Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

03.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину. Позивач посилається не те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 05.10.2017 року розірвано. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, син [PERSON] проживає разом із позивачем, важко хворіє та є інвалідом, із діагнозом двобічна сенсоневрова приглухуватість V - ступеня, глухота, стан після кохлеарної імплантації на праве вухо 2014 року, розлад експресивної мови, розлад адаптації, вторинна уардіопатія, сихенія крайної плоті, гіпертрофія слабкого ступеню правого ока, середнього ступеню лівого ока, амбліопія слабкого ступеню лівого ока. Після проведення оперативного лікування, дитині періодично потрібні значні кошти, для покупки слухового апарату. У зв'язку із тим, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною інвалідом, відповідач матеріальної допомоги на лікування сина не надає, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.2010 року, [PERSON] народився [INFO], батьком якого записано [PERSON], а матір'ю [PERSON] Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 05.10.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено прізвище - [PERSON]. Відповідно до рішення Вінницької обласної дитячої лікарні Лікарської-консультативної комісії при ВОДКЛ від 19.10.2017 року № 37, у [PERSON], [INFO], наявний діагноз Н 90,3 двобічна сенсоневрова приглухуватість V - ступеня, глухота, стан після кохлеарної імплантації на праве вухо 2014 року, розлад експресивної мови, розлад адаптації, вторинна уардіопатія, сихенія крайної плоті, гіпертрофія слабкого ступеню правого ока, середнього ступеню лівого ока, амбліопія слабкого ступеню лівого ока. Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] проживає в [ADDRESS] та одна виховує сина [PERSON] , [INFO], дитину інваліда, батько дитини [PERSON] з сімєю не проживає і участі у вихованні дитини не приймає, що підтверджується довідкою Лозівської сільської ради № 569 від 07.03.2018 року. [PERSON] витрачено на ремонт процесора OPUS2 15225 та 750 грн. на придбання кліпси - 25 грн., кабелю - 970 грн., комплектуючих до кохларного імпланту витрачено 4230 грн, в загальній сумі 22170 грн., що підтверджується квитанціями № 82/16, 82/17 товарними чеками № 01 від 08.06.2017 року, № 01 від 12.05.2017 року. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обовязку матері, батька утримувати дитину. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (Ухвала ВС України №6-20278св09 від 16 грудня 2009 року). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.18 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, які викликані хворобою, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені додаткові пов'язані із лікуванням дитини в розмірі 11085 грн. від загальної суми, яку позивач самостійно понесла в розмірі 22170 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 гривень. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та

Outcome: approved