Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

02 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про визнання права власності та звільнення квартири із-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 06/2138К-07 та договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3055. Предметом іпотеки виступила квартира [ADDRESS]. В період кредитного договору відповідач не дотримався умов кредитного договору, у зв'язку з чим позивач звернув стягнення на квартиру. В ході виконавчого провадження квартира була арештована ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва та передана на реалізацію з прилюдних торгів, які не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців та зареєстрованих учасників. 02 грудня 2009 року позивач, як стягувач у виконавчому провадженні прийняв пропозицію ВДВС залишити за собою непродане майно в рахунок погашення боргу. 07 черня 2010 року ВДВС Оболонським РУЮ у м. Києві був винесений акт №178/1 про передачу майна стягувача та постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Під час реєстрації позивачем права власності в КП «Київське міське бюро технічної інвентеризації та реєстрації права вланості на об'єкти нерухомого майна» було встановлено, що на квартиру накладено арешт, який перешкоджає реєстрації права власності. Право власності відповідача на квартиру [ADDRESS] припинилося в результаті звернення стягнення майно за зобов'язаннями власника. Тобто позивач позбавлений можливості розпоряджатися майном, що перейшло у його власність, через відсутність реєстрації права власності на це майно. Таким чином, позивач обгрунтувавши свої позовні вимоги просить суд визнати за позивачем право вланості на квартиру [ADDRESS], що раніше належала відповідачу, а також звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], накладеного на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 06 липня 2007 року, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна під №5350831. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 06/2138К-07 та договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3055. Згідно договору іпотеки предметом іпотеки виступила квартира [ADDRESS], загальною площею 66,70 кв.м.(а.с. 5-8,9). 07 червня 2010 року ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві було винесено акт №178/1 про передачу майна стягувача та постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. В яких зазначено, що в рахунок погашення боргу по виконавчому документу описано та арештовано трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,70 кв.м. Вартість арештованого майна квартири, згідно експертної оцінки складає 1092734 (один мільйон дев'яносто дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. Пізніже була проведена переоцінка майна, яка належить відповідачу [PERSON], і знаходиться на реалізації, про що складено акт переоцінки державного виконавця на 10%. Вартість майна після переоцінки становить 983460 (дев'ятсот вісімдесят три тисячі чотириста шістдесят) грн. 60 коп. Дана квартира була передана на реалізацію прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, але не відбулася у зв'язку з відсутністю зареєстрованих учасників, згідно повідомлення ПП СП «Юстиція» № 773 від 03 серпня 2009 року. Від позивача ПАТ «Універсал Банк» надійшла заява від 02 грудня 2009 року, в якій він виявив бажання залишити за собою непродане майно на суму 1092734 (один мільйон дев'яносто дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. Старшим державним виконавцем Місюренко А.О. постановлено передати позивачу ПАТ «Універсал Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, майно боржника: квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,70 кв.м. на загальну суму 1092734 (один мільйон дев'яносто дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. (а.с. 10-11, 12-13). Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частею 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з віджученням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених ч. 9 ст. 15 цього Закону. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 06 липня 2007 року ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві страшим виконавцем Гострою Ю.П. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Зі змісту повтанови про арешт майна не вбачається можливим встановити інформацію щодо особи, в інтересах якої було накладено арешт. (а.с. 14). 05 червня 2007 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було винесено ухвалу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми збитків внаслідок невиконання договорних зобов'язань, в якій позивачу було задоволено та накладено арешт на квартиру [ADDRESS], в якій проживає та зареєстрований [PERSON]. (а.с. 45). Право власності відповідача на квартиру [ADDRESS] припинилося в результаті звернення стягнення на майно за зобов'язанням власника відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України, а саме: право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. В ч. 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» має місце наступне: за фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. Однак, у зв'язку з наявністю арешту позивач позбавлений можливості здійснувати реєстрацію права власності через наявність на майні обтяження. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права вланості або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом; примусове відчуження об'єктів права вланості може бути застосоване лише, як виняток з мотивів сусіпльної необхідності та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлений ч. 2 ст. 353 цього Кодексу. Позивач ПАТ «Універсал Банк» набув право власності в порядку ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» залишив за собою непродане майно, у зв'язку з чим, йому було видано відповідний акт та постанову. (а.с. 10-11, 12-13). Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] та звільнення з-під арешту данної квартири, яке накладено на підставі поставнови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 06 липня 2007 року, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна під № 5350831 є законним, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved