Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

03 липня 2020 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23.04.2010 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписала Заяву № б/н. Відповідач [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Заявою відповідача [PERSON] підтверджується той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3 Договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 30.04.2020 року має заборгованість у сумі 152788,71 грн., яка складається з наступного: 4455,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 144283,52 грн. - заборгованість за відсотками; 4050,00 грн. - нарахована пеня. Також, зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суму заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 138634,58, яка складається з наступного: 4455,19 грн. - заборгованість за кредитом; 134179,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 23.04.2010 року по 16.01.2020 року. Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з відповідача також судовий збір у розмірі 2102,00 грн. 10 березня 2021 року до суду надійшла заява від позивача АТ КБ «Приватбанк» про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої прохають стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором б/н від 23.04.2010 року в розмірі 11827,44 грн., яка складається з наступного: 4455,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 4455,19 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 7327,25 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість з пені, а також понесені ними судові витрати. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді [PERSON] , яка згідно рішення Вищої Ради Правосуддя від 10.11.2020 року № 3064/0/15-20 звільнена з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 23 листопада 2020 року №9 цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на повторний автоматизований розподіл. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 року, вказану справу 27.04.2021 року передано на розгляд судді Руснак А.І. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року дану справу суддею Руснак А.І. прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які вона отримала 08.05.2021 року. Станом на 30.08.2021 року відзив на позов до суду не подавала. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 23.04.2010 року (а.с.17). При цьому, відповідач [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.17). На виконання кредитного договору відповідачу було надано кредитні картки: дата відкриття - 26.02.2011 з терміном дії до 01/15, дата відкриття 13.11.2014 з терміном дії до 11/18 та дата відкриття 04.04.2015 з терміном дії до 11/18 (а.с.16). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку розпочався 26.02.2011 з 0,00 грн. кредитним лімітом. В подальшому відбувалася зміна кредитного ліміту 300,00 грн. (14.03.2012), 2000,00 грн. (25.07.2013), 4000,00 грн. (14.10.2013), 4500,00 грн. (26.10.2013), 6000,00 грн. (15.11.2013), 5660,00 грн. (06.10.2014), 5660,00 грн. (14.10.2014), 5110,00 грн. (03.07.2015), 5110,00 грн. (15.07.2015), 4460,00 грн. (11.02.2016), 4460,00 грн. (15.02.2016) та 16.01.2020 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.15). Із матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а позичальник [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 30.04.2020 року має заборгованість у сумі 152788,71 грн., яка складається з наступного: 4455,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 144283,52 грн. - заборгованість за відсотками; 4050,00 грн. - нарахована пеня. Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком (а.с. 4-7). Позивач, скориставшись своїм правом кредитодавця, подали заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої заборгованість [PERSON] за договором б/н від 23.04.2010 року становить 11827,44 грн., яка складається з наступного: 4455,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 4455,19 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 7327,25 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість з пені, що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком (а.с.92-99). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустила заборгованість за кредитом і сплатою прострочених процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимагає від відповідача [PERSON] повернути всю суму заборгованості по кредиту зі сплатою заборгованості за простроченими відсотками. У зв`язку із тим, що відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 4455,19 грн., із яких: 4455,19 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 4455,19 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, підлягає задоволенню. Однак, що стосується вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] 7372,25 грн. заборгованості за простроченими відсотками, судом встановлено наступне. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника від 23.04.2010 року відсутня домовленість щодо сплати відсотків за користування кредитом. При цьому, судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та, відповідно, чи брав на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом в розмірі, за яким розраховано заборгованість. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16 та правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 578/132/16-ц). Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками не підлягають задоволенню. При цьому, суд приходить висновку, що сума заборгованості [PERSON] по виконанню кредитного договору за період з 23.04.2010 року по 30.04.2020 року становить 4455,19 грн., із яких: 4455,19 грн. заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 4455,19 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, що підлягають стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк». В решті частині позову щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7372,25 грн. суд відмовляє. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( 38 %). За таких обставин слід стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь позивача в розмірі 798,76 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial