Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

04.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою, яким просив: стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER]: 250000 гривень 00 копійок - в погашення основного боргу за договором позики; 1500 гривень 00 копійок в відшкодування витрат на правову допомогу; 2500 гривень 00 копійок - в відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору при зверненні з позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що 25 червня 2015 року відповідач [PERSON] отримала від [PERSON] позику у сумі 250000 гривень 00 копійок, які зобов'язалася повернути до 25 червня 2016 року, що підтверджує копія розписки від 25.06.2015 року, яка додається до позову. Позика була надана Відповідачу для придбання нею квартири [ADDRESS], де вона на даний час зареєстрована та проживає. 25.06.2016 року відповідач не виконав грошове зобов'язання по поверненню коштів, а тому враховуючи що станом на 01.08.2016 року сума боргу відповідача складає 250000 гривень 00 копійок, з посиланням на вимоги ч. 1 ст. 509, ст.ст. 525, 526, 1046, 1047, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, просить суд стягнути з відповідачки на його користь заявлені суми згідно до позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, пояснив, що позивач є братом відповідачки, яка брала в нього кошти в сумі 250000 гривень 00 копійок на придбання нерухомості, а саме квартири, з терміном повернення суми позики на 25.06.2016 року, але свої зобовязання не виконала, а тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнув з відповідачки також суми понесених витрат позивачем на правову допомогу в розмірі 1500 гривень, та 2500 гривень 00 копійок в оплату судового збору. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні визнала у повному обсязі, підтвердила факт отримання від [PERSON], який є її рідним братом, 25.06.2015 року суму 250000 гривень 00 копійок на придбання квартири, та те що розписка про отримання грошей як підстава для звернення з позовом написана нею власноручно у [ADDRESS], яку на той час вона з чоловіком винаймали. Також підтвердив, що станом на 25.06.2016 року вона зобовязувалася за умовами позики, повернути [PERSON] отриману від нього суму позики в розмірі 250000 гривень 00 копійок, але на час розгляду справи не має можливості виконати свої зобовязання. Вислухав представника позивача, відповідачку, вивчив матеріали справи, докази надані сторонами суд приходить до наступного: Так, згідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як встановлено в судовому засіданні, 25 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики в письмовому вигляді, що підтверджено борговою розпискою (а.с. 6), поясненнями відповідачки [PERSON] наданими в ході судового розгляду що дана розписка написана нею власноруч та факти викладені в ній відповідають дійсності. Так, згідно до змісту борговою розписки встановлено, що 25 червня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] суму позики в розмірі 250000 гривень, із зобовязанням повернути суму позики у строк до 25 червня 2016 року. Як встановлено в ході судового розгляду, згідно до пояснень [PERSON] дана розписка написана нею добровільно, згідно до її намірів, у відповідності до фактичних даних викладених за змістом, та відповідає дійсності. Так, у відповідності до вимог ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що укладений між [PERSON] та [PERSON] договір позики, відповідає вимогам ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, та сторонами не оспорюється. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у відповідності до припису ч. 1 ст. 1049 ЦК України, та боргової розписки від 25 червня 2015 року від імені [PERSON] (а.с. 6), встановлено в ході судового розгляду, що 25 червня 2016 року настав термін повернення [PERSON] [PERSON] отриманих грошових коштів в сумі 250000 гривень. Враховуючи, що в ході судового розгляду сторони підтвердили, що в визначений термін 25 червня 2016 року з боку [PERSON] не виконані зобовязання за договором позики, то у відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідачки на його користь суми позики 250000 гривень 00 копійок є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідачки на його користь 1500 гривень в оплату понесених витрат на правову допомогу, то в порядку визначеному п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. 84, ст. 88 ЦПК України, які визнані відповідачкою, та підтверджені актом виконаних робіт (а.с. 8), підлягають задоволенню. Вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачки на його користь суми 2500 гривень в оплату понесених ним судових витрат, які підтверджені квитанцією про сплату (а.с. 1), та визнані відповідачкою, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, є обґрунтованими та також підлягають задоволенню. На підставі вище зазначеного та

Outcome: approved