Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

03 листопада 2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю АРТ ФІНАНС звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором фінансового кредиту № 1418110702 від 07 листопада 2018 року, яка станом на 30 жовтня 2020 року становить 43723 грн. 80 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 2197 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ ФІНАНС» за договором фінансового кредиту № 1418110702 надав позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 2700 грн. на умовах, передбачених Договором. Грошові кошти видані на підставі видаткового касового ордеру, про одержання яких відповідач особисто розписався. Відповідно до п.1.2. договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 2700 гривень, строком на 21 день. Відповідно до умов п. 1.2. Договору проценти за користування кредитом становлять 1,60% за кожен день користування кредитом. Згідно п. 4.1 відповідач зобов`язаний був повернути кошти у строк до 11 січня 2019 року, однак в зазначений термін відповідач свого зобов`язання не виконав. Відповідно до\~п.\~4.6.\~Договору:\~«Закінчення строку\~дії цього\~договору не\~звільняє сторони\~від відповідальності\~за неналежне\~виконання умов\~цього договору».Пунктом 7.1. Договору передбачено: «У разі порушення Позичальником своїх зобов`язань і прострочення строку повернення Кредиту та сплати процентів за ним, Позичальник сплачує пеню у розмірі 1% від суми Кредиту за кожен день простроченого виконання». Відповідачем істотно порушені умови, укладеного договору не виконуються прийняті на себе зобов`язання за договором. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. 29.01.2021 року до канцелярії суду представник відповідача [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що дійсно, 07 листопада 2018 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Арт Фінанс» та відповідачем - [PERSON] був укладений договір фінансового кредиту № 1418110702, за умовами якого позивач надає відповідачу кредит у розмірі 2700 грн. 00 коп., строк кредиту - 21 день, мета кредиту - на ремонт, плата за кредит 1,60 % в день від суми кредиту (584% річних), - п. 1.1. зазначеного Договору. Згідно п. 4.1. Договору отриманий 07 листопада 2018 кредит повинен бути повернутий позичальником 28 листопада 2018 року. 21 грудня 2018 сторонами була укладена додаткова угода № 1 до Договору від 21 грудня 2018, в якій сторони погодили, що кредит отриманий 07 листопада 2018 року повинен бути повернутий позичальником 11 січня 2019 року. У межах строку дії Договору до 11 січня 2019 року відповідачка мала, зокрема, повертати кредит і сплачувати проценти у розміру і порядку встановленому Договору. Термін кредитування за Договором становив до 11 січня 2019 року, тому після спливу цього строку подальше нарахування відповідачці відсотків та неустойки за кредитним договором є неправомірним. Будь-яких вимог до відповідачки як позичальника за Договором від позивача не надходило. Тобто з припиненням строку дії Договору (11 січня 2019 року) позивач втратив право на нарахування та стягнення передбачених Договором процентів. Нарахування позивачем відповідачці процентів за користування кредитом після спливу строку кредитування за Договором є не обгрунтованим та незаконним. Представник відповідача [PERSON] зазначає, що згідно розрахунку заборгованості станом на 30 жовтня 2020 року розмір відсотків за період з 21.12.2018 року по 11.01.2019 рік (21 день) становить - 907,20 грн. 12 січня 2019 року відповідачка сплатила відсотки за договором № 1418110702 у розмірі 977,40 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №36 від 12.01.2019р. Також зазначає, що у зв`язку із порушення встановлених договором строків, з відповідачки підлягає стягненню лише тіло кредиту у сумі 2 700 грн. 00 коп. Крім того, пунктом 7.1 Договору встановлено, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань стосовно прострочення строку повернення кредиту та сплати процентів за ним, позичальник сплачує пеню у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день простроченого виконання. Наданий кредит є споживчим. Споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно розрахунку позивачем було нараховано пеню у розмірі 11 691 грн. 00 коп., що значно перевищує розмір збитків 2700 грн.00 коп. Представник відповідача [PERSON] просить до спірних правовідносин щодо нарахування пені відповідачці за Договором застосувати позовну давність в один рік. З урахуванням того, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором фінансового кредиту у жовтні 2020 року, то з урахуванням спеціальної позовної давності в один рік - стягнути пеню можливо лише нараховану з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року, в межах строку позовної давності. Просить зменшити суму пені, яка не може перевищувати половини суми отриманої за кредитом (не більше 1 350,00 грн.), з урахуванням строку позовної давності, до 300,00 грн. Відповідачка та її представник позов визнають частково, не заперечують проти стягнення тіла кредиту у розмірі 2700 грн. 00 коп., судовий збір просять стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 26.07.2021 року до канцелярії суду від представника позивача надійшли заперечення на відзив. Представник позивача зазначає, що 12 січня 2019 року при підписанні Додаткової угоди №2 сторони дійшли згоди продовжити строк, на який наданий Кредит та викласти п.4.1 та п.2.2 Договору № 1418110702 у наступній редакції: - п.4.1 Договір набирає чинності з моменту надання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків. Кредит отриманий 7 листопада 2018 року повинен бути повернутий позичальником 02 лютого 2019 року, але грошові кошти за користуванням кредитними коштами не були сплачені по теперішній час. - Згідно п.2.3. «При нарахування процентів за користування Кредитом в розрахунок приймається фактична кількість днів у розрахунковому періоді (місяці,році). - Згідно п. 7.1 «У разі порушення Позичальником своїх обов`язків стосовно прострочення строку повернення Кредиту та сплати процентів за ним, Позичальник сплачує пеню у розмірі 1% від суми Кредиту за кожен день прострочення виконання». Відповідач не скористався п.3 Договору «Порядок та відмова від надання та одержання кредиту», протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмовлення від Договору Позичальник зобов`язаний повернути Кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з Договором, та сплатити проценти період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою п.1.2. Для того щоб повернути грошові кошти які були отримані у використання за Договором №1418110702 шахрайськім шляхом, Товариству з обмеженою відповідальністю «Арт Фінанс» довелося звернутися до суду, тому судовий збір просять стягнути на користь позивача у повному обсязі. 26.07.2021 року представник позивача до канцелярії суду надав уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 29160 грн. 00 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 2197 грн. 00 коп. В наданому суду письмовому клопотанні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, просить розглянути справу без участі представника. Представник відповідача [PERSON] в наданій суду письмовій заяві зазначила, що уточнені позовні вимоги визнає частково, просить розглянути справу без її участі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ ФІНАНС» за договором фінансового кредиту № 1418110702 (арк.с. 7-8) надав позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 2700 грн. на умовах, передбачених Договором (арк.с. 7-8). Грошові кошти видані на підставі видаткового касового ордеру (арк.с. 11), про одержання яких відповідач особисто розписався. Відповідно до п.1.2. Договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 2700 гривень, строком на 21 день. Відповідно до умов п. 1.2. Договору проценти за користування кредитом становлять 1,60% за кожен день користування кредитом. Згідно п. 4.1 відповідач зобов`язаний був повернути кошти у строк до 11 січня 2019 року, однак в зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого зобов`язання не виконав. Відповідно до п. 4.6. Договору: «Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за неналежне виконання умов цього договору». Пунктом 7.1. Договору передбачено: «У разі порушення Позичальником своїх зобов`язань і прострочення строку повернення Кредиту та сплати процентів за ним, Позичальник сплачує пеню у розмірі 1% від суми Кредиту за кожен день простроченого виконання». 21 грудня 2018 року сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору фінансового кредиту № 1418110702 в якій сторони погодили, що кредит отриманий 07.11.2018 року повинен бути повернутий до 11.01.2019 року (арк.с. 9). 12.01.2019 року ТОВ Арт Фінанс та [PERSON] уклали додаткову угоду №2, в якій зазначено, що при підписанні додаткової угоди позичальник у повному обсязі сплачує відсотки у сумі 977,40 грн., що були нараховані за період з 21.12.2018р. по 12.01.2019р. 12 січня 2019 року відповідачкою були сплачені відсотки за договором № 1418110702 у розмірі 977,40 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №36 від 12.01.2019р. (арк.с.32). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 28.03.2018р. по справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла до обґрунтованого висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Аналогічні висновки\~містяться у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~31\~жовтня 2018\~року у\~справі №\~202/4494/16-ц\~(провадження\~№ 14-318цс18)\~право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за користування\~кредитом,\~а також\~обумовлену в\~договорі неустойку\~припиняєтьсяпісля спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК країни. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що кредитодавцем продовжувались нарахування відсотків за користування кредитом до 30 жовтня 2020 року (арк.с. 6), а сума нарахованих відсотків за користування кредитом становить 29932 грн. 80 коп., хоча за умовами договору фінансового кредиту його строк припинився 21 грудня 2018 року, а отже, з його припиненням позивач втратив право на нарахування передбачених договором процентів. З огляду на це, суд критично оцінює наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині нарахованих відсотків за користування кредитом, адже вони нараховувались вже після спливу строку дії договору фінансового кредиту, що суперечить положенням ЦК України, а тому приходить до висновку, що вимоги позивача у частині стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, тільки в частині їх стягнення за час кредитування (21 день) в розмірі 907 грн. 20 коп. Крім того, пунктом 7.1 цього договору встановлено, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань стосовно прострочення строку повернення кредиту сплати процентів за ним, позичальник сплачує пеню у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день простроченого виконання. Отже, як було встановлено судом, термін кредитування за кредитним договором становить 21 день, тому після спливу цього строку подальше нарахування відсотків за кредитним договором є неправомірним. Таким чином, у зв`язку із порушення встановлених договором строків, з відповідача підлягають стягненню тіло кредиту в сумі 2700 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю АРТ ФІНАНС до [PERSON] про стягнення боргу за договором фінансового кредиту. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: partial