Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

03.04.2020 року позивач звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з даним позовом, посилаючись на те, що є власником квартири де зареєстроване місце проживання відповідача. Відповідач є сином колишнього власника квартири, який з місця реєстрації не знявся. З моменту реєстрації відповідач не проживає в даному житлі, комунальні платежі не сплачує, кореспонденцію не отримує. Його місцезнаходження позивачу невідоме. Просить визнати відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . 21.04.2020 року відкрито провадження за даним позовом ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Допитана в судовому засіданні 26.10.2020 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідом позивача, проживає в [ADDRESS] з 1994 року. Відповідача знає, він є сином колишнього власника квартири відповідача. Зазначила, що на даний час в квартирі проводиться ремонт, речей відповідача там немає, не бачила, щоб він приходив, в минулому році виїхав з помешкання. Суд, заслухавши свідка, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі продажу від 02.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 179448920 від 02.09.2019 року. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради №16-21/588 від 09.04.2020 року та довідкою з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС №365 від 15.04.2020 року. Відсутність речей відповідача та його не проживання у житловому приміщенні підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , а також підтверджено актом ОСББ «Перлина»» від 16.11.2020 року. У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, її показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відсутність відповідача за місцем мешкання, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому приміщенні з моменту реєстрації, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved