overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

04.06.2019 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачів, який проживає за адресою: [ADDRESS] , підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.09.2015року по 30.04.2019року і складає суму у розмірі 19\~768,52грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обов`язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.09.2015року по 30.04.2019року складає суму у розмірі 19768,52грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

04.06.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 21 грудня 2018 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області. Від шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них свої погляди на життя, звички в побуті, ставлення до людських цінностей. Через несумісність характерів та розбіжність в вирішенні побутових питань між ними часто виникали непорозуміння, що врешті призвело до припинення шлюбних стосунків. Тривалий час вони не проживають разом, не ведуть спільно свої господарства, не мають спільного бюджету. На даний час шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сімґї є неможливим. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. Судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності позовні вимоги визнав. У підготовчому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім`єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, решту судового збору в розмірі 420,40 грн. залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

04.06.2020 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 276, так як вони мають різні погляди на сімейне життя, з початку 2020 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство та мають окремі бюджети. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за участю сторін, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 276 (а.с.4); мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні (а.с.8). Спору про місце проживання діитини між сторонами немає. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, стосунки між ними зіпсувались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, відсутнє бажання відновлювати сімейні відносини, а така атмосфера в сім`ї суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати, а саме - сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

04.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 28 грудня 1991 року Жовтневим відділом РАЦС м.Луганськ, актовий запис №2176. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу 04.06.2020 розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 09.06.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав суду заяву, щодо можливості розгляду справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву в якій погоджується з позовом, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати за її відсутністю. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 грудня 1991 року Жовтневим відділом РАЦС м.Луганськ, актовий запис №2176, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, 2010 року проживають окремо, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. В позові зазначено про відсутність спору щодо розподілу майна подружжя. Судовий збір по справі складає 840,80 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

04.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що він - [PERSON] народився [INFO] . На підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Ленінської сільської ради народних депутатів № 219 від 25.07.2001 року йому передано у приватну власність земельну ділянку, площею 6,280 гектарів, яка розташована на території Ленінської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на землю зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 162, державний акт видано 28.11.2001 року. У державному акті його по батькові помилково зазначено « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». На даний час виникла об`єктивна потреба виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою подальшої її передачі в оренду, але під час проведення проектною організацією інвентаризації цієї земельної ділянки було виявлено невідповідність його імені в паспорті та у державному акті на право власності на землю. Просить заяву задовольнити та встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 065689, на земельну ділянку, площею 6,280 га, що розташована на території Ленінської сільської ради, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який було видано 28.11.2001 року на ім`я « [PERSON] ». Заявник до судового засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, заперечень на заяву не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню згідно ст. ст. 293, 315, 318 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого Апостолівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 28.06.2002 року [PERSON] народився [INFO] в м. Чорнобиль Київської області. Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії І-ДП № 065689 громадянину України [PERSON] (пай № 148), на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Ленінської сільської Ради народних депутатів № 219 від 25.07.2001 року передана у приватну власність земельна ділянка, площею 6,280 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Ленінської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 162. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у державному акті на право приватної власності на землю невірно зазначено ім`я [PERSON] , на підставі чого суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

04.06.2020 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася з позовом до [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 червня 2016 року Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №40. Мотивуючи тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають неповнолітню дитину. Останнім часом відносини в сім`ї погіршилися, оскільки у них різні погляди на життя, у зв`язку з чим, часто виникали сварки, що негативно впливало на психологічний стан сторін та їх дитини. На даний час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Зазначила, що шлюб існує тільки на папері, а фактично розпався та відновлений не може бути. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Позивач надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, термін на примирення не потрібен, просить не стягувати з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає, на розлучення погоджується. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07 червня 2016 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 січня 2018 року (а.с.2,3). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

04.06.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя та сімейні відносини. Проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, подала через суду заяву, з якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без її участі (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не з`явився, подав через суду заяву, з якої вбачається, що він позов визнає, на розірвання шлюбу погоджується, просить розглядати справу без його участі (а.с. 27). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.07.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище при розірванні шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

04.06.2020 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: відсутнє взаєморозуміння та довіра; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені з початку 2020р., спільне господарство не ведуть;подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. За ухвалою від 16.07.2020р. сторонам було надано строк для примирення у зв`язку з чим було зупинено провадження по даній справі, яке за ухвалою від 17.08.2020р. було відновлено. Позивач надав заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками її визнання, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

04.06.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.07.2012 року по справі № 2/1018/1023/12 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на неповнолітню дитину дочку [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що у відповідача змінився майновий стан, відповідач офіційно працює, та спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі, аніж той, який стягується на сьогоднішній день, тому просить визначити розмір аліментів стягуваних з відповідача на користь позивача на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, встановленого чинним законодавством на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішення законної сили. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 липня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду клопотання про зміну (зменшення) стягнення розміру аліментів, а саме просить стягнути з відповідача 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав, що уточнені позивачем позовні вимоги в частині сплати 1500 грн. визнає, проти стягнення з нього судового збору заперечує, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved