Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

03 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. Обґрунтування позову: 23.09.2006 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, що був укладений між матірю позивача [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний), Позивач набув право власності на 7/10 частини квартири №28, що складається з трьох кімнат, загальною площею 69,7 кв.м, у тому числі житловою - 48,2 кв.м, яка знаходиться у м.Маріуполі на вул.Пашковського у багатоповерховому житловому будинку №3 (надалі спірна квартира). Відповідно до умов договору дарування у користування Позивачу перейшла частина спірної квартири, а саме житлові кімнати 2, 3, житловою площею 34,2 кв.м, з відповідною частиною усіх підсобних приміщень, що складає 7/10 частини квартири. 26.09.2006 року Позивач зареєстрував 7/10 частини спірної квартири в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. З 22.12.2016 року Позивач зареєструвався та проживає у спірній квартирі. 24.09.2017 року мати позивача [PERSON] померла та залишила спадщину у вигляді 3/10 частини спірної квартири. 27.02.2018 року приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] видав свідоцтво про право на спадщину за законом Позивачу на 3/20 частини спірної квартири та його сестрі [PERSON] на 3/20 частини спірної квартири, а також зареєстрував відповідне право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Позивачем та за [PERSON] Отже, всього Позивач набув право власності на 17/20 (7/10+3/20) частини спірної квартири, що складає 59,24 кв.м. загальної площі (69,7x17/20), у тому числі 40,97 кв.м. (48,2x17/20) житлової площі. Ці обставини підтверджуються копіями відповідних документів. [PERSON] набула право власності на 3/20 частини спірної квартири, що складає 10,46 кв.м. загальної площі (69,7x3/20), у тому числі 7,23 кв.м. (48,2x3/20) житлової площі. Таким чином, Позивач та [PERSON] стали власниками спільної часткової власності на спірну квартиру. Вказував, що спірна квартира складається з трьох житлових кімнат площею: 21,61 кв.м, 12,6 кв.м. та 13,95 кв.м., розмір частки Відповідача на житлову площу складає лише 7,23 кв.м., квартира знаходиться на 3 поверсі 4 поверхового будинку, що не дає можливості виділити в натурі для Відповідача жодну з наявних у квартирі кімнат, оскільки облаштування її окремим входом без завдання шкоди Позивачу та сусідам, є неможливим з обєктивних причин. Також вказував, що оскільки частка [PERSON] у спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, а спільне володіння і користування майном є неможливим із-за складних особистих відносин між Позивачем та Відповідачем, [PERSON] запропонував Відповідачу грошову компенсацію за її частку відповідно до ринкової ціни, але Відповідач відмовилась. На замовлення Позивача експерт [PERSON] 15.02.2018 р. надав висновок про вартість, згідно якого ринкова вартість спірної квартири складає 400391,00 грн. Вартість 3/10 частини квартири складає 120117,00 грн. Отже, вартість 3/20 частини квартири відповідно складає 60058,50 грн. (120117 / 2). При цьому, Позивач готовий внести 60058,50 грн. на депозитний рахунок суду. Посилаючись зокрема на ст.365 ЦК України, просив суд: 1) припинити право власності [PERSON] на 3/20 частини квартири №28 загальною площею 69,7 кв.м., у тому числі житловою - 48,2 кв.м., що знаходиться у м.Маріуполі на вул.Пашковскього у будинку №3; 2) стягнути на користь [PERSON] грошову компенсацію за 3/20 частини квартири №28 загальною площею 69,7 кв.м., у тому числі житловою - 48,2 кв.м., що знаходиться у м.Маріуполі на вул.Пашковскього у будинку №3, 60058,50 грн. з депозитного рахунку суду; 3) визнати за [PERSON], право власності на 3/20 частини квартири №28, загальною площею 69,7 кв.м., у тому числі житловою - 48,2 кв.м., що знаходиться у м.Маріуполі на вул.Пашковскього у будинку №3. Відзив на позов: Відповідач [PERSON] відзив на позов до суду не подала. Судовий розгляд: В судове засідання Позивач та його представник [PERSON] не зявилися. Від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його представника адвоката [PERSON] Позовні вимоги підтримував, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилася, хоча судові повістки неодноразово направлялися за зареєстрованим місцем її проживання, а також розміщувалася повістка на сайті суду. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи вимоги розумних строків розгляду цивільної справи в суді, а також інтереси не тільки відповідача, а й позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини та оцінка суду: Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини квартири від 23.09.2006 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], останній прийняв у дар 7/10 частини квартири №28, що складається з трьох кімнат, загальною площею 69,7 кв.м., у тому числі житловою - 48,2 кв.м., та знаходиться у м.Маріуполі на вул.Пашковського у багатоповерховому житловому будинку №3. Вказаний договір цього ж дня було посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2733. Крім того, 26.09.2006 року було проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно у державному реєстрі, про що видано витяг №11949958. Відповідно до вказаного договору дарування, у користування [PERSON] перейшли кімнати 2, 3 та частина усіх підсобних приміщень. 22.12.2016 року [PERSON] зареєструвався за адресою: [ADDRESS]. 24 серпня 2017 року [PERSON] померла, про що Лівобережний районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області 25.08.2017 року складено актовий запис №1312 та видано відповідне свідоцтво. 04 вересня 2017 року, донька померлої [PERSON] - [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про відмову від своєї частки у спадщині на користь сина померлої [PERSON] 09 січня 2018 року [PERSON] знову звернулася до приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про відкликання заяви від 04.09.2017 року про відмови від прийняття спадщини після смерті [PERSON] 09 січня 2018 року до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] також звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 27 лютого 2018 року [PERSON] приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/20 частини квартири [ADDRESS] та проведено відповідну реєстрацію права власності. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.03.2018 року, право власності на квартиру [ADDRESS] у розмірі 3/20 частки належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №363 від 27.02.2018 року, та у розмірі 17/20 частки належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №362 від 27.02.2018 року та договору дарування частини квартири №2733 від 23.09.2006 року. Згідно зі\~звітом про\~оцінку майна\~від 15.02.2018\~року,\~складеного субєктом\~оціночної діяльності\~[PERSON],\~ринкова вартість\~квартири [ADDRESS] складає 400391,00 грн. Ринкова вартість 3/10 частини вказаної квартири на дату оцінки становить 120117,00 грн. Термін чинності звіту та висновку про вартість майна 6 місяців. 13 червня 2018 року, відповідно до квитанції №26511216 на депозитний рахунок суду [PERSON] була внесена сума у розмірі 60058,50 грн. Відповідно до ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Таким чином, оскільки спірна квартира є неподільною та виділити частку [PERSON] окремо в натурі є неможливими, спільне користування цією квартирою в силу окремості родин та їх статевого складу є неможливим, беручи до уваги, що частка [PERSON] (15% або 3/20) є незначною у порівняні з часткою [PERSON] (85% або 17/20) і відсутні докази того, що припинення права власності на цю частку завдасть істотну шкоди інтересам Відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованим та підлягають задоволенню. Вказаний висновок суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України у справах №6-81цс11, №6-37цс13, №6-68цс14. На підставі викладеного,

Outcome: approved