Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

03 липня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 листопада 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Холопичівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 15. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Також на їх утриманні знаходиться усиновлена дочка [PERSON], [INFO]. Перших декілька років спільне життя з відповідачем складалось добре. З 2013 року їх шлюбні відносини змінились, оскільки відповідач почав зловживати спиртними напоями. Перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, останній влаштовував вдома конфлікти та сварки, в грубій формі ображав позивача та погрожував застосувати фізичну силу. В липні 2017 року [PERSON] разом з дітьми переїхала проживати до своєї матері у с. Мовчанів Локачинського району Волинської області. Незважаючи на окреме проживання, 31 травня 2018 року відповідач, знаходячись в нетверезому стані, в присутності дітей влаштував скандал, в адресу позивача висловлювався нецензурними словами, погрожував, намагався нанести їй тілесні ушкодження. Неврівноважений та агресивний характер відповідача негативно впливає на поведінку та виховання дітей. Позивач переконана, що примирення з відповідачем та збереженя шлюбу є неможливим, окільки протиправні дії відповідача продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому позитивних результатів не принесли. Перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі позивач не бажає. Вважає, що формальна його реєстрація суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 25 листопада 2007 року Холопичівською сільською радою Локачинського району, актовий запис № 15. Крім того, стягнути з відповідача судові витрати у справі. 13 листопада 2018 року позивач через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач 13 листопада 2018 року через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25 листопада 2007 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Холопичівською сільською радою Локачинського району, актовий запис № 15, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 листопада 2007 року (а.с. 6). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, та з яких вбачається, що відповідач [PERSON] є їх батьком (а.с.8). Також на їх утриманні знаходиться усиновлена дочка [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження від 13 серпня 2016 року, а.с.9). Із довідки Холопичівської сільської ради Локачинського району № 596 від 05.06.2018 вбачається, що [PERSON] зареєстрована у с. Холопичі Локачинського району, з 05 серпня 2017 року позивач разом з дітьми проживає у [ADDRESS] (а.с.10 на звороті). Подружнє життя сторін не склалося. Позивач стверджує, що збереження сім'ї та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Відповідач позовні вимоги визнав, що стверджується його письмовою заявою від 13 листопада 2018 року, і у суду не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, вказаних позивачем, та добровільності їх визнання відповідачем. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю у підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved