Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

02 березня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому ставиться питання про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 27.01.2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 150АІ20140127001. Відповідно договору відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 67920,00 грн., з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 27.01.2019 року. Кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки GEELY, модель MK CROSS 3 НГ, 2014 року випуску. В порушення умов договору, відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, що є підставою для звернення позивача до суду. Банк свої зобовязання, визначені у договорі про надання кредиту виконав належним чином та в повному обсязі. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 01.12.2015 року має заборгованість 90020,66 грн., яка складається з наступного: - 63271,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 13418,89 грн. - заборгованість за відсотками; - 4311,08 пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 3936,89 пеня за несвоєчасне повернення відсотків; - 2579,87 інфляційні витрати за кредитом; - 2502,53 інфляційні витрати за відсотками. Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, просив рзглянути справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Щодо вимог позивача по стягненню заборгованості за кредитним договором, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 150АІ20140127001. Відповідно договору відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 67920,00 грн., з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 27.01.2019 року (а.с. 2-9). Кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки GEELY, модель MK CROSS 3 НГ, 2014 року випуску. В порушення умов договору, відповідач протягом тривалого часу не здійснює погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник\~\~зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши відповідачу грошові кошти у сумі 67920,00 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 01.12.2015 року має заборгованість 90020,66 грн., яка складається з наступного: - 63271,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 13418,89 грн. - заборгованість за відсотками; - 4311,08 пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 3936,89 пеня за несвоєчасне повернення відсотків; - 2579,87 інфляційні витрати за кредитом; - 2502,53 інфляційні витрати за відсотками. У відповідності до розрахунку заборгованості позивача, загальна сума заборгованості становить 90020,66 грн. (а.с. 13-14). За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved