Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

04.04.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням: квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відповідачі не проживають за цією адресою без поважних причин. Ухвалою суду від 16.04.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням суду від 04.06.2019 року позовні вимоги задоволені. Ухвалою суду від 01.03.2021 року заочне рішення від 04.06.2019 року скасовано, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31.03.2021 року. Ухвалою суду від 26.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позовних вимог в частині визнання втратившим право користування житловим приміщенням [PERSON] , вказавши, що в останнього наявні поважні причини не проживання в спірному житлі, пов`язані із віддаленістю його місця роботи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти скасування заочного рішення заперечує. У вказаній заяві відповідач [PERSON] фактично не заперечує проти визнання її втратившою право користування житловим приміщенням. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його часті, проти позову заперечень не мають. Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до договору купівлі продажу будинку від 04.02.1993 року та реєстраційного посвідчення, позивачу належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Згідно довідок, виданих Виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області від 05.03.2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (з 06.05.2009 року), та [PERSON] (з 17.07.2016 року). Відповідачі зареєстровані, але не проживають у спірній квартирі: [PERSON] - більше 6 років, [PERSON] - з дня реєстрації, що підтверджено актами матеріально-побутового обстеження від 18.02.2019 року та від 22.02.2021 року. Як видно із довідки, виданої 09.11.2020 року Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Запорізькій області, [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України з 23.09.2013 року до 06.11.2015 року та займав такі посади: з 23.09.2013 року по 30.07.2015 року - інспектор патрульної служби взводу №2 роти №1 батальйону патрульної служби Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області; з 30.07.2015 року по 06.11.2015 року - інспектор патрульної служби взводу №1 роти №7 батальйону патрульної служби Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області. З 06.11.2015 року переведений до Національної поліції, де по даний час проходить службу та займав таку посади: з 07.11.2015 року по 05.04.2016 року - поліцейський Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області; з 05.04.2016 року по 09.12.2016 року - поліцейський батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Скіф» ГУНП в Запорізькій області; з 06.04.2018 року по 15.08.2018 року - поліцейський-водій Оріхівського відділення поліції Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області; з 15.08.2018 року по 05.12.2018 року - інспектор сектору інформаційної підтримки Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області; з 05.12.2018 року по 18.04.2019 року - інспектор сектору превенції Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області; з 18.04.2019 року по час складання довідки - дільничний офіцер поліції сектору превенції Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки квартира перебуває у приватній власності, тому у власника є право, на підставі статті 405 ЦК України, визнати члена сім`ї таким, що втратив право на житло. При вирішенні питання про втрату членом сім`ї власника житла права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів щодо поважності причин не проживання у квартирі [ADDRESS] , та з огляду на її згоду із позовними вимогами, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позовні вимоги до відповідача [PERSON] суд вважає необґрунтованими, оскільки факт не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі понад один рік обумовлений поважними причинами, пов`язаними із місцезнаходженням його роботи, і не є підставою для позбавлення його права користування належним позивачу житлом.

Outcome: partial