Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

02 березня 2014 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 19 серпня 2006 року, від якого мають двох малолітніх дітей, а саме: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться причинами чого є постійні сварки між подружжям, які негативно позначаються на психічному здоров'ї дітей. У зв'язку з викладеним [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а. с. 2а-3). Позивач надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи за її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу (а. с. 16). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Приймав участь у судовому засіданні від 28 березня 2014 року, позовні вимоги не визнав, просив суд надати строк для примирення, що було зроблено судом. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 серпня 2006 року, зареєстрованого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 781, від шлюбу мають двох малолітніх дітей, а саме: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а. с. 4, 5, 6). Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище позивачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, залишити без змін, а саме: «[PERSON]». Враховуючі вищезазначені обставини, приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, а також те, що після двомісячного строку на примирення позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу між нею та відповідачем, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved