Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

04.01.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 05 вересня 2019 року, зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а їй одній важко забезпечити дитину всім необхідним. Також, зазначає, що з урахуванням потреб дружини вона потребує матеріальної допомоги від відповідача також на своє утримання. Зсилаючись на норми ст.84 СК України вважає, що має право на утримання від чоловіка, як дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її користь та утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, однак представник позивача, адвокат Гринів Я.В. подала до суду заяву про розгляд справи за позивачки та її відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково та вказав, що він офіційно не працює, постійної роботи у нього немає, тому просив позов [PERSON] задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень та на утримання дружини в сумі 500 гривень. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2019 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ( а.с.12). Дочка, [PERSON] проживає з позивачем, що підтверджується копією довідки № 138 від 18.03.2020 р., виданої Голосківською сільською радою (а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Крім того ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд доходить висновку, що буде законним і справедливим проводити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача: на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В задоволенні решти позову слід відмовити. Стягнення аліментів слід проводити з дня звернення до суду, тобто з 04.01.2021 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави слід стягнути 908 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.84, 180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial