Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

02 листопада 2017р. позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, оскільки продовжує навчання. В обґрунтування вимог зазначив, що є сином відповідача [PERSON] та на даний час навчається на денній формі навчання в Сокирянському вищому професійному училищі; не працює та проживає із матірю. Оскільки, окрім стипендії в розмірі 377, 00грн., інших доходів не отримує, то є таким, що потребує матеріальної підтримки. При цьому, із матірю проживає та перебуває на її утриманні його неповнолітня сестра, а тому вважає, що з відповідача, який в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, слід стягувати аліменти на його утримання у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.09.2017р. і до закінчення навчання або до досягнення 23 років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримує (а.с. 29, 38). Відповідач [PERSON], будучи неодноразово у встановленому законом порядку повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився; про причини своєї неявки суд не повідомив; жодних доказів чи заперечень проти позову суду не надав; клопотань чи заяв не подавав. При цьому, в суд повернулися конверти із судовими повістками для відповідача у звязку із неможливістю вручення поштового відправлення та відміткою «за закінченям терміну зберігання». Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 5996 від 08.11.2017р., суд вважає його таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 08 вересня 1999 року народився позивач [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-МИ № 072832, виданим 16.09.1999р. Новодністровською міською радою Чернівецької області (а.с. 4). Шлюб між батьками позивача розірвано 12 вересня 2003 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-МИ № 046563, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області (а.с. 5). З 09 лютого 2006р. за рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.03.2006р. по справі № 2-142/2006р., яке набрало законної сили 20.03.2006р., з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання дітей, в тому числі й позивача, в розмірі 1/3 частини його заробітків /доходів/, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 6). На підставі зазначеного рішення 24 березня 2006р. було видано виконавчий лист по даній справі (а.с. 7). Згідно довідки Новодністровського міського відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області № 635/14.2-42 від 23.10.2017р. вбачається, що з [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] на сина [PERSON], 08.09.1999р.н., та доньку Альону, 27.10.1992р.н., починаючи з 09.02.2006р. і до повноліття дітей. Окрім того, на даний час з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на доньку [PERSON], 01.01.2013р.н.(а.с. 10-11). Таким чином, оскільки 08 вересня 2017 року [PERSON], [INFO], досягнув повноліття, стягнення аліментів, присуджених рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.03.2006р. по справі № 2-142/2006р., яке набрало законної сили 20.03.2006р., припинилось. Судом встановлено, що позивач навчається у Сокирянському вищому професійному училищі на ІІІ курсі денної форми навчання з професії «Оператор компютерного набору; конторський службовець» з 01.09.2015р. до 30.06.2018р., що підтверджується довідкою Сокирянського ВПУ від 26.09.2017р. (а.с. 8), та у звязку із зазначеним не працює. Згідно довідки про доходи № 675 від 04.09.2017р. та відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів Сокирянської ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області № 300/9/24-50-08-206 від 29.11.2017р. [PERSON] отримує стипендію у розмірі 377,00 грн. щомісячно; інших доходів немає (а.с. 9, 42-43). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги. На даний час, як зазначає позивач, він проживає із матірю; має проблеми зі здоровям, що підтверджується заключенням ЛКК Новодністровської міської лікарні №1110 від 27.10.2017р. (діагноз нейроциркуляторна дистонія по змішаному типу, дискінезія ЖВШ, хронічний холецистит, рецидивуючий бронхіт) (а.с. 14). При цьому, мати позивача не працює, на утриманні має неповнолітню дитину доньку [PERSON], 2013р.н., яка має проблеми із здоровям (рецидивуючий обструктивний бронхіт, фаза неповної ремісії ЛНост) (а.с. 12-13). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON], 1975р.н., є особою працездатного віку, на обліку як безробітний не перебуває, не має постійного офіційного доходу, що підтверджується довідкою Новодністровського міського центру зайнятості № 327/2413.01-17 від 20.11.2017р. та відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів № 300/9/24-50-08-206 від 29.11.2017р. Сокирянської ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області (а.с. 38, 42). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на зазначене, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд приходить до висновку, що останній має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, а тому позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 182, ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини; стану здоровя та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а також можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, при визначенні розміру аліментів до уваги беруться лише ч. 1 ст. 182 СК України (обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів), однак, ч. 2 ст. 182 СК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягає. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючи продовження навчання позивачем, відсутність у нього достатнього доходу, а відтак, наявність потреби у матеріальній допомозі, його стан здоровя, наявність у батька позивача, який є працездатним, можливості таку допомогу надавати за відсутності у матері позивача можливості надавати сину достатню матеріальну допомогу, при відсутності доказів вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача за минулий час, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02 листопада 2017р. і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 435, 20 грн., а в іншій частині в сумі 204, 80 грн. покласти на рахунок держави На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved