Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

03.07.2019 представник Львівського державного університету внутрішніх справ за довіреністю Шевчук А.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Просить стягнути з відповідача на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти в сумі 25696,55 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1921,00 грн. Стислий виклад позиції Позивача та заперечень Відповідача. Обгрунтування Позивача: Відповідно до наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 26.07.2013 №431 о/с [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Львівського державного університету внутрішніх справ. 19.08.2013 між Львівським державним університетом внутрішніх справ, УМВС України в Тернопільській області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п.п. 3.2, 2.3.6 цього Договору Відповідач був зобов`язаний, у випадку звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням його навчальному закладі. Так, наказом ГУНП в Тернопільській області від 05.06.2018 №160 о/с [PERSON] було звільнено зі служби в ОВС поліції за власним бажанням згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію». Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у Львівському державному університеті внутрішніх справ курсанта Наконечного М.В. з 10 серпня 2013 року по 10 березня 2017 року становить 25696,55 грн. 19.10.2018 та 26.02.2019 на адресу Відповідача Позивачем було надіслано вимогу (претензію) в межах положень про досудове врегулювання спору. Відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов`язання передбачені договором, ухиляється від виконання зобов`язань, а тому Позивач змушений звернутися з позовом до суду. Обгрунтування заперечень Відповідача: Відзив на позовну заяву Відповідачем, в порядку ст. 178 ЦПК України у встановлений судом термін до суду подано не було. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було. Процесуальні дії у справі: Ухвалою від 04.07.2019 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч. 6 ст. 19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням про його виклик, яке розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, причин неявки не повідомив, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом Львівського державного університету внутрішніх справ від 26.07.2013 №431 о/с [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Львівського державного університету внутрішніх справ. 19.08.2013 між Львівським державним університетом внутрішніх справ, УМВС України в Тернопільській області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (а.с. 4-5). Відповідно до п.п. 3.2, 2.3.6 цього Договору Відповідач був зобов`язаний, у випадку звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням його навчальному закладі. Так, наказом ГУНП в Тернопільській області від 05.06.2018 №160 о/с [PERSON] було звільнено зі служби в ОВС поліції за власним бажанням згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до постанови КМУ від 01 березня 2007 року №313 затверджено порядок відшкодування особам витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, яким передбачено, що відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або Управлінням МВС та особою. Сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Як вбачається з проведеного розрахунку (довідка-розрахунок №113 від 26.07.2017) сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням [PERSON] з 10 серпня 2013 року по 10 березня 2017 року становить 25696,55 грн (а.с. 7). Згідно п. 2.3.6, 3.2 Договору, п. 1 ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», наказу про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства Внутрішніх справ України, наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства Внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» та відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» витрати на утримання курсантів у вищому навчальному закладі МВС України, підлягають відшкодуванню у судовому порядку. Відповідач [PERSON] , будучи відрахованим з навчального закладу Львівського державного університету внутрішніх справ згідно наказу від 05.06.2018, станом на день звернення до суду, не вніс кошти на погашення заборгованості перед позивачем, на претензії, які надсилалися позивачем щодо досудового врегулювання спору, відповідач не відреагував. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду з позовом, Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Таким чином з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 1921,00 грн.

Outcome: approved