.29 м.пол. в кількості 6 шт., горизонталь «Атлант» L-3.048м. полім., в кількості 4 шт., рігель «Атлант» L-3.065 м. полім., в кількості 10 шт., щит дерев`яний 1.0м*1.0м. вкількості 14 шт. Акт про часткове повернення майна сторонами не складався. Згідно п. 7.1 договору, після закінчення терміну оренди, орендар зобов'язаний протягом останнього дня оренди повернути майно, що орендується, орендодавцю за актом передачі. Станом на 04.01.2019 року відповідач залишок майна, що було передано за договором, не повернула, коштів за час оренди не сплатила, чим порушила умови договору. Пунктом 8.2 договору передбачено, що орендар у випадку прострочення повернення об'єкту оренди зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 120% від суми орендної плати за кожен день прострочення. Час прострочення повернення товару - з 06.12.2017 року по 09.01.2018 року і складає 35 днів, тому пеня за вказаний період становить 4 859,40 грн. (115,7 ? 120% ? 35 = 4 859,40 грн.). З 10.01.2018 року до 04.01.2019 року у володінні відповідача залишилось 56% вартості всього майна, на суму 11 554,72 грн.: рама з драбиною «Атлант» 42*1,5 м.м. полім, в кількості 3 шт., рама без драбини «Атлант» 42*1,5 м.м. полім. в кількості 5 шт., діагональ «Атлант» L- 3.29 м.пол. в кількості 4 шт., горизонталь «Атлант» L-3.048м. полім., в кількості 14 шт., рігель «Атлант» L-3.065 м. полім., в кількості 14 шт., щит дерев`яний 1.0м*1.0м. в кількості 12 шт. Тому розмір орендної плати за частину майна, що не було повернуто, складає 65,66 грн. (115,7?56,75% = 65,66 грн.) Отже, за період з 10.01.2018 року по 10.06.2018 року за неповернення залишку майна відповідач повинна відповідно до п. 8.2 договору оренди сплатити пеню в розмірі 11 976,38 грн. (65,66 ? 120% ?152 = 11976,38 грн.). Крім того, відповідно до ст.ст. 785 ч.2, 546 ЦК України відповідач зобов'язана сплатити неустойку за кожен день прострочення повернення об'єкта оренди в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, за період з 10.01.2018 року по 04.01.2019 року в сумі 47 275,20 грн. (65,66 грн. ? 2 ? 360 = 47 275,20 грн.). Тому позивач ФОП [PERSON] просив стягнути з [PERSON] пеню в загальному розмірі 16 835,78 грн. та неустойку в розмірі 47 275,20 грн. (а.с. 113). В судовому засіданні позивач ФОП [PERSON] підтримав позовні вимоги лише в частині стягнення пені в сумі 16 835,78 грн. і повідомив, що з відповідачем дійшли згоди щодо погашення лише цієї суми по договору, а також судового збору із розстроченням виконання рішення на 5 місяців. Позов в частині стягнення з відповідача неустойки за період з 10.01.2018 року по 04.01.2019 року в сумі 47 275,20 грн. не підтримав. Представник позивача [PERSON] підтримав позицію позивача. В судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що частину майна вона повернула позивачу, а решту у неї викрали, порушене кримінальне провадження. Визнала позов в частині стягнення з неї на користь позивача пені в розмірі 16 835,78 грн. та судового збору в сумі 704,80 грн. Просила суд врахувати її скрутне матеріальне становище, стан здоров'я, те, що вона працює, однак, отримує мінімальну заробітну плату, тому зобов'язалась сплачувати позивачу борг частинами із розстроченням виконання рішення суду на 5 місяців. Представник відповідача [PERSON] підтримала позицію відповідача. Судом вчинені наступні процесуальні дії у справі. 06.04.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято до розгляду позовну заяву ФОП [PERSON] та відкрито провадження у справі (а.с. 18). 07.06.2018 року закрите підготовче провадження у справі та призначений розгляд справи по суті на 16.07.2018 року (а.с. 43). 27.07.2018 року ухвалене заочне рішення у справі. 29.11.2019 року постановлена ухвала про скасування заочного рішення і призначене підготовче засідання у справі на 08.01.2019 року (а.с. 105-106). 13.02.2019 року позовна заява ФОП [PERSON] в частині вимог про зобов'язання повернути майно - залишена без розгляду. Постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначена справа до судового розгляду по суті (а.с. 121). 12.03.2019 року зупинене провадження у справі для вирішення питання про відвід судді Вохмінової О.С. (а.с. 128). 18.03.2019 року поновлене провадження, оскільки 13.03.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання про відвід судді та призначений розгляд на 18.04.2019 року (а.с. 131). Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи те, що позивач підтримав лише частину вимог і відповідач визнала позов, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з приводу найму (оренди) майна, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 29.11.2017 року орендодавець ФОП [PERSON] та орендар [PERSON] уклали договір оренди № 45, згідно з яким орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування наступне майно - будівельне риштування (нове), вартістю 20 362,30 грн., для облаштування фасаду (п. 1.1 - 1.5). Термін оренди складає 7 днів - з 29.11.2017 року до 06.12.2017 року. Відповідно до п. 4.1 договору розмір орендної плати за об'єкт, що орендується, складає 115,7 грн. в день або 809,0 грн. в цілому за весь період оренди. Орендна плата сплачується орендарем в 100% розмірі в день передачі об'єкта оренди орендарю (п.4.1 - 4.3). Об'єкт, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту приймання-передачі, об'єкт, що орендується, повинен бути переданий орендодавцем та прийнятий орендарем протягом 1 дня з моменту підписання акту приймання-передачі (5.1, 5.2). Акт приймання-передачі № 45 від 29.11.2017 року (а.с. 6) складений на виконання п. 5.2 про те, що ФОП [PERSON] передає, а орендар [PERSON] приймає в орендне користування наступне майно: рама з драбиною «Атлант» 42*1,5 м.м. полім, в кількості 8 шт., рама без драбини «Атлант» 42*1,5 м.м. полім. в кількості 10 шт., діагональ «Атлант» L- 3.29 м.пол. в кількості 10 шт., горизонталь «Атлант» L-3.048м. полім., в кількості 18 шт., рігель «Атлант» L-3.065 м. полім., в кількості 24 шт., щит дерев`яний 1.0м*1.0м. в кількості 26 шт., вартістю 20 362,30 грн. Майно здається в оренду в придатному для використання стані й приймається без зауважень. З технічного паспорту «Атлант» «Леса строительные рамные типа «Standart» вбачається, що дана конструкція має сертифікат відповідності, термін дії якого з 09.06.2016 року по 08.06.2017 року (а.с. 8, 9). В порушення умов договору оренди відповідач [PERSON] будівельне риштування в термін, що зазначений п.п. 3.1, 7.1 договору, не повернула, чим порушила взяті на себе зобов'язання. Статтями 759, 760 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Статтею ст. 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до частини 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 ч. 1 ЦК України). Після закінчення строку дії договору оренди у позивача виникло право вимоги, а у відповідача - обов'язок з повернення у повному обсязі орендованого майна, отже, відсутність своєї вини у простроченні виконання має доводити саме відповідач. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач 10.01.2018 року частково повернула позивачу майно, а саме: раму з драбиною «Атлант» 42*1,5 м.м. полім, в кількості 5 шт., раму без драбини «Атлант» 42*1,5 м.м. полім. в кількості 5 шт., діагональ «Атлант» L- 3.29 м.пол. в кількості 6 шт., горизонталь «Атлант» L-3.048м. полім., в кількості 4 шт., рігель «Атлант» L-3.065 м. полім., в кількості 10 шт., щит дерев`яний 1.0м*1.0м. вкількості 14 шт. Акт про часткове повернення майна сторонами не складався. Згідно п. 7.1 договору, після закінчення терміну оренди, орендар зобов'язаний протягом останнього дня оренди повернути майно, що орендується, орендодавцю за актом передачі. Станом на 04.01.2019 року, залишок майна, що було передано за договором відповідач не повернула, коштів за час оренди не сплатила, чим порушила умови договору. Пунктом 8.2 договору передбачено, що орендар у випадку прострочення повернення об'єкту оренди зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 120% від суми орендної плати за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем (а.с. 113, 114), час прострочення повернення майна рахується з 06.12.2017 року по 09.01.2018 року і становить 35 днів. Тому пеня за неповернення майна складає: 115,7 ? 120% ? 35 = 4 859,40 грн. З 10.01.2018 року по 04.01.2019 року у володінні відповідача залишилось майно, вартістю 11 554,72 грн.: рама з драбиною «Атлант» 42*1,5 м.м. полім, в кількості 3 шт., рама без драбини «Атлант» 42*1,5 м.м. полім. в кількості 5 шт., діагональ «Атлант» L- 3.29 м.пол. в кількості 4 шт., горизонталь «Атлант» L-3.048м. полім., в кількості 14 шт., рігель «Атлант» L-3.065 м. полім., в кількості 14 шт., щит дерев`яний 1.0м*1.0м. вкількості 12 шт. Сторони визнали в судовому засіданні, що відповідач не повернула позивачеві частину майна, що передавалось за договором оренди, на суму 11 554,72 грн., що складає 56% вартості. Розмір орендної плати за частину майна, що не була повернута позивачу складає: 115,7?56,75% = 65,66 грн. Отже, за період з 10.01.2018 року по 10.06.2018 року за неповернення залишку майна і відповідно до п. 8.2 договору оренди відповідач зобов'язана сплатити пеню в розмірі 11 976,38 грн. (65,66 ? 120%?152 = 11 976,38 грн.). Сторони в судовому засіданні узгодили, що загальна сума пені становить 16835,78 грн. та визначили порядок і строк повернення цієї суми шляхом розстрочення виконання рішення суду на 5 місяців. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позов ФОП [PERSON] про стягнення з [PERSON] пені в сумі 16 835,78 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Тому судовий збір за вимогу, яка була підтримана позивачем в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи те, що питання визначення порядку і строку виконання даного рішення розстроченням його виконання на 5 місяців шляхом сплати відповідачем на користь позивача по 3 508,11 грн. щомісяця було погоджено сторонами в судовому засіданні, суд вважає необхідним визначити в резолютивній частині рішення порядок його виконання.

Outcome: approved