Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

02 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з нежилого приміщення [ADDRESS] Вона звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого відкрилась спадкова справа № 1202/14. Державний нотаріус запросила у неї правовстановлюючі документи на спадкове майно. 25 березня 2002 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] 21 січня 2003 року розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 45 визнано непридатними для проживання жилі приміщення квартири [ADDRESS] та переведено у нежилі. 18 березня 2003 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нежиле приміщення [ADDRESS]. 01 квітня 2015 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Київська міська рада не має повноважень щодо визнання права власності, оскільки не є органом державної реєстрації. Таким чином, відповідач прав позивача не порушував. Треті особи у судове засідання не з'явились, про час та про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 59, 60). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 березня 2002 року (а.с. 7). 21 січня 2003 року розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 45 визнано непридатними для проживання жилі приміщення квартири [ADDRESS] та переведено у нежилі (а.с. 8). 18 березня 2003 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нежиле приміщення [ADDRESS] (а.с. 9). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] року (а.с. 72). Після його смерті відкрилася спадщина на нежиле приміщення [ADDRESS] Позивач [PERSON] - донька померлого є спадкоємцем першої черги за законом та в передбачений законом строк звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 69). Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 01 квітня 2015 року у видачі свідоцтва на про право на спадщину за законом на зазначене нежиле приміщення відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності на нежиле приміщення) не зареєстроване у Комунальному підприємстві Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності н об'єкти нерухомого майна (а.с. 6). У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності н об'єкти нерухомого майна № 8 від 29 січня 2015 року вбачається, що згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації № 45 від 21 січня 2003 року квартира [ADDRESS] переведена в нежитловий фонд. Вказане нерухоме майно (нежиле приміщення № 31) по нежитловому фонду не реєструвалось (а.с. 107). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацем 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності 03 серпня 2004 року. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нежиле приміщення [ADDRESS] 18 березня 2003 року. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року), чинній на день отримання свідоцтва про право власності на нежиле приміщення, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. За таких обставин, вимога позивача про визнання за нею права власності на нежиле приміщення [ADDRESS] в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved