Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

02 березня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, від якого мають дитину [PERSON] [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила стягувати аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач заперечив позов. Вказав, що на його утриманні перебуває ще одна дитина. Дане твердження не спростовано позивачем в ході судового розгляду. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та актовим записом про народження №1866 від 25 липня 2019 року. Дитина проживає разом з матір`ю. Позивач не працевлаштована, здійснює догляд за малолітньою дитиною. Відповідач повідомив про перебування на утриманні ще однієї дитини, що не було заперечене позивачем. Відомості щодо працевлаштування відповідача суду не представлено та не здобуто в ході судового розгляду. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, те що відповідач являється особою працездатного віку, матеріальний стан позивача, необхідність здійснення догляду за малолітньою дитиною та обмеженість у зв`язку із цим у працевлаштуванні, вік дитини, виходячи з мінімальних потреб дитини та їх належного забезпечення, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову 02.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Максимальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідно до З.У. «Про виконавче провадження» має складати не більше 70 відсотків. Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved