Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

04 квітня 2016 року заступник військового прокурора Деснянського гарнізону в інтересах держави в особі Остерської квартирно-експлуатаційної частини (району) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач протягом тривалого часу в порушення встановленого законом порядку, використовує самочинно споруджений металевий гараж № 4 на самовільно зайнятій земельній ділянці поблизу будинків № 16, 18 по вул. Франка в сел. Десна, загальною площею 17,5 м2, яка входить до складу військового містечка № 1, використовується Остерською КЕЧ району та є землями оборони. В судове засідання заступник військового прокурора Деснянського гарнізону не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу за відсутності представника військової прокуратури Деснянського гарнізону. Позовні вимоги підтримує повністю. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без представника позивача. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки без оформлення у встановленому земельним законодавством порядку документів, що підтверджено актом перевірки використання земельних ділянок МО України смт. Десна, згідно до якого встановлено, що відповідач незаконно займає земельну ділянку використовує земельну ділянку площею 17,5 м2, на якій розташована металева самовільно збудована споруда, що знаходиться за 4,3 метри на північний захід від сміттєзбірника та за 30 метрів на південний схід від ГРП, без оформлення правовстановлюючих документів. Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Вимогами ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених під час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до положень статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Таким чином, суд вважає, що право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, порушене і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved