overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

03.04.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У підготовчому засіданні позивач повідомив про відсутність наміру відмовлятися від позову і наполягав на його задоволенні та розірванні шлюбу; відповідач визнала позов і повідомила про згоду на розірвання шлюбу з позивачем. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28.09.1991 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як випливає з пояснень сторін, з 2017 року подружжя проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

03.04.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за аліментами у розмірі 107589 грн 17 коп., що виникла внаслідок ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання двох спільних дітей, які стягнуто рішенням суду. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.05.2005 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 2-7). Відповідач рішення суду не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 107589 грн 17 коп., що підтверджується довідкою державного виконавця (а.с. 10-14). 02.04.2018 року державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області [PERSON] виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 17970568 про стягнення аліментів з відповідача, у звязку з досягненням дітьми повноліття (а.с. 9). Відповідно до частини четвертої статті 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Таким чином, предявлений позов ґрунтується на законі, при цьому підтверджується належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

03.04.2018 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.02.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №5. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та спільно не проживають. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову, та з проханням розглянути справу без його участі. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.02.2015\~року у\~Відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Новосанжарського районного\~управління юстиції\~у Полтавській\~області,\~актовий запис\~№5 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, та інтересам їх дитини, сімя фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~стороні,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~суд присуджує\~з другої\~сторони понесені\~нею і\~документально підтверджені\~судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

03.04.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на своє утримання в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно до досягнення трьох років малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що з відповідачем перебувала в цивільному шлюбі, в якому народилася спільна дитина. Близько двох років сторони не проживають разом. Позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, яка часто хворіє. Відповідач надає кошти на утримання дитини в розмірі 2000,00 грн., однак цих коштів не вистачає. Відповідач заперечував проти позову, надав відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що надає матеріальну допомогу на утримання доньки, на даний час в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, про що надав відповідні виписки по рахунку. З моменту припинення сімейних відносин, між сторонами не було домовленостей щодо надання коштів на утримання позивача. Також пояснив, що він працює дільничним інспектором та отримує заробітну плату в розмірі 9000,00 грн., проживає разом із матір'ю, яка є пенсіонеркою. Інших осіб на утриманні немає. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у цивільному шлюбі в період з 2015 року по 2016 рік. З червня 2016 року сімейні відносини між сторонами припинені та вони проживають окремо. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач надає кошти на утримання спільної дитини в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Згідно до ст.91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує фактичні обставини справи, надані сторонами докази щодо їх майнового стану, а також засади справедливості, добросовісності, розумності. Враховуючи дохід відповідача, розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає, що сума на утримання позивача від відповідача у розмірі 1/5 частини від його доходу щомісячно буде достатньою для позивача та посильною для відповідача. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

03.04.2018 року [PERSON] звернулась до суду\~ із позовом\~ про розірвання шлюбу з відповідачем \~[PERSON] в якому вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 11.12.2010 року, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. \~\~\~\~\~ Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони\~ виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що в сімї постійно виникали сварки та непорозуміння. У звязку з цим між ними відсутні нормальні відносини, тому з вересня 2017 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Спільне господарство з відповідачем вони не ведуть. Позивачка вказує на те, що вони намагалися врегулювати спір та примиритись, але ці спроби результату не дали, тому вважає, що їх сімя розпалась остаточно і примирення між ними не можливе, просила розірвати\~ шлюб. Ухвалою суду від 04.04.2018 року справа призначена до підготовчого засідання на 23.04.2018 року. Позивач [PERSON] 01.06.2018 року в судове засідання не зявилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності,\~позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також зазначила, що причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач вживає спиртні напої і застосовує до неї фізичну силу, а також кожного разу виганяє її з дітьми з будинку. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Кузьмічова .\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. Дослідивши\~ письмові докази по даній справі, суд\~ дійшов\~ до\~ висновку, що подальше спільне життя подружжя і\~ збереження\~ шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить її інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, з 11.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.12.2010 року серії 1-ФП №066265 та мають сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] ( а.с.4,5,6). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З\~ урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

03.04.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

03.04.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та стягнення пені за несплату аліментів. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

03.04.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 22.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. З 2014 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім΄ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо постановлення рішення з підготовчого засідання. В підготовчому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 352,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 352,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

03.04.2018 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON]. Заява мотивована тим, що останній 31.03.2018 року поступив в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням лікаря психіатра Мукачівської ЦРЛ- [PERSON], у зв'язку з тим, що в нього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому необхідне рішення суду про його госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку. Представник обласної психіатричної лікарні [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що 31.03.2018 року [PERSON] був доставлений до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Останній страждає на параноїдну шизофренію, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Його згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлений в судове засідання [PERSON] пояснив, що психічним розладом не хворіє та непотрібно його госпіталізовувати. Заслухавши пояснення представника обласної психіатричної лікарні, думку прокурора, яка вважала за доцільне задовольнити заяву та думку особи, щодо якої розглядається питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із заяви головного лікаря Берегівської обласної психіатричної лікарні вбачається, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих і згідно висновку комісії лікарів - психіатрів №769 від 02 квітня 2018 року, страждає на параноїдну шизофренію, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Оскільки [PERSON] добровільно не погодився на госпіталізацію в психіатричний заклад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

03.04.2018 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] .. Зважаючи на необхідність значного часу для обґрунтування висновків суду та викладення повного рішення суду, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

03.04.2018 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі, мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем, та перебувають на утриманні останньої. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач та відповідач тривалий час проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4). Між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 21 березня 1997 року зареєстрований Новосанжарським райвідділом реєстрації актів цивільного стану Полтавської області, актовий запис №22 (а.с.2). Діти проживають разом з позивачем та перебувають на утриманні останньої (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначений позивачем розмір аліментів не суперечить ст.ст.182,183 СК України. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст.141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн, виходячи з розміру судового збору, встановленого законом станом на день подання позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

03.04.2018 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини (але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 14 лютого 2015 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №5 (а.с.2). Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дочка перебуває на утриманні позивача (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначений стороною розмір аліментів не суперечить ст.ст.182,183 СК України. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст.141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн, виходячи з розміру судового збору, встановленого законом станом на день подання позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved