Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

02.07.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.01.2011 р. в с. Високе Охтирського району Сумської області померла її матір [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) загальною площею 1,8803 га, що знаходиться на території Рибальської сільської ради Охтирського району Сумської області. За життя покійна розпорядилася даним майном, склавши заповіт на користь позивачки. І 12.07.2011 р. вона отримала свідоцтво на спадщину за заповітом на вказану земельну частку. Однак не встигла зареєструвати у Державному земельному кадастрі, так як загубила оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №086886 від 06.02.2004 р. В звязку з цим позивачка і звернулася в суд з позовом, яким просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на вказану вище земельну частку. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив визнати за його довірителькою [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Представник відповідача Рибальської сільської ради Охтирського району Сумської області, та представники третьої особи - Управління Держземагентства у Охтирському районі Сумської області та Охтирської районної нотаріальної контори , - в судове засідання не зявилися, подали заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечують, справу просять розглянути без їх участі (а.с.14-16). Виходячи з наведеного, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи без участі відповідача та третіх осіб, а позовні вимоги задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 10.01.2011 року в с. Високе Охтирського району Сумської області померла матір позивачки [PERSON] (а.с.7), після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) загальною площею 1,8803 га, що знаходиться на території Рибальської сільської ради Охтирського району Сумської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ №086886 від 06.02.2004 р. На випадок своєї смерті [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт на користь позивачки [PERSON] 12.07.2011 р. позивачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватну земельну ділянку площею 1,8803 га (а.с.5), однак зареєструвати земельну ділянку у Державному земельному кадастрі не може на даний час, так як загубила оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.9). Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не повязана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна. При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Так, 12.07.2011 р. державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори позивачці [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Спадщина, на яку видане свідоцтво, складалася з приватної земельної ділянки площею 1,8803 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Рибальської сільської ради , і яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії СМ №086886, виданого 06.02.2004 р. на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №361 від 29.08.2002 р. та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за №76, оригінал якого був оглянутий нотаріусом. Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З матеріалів справи вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого 22.11.2007 р., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є позивачка [PERSON], [INFO], і яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті (цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину). Таким чином, судом було встановлено, що земельна ділянка загальною площею 1,8803 га, розташована на землях Рибальської сільської ради Охтирського району Сумської області, дійсно належала на праві приватної власності покійній [PERSON], а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. На підставі викладеного, Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), ст. 9, 13, 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 1234, 1235 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України,

Outcome: approved