Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

04.04.2016 року представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано до суду позов про визнання недійсним договору іпотеки від 13.07.2007 року, посвідченого приватний нотаріусом КМНО Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером 10671, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі за текстом - АКІБ «УкрСиббанк») та [PERSON] , предметом якого є нежитлове приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 13.07.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11183615000 (із забезпеченням) про надання кредиту в іноземній валюті у сумі 148 000 доларів США, що станом на день укладення договору згідно курсу НБУ складало 747 000 гривень. Того ж дня, приватним нотаріусом КМНО Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером 10671 посвідчено укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] договір іпотеки, предметом якого є нежитлове приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2007. Вказаним договором забезпечено виконання зобов`язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. В період з 26.01.1986 по 10.01.2014 року відповідач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] - сином позивача. Отже, нежитлове приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке придбано відповідачем під час шлюбу є спільним сумісним майном подружжя [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач та відповідач (мати та дружина відповідно). Про укладення договору споживчого кредиту і оспорюваного договору іпотеки позивач дізналась зі змісту зустрічного позову [PERSON] , пред`явленого нею у цивільній справі №761/26932/14-ц за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення частки майна, належної померлому у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. Представник позивача вказує на те, що [PERSON] не надавав згоди на передачу в іпотеку спільного майна, у зв`язку з чим позивач як його спадкоємець набуває права вимагати визнання такого договору недійсним, про що і просив суд. Провадження в даній справі відкрито ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва Великохацької В.В. від 14.04.2016. 27.05.2016 від відповідача ПАТ «УкрСиббанк» на адресу суду надійшли заперечення щодо позову, в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на те, що [PERSON] надав письмову згоду своїй дружині [PERSON] на передачу в іпотеку спірного нежитлового приміщення, підпис на якій було посвідчено приватним нотаріусом Прокудіною Л.Д. 13.07.2007 за реєстровим номером 1075. В судовому засіданні 06.06.2016 проведено заміну відповідача АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «УкрСиббанк». В судовому засіданні 10.01.2017 судом прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог від представника позивача, згідно якої окрім вимоги про визнання недійсним договору іпотеки заявлено також вимогу про визнання за позивачем права власності на ј частину майна, яке належало на праві власності [PERSON] , а саме на Ѕ частину нежитлового приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заявляючи вказану вимогу представник позивача посилається на те, що постановою приватного нотаріуса Столярчук І.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного об`єкту нерухомого майна у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які знаходяться у відповідача [PERSON] 23.01.2017 у зв`язку з закінченням у судді Великохацької В.В. п`ятирічного терміну виконання повноважень судді дану справу згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи передано судді Маринченко М.М. 17.05.2017 у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] дану справу згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи передано судді Тітову М.Ю. В судовому засіданні 07.09.2017 судом було змінено процесуальний статус відповідача ПАТ «УкрСиббанк» на третю особу, а також прийнято заяву про зміну предмету позову. Згідно даної заяви, представник позивача [PERSON] - [PERSON] просить визнати за позивачем право власності на ј частину майна, яке належало на праві власності [PERSON] , а саме на Ѕ частину нежитлового приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після його смерті, а також припинити право власності [PERSON] на 1/8 частину нежитлового приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, представник позивача посилається на те, що позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права щодо вказаного об`єкту нерухомого майна у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Даний об`єкт нерухомого майна придбаний відповідачем [PERSON] під час шлюбу з сином позивача - [PERSON] , а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки подружжя є рівними, а тому за позивачем слід визнати право власності на ј частину належної спадкодавцю частки у спільному майні (1/2 частини). Оскільки у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ст.372 ЦК України) просила припинити право власності [PERSON] на 1/8 частину спірного нежитлового приміщення. В судовому засіданні 12.08.2018 судом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позову заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ПАТ «УкрСиббанк» про визначення частки майна, належного померлому на праві спільної сумісної власності та про визнання боргового зобов`язання, в якому позивач за зустрічним позовом просить стягнути з [PERSON] на свою користь 70 514,60 грн, що становить ј частину успадкованого [PERSON] за [PERSON] боргу перед АКІБ «УкрСиббанк» за Договором споживчого кредиту №11183615000 від 13.07.2007. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані наступним. 13.07.2007 подружжям [PERSON] придбано спірне об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На купівлю даного нежитлового приміщення було отримано кредит а АКІБ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №11183615000 від 13.07.2007, який був укладений [PERSON] в інтересах сім`ї. Отже, кредитне зобов`язання за даним договором кредиту є спільним боргом подружжя. Розмір спільного боргу подружжя [PERSON] на день смерті чоловіка - [PERSON] складав 564 117 грн. Половина цього боргу належить до спадкової маси і відповідач за зустрічним позовом [PERSON] має сплатити ј частину успадкованого боргового зобов`язання. До моменту смерті [PERSON] кошти, які сплачувались на виконання умов кредитного договору, сплачені зі спільного бюджету подружжя, а після цього з особистих коштів позивача за зустрічним позовом - [PERSON] . Отже, відповідач за зустрічним позовом має сплатити позивачу 70 514,60 грн., що відповідає її частці у спадковій масі, про що і просить суд. 18.09.2018 на адресу суду відповідачем за зустрічним позовом - [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якій вона просить відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви. При цьому посилається на те, що позов пред`явлений про визначення частки майна, належного померлому на праві спільної сумісної власності та про визнання боргового зобов`язання, однак пред`явлено вимогу про стягнення грошових коштів, а тому недоведеним є те яким чином не визнаються, оспорюються або порушуються права позивача за зустрічним позовом відповідачем [PERSON] при оформленні позивачем спадкових прав після смерті [PERSON] . Крім того, вважає, що посилання на те, що на момент смерті останнього, поточна сума боргу подружжя [PERSON] за кредитним договором складала 564 117 грн. і вимога про стягнення частини цих коштів з відповідача є необґрунтованими, оскільки матеріали спадкової справи не містять вимог кредиторів спадкодавця до спадкоємців, поданих у відповідності до вимог ст.1281 ЦК України, а пропуск строку для пред`явлення таких вимог свідчить про позбавлення кредитора права вимоги. [PERSON] не повідомляла нотаріуса чи інших спадкоємців про наявність боргових зобов`язань подружжя, про наявність боргових зобов`язань [PERSON] (зокрема) повідомлена не була. Крім того, зазначає про пропуск [PERSON] строку позовної давності, оскільки такі вимоги вже були пред`явлені 24.11.2014 в Шевченківському районному суді м.Києва при розгляді цивільної справи за №761/26932/14-ц та згодом залишені без розгляду. 13.05.2019 у зв`язку з відрахуванням судді [PERSON] зі штату суддів Оболонського районного суду м.Києва дану справу згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи передано судді Майбоженко А.М. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечували з підстав, що зазначені у відзиві до нього. Відповідач та її представник просили при вирішенні питання про задоволення первісних позовних вимог врахувати зустрічні позовні вимоги, які відповідач вирішила пред`явити лише після пред`явлення вимог позивачем про визнання права власності на частину спірного нежитлового приміщення. Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк» до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, суд ухвалив розглядати справу за його відсутності. Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.07.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11183615000 (із забезпеченням) про надання кредиту в іноземній валюті у сумі 148 000 доларів США, що станом на день укладення договору згідно курсу НБУ складало 747 000 гривень. Згідно умов вказаного договору сторонами погоджено строк надання кредиту до 13.07.2014. Мета отримання кредиту: на придбання комерційної нерухомості - нежилого приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.63-73 т.1). В подальшому, 19.01.2010 року укладено між тими ж сторонами Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту, в якій сторони дійшли згоди про зміну кінцевого строку повернення кредиту (до 13.07.2016), про зміну ануїтетного платежу. Після цього сторонами кредитного договору неодноразово внесено зміни до кредитного договору шляхом укладення ряду додаткових угод. 13.07.2007 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбала нежитлове приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір про це посвідчено приватним нотаріусом КМНО Л.Д. та зареєстровано в реєстрі за №1070. Згідно умов договору ціну нерухомого майна визначено у розмірі 747 000 гривень, що станом на день укладення договору згідно курсу НБУ становило 148 000 доларів США (а.с.79-80 т.1). Того ж дня, приватним нотаріусом КМНО Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером 10671 посвідчено укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] договір іпотеки, предметом якого є нежитлове приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2007. Цим договором забезпечено виконання зобов`язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Згідно заяви [PERSON] від 13.07.2007, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом КМНО Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером 1075, ним надано згоду його дружині [PERSON] на передачу в іпотеку за кредитним договором №11183615000 від 13.07.2007 за ціну та на умовах на її розсуд, нежилого приміщення (в літ. А') [ADDRESS] (а.с.62 т.1). В період з 26.01.1986 по 10.01.2014 року відповідач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] - сином позивача. [INFO] [PERSON] помер. Спадкову справу щодо його майна заведено приватним нотаріусом КМНО Столярчук І.В. (а.с.91-250 т.1, а.с.2-21 т.2) Після смерті [PERSON] право на спадкування набули спадкоємці першої черги, а саме: мати - [PERSON] , дружина - [PERSON] , діти - [PERSON] та [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявами до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого - [PERSON] Остання в свою чергу подала заяву про прийняття спадщини. Аналогічну заяву подано [PERSON] . При оформленні спадкових прав [PERSON] постановою приватного нотаріуса від 13.08.2014 за вих.№88/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо належного померлому майна, а саме частини квартири [ADDRESS] , оскільки нею не надано правовстановлюючих документів щодо належності померлому частини вищевказаної квартири, документів, що підтверджують виникнення права власності за життя [PERSON] на частку у спільному майні подружжя, його оформлення і державну реєстрацію у відповідних органах, що унеможливлює встановлення складу спадкового майна, ідентифікацію цього майна. 24.11.2014 постановою приватного нотаріуса за вих.№136/02-31 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтв про право власності її померлого чоловіка на частку у спільному сумісному майні подружжя ( в тому числі на Ѕ частину нежитлового приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), яке було придбано під час шлюбу, за спільні кошти і оформлено на її ім`я, оформлення її спадкових прав, з тих самих підстав. Обом спадкоємцям приватним нотаріусом запропоновано звернутись до суду для вирішення питання щодо спадкування цього майна. Узагальнюючи заявлені у справі вимоги, судом з?ясовано, що спір між сторонами виник щодо спадкування ними майна спадкодавця [PERSON] а саме частки у спільному сумісному майні, а саме придбаному 13.07.2007 нежитлового приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на яке оформлено за [PERSON] До даних правовідносин підлягають застосуванню наступні положення матеріального права. Майно, набуте подружжям під час шлюбу належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.60 СК України та ч.3 ст.368 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно зі ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За життя [PERSON] виділ в натурі його частки у спільному сумісному майні, а також поділ майна між співвласниками здійснений не був. Отже, до складу спадкової маси після його смерті увійшло право спільної сумісної власності на нежитлове приміщення (в літ. А') загальною площею 63 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбане подружжям [PERSON] та зареєстроване на праві власності за відповідачем [PERSON] . При цьому, в даній справі особливістю є те, що вказане спільне майно було придбано за кошти, запозичені відповідачем [PERSON] у ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору кредиту від 13.07.2007. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. На момент смерті співвласника майна - [PERSON] , зобов`язання за кредитним договором ще не були виконані, оскільки строк їх виконання не закінчився. Згідно довідки ПАТ «УкрСиббанк» від 09.09.2014 року № 56-4-15/445, станом на 10.01.2014 року (день смерті [PERSON] ) фактично сплачено за кредитним договором №11183615000 від 13.07.2007: -Процентів у сумі 42 515,41 доларів США; -Основного боргу у сумі 149 166,28 доларів США; -Комісії у сумі 132,86 доларів США; -Пені у розмірі 31,86 доларів США. Прострочена заборгованість станом на 10.01.2014 року відсутня (а.с.109-111 т.2). З 11.01.2014 року по 19.05.2016 року відповідачем [PERSON] сплачено в рахунок погашення кредиту всього 563 648,24 грн. та повністю виконано свої зобов`язання за кредитним договором. При цьому, суд зауважує, що валюта кредитування була змінена Додатковою угодою №3 від 20.10.2011. Позивач, пред`являючи вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування виходить з того, що частка померлого [PERSON] у спільному майні складає 1/2 його частину, виходячи з того, що право власності подружжя на майно виникло у момент його придбання. Позовних вимог про визначення частки померлого у спільному майні у справі не заявлено. Відповідач вважає, що позивач [PERSON] має сплатити їй 1/8 частину тих коштів, які виплачені нею особисто після смерті чоловіка, оскільки позивачем успадковано не лише майно спадкодавця, а і його борги, до яких відносить заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи дану справу з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, суд вважає правильним зазначити наступне. Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право людини на справедливий судовий розгляд. В абзаці 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 вказано, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що спірне нежитлове приміщення є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], оскільки придбане під час шлюбу, кошти, що були виплачені в рахунок погашення кредиту до моменту смерті чоловіка виплачувались зі спільних коштів подружжя. Смерть [PERSON] припинила погашення кредиту за спільні кошти подружжя і всі кошти виплачені з 10.01.2014 належали особисто [PERSON] - відповідачу в даній справі. Доказів, які б вказували на зворотнє сторонами не подано. При цьому, пред`являючи вимоги про визнання права власності на спадкове майно позивачем [PERSON] фактично підтверджено обставини щодо поширення режиму спільного сумісного майна подружжя на спірне нежитлове приміщення. Праву на спільну сумісну власність подружжя [PERSON] на спірне нежитлове приміщення кореспондується їх спільне боргове зобов`язання - повернення грошової суми, що отримана у кредит на придбання цього нерухомого майна. Смерть [PERSON] припинила виконання ним спільного боргового зобов`язання з дружиною. Внесення відповідачем [PERSON] грошових коштів за період з 10.01.2014 року в рахунок погашення кредитних зобов`язань у сумі 563 648,24 грн. викликає у неї правомірні очікування того, що її частка у спільному сумісному майні подружжя на дане нерухоме майно може бути збільшена саме за рахунок вказаних обставин у випадку виникнення спору щодо визначення долі кожного з подружжя [PERSON] у спільному майні, в тому числі і щодо спадкування долі померлого чоловіка. Однак, за встановлених судом обставин беззаперечним є те, що належне виконання грошових зобов`язань подружжя [PERSON] виключно дружиною після смерті чоловіка згідно принципу справедливості має знайти своє відображення при вирішенні питання щодо визначення (розподілу) часток подружжя. Вимог про визначення частки померлого у спільному сумісному майні позивачем не заявлено. Відповідачем не заявлено вимог про збільшення частки у спільному сумісному майні. Повторюючи про застосування принципу диспозитивності цивільного процесу, суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог (і предмету, і підстав), що заявлені у даній справі і здійснити розподіл спадкового майна з урахування встановлених судом обставин, оскільки вимог про це будь-якою зі сторін не заявлено. З цих підстав суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог, що заявлені у справі. Вирішуючи по суті зустрічні позовні вимоги, суд вважає необхідним зазначити, що сплата [PERSON] коштів в рахунок погашення кредиту, за рахунок якого придбано спільне майно подружжя, після смерті свого чоловіка зумовлює фактично збільшення її частки у спільному майні, про що нею вимог не заявлено. Підстав, які б зумовлювали стягнення грошової компенсації з позивача [PERSON] як спадкоємиці майна померлого [PERSON] при вирішенні питання щодо поділу спадкової маси чинним законодавством не встановлено. А тому суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом неправильно обрано спосіб захисту свого права, реалізація відповідачем за зустрічним позовом своїх спадкових прав після смерті сина [PERSON] не порушує права позивача [PERSON] , підстав для судового захисту яких у спосіб, що визначений останньою, суд не вбачає та ухвалює рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог. Кеуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed