Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

03.11.2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду із заявою до [PERSON] (далі - відповідач), про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 10 жовтня 2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршилось, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Стали частими сварки, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вже тривалий час кожен з них живе своїм життям, та своїми інтересами. Починаючи з травня 2020 року відносини між подружжям розладились остаточно, шлюбні відносини між ними припинені, та спільним побутом не пов`язані. Тому вважає, що подальше продовження спільного життя з відповідачем суперечить їхнім інтересам. За таких обставин, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 17 листопада 2020року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10 год. 30 хв. 17 грудня 2020 року. 17.12.2020 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області провадження у справі було зупинено, та надано сторонам строк для примирення терміном на 5 (п`ять) місяців. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 17 травня 2021 року прийнято до свого провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, поновлено провадження по справі, та призначено судове засідання на 13 год. 00 хв. 28 травня 2021 року. Позивач - [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, проте, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Зазначає, що наданий судом строк на примирення результатів не дав, вони не примирились. Відповідач - [PERSON] , в судове засідання, також, не з`явився, 27.05.2021 року, через канцелярію суду, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти розірвання шлюбу - не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 жовтня 2014 року, актовий запис №48 ( а.с. 8). Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 58, та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 жовтня 2019 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 62. Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя тривалий час разом не проживає, зберігати сім`ю намірів не має, наданий сторонам строк для примирення результатів не дав, сторони не примирились, а отже, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, та їх малолітнім дітям. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved