Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

02 квітня 2015 р. Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 20.09.2013 р. між Банком та [PERSON] укладено Договір про внесення змін № 3-0139/13/26-KLZP до Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 2532405 від 25 липня 2013 р., відповідно до якого відповідачу надано відновлювальну кредитну лінію для споживчих потреб з максимальним лімітом кредитування 7 600 грн, зі сплатою 27,0 % річних, строком по 19 вересня 2014 року. Зазначили, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує. Станом на 12.02.2015 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 1\~380,75 грн. З посиланням на статті 525, 526, 530, 543, 554, 610-612, 615, 625, 1049, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що сплатив борг. Справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2013 р. між Банком та [PERSON] укладено Договір про внесення змін № 3-0139/13/26-KLZP до Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 2532405 від 25 липня 2013 р., відповідно до якого відповідачу надано відновлювальну кредитну лінію для споживчих потреб з максимальним лімітом кредитування 7 600 грн, зі сплатою 27,0 % річних, строком по 19 вересня 2014 року. Боржник зобовязаний був до 20 числа кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитом. Судом встановлено, що боржник свої зобовязання по договору не виконав, внаслідок чого станом на 12 лютого 2015 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 1\~380,75 грн, з яких: · прострочена заборгованість по поверненню кредиту 1\~341,84 грн; · прострочена заборгованість по процентам 38,91 грн. Виходячи з того, що відповідач не надав суду відповідних належних та допустимих письмових доказів, що спростовують наявність боргу перед Банком, то суд вважає нарахований борг безспірним, який підлягає стягненню. Ураховуючи те, що відповідач надав суду банківську квитанцію про сплату судового збору, такий стягненню з нього відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягає.

Outcome: approved