Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

04 березня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , який згодом уточнила, та просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати подання позову та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 02.02.2011 року. Відповідач разом з позивачем та дитиною не проживає, спільне господарство не веде, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Оскільки вона утримує їх спільну дитину, а її коштів не вистачає на утримання дитини та її розвиток, вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 16 березня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 02 лютого 2011 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.11.2011 (а.с.4). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 310 від 24.03.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.2003 року (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахуванням\~того,\~що\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини,\~та\~обов`язку обох\~батьків по\~утриманню дитини,\~суд вважає\~необхідним задовольнити\~позовні вимоги\~про стягнення\~аліментів,\~стягнувши з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача до досягнення сином повноліття з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 04.03.2020 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved