Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

02.07.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 02.09.2011 року між сторонами був укладений договір №б/н, за умовами якого банк надав відповідачу строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON]зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач стверджував, що відповідач в заяві-анкеті підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір. Банк виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, однак, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на10.05.2018 року утворилась заборгованість за договором №б/н від 02.09.2011 року у загальному розмірі 15\~589, 27 грн., яка складається із: -2 553 гривень 59 коп.,- заборгованість за кредитом; -5 983 гривень 91 коп., - заборгованість по процентам за користування кредитом; -7 051 гривень 77 коп.,- заборгованість за пенею. Посилаючись на\~порушення [PERSON] умов кредитного договору, позивач просив стягнути на свою користь наявну за договором заборгованість у розмірі 15\~589, 27 грн. Окрім задоволення позовних вимог банк просив присудити на свою користь також понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1762 гривень. В процесі розгляду справи позивач змінив назву на Акціонерне товариство Комерційного банку «Приват Банк» (довідка АТ КБ «Приват Банк» від 07.07.2018 року). Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про Акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за відсутності банку, подав до суду заяву, згідно якої проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором №б/н від 02.09.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачукредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] за умовами договору зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Вказані обставини підтверджується його підписом в заяві на отримання кредиту від 02.09.2011 року. Згідно п.3.2.2.10.1. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу. Відповідно до п.3.2.2.2. Умов та правил надання банківських послуг у період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки у розмірі 36% річних від суми заборгованості, та починаючи з 01.02.2016 року клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості. Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, однак, в порушення умов кредитного договору взятих на себе зобовязань не виконала. З поданих доказів та розрахунків заборгованості за кредитом, судом встановлено, що станом на 10.05.2018 року утворилась заборгованість за договором №б/н від 02.09.2011 року у загальному розмірі 15\~589, 27 грн., яка складається із: -2 553 гривень 59 коп.,- заборгованість за кредитом; -5 983 гривень 91 коп, - заборгованість по процентам за користування кредитом; -7 051 гривень 77 коп.,- заборгованість за пенею. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок зроблений фахово, іншими доказами по справі не спростовується. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобовязанню підлягає стягненню з відповідача у сумі 15\~589, 27 грн. Судові витрати по оплаті судового збору у розмір 1762, 00 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved