Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

02.09.2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові зазначив, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В наступний час в квартирі зареєстровано колишнього зятя позивача [PERSON] , який з 20.10.2016 року не проживає в будинку, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається, його речей в будинку не має. Просить визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 30 вересня 2020 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до розгляду по суті на 21 жовтня 2020 року (а.с. 19-20) Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник позивача [PERSON] надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є повідомлення, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності суду не надав. З огляду на це, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 травня 2009 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1427, посвідченого державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори Грачовою Л.І. [PERSON] належить житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] за номером шість на земельній ділянці, належній Розівській сільській раді (а.с.9,10-11). Відповідно до акту обстеження, виданого Розівською сільською радою від 21 вересня 2020 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але за зазначеною адресою не проживав з 20 жовтня 2016 року по даний момент (а.с.8). Факт реєстрації [PERSON] , [INFO] , у зазначеному будинку, також підтверджується довідкою № 294 від 20 серпня 2020 року, виданою Олександропільською сільською радою та наданими до суду 28 вересня 2020 року відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Донецькій області № 23/2436/14092020 від 14 вересня 2020 року (а.с.7,18). Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до абз.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Частиною 6 ст.81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, з урахуванням вище встановлених обставин справи вбачається, що відповідач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості потрапити в спірний будинок, або здійснення спроб вселитись в спірне жиле приміщення, як і не надав доказів утримання або відмови позивача у прийнятті участі відповідача в утриманні спірного жилого приміщення. Враховуючи, що відповідач [PERSON] був відсутній у спірному приміщенні у встановлені законом строки без поважних причин, доказів щодо вчинення ним з боку [PERSON] перешкод у користування житлом ним суду також не надано. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] про визнання [PERSON] , таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved