Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

03 грудня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору від 16 листопада 2017 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив назву на АТ КБ «ПриватБанк», кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18 серпня 2019 року у неї утворилася заборгованість у сумі 14 196 грн 73 коп., яка складається з наступного: 7 256 грн 58 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 5 254 грн 76 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 533 грн 16 коп. - заборгованість за відсотками, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, зокрема: 500 грн - штраф (фіксована частина) та 652 грн 23 коп. - штраф (процентна складова). У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів та штрафів, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останньої вказану суму боргу. Ухвалою від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 44-45). Представник позивача у судове засідання не з`явився, одночасно з позовом надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 37). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки, направленої за зареєстрованим місцем проживання останньої, повернулося без вручення. Судова повістка, направлена за фактичним місцем проживання відповідача, також не була вручена у зв`язку з відмовою адресата від її отримання. З огляду на викладене, на підставі ч. 10 ст. 130 ЦПК України суд розглядає справу без участі відповідача [PERSON] (а. с. 47-49). У зв`язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 листопада 2017 року відповідач підписала заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] погодилася та засвідчила своїм підписом, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту Умови та Правила), які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою: privatbank.ua, Пам`яткою клієнта і Тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого відповідач отримав шляхом самостійного роздрукування. Також відповідач погодилася зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та Правилах та з тим, що зміни до Умов та Правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє позичальника про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та Правилами каналів зв`язку (а. с. 8). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується з запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Згідно з пунктом 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених договором. Пунктами 2.1.1.2.2 - 2.1.1.2.8 Умов та Правил визначено, що типом кредиту є відновлювальна кредитна лінія, яка передбачає можливість клієнта отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії. Мета кредиту - споживчі цілі. Сторонами узгоджено, що позичальнику надається споживчий кредит - грошові кошти на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Строк кредиту - 20 років. Протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення. Кредит надається шляхом встановлення банком кредитного ліміту на рахунку клієнта. Розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору (а. с. 10-26). З матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаної анкети-заяви ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив свою назву на АТ КБ «ПриватБанк», відкрив відповідачу кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку. Згідно з пунктом 1.1.6.1 Умов та Правил строк дії договору - 12 місяців з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання з автоматичним лонгуванням на той же строк у разі, якщо жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Відповідно до пункту 1.1.6.4 Умов та Правил термін позовної давності щодо вимог Банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку складає 15 років. У пункті 1.1.2.1.2 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов`язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів банку. Основним обов`язком клієнта відповідно до п. п. 2.1.1.5.1 є обов`язок щодо погашення кредиту у строки та в розмірах, визначених пунктами 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2 договору. Згідно з пунктами 2.1.1.2.10 - 2.1.1.3.1 Умов та Правил за користування кредитом клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Розмір відсотків залежить від виду картки та зазначений у тарифах банку та паспорті споживчого кредиту. В разі прострочення зобов`язань за договором клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної процентної ставки від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. В разі неповернення клієнтом кредиту в строк, зазначений у п. п. 2.1.1.2.4 договору, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84% - для картки «Універсальна Gold», 74,4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. У пункті 2.1.1.3.5 Умов та Правил сторони узгодили, що в разі порушення клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Пунктом 2.1.1.6.1 визначено, що у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1 договору, щонайменше на один календарний місяць банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі (а. с. 10-26). Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» передбачено, що за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань нараховується штраф у розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (а. с. 9). Судом встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами але заборгованість за кредитним договором погашала не своєчасно та не в повному обсязі. Останній платіж у сумі 15 грн 63 коп. було сплачено 14 серпня 2018 року. Внаслідок цього розмір заборгованості [PERSON] станом на 18 серпня 2019 року склав 14 196 грн 73 коп., з них 7 256 грн 58 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5 254 грн 76 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 533 грн 16 коп. заборгованість за відсотками, а також 1 152 грн 23 коп. заборгованість по штрафам (а. с. 7). Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт надання банком кредитних коштів відповідачу та порушення останньою зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 14 196 грн 73 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту, процентам та нарахованим штрафам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають також судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору в сумі 1 921 грн. (а. с. 1). Всього стягненню із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 16 117 грн 73 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved