overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

03.06.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 23562,90 грн. за кредитним договором № б/н від 17.06.2011 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 17.06.2011 року договору №б/н відповідач отримала кредит в розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 31.03.2016 року має заборгованість у сумі 23562,90 грн., яка складається: 3199,42грн. заборгованість за кредитом, 16015,25 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2750 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1098,23 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 17.06.2011 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

03.06.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 39972,36 грн. за кредитним договором № б/н від 16.04.2013 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 16.04.2013 року договору №б/н відповідач отримала кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 30.04.2016 року має заборгованість у сумі 39972,36 грн., яка складається: 7797,43 грн. заборгованість за кредитом, 27595,29 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2200 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1879,64 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 16.04.2013 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

03.06.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 14.02.2012 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судове засідання не зявилая, до початку судового розгляду подала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2012 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

03.06.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 30.04.2012 року станом на 29.04.2016 року в сумі 137846 грн 23 коп., що еквівалентної 5472.26 доларів США і складається з тіла позики в сумі 4150 доларів США та відсотків в сумі 1322.26 доларів США. В обґрунтування позову послалася на невиконання відповідачем умов договору позики, в частині дотримання терміну повернення суми позики та нарахованих відсотків. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 30.04.2012 року сторони уклали договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передала відповідачу у власність грошові кошти в сумі 6000 доларів США. За умовами цього договору відповідач зобовязався сплатити позивачу до 01.05.2013 року суму позики та плату за користування грошовими коштами, а всього 6500 доларів США (а. с. 22). Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивача, 08.12.2014 року відповідач повернув позивачеві частину суми позики в розмірі 1750 доларів США, про що видав розписку (а. с. 23); 13.10.2015 року відповідач повернув позивачу ще 600 доларів США. Таким чином, усього відповідач повернув позивачу 2350 доларів США. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки відповідач умови договору повністю не виконав, з нього на користь позивача підлягає стягненню 4150 доларів США, що станом на день ухвалення рішення суду еквівалентно 103933 грн 42 коп. /4150 х 25.044197/. Вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за користування грошовими коштами в період з 01.05.2013 року по 29.04.2016 року включно в розмірі 8.33% річних, що складає 1322.26 доларів США не ґрунтується на договорі позики, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

03.06.2016 року представник Миколаївського обласного будинку дитини головний лікар [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON], аліменти на користь установи чи фізичних осіб, на утримання яких буде передаватися дитина, на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, мотивуючи тим, що відповідачка, за час перебування дитини в закладі, жодного разу не відвідувала сина, допомоги на утримання дитини не надавала. На теперішній час [PERSON] перебуває у будинку дитини на повному державному забезпеченні. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила справу слухати без її участі, на винесення заочного рішення в разі неявки відповідачки згодна. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджено ксерокопією свідоцтва про народження, серії І-ФП № 240908, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 18.11.2015 року. Як встановлено з ксерокопії рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1040 від 20.11.2015 року малолітній [PERSON], [INFO] перебуває на повному державному забезпеченні у Миколаївському обласному будинку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно до вимог ч.2 ст.193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідачки, яка буде стягуватись щомісяця, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст. 180-183, 191, 193 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

03.06.2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 14.11.1992 р. уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу є двоє дітей [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підстав чого в сімї часто відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинені у вересні 2014 р. З того часу вони перестали проживати однією сімєю. Вважає неможливим збереження їхньої сімї. Спільне господарство ними не ведеться, спору про спільне майно між ними немає. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу, додав, що з позивачем не проживають близько двох років. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 14.11.1992 року у палаці одруження «Орджонікідзевський» м. Харкова, актовий запис № 1132, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІV-ВЛ № 271174 (а.с. 6). Подружжя з вересня 2014 року проживає окремо, шлюбні відносини не підтримує, спільне господарство не веде, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально, доказів іншого суду не надано. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім,ї суд вважає обох із подружжя, застосування засобів щодо примирення подружжя на думку суду є недоцільним, оскільки позивач проти цього заперечує. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Питання про судові витрати вирішено відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

03.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у Краматорському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис № 314. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Оскільки відповідачем не було подано відзиву на позову, то суду приймає до уваги лише письмові докази позивача та вважає їх обгрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2020 року, родина распалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

03.06.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.03.2016 зареєструвала шлюб з відповідачем, спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.03.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Охтирському району Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №04. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення, відновлювати стосунки вони не бажають. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

03.06.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.10.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №231. Мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

03.06.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13.12.2003 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.12.2003 виконкомом Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис №09. Мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved