Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

04 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 31 серпня 2015 року померла її і відповідача мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та майнового паю. Навесні 2016 року позивачці стало відомо, що 09 червня 2006 року Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та майновий пай, які належали її матері, на імя [PERSON]. Також їй відомо, що [PERSON] у своїй заяві про прийняття спадщини зазначила, що інших спадкоємців крім неї у їх матері немає, тим самим надавши державному нотаріусу неправдиву інформацію, бо окрім неї спадкоємцем першої черги була і позивачка. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували. Заслухавши сторони, їх представників, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Судом встановлено, що 26 листопада 2005 року померла [PERSON] (а.с. 4), яка є матірю [PERSON] (а.с. 5-6). Після смерті [PERSON] в Новосанжарській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу за №148 від 19.04.2006 року, за заявою про прийняття спадщини [PERSON]. Та на підставі поданих нею документів їй було видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 червня 2006 року на приватизовану земельну ділянку, площею 3,56 га, розташованої на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та майнового паю, що знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві «Оріль» «Агросервіс» в розмірі 3936 грн. 88 коп. (а.с. 36-47). Відповідно до правових висновків, викладених у рішенні Верховного суду України № 6-1215цс16 від 14.09.2016 року, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Доводи позивачки про те, що вона не подала заяви до нотаріальної контори у звязку з тим, що їй не було відомо про наявність спадкового майна, а також, що її сестра [PERSON] приховала від неї наявність спадкового майна та в заяві про прийняття спадщини вказала, що вона є єдиною спадкоємицею, суд визнає не поважними, та такими, що обєктивно не могли перешкодити позивачці подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Доводи про наявність хвороб, які б створювали труднощі для подання заяви на протязі шести місяців після смерті матері, а саме в період з 26 листопада 2005 року по 26 травня 2006 року, також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність обєктивних, непереборних перешкод у позивачки для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому підстави для встановлення додаткового строку відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed