Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

04 квітня 2014 року Костянтинівський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Костянтинівської районної державної адмністрації до [PERSON], в якому зазначив, що між сторонами по справі було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 25 листопада 2005 року. Відповідно до п.4 договору орендна плата має вноситись орендарем у формі та розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. Статтею 288 Податкового кодексу України передбачено, що розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% від нормативної грошової оцінки відповідної земельної ділянки. Оскільки згоди щодо змів умов договору оренди в частині розміру орендної плати сторонами не досягнуто, позивач просить внести зміни до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Костянтинівською районною державною адміністрацією та [PERSON], виклавши пункт 4 договору в наступній редакції: Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 686 грн 65коп на рік; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином у порядку ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 28 листопада 2005 року було винесено розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 583 (а.с.15) відповідно до якого відповідачці надано в оренду на 49 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та встановлено величину орендної плати в розмірі 1,5% від грошової оцінки землі. Між Костянтинівською державною районною адміністрацією та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 29 листопада 2005 року за номером 15 (а.с.7-11). Відповідно до п.п.1-3 зазначеного договору оренди землі [PERSON]на 49 років передано в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6га. Пунктом 4 договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та ромірі : 1,5% від грошової оцінки цих земель, що складає на рік 47грн 07коп за 1га або 282грн 42коп за всю земельну ділянку. Згідно п. 7 договору оренди розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 26 договору оренди передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв*язується у судовому порядку. Земельна ділянка з кадастровим номером 1422482500:04:000:0053 (а.с.12) була передана [PERSON] за актом приймання-передачі (а.с.13). 16 березня 2009 року розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 154 затверджено Положення про розмір орендної плати за землю (а.с.18-21) відповідно до якого розмір орендної плати за землю, передану в оренду фізичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить 3%. 07 травня 2012 року розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 237 (а.с.16) внесено зміни до розпорядження № 583 від 28 листопада 2005 року в частині розміру орендної плати і її збільшення до 3% від грошової оцінки землі. 13 серпня 2013 року позивачем по справі на адресу [PERSON] було направлено листа № 01-30-0503 (а.с.22) з пропозицією про внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині збільшення розміру орендної плати. 19 вересня 2013 року на адресу відповідачки по справі позивачем було направлено проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, що зареєстрований 29 листопада 2005 року за № 15 для її підписання (а.с.23). Як вбачається з листа [PERSON] від 30 серпня 2013 року (а.с.24), остання відмовилась від внесення змін до договору оренди. Відповідно до Витягу № 513 з технічної документації (а.с.37) станом на 22 травня 2014 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № 1422482500:04:000:0053 становить 22888грн 32коп. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо зазначено про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до змісту частини 2 ст. 759, частини 3 ст. 762 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди), і договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону від 02.12.2010 року № 2756-VI) розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України. Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди. Пунктом 7 укладеного сторанми договору оренди землі передбачені підстави для зміни розміру орендної плати, в тому числі, зокрема, і у випадку зміни розмірів земельного податку та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна умов договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором, законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 ЦК України). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 3 червня 2008 року № 309-VI внесено зміни до частин 4, 5 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю»; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю». Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки. При цьому у разі визначення орендаря на конкурентних засадах може бути встановлений більший розмір орендної плати, ніж зазначений у цій частині. У зв'язку із введенням в дію з 1 січня 2011 року Податкового кодексу України Закон України «Про плату за землю» втратив чинність (частина 2 «Прикінцевих положень» Податкового кодексу України). З 01 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 ст. 14 якого плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності (далі «орендна плата») - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Згідно п. 288.4 Податкового кодексу України оозмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Пунктом 288.5.1 Податкового кодексу України передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Згідно з підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XIII ПКУ - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Правові засади проведення оцінки земель в Україні визначені Законом України від 11.12.2003 року № 1378-IV «Про оцінку земель». Відповідно до абзацу 5 ст. 5 зазначеного Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Отже, у зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки землі, яка є базою оподаткування для плати за землю, змінюється річна сума податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідно до пункту 288.1. ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки не тягне за собою автоматичної зміни розміру орендної плати, потребує внесення відповідних змін до договору оренди. Проте відповідач від вчинення дій, спрямованих на внесення відповідних змін до договору оренду землі, ухиляється, до теперішнього часу направлену на її адресу додаткову угоду не підписала та не згодна з запропонованим розміром орендної плати. Нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачено можливість зміни розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати та зміна нормативної грошової оцінки земель є підставами для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Це не є порушенням принципу свободи договору, оскільки передбачено як ст. 632, 651 ЦК України, так і ст. 30 Закону України «Про оренду землі». Враховуючи, що має місце зміна законодавства щодо визначення розміру орендної плати за користування землею, позивачем у травні 2014 року здійснена нова нормативна грошова оцінка землі, суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про внесення змін до договру оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами по справі в частині визначення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до Податкового кодексу України у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що згідно розрахунку позивача складає 686грн 65коп на рік (22888грн 32коп х 3%). Частиною 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід державного бюджету слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн 60коп. На підставі ст.ст. 6,632,654, 651, ч.2ст.759, ч.3 ст.762, ст.ст.15,21,30 Закону України «Про орендну землі», ст. 5 Закону України «Про оцінки земель», ст.21 Закону України «Про оренду державного і комунального майна», п.14,п.14.1.125, п.228.1, 228.5.1 ст.228 Податкового кодексу України,

Outcome: approved