Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

02.10.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою від 16.10.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження, призначено розгляд справи з повідомленням сторін. В обґрунтування пред`явлених вимог [PERSON] у позовній заяві зазначив, що 28.01.1994 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу залишаться з нею. Шлюбні відносини з [PERSON] припинені у вересні 2019 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, різні погляди щодо ведення спільного господарства, виховання дитини. Позивач і відповідач тривалий час спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору з приводу місця проживання неповнолітньої дитини та розподілу майна у позивача немає. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати (а.с. 27). Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 26). Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Судом під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28.01.1994 Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 89 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 663 (а.с. 13). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у вересні 2019 року. Зі змісту позову випливає, що причинами припинення шлюбних відносин стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, різні погляди щодо ведення спільного господарства та виховання дитини, що стало причиною втрати почуття поваги та любові один до одного. Збереження шлюбу подружжя вважають неможливим і таким, що суперечить їх інтересам та моральним принципам. Подружжя спільно не проживає, спільне господарство не веде, подружніх стосунків не підтримує з вересня 2019 року. Сторони заявили про необхідність розірвання шлюбу, неможливість примирення між подружжям. Сторони у поданих заявах також зазначили, що спори з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дитини на теперішній час між ними відсутні. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе, суперечить як інтересам кожного з них, так і інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. За таких обставин є підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 420,40 грн. повертаються позивачеві з державного бюджету. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved