Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

03.11.2021 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 08.11.2021 року представник позивача адвокат Скіць С.М. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що судом при винесенні рішення від 03.11.2021 не було вирішено питання про розподіл судових витрат, які було понесено позивачкою на правничу допомогу. А тому просив стягнути з відповідача понесені позивачем витрати за надання правничої допомоги в сумі 3000 грн. В судовому засідання представник позивача адвокат Топор І.О. підтримав заяву та просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору та за надання правничої допомоги, докази про які є в матеріалах справи. Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоч були належно повідомлені про судове засідання шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, про причини неявки не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з письмових матеріалів справи, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.11.2021 року в справі №711/5208/21 вирішено: «Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задовольнити. Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 16 липня 2016 року у Придніпровському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 214. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище - [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. 00 коп.». В позовній заяві позивачем ставилась вимога про стягнення з відповідача понесених нею всіх судових витрат. 03.11.2021 року судом було проголошено рішення. 08.11.2021 року позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених нею судових витрат. Таким, чином позивачем було дотримано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому питання про стягнення витрат [PERSON] понесених на професійну правничу допомогу має бути вирішене судом. Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відносно витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК). Відповідно до п.2 ч. 2. ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було надано: договір про надання правничої допомоги від 16.08.2021 року; акт наданих послуг №1 до договору про надання правничої допомоги від 16.08.2021, в п. 3 якого вказано вартість послуг адвоката (гонорара) становить 3000 грн.; копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 03.11.2021 про сплату [PERSON] 3000 грн. відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 16.08.2021. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заявлений відповідачем розмір правової допомоги є співмірним з розміром заявлених вимог та обсягом виконаних адвокатом робіт, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 3000 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне винести додаткове рішення по даній справі, яким стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування понесенних нею судових витрат в сумі 3000 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved