Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

02.12.2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ј його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення їх спільним малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] трирічного віку, дитина проживає з нею, відповідач проживає окремо від дитини, вона - позивач, знаходиться в декретній відпустці за дитиною, своїх доходів не має, а відповідач має можливість надавати допомогу на її утримання. Позивач надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про те, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, зазначивши, що не має фінансової можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.11.2015р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1639. Від даного шлюбу позивач і відповідач мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №3114 від 27.11.2018 року. З довідки з місця проживання позивача встановлено і дана обставина не оспорена відповідачем, що дитина проживає з позивачем, відповідач проживає окремо. Відповідач є працездатним, відповідно до судового наказу Святошинського районного суду м.Києва від 26.12.2019 року відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 02.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дружини, принаймні іншого відповідач не довів. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дружину не встановлено. Як вбачається із довідки про доходи № [NUMBER] , виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІДЙОМНІ МАШИНИ» від 06.02.2020 року, [PERSON] офіційно працює на постійній основі, отримує заробітну плату (розмір заробітної плати за період з 01.01.2020р. по 31.01.2020р. становить 5 025,00 грн.) Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При встановлених судом обставинах дружина потребує допомоги з боку відповідача, відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з тих обставин, які вказані визнані відповідачем. Суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання матері їх спільної дитини у розмірі 1/10, що не порушує права кожної із сторін. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 цієї ж статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.6 ст.84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст.80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач, з якою проживає дитина віком до трьох років, потребує матеріальної допомоги від чоловіка - батька дитини, а відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з тих обставин, які зазначені відповідачем. Суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 частини заробітку. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 02.12.2019 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . На підставі ст.ст. 12,13, 81, 206, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 80,84, 180,182,188,191,192 СК України суд, -

Outcome: partial