Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

02 серпня 2018 року [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Роздільська селищна рада Миколаївського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні приватизованої присадибною земельною ділянкою, яка розташована на [ADDRESS] , в якій просить суд ухвалити рішення про зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди у належному користуванні [PERSON] її приватизованою присадибною земельною ділянкою, шляхом знесення металевої опори з фундаментом та 6 (шести) сонячних панелей, які [PERSON] встановила на приватизованій присадибній земельній ділянці [PERSON] на [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в грудні 2016 року сусідами позивача [PERSON] та [PERSON] було встановлено на її присадибній земельній ділянці, що розташована на [ADDRESS] , опори та сонячні панелі без згоди позивача. 13 червня 2017 року комісією житлово-комунального господарства, будівництва, земельних питань Роздільської селищної ради було складено акт, в якому вказано, що сусідній землевласник на [ADDRESS] . Розділ [PERSON] безпосередньо на межі присадибних ділянок зі сторони присадибної ділянки [PERSON] без її згоди встановила металеві опори панелей сонячних батарей, що виступають над її приватизованою присадибною земельною ділянкою, що спричиняють затінення значної частини земельної ділянки позивача. Також покликається на те, що Рішенням Роздільської селищної ради від 29 листопада 2017 року №309 видано припис [PERSON] знести металеву опору з фундаментом та 6 (шість) сонячних панелей, які вона встановила на приватизованій присадибній земельній ділянці на [ADDRESS] , яка належить позивачу, без її згоди. Стверджує, що відповідач дотепер не виконав припис Роздільської селищної ради та не зніс з присадибної ділянки позивача металеву опору з фундаментом та 6 (шість) сонячних панелей, які затіняють значну частину земельної ділянки позивача та спричиняють значну шкоду її господарству, оскільки [PERSON] не може у повному обсязі виростити сільськогосподарські культури насаджені нею на її земельній ділянці. Ухвалою від 03 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Гивель В.П. позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. 18.12.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Добушовський О.В. заперечив щодо задоволення позову. Надав пояснення, що відповідач встановила на межі земельних ділянок металеву опору без побудови додаткового фундаменту і не заходячи на приватизовану земельну ділянку позивача [PERSON] Доказом на спростування доводів позивача щодо нібито влашування металевих опор є лист Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 03.07.2017 року, згідно якого 06.07.2017 року встановлено, що на прибудинковій території на [ADDRESS] [PERSON] встановлено навіс з металевих конструкцій без влаштування фундаменту, тому твердження позивача про здійснення незаконного встановлення на її земельній ділянці будь-яких металевих чи інших конструкцій, встановлення фундаменту не відповідають дійсності, оскільки відповідачем не здійснено жодних незаконних дій саме на земельній ділянці позивача. Ствердив, що згідно Рішення Роздільської селищної ради від 29 листопада 2017 року №309 відповідач [PERSON] не отримувала припису про знесення металевої опори з фундаментом на 6 сонячних панелей, які вона нібито встановила на земельній ділянці позивача, оскільки селищною радою такий припис не був виданий. Наполягав, що згідно Рішенням Роздільської селищної ради від 29 листопада 2017 року №309 встановлено, що металеву опору з фундаментом та частини сонячних панелей розташувала сусідній власник [PERSON] на її власній земельній ділянці. Тому відповідач не може демонтувати те, чого не встановлювала на земельній ділянці позивача. А відтак, позивач не вірно обрала спосіб захисту свого порушеного права. Окрім цього, стверджує, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин та доводів позовної заяви. Третя особа Роздільська селищна рада Миколаївського району Львівської області у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що металева опора, на який встановлено 6 сонячних батарей стоїть на відстані 1 м. на земельній ділянці [PERSON] пояснила, що їй відомо про лист департаменту ДАБІ у Львівській області. Акт скаледний комісією селищною ради 25.10.2017р. був затвердений рішенням Роздільської селищної ради №309 від 29.11.2017р. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи сторін в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку. Ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії , які не суперечать закону. Ст. 321 ЦК України встановлено, що - право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Статтею 386 ЦК України передбачені засади захисту права власності, а саме держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно №64572019 від 28 липня 2016 року є власником земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 0,0842 га, що розташована у [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 17 травня 2017 року Рішенням Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області №244 рекомендовано позивачу звернутись до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області з вимогою врегулювання спору щодо незаконного влаштування металевої опори та 6 (шести) сонячних панелей. 13 червня 2017 року комісією житлово-комунального господарства, будівництва, земельних питань Роздільської селищної ради складено акт, в якому вказується, що при обстеженні присадибної земельної ділянки позивача, комісія встановила, що сусідній землевласник на [ADDRESS] , [PERSON] , безпосередньо на межі ділянки [PERSON] без її згоди встановила металеві опори панелей сонячних батерей, що вистувають над її приватизованою присадибною земельною ділянкою, що спричиняють затінення значної частини земельної ділянки позивача. 25 жовтня 2017 року актом комісії в складі [PERSON] - секретаря комісії з питань житлово-комунального господарства, будівництва, земельних питань, [PERSON] - члена комісії, [PERSON] . - спеціаліста селищної ради в присутності [PERSON] , мешканки [ADDRESS] встановлено, що сусідній землевласник на [ADDRESS] [PERSON] на території присадибної земельної ділянки [PERSON] встановила металеву опору з фундаментом для підтримки сонячних панелей, крім того сонячні панелі у кількості 6 штук виступають над її приватизованою присадибною земельною ділянкою, що спричиняють затінення значної частини земельної ділянки. Також комісія вважає за необхідне дати припис [PERSON] знести металеву опору з фундаментом та 6 сонячних панелей, які вона встановила на приватизованій земельній ділянці на [ADDRESS] [PERSON] без згоди власника. 29 листопада 2017 року Рішенням Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області №309 «Про розгляд заяви гр. [PERSON] » затверджено акт комісії з питань житлово-комунального господарства, будівництва, земельних питань від 25 жовтня 2017 року та вирішено дати припис [PERSON] про знесення металевої опори з фундаментом та 6 сонячних панелей, які вона встановила на приватизованій земельній ділянці на [ADDRESS] [PERSON] без згоди власника. Суд не бере до уваги доводи сторони позивача про те, що відповідач [PERSON] встановила металеву опору з влаштуванням фундаменту на території земельної ділянки позивача [PERSON] Такі твердження позивача спростовуються листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 03.07.2017 року, згідно якого 06.07.2017 року встановлено, що на прибудинковій території на [ADDRESS] [PERSON] встановлено навіс з металевих конструкцій без влаштування фундаменту. Доказів на підтвердження факту влаштування відповідачем фундаменту суду не надано. Суд не бере до уваги доводи сторони позивача про те, що Роздільською селищною радою винесено відповідачу припис про знесення металевої опори з фундаментом, так як позивачем та третьою особою у справі не надано доказів винесення припису [PERSON] про знесення металевої опори з фундаментом та 6 сонячних панелей, які вона встановила на приватизованій земельній ділянці на [ADDRESS] [PERSON] без згоди власника, а також не надано доказів вручення такого припису відповідачу. Сам факт ухвалення рішення селищною радою про надання припису не підтверджує факт винесення такого припису. Також суд не бере до уваги доводи сторони позивача про те, що встановлені металеві опори панелей сонячних батарей, що влаштовані на межі земельних ділянок спричиняють затінення значної частини земельної ділянки позивача. Будь-яких доказів на підтвердження даної обставини, зокрема висновку експерта або спеціаліста про розрахунку тривалості інсоляції позивачем на надано. Суд критично оцінює доводи сторони позивача про те, що встановлення відповідачем металевої опори панелей сонячних батерей спричиняють значну шкоду господарству, а позивач не може в повному обсязі виростити сільськогосподарські культури насаджені нею на її земельній ділянці. Доказів на підтвердження даної обставини суду не надано. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, зокрема щодо чинення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивача, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, а тому задоволенню не підлягають. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України

Outcome: dismissed