overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

03.03.2016 Комунальне підприємство Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьтепломережа» звернулось до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті послуг за теплопостачання, яка станом на 01.02.2016 становить 3557 гривень 76 копійок, та судові витрати. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача також направив суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно довідки Переяслав-Хмельницької міської ради від 15.01.2016 в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки КП КОР «Переяслав-Хмельницьтепломережа» тарифи, які застосовуються для послуг з теплопостачання та підігрів води, визначені відповідними рішеннями Переяслав-Хмельницької міської ради.(а.с.7) З виписки по особовому рахунку № 2774-0, відкритого на [PERSON] за адресою [ADDRESS], вбачається, що з вересня 2014 року власник особового рахунку та користувач послуг нерегулярно та не в повному розмірі сплачує плату за опалення, внаслідок чого станом на 01.02.2016 утворилась заборгованість в сумі 3557,76 гривень (а.с.6). Перевіривши нарахування у виписці по особовому рахунку на відповідність встановленим тарифам, суд находить їх обґрунтованими, а тому бере за основу при вирішенні спору. Згідно вимог ст.ст. 67,68 Житлового кодексу України наймач (власник квартири) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] має перед комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьтепломережа» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 3557,76 грн., чим спричинила позивачу матеріальні збитки, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд за правилами ч.1 ст. 88 ЦПК України стягує їх з відповідача на користь позивача у розмірі сплаченого судового збору, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

03.03.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 21.11.1992 р. з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають повнолітнього сина. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, а з 01 листопада 2015 р. подружніх стосунків не підтримують, хоча і проживають разом, але спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна не виникає. Просить розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що причиною розірвання шлюбу стала несумісність характерів. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позову, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21 листопада 1992 року у П'ятихатському районному відділі ЗАГС Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 156. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей (а.с. 3-5). Шлюбні відносини між подружжям припинені з 01 листопада 2015 року і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що сторони як подружжя шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, проживають за єдиним зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання, однак спільного господарства не ведуть, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. При цьому суд бере до уваги пояснення сторін, які кожен окремо заперечили проти можливості примирення, тому у випадку, що розглядається, призначення строку для примирення суд вважає неефективним з різних точок зору, у тому числі з погляду на ставлення відповідача до шлюбу, адже з листопада 2015 р. він не намагається відновити шлюб, а позивач категорично не схиляється до примирення і до її позиції не слід виявляти зневагу, тому суд вважає недоцільним формально призначати строк для примирення подружжя. Спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

03.03.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] до [PERSON], з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що він з 22.11.2010 року по 03.12.2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Відповідачка є матір'ю, а він батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з ним. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки її доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 12, 13 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 22.01.2010 року по 03.12.2015 рік перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 2 - копія свідоцтва про шлюб, а.с. 4 - копія рішення). [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю малолітньої: [PERSON], [INFO] ( а.с. 3 - копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 6 - довідка). Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надала, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №044085 від 29 жовтня 2003 року, посилаючись на те, що при оформленні вказаного акту помилково було записано його прізвище як «Кондиловський» замість вірного «Кондильовський». Через розбіжності у написанні його прізвища в державному акті на право власності на земельну ділянку та у його паспорті, він не має можливості укласти договір оренди даної земельної ділянки. А тому вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому зазначеного державного акту. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву і просив задовольнити її вимоги. Представник заінтересованої особиВороновицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнає повністю з підстав зазначених у заяві. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] серії ЧВ №044085 від 29 жовтня 2003 року, виданого на підставі розпорядження Кельменецької райдержадміністрації №235 від 05 вересня 2003 року, помилково було записано прізвище власника земельної ділянки як «Кондиловський» замість «Кондильовський». Вказане підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, довідкою виконавчого комітету Вороновицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області №181 від 23 лютого 2016 року та іншими зібраними по справі доказами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. Суд також бере до уваги те, що заявник в позасудовому порядку не зміг встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, внести виправлення у правовстановлюючий документ неможливо і встановлення даного факту йому необхідно для реалізації його майнових прав на земельну ділянку. На підставі ст.ст.256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 20.11.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- Юрченко [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 20.11.2009 року виконкомом Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис № 73 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину- Юрченко [PERSON], [INFO] (а.с.5). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2010 року. Мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу, не вбачав необхідності в наданні строку для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2010 року, мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 5-6). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, тому що вони з лютого місяця 2016 року не підтримують сімейні відносини у зв`язку з тим, що відповідач веде себе недостойно по відношенню до неї, принижує, ображає, своєї поведінки не змінив. Вона звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, але судове рішення по справі не ухвалено. Претензій матеріального характеру до неї відповідач не пред`являє. Вона не бажає з ним жити. Просить залишити прізвище Олійник, тому що дитина носить таке прізвище. Понесені по справі витрати буде нести сама. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, пояснив, що позивачка не поважає його, тому жити однією сім`єю з нею не бажає, не має до позивачки претензій матеріального характеру. Не заперечує, щоб малолітня дитина жила з матір`ю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних обставин. Сторони перебувають у шлюбі з 27 березня 2009 року. Шлюб у них перший. Зареєстрований у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 114. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Подружжя підтвердили, що з лютого 2016 року не підтримують сімейні відносини і мешкають окремо. Суд надавав їм строк для примирення, але вони не помирились. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Претензій матеріального характеру одне до одного не мають. Відповідач попереджений про необхідність матеріально утримувати малолітню доньку до повноліття і приймати участь у її вихованні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з [PERSON] [INFO], уродженця смт. Казанка Миколаївської області, який не працює, проживає по [ADDRESS], на її користь аліменти на утримання дитини : сина - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.03.2016 року і до досягнення ним повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити посилаючись на обставини зазначені в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками малолітньої дитини: сина - [PERSON] [INFO] . Договір про утримання дітей не укладено, сторони проживають окремо. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини і неї не надає, просила стягнути з [PERSON] [INFO], уродженця [INFO], працюючого в Головному управлінні поліції в батальйоні особливого призначення Кривбас, м. Кривий Ріг, вул. Карла Маркса, 64, Дніпропетровської області, проживаючого [INFO] м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області на її користь аліменти до досягнення дитиною трьох років і на утримання дитини доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 04.05.2016 року і до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити посилаючись на обставини зазначені в ньому, зазначила, що вони з відповідачем не перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак мають спільну дитину доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно до положень ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Сторони є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON] [INFO] . Договір про утримання дитини не укладено, сторони проживають окремо, в зареєстрованому шлюбі не перебувають. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. Також суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання її, як дружини є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки вона не є дружиною. На підставі ст. ч.2 ст. 84 ст. ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

03.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.09.1993 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених (актовий запис № 2756) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що шлюбно-сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю. На час звернення до суду сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить її життєвим інтересам. Неповнолітніх дітей на час розгляду справи сторони не мають. У судовому засіданні [PERSON] підтримує заявлені вимоги та просить їх задовольнити. Зазначає, що не проживає з відповідачем однією сім'єю з 04.02.2016 року. [PERSON] у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. А тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.09.1993 року, про що Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених зроблено актовий запис 2756 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Із пояснень позивача вбачається, що сторони неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище набуте у шлюбі «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved