Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

04. 09. 2014 ПАТ «Банк «Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Форум» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11125,16 дол. США, що еквівалентно станом на 04.07.2014 66217, 73 грн. В подальшому представник позивача позовні вимоги збільшив, просив суд стягнути з відповідачів солідарно за кредитним договором у розмірі 7248,97 доларів США, що еквівалентно 134183,30 грн., заборгованість по кредиту у розмірі 5399,80 доларів США, заборгованість по відсотках станом на 30.11.2016 року у розмірі 1849,17 доларів США, пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, що нарахована за період з 30.11.2015 року по 29.11.2016 року у розмірі 129183,30 грн., штраф за порушення зобовязання по страхуванню предмету застави на користь банку у розмірі 5000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідачі порушують умови кредитного договору від 18.09. 2008 № 14/08/02-Anewv, укладеного між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Форум») та [PERSON], та не виконують свої зобовязання щодо своєчасного та повного погашення кредитної заборгованості, в добровільному порядку боржник [PERSON] та її поручитель [PERSON] суму заборгованості не сплачують, що і стало підставою для звернення позивача до суду. В судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що позивачем при зверненні до суду пропущений строк позовної давності, оскільки розрахунок заборгованості за весь період кредитування з 18.09.2008 року, а з позовною заявою позивач звертається лише 04.09.2014 року. Внаслідок чого позивачем не вірно нарахована сума заборгованості, яка з застосуванням строку позовної давності складає 5133,97 доларів США. Також позивачем було нараховано несплачені відсотки в розмірі 1849 за весь період кредитування, але в звязку із відкликаннями банківської ліцензії з 16.06.2014 року позивачем здійснені незаконні дії по нарахуванню відсотки, а тому вимоги на визначену суму є незаконним. Просив також зменшити розмір пені, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] часто хворіє, потрапляла в ДТП, а тому багато коштів витрачає на ліки та лікування. Стосовно вимог про стягнення штрафу за порушення зобовязання по страхуванню предмета застави у розмірі 5000,00 грн., представник відповідача пояснив, що позивачем не зазначено за який саме період нараховано штраф, з якого часу відповідач порушив умову щодо страхування, тобто в цій частині позивачем не доведено підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.09.2008 між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Форум») та [PERSON] було укладено кредитний договір від 18.09.2008 № 14/08/02-Anewv, відповідно до якого останній було надано грошовий кредит у розмірі 25210,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 17.09.2015, із зобовязанням своєчасно повертати кредит відповідно до графіку погашення зі сплатою 13,00 % відсотків річних за користування коштами. Цільове призначення кредиту купівля транспортного засобу. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Позивачем зазначене зобовязання виконано в повному обсязі, однак відповідач [PERSON] кредитне зобовязання не виконала. Відповідно до п. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідач не виконує своє кредитне зобов'язання. Відповідно до п. 1 ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до розділу 2 кредитного договору позичальник зобовязується погашати кредит, сплачувати проценти, пеню. Зазначені вимоги відповідно до договору щодо повернення суми заборгованості та сплати процентів відповідачем [PERSON] належним чином не виконуються. Станом на 30.11.2016 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 18.09.2008 № 14/08/02-Anewv становить 7248,97 доларів США, що еквівалентно 134183,30 грн., що складається з: суми заборгованості по кредиту у розмірі 5399,80 доларів США, заборгованість по відсотках 1849,17 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, що нарахована за період з 30.11.2015 року по 29.11.2016 року у розмірі 129183,30 грн., штрафу за порушення зобовязання по страхуванню предмету застави на користь банку у розмірі 5000,00 грн. В якості забезпечення виконання кредитного договору від 18.09.2008 № 14/08/02-Anewv між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки від 18.09.2008 № 09-14/08/02/10-Anewv. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] в повному обсязі усіх обовязків, що виникли з кредитного договору від 18.09.2008 № 14/08/02-Anewv. Відповідно до п. 3.1. вказаного договору поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником як солідарний боржник. Відповідно до ч. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідач не виконує своє кредитне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В абз. 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», розяснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю). В абз. 2 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У звязку з наведеним вище слід дійти висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад (статті 1054, 1061 ЦК України) в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима. Проте при застосуванні ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, слід виходити з такого. Аналіз вказаної норми права вказує на те, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом позики, індексації не підлягає. Така правова позиція неодноразово підтверджена рішеннями Верховного Суду України, в яких зазначено, що індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Ціни в Україні встановлюються у національній валюті, тому вказана норма ЦК України може бути застосована лише у випадку прострочення грошового зобовязання у гривні (зокрема, ухвала № 6-5426 св 08 від 27 травня 2009 року). Також, враховуючи, що прострочення відповідачами грошового зобовязання було в іноземній валюті, застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України до правовідносин, що виникли між сторонами, є безпідставним, а тому є безпідставними вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 59, 22 дол. США (701, 23 грн.). Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість не ліквідована, невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором по своєчасній і належній сплаті заборгованості по кредитам, процентів за користування кредитами є порушенням умов договору та норм ЦК України. Також відповідно до вимог ст.549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку та умов договору кредитного договору, за порушення позичальником строків та умов виконання зобовязання за кредитним договором позивачем нараховано пеню в сумі 129183,30 грн. (за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за період з 30.11.2015 року по 29.11.2016 року). Суд вважає, що вимога про нарахування та сплати пені за кредитним договором, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст.\~3, ч. 3 ст.\~509\~та ч.ч. 1, 2 ст.\~627 ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9 квітня 1985 р. № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч. 3\~ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої позивачем на підставі умов кредитно договору пені (129183,30 грн.) є надмірно великим порівняно з розміром заборгованості за кредитом (5399,80 доларів США) та процентами за його користування (1849,17 доларів США), та враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, а також враховуючи хворобу відповідача [PERSON], вважає за можливе зменшити розмір пені до 50000,00 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 14/08/02/10-Anewv від 18.09.2008 року 7248,97 доларів США, що еквівалентно 134183,30 грн., що включає заборгованість по кредиту у розмірі 5399,80 доларів США, заборгованість по відсотках у розмірі 1849,17 доларів США, пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків у розмірі 50000,00 грн., штраф за порушення зобовязання по страхуванню предмету застави у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 945,92 грн. з кожного грн.

Outcome: partial