overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

02.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

02.06.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 15.08.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею, з відповідачем не проживають разом близько шести років, подальше спільне життя вважає неможливим, так як втрачено почуття любові та поваги одне до одного, строку для поновлення спільного проживання та збереження шлюбу вони не потребують, прохає розірвати шлюб, залишити їй прізвище Андрусіва, стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 640 грн., розглянути справу без її участі. Належним чином повідомлений позивач, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

02.06.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: спільне життя з відповідачем не склалося; стали виникати сварки з приводу ведення домашнього господарства, витрачання сімейних коштів та виховання малолітніх дітей; втрачено почуття любові та поваги один до одного; з серпня 2016 року фактично сімейні відносини припинені; проживають окремо; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 11), про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позову з доданими до нього документами (а.с. 18), однак в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, поважності причин неявки не убачається, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 22 липня 2006 року у Лозовеньківській сільській раді Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 01 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надала, до суду не з'явилася, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

02.06.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Моніторна, 2/363. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 02.06.2017 р. о 01 год. 07 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 02.06.2017 р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора депресивна, тривожна, на очах сльози. Вираз обличчя маскоподібний. На запитання відповідає не завжди по суті, заговорюється. Мова переходить в монолог з набором фраз, слів, слогів. Мовний контакт малопродуктивний, відповіді односкладові, після паузи, примітивні. Заговорюється. Орієнтована приблизно вірно. Мислення торпідне, з елементами розірваності та зісковзуванням. Легко відволікається, виснажена, переходить з однієї думки на іншу. Всі види памяті знижені. Висловлює маячні ідеї відносини, збитку. Вважає, що її хочуть ізжити зі світу, щоб заволодіти майном. Іспитує слухові галюцинації. Фон настрою полярно змінюється. Депресія з реакцією сліз змінюється ейфорією, починає голосно сміятися, розкачуватися із сторони в сторону на стільці, рвати волосся на голові. Критика формальна. Психічно хворою себе не вважає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний (шизофреноподібний) розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

02.06.2017 року заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. Заявник надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення рішення не заперечувала, вимоги підтримала в повному обсязі. В заяві вона посилається на те, що мешкає разом з батьком, не досягла на даний час повноліття. Вона знаходиться в стані вагітності, зі строком 12 тижнів. Бажає створити родину та зареєструвати шлюб з батьком майбутньої дитини [PERSON], [INFO], з яким має стосунки з 2015 року. Просить надати їй право на шлюб. Батько заявниці надав до суду заяву про розгляд справ у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. У звязку з наданням сторонами заяв, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 03.09.2000 року. Мати [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-КИ №437632 виданого Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 09.01.2012 року. [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності, що підтверджується медичним висновком №353 виданого КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №4» від 13.04.2017 року. Бажає укласти шлюб з батьком майбутньої дитини [PERSON], [INFO], для створення родини. Відповідно ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.. З урахуванням наданих заяв батька заявниці та [PERSON], які не заперечували проти задоволення заяви [PERSON], суд вважає, що шлюб між заявницею та [PERSON] відповідає її інтересам та вважає за необхідне надати право на шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

02.06.2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 25.04.2014 року. Від подружнього життя в сторін народився син: [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного, не проживаю разом. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, тому вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 25.04.2014 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сімї. Від подружнього життя в сторін народився син: [PERSON], [INFO] Сторони по справі записані батьками. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживаю окремо більше двох років, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

02.06.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 04.10.2003 року зареєстрував шлюб з відповідачкою та на теперішній час ще проживають разом, але після розірвання шлюбу планують проживати окремо. Від спільного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній, питання про стягнення аліментів вирішено. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що вони втратили взаєморозуміння та почуття любові, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, виникали постійні сварки, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, в позові вказав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 04.10.2003 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №132. Від спільного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

02.06.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 28.07.2012 року зареєстрував шлюб з відповідачкою та проживали однією сім'єю до 2014 року. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що вони втратили взаєморозуміння та почуття любові, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, виникали постійні сварки, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, в позові вказав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 28.07.2012 року зареєстрували шлюб, про що Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №110. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

02.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] з 1/6 частини до 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, оскільки у відповідача покращився матеріальний стан. Позивач у судове засідання не прибув, у поданій заяві просить суд здійснити розгляд справи у її відсутність. Відповідач без поважних причин у судове засідання не прибув. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає разом з позивачем. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 18.03.2002 року (справа №2-2114/02), з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, починаючи з 28.02.2002 року і до повноліття дочки [PERSON], [INFO], з урахуванням того, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, народженої в іншому шлюбі. Згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 19.03.2012 року (справа №2/2506/925/12), відповідач до 30.06.2016 року сплачував сину [PERSON], [INFO] аліменти на час його навчання у розмірі 1/6 частини від його доходів. Відповідно до ст.192 ч.1 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Приймаючи до уваги те, що платник аліментів припинив сплачувати аліменти на дитину від попереднього шлюбу на період навчання, тобто матеріальне становище платника аліментів змінилося у сторону покращення розмір аліментів на користь позивача необхідно збільшити до 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

02.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 51707 грн. 74 коп. і судових витрат, мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.10.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-31). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2017 року становить 51707 грн. 74 коп., та складається з: 3874,13 грн. - заборгованості за кредитом, 41460,62 грн. - заборгованості за відсотками, 3434,53 грн. заборгованості за пенею та комісією та 2938,46 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

02.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з березня 2017 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, який підтримав у судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не прибув, у поданій заяві позов визнав, просить суд здійснити розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року та вони є батьками малолітньої дочки [PERSON], 04.09.2011року народження. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з березня 2017 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, сторони відмовляються від надання судом строку для можливого примирення, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

02.06.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення 7307 грн. 27 коп. заборгованості по несплаті комунальних послуг орендованої квартири за період з 09 жовтня 2016 року по 10 лютого 2017 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди квартири. Відповідно до умов договору орендар повинен був сплачувати вартість за користування квартирою та додатково до вартості оренди мав сплачувати всі комунальні послуги. 10 лютого 2017 року договір оренди був розірваний. Відповідач за час проживання в орендованій квартирі самоусунувся від покладених обовязків щодо оплати комунальних послуг, через що виникла заборгованість в розмірі 7\~307 грн. 24 коп., а саме: КП «ЖЕК»10 240,92 грн., ПАТ «Облтеплокомуненерго» - 6702,27 грн., КП «Чернігівводоканал» - 364,05 грн. В судове засідання позивач не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався через оголошення у пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 жовтня 2016 року між сторонами було укладено договір оренди квартири за адресою: м. Чернігів, вул. Белова, будинок №37, корпус №3, квартира №55, на період часу з 09 жовтня 2016 року по 18 квітня 2017 року. Відповідно до п. 3.1 договору за користування наданим майном орендатор зобовязаний 18 числа кожного місяця сплачувати орендодавцю плату в розмірі 1600 грн. за місяць. Додатково до орендної плати орендатор оплачує всі комунальні платежі. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачем, в порушення умов договору оренди квартири, не були оплачені комунальні послуги за період з 09 жовтня 2016 року по 10 лютого 2017 року, у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 7\~307 грн. 24 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті комунальних послуг підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~ Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved