Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

03 червня 2020 року заявниця, [PERSON] , звернулася до суду з заявою про встановлення факту визнання батьківства мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малієвецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (нині- Дунаєвецька селищна рада). Позивачка є спадкоємцем за законом 1-ої черги, спадщину прийняла. Інших спадкоємців, котрі могли би претендувати на спадщину, немає. 06 березня 2020 року заявниця звернулася в Дунаєвецьку державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого, однак нотаріус повідомив їй про те, що в зв`язку із відсутністю у свідотцві про її народження запису про її батька, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого. Заявниця народилася [INFO] у її свідоцтві про народження, батьками записані: мати [PERSON] , в графі батько- прочерк. На час її народження її батьки хоча і проживали сумісно та вели спільне господарство, але в зареєстрованому шлюбі не перебували. Реєстрація її народження була здійснена за прізвищем матері « [PERSON] », а батько не був вказаний, її по батькові - [PERSON] , тобто її народження було зареєстровано як народження дитини у одинокої матері, а тому заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства. Представник заявниці [PERSON] в судовому засідання заявлені вимоги пітдримала, просила їх задовольнити. Заінтересована особа: представник Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій не заперечує проти встановлення даного факту та просить справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявниці, свідків, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Отже, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. (п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Відповідно до ст.53 КпШС Української РСР (в редакції 1969р.), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] а залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1.63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малієвецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (нині- Дунаєвецька селищна рада), право якого посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 824478. Заявниця спадщину прийняла, вступивши в управління спадковим майном згідно ст.549 ЦК УРСР, інших спадкоємців, які могли би претендувати на спадщину, немає, зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи №272-05 від 05.04.2005 р., заведеної після померлого [INFO] . [PERSON] за заявою заявниці по справі [PERSON] .. Згідно повідомлення нотаріуса 70/02-14 від 06.03.2020 р. видно, що державний нотаріус Дунаєвецької державної нотаріальної контори не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на ім`я його дочки [PERSON] , в зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження останньої, спадкодавець [PERSON] ,не записаний як батько. У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками заявниці записані: мати - [PERSON] , графа батько - не заповнена. При народженні відповідно до свідоцтва заявниці було присвоєне прізвище матері « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.08.1986 р. заявниці присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду,що з мамою заявниці проживав [PERSON] , який був її батьком. Зазначив, що вони проживали з 1962(1963) року по 1968 рік, за цей період у них народилась дитина. Згодом [PERSON] почав жити з іншою жінкою, однак постійно спілкувався з дочкою, ходили один до одного в гості. Після смерті [PERSON] заявниця разом з дружиною померлого поставили йому пам`ятник. Свідок [PERSON] підтвердила слова [PERSON] та пояснила, що батько заявниці [PERSON] ,який проживав з її матір`ю [PERSON] . Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON] , згодом пішов жити до іншої жінки, дочку визнав, спілкувався, вона його поховала і поставила пам`ятник. Крім того, факт батьківства підтверджується довідками, виданими Морозівською сільською радою від 18.04.2005 за №546, №547 відповідно до яких [PERSON] , який помер [INFO] , являється рідним батьком [PERSON] . Також у довідці №547 зазначено, що [PERSON] та [PERSON] проживали та вели спільне господарство, [INFO] у них народилась дочка, [PERSON] . Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про визнання факту батьківства померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] щодо дочки [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а саме: необхідно для оформлення спадщини і отримання свідоцтва про право на спадщину на майно померлого.

Outcome: approved