Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

02.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на гараж № 224 Автогаражного кооперативу № 4 Галицького району м. Львова, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Вулецька, 13. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті її матері [PERSON], яка померла 22.04.2008 року. Як члену Автогаражного кооперативу № 4 їй належить гараж № 224, за який вона повністю сплатила пайові внески. Своє право власності [PERSON] не реєструвала, оскільки відповідно до раніше діючого законодавства право власності члена кооперативу виникало з моменту виплати паю та не вимагало реєстрації. Через відсутність державної реєстрації права власності [PERSON] на гараж, у [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину виникли труднощі в оформленні набутого права власності. Оскільки іншим способом [PERSON] не може захистити своє право, вона змушена в судовому порядку визнавати своє право власності. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши клопотання про розгляд позову без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не зявився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду справи Управління державної реєстрації Львівської міської ради повідомлено належним чином. Клопотань про відкладення розгляду позову або заперечення на позов від третьої особи не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 11.03.1990 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори засвідчено заповіт [PERSON], за яким остання заповіла позивачці грошові вклади на рахунках Ощадбанку, автомобіль марки «ВАЗ-21011» та паєнагромадження, що знаходяться в Автогаражному кооперативі № 4. Таким чином, позивачка є спадкоємцем за заповітом. [PERSON] померла 22.04.2008 року. Після її смерті позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину від 27.04.2010 року, в якому зазначено, що до спадщини входить сума паєнагромаджень, що знаходяться в Автогаражному кооперативі № 4. Рішенням державного реєстратора № 32038737 від 25.10.2016 року у реєстрації права власності позивачки на вищезазначений гараж відмовлено. Позивачка просить визнати за нею право власності на гараж в судовому порядку. Вирішуючи позов суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. З довідки Автогаражного кооперативу № 4 від 27.06.2017 року вбачається, що [PERSON] була членом цього кооперативу, їй належить гараж № 224, пайовий внесок за який виплачено повністю. Таким чином, гараж № 224 в Автогаражному кооперативі № 4 входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], в передбаченому законом порядку оформила право на спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину, проте не може реалізувати це право через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на даний обєкт нерухомого майна. З огляду на те, що позивачка належним чином прийняла спадщину, на момент відкриття спадщини померлій належав спірний гараж, який через сплату пайових внесків входить до складу спадщини, але через відсутність у померлої правовстановлюючих документів на гараж позивачка позбавлена можливості вільно розпоряджатися отриманою спадщиною, суд приходить до висновку, що право позивачки на спадщину порушено. Враховуючи неможливість захисту порушеного права позивачки іншим чином, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved