Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

04.04.2019 року заявник звернулася до Волноваського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту. Посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка була похована у м. Донецьк. Свідоцтво про смерть [NUMBER] видане 08.02.2019 року, на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області про встановлення факту смерті на окупованій території у Донецькій області. Після смерті матері залишилось спадкове майно. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 23.12.2018 року їй наданий тримісячний строк для прийняття спадщини, згідно якого 06.02.2019 року приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу та з`ясовано, що є відомості про Заповіт спадкодавця [PERSON] від 24.04.2008 року, оригінал якого було втрачено та про його існування заявник не знала. Звернувшись до архівної установи їй було видано дублікат вказаного заповіту від 24.04.2008 року, але на бланку Донецької народної республіки. 03.04.2019 року вона отримала роз`яснення приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу №44/01-16 щодо спадщини, в якому зазначено, що дублікат заповіту від 24.04.2008 року посвідчений державним нотаріусом Шостої Донецької державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за №2-1040 не може бути підставою для оформлення спадщини за заповітом, оскільки його видано на бланку Донецької народної республіки та є недійсним і не створює правових наслідків. Її брат [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, із заявою до суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини також не звертався. Тому просила встановити факт, що вона є спадкоємцем за заповітом на все майно від 24.04.2008 року, посвідченим державним нотаріусом Шостої Донецької державної нотаріальної контори Денисенко К.В. після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явилася, у своїй заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи Військово-цивільної адміністрації м. Волноваха, який в установленому законом порядку, повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, повідомлень про причини неявки та заперечень на позов не надійшло. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що згідно заповіту ВКК №264848 [PERSON] від 24.04.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Донецької державної нотаріальної контори Денисенко К.В. та зареєстрованого в реєстрі №2-1040, все майно вона заповідала [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 23.08.2018 року встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] у м. Донецьк, що знаходиться на тимчасово окупованій території у Донецькій області. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 19.12.2018 року [PERSON] надано додатковий строк для прийняття спадщини. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55013441 від 06.02.2019 року зареєстровано спадкову справу № 63714952, спадкодавцем якої є [PERSON] . Частиною 1статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Судом встановлено, що дублікат Заповіту, виданий Донецькою народною республікою, ідентичний Заповіту, виданого державним нотаріусом Шостої Донецької державної нотаріальної контори Денисенко К.В. 24 квітня 2008 року на бланку українського зразка та затвердженого печаткою Шостої Донецької державної нотаріальної контори Міністерства Юстиції України. Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, враховуючи, що другий спадкоємець [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався та з заявою до суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини також не звертався, суд вважає за необхідне встановити факт, що спадкоємцем за заповітом на все майно від 24.04.2008 року, посвідченим державним нотаріусом Шостої Донецької державної нотаріальної контори Денисенко К.В. після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] є [PERSON] . Враховуючи викладене суд вважає за необхідне задовольнити заявлені [PERSON] вимоги. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved