Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

03 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до\~[PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS] , в її будинку крім неї також зареєстрована її донька [PERSON] яка не проживає у належній позивачці квартирі більше 6 років та її онук [PERSON] який не проживає у належній позивачці квартирі більше 1 року. Реєстрація місця проживання відповідачів залишилася формальною. Останні роки відносини між позивачем та відповідачами погіршувалися, що в кінцевому привело до припинення між ними родинних відносин, відповідачі покинули дім позивача та постійно змінюють адреси проживання. По причині реєстрації непроживаючих відповідачів, позивач не може отримати житлову субсидію та вимушена сплачувати надмірні комунальні послуги. Відповідно до ч. 4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 15.11.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, сторони по справі в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, пояснень та клопотань не надіслали. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходе до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 2020 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.10-11). Відповідно до свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження (а.с. 12-13) відповідач [PERSON] є дочкою позивача [PERSON] . З акту організаційного відділу Миргородської міської ради\~від 31 серпня 2021 року вбачається, що\~в будинку [ADDRESS] , відповідач [PERSON] не проживає протягом 6 років, відповідач [PERSON] не проживає протягом 1 року (а.с. 5). Згідно\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Відповідно до ст.ст.317,\~321\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно з вимогамист.150 ЖК України,\~ст.383\~ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно\~ст.319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.2\~ст.405 Цивільного кодексу України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно\~ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі добровільно, без поважних на те причин не проживають за адресою спірного будинку понад 1 рік, чим створюють позивачу перешкоди в користування ним. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , а відповідачі, будучи зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживаючи у ньому, перешкоджають позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] ..

Outcome: approved