Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

03 березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м. Черкаси Черкаського МУЮ, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №182 та видано свідоцтво про одруження серії І-СР № 073550 від 03.03.2011 року. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 135129 від 03.08.2011 року, копія якого додана до матеріалів справи. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2017 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. [PERSON] не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зі [PERSON] У судове засідання позивач по справі не зявилась, направивши на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про суть позову, час та місце розгляду справи, що стверджується відповідними поштовими повідомленнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи, надіслав заяву про надання 6-місячного строку для примирення. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву позивача, яка наполягала на позовних вимогах, розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлянають до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, в різних населених пунктах, до даного часу мір до примирення не приймали, крім заяви відповідача, направленої до суду, і позивач на примирення не згідна, тобто її вільна згода на проживання у шлюбі відсутня, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам дружини. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір, сплачений при подачі позову. На підставі зазначеного та

Outcome: approved