Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

03.01.2017 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 1090211,35грн., з яких: 66 0734 грн. 15 коп. - сума заборгованості за позикою, 429 477 грн. 20 коп. - сума пені за порушення строків повернення позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.10.2016 між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого він позичив, а [PERSON] прийняв у борг грошові кошти в розмірі 25 000 доларів США, зі строком повернення до 17.10.2016. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, зокрема у зазначений в договорі строк відповідач суму позики не повернув, в зв'язку з чим у останнього станом на 22.12.2016 утворилась заборгованість у розмірі 1 090 211 грн. 35 коп., позивач просить стягнути з відповідача вказані суми позики та пені. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду. За вказаних обставин, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи до суду не надходило. На підставі ч.2 ст.169, ст.224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки відповідача неповажними, вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступні обставини. 03.10.2016 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики (далі-Договір), у письмовій формі, за яким позивач надав відповідачу в позику грошові кошти у розмірі 25 000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути позивачу зазначені грошові кошти, з кінцевим терміном повернення до 17.10.2016. (а.с.4) Відповідно до заяви підписаної [PERSON] від 03.10.2016 та посвідченої нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько Я., зареєстрованої в реєстрі за №1435, відповідач підтверджує, що ним 03.10.2016 були взяті у позику у [PERSON] грошові кошти в сумі 25 000 доларів США, які він зобов'язаний повернути у строк до 17.10.2016. (а.с.5) Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.8 Договору у разі порушення Позичальником строку повернення позики, він зобов'язаний за кожен день прострочення сплатити Позикодавцю пеню в розмірі 1 (одного) % від простроченої суми. Разом із тим, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за вказаним договором позики, а саме, не повернув у встановлений договором строк - 17.10.2016 суму позики в розмірі 25 000 доларів США, у зв'язку з чим у останнього станом на 22.12.2016 утворилась заборгованість в розмірі 25 000 доларів США. Згідно наведеного у позові розрахунку, правильність якого перевірена судом, станом на 22.12.2016 у відповідача утворилась заборгованість за позикою в розмірі 25 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.12.2016 (100 доларів США=2642,9366 грн.) складає 660 734 грн. 15 коп., заборгованість за пенею в розмірі 16 250 доларів США, щ в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.12.2016 (100 доларів США=2642,9366 грн.) складає 429 477 грн. 20 коп. відповідно до п.8 Договору.(а.с.2-3) Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Таким чином, та обставина, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором позики знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Відтак позов є обгрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 6 890 грн. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved