Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

03\~червня 2019\~року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаним позовом. На підтвердження\~позовних вимог зазначив,\~що10 листопада 2017 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 140 000 грн., а [PERSON] зобов`язувався повернути кошти в строк до 31 березня 2018 року, що підтверджується борговою розпискою, написаною власноруч [PERSON] 10 листопада 2017 року. Позивач умови договору виконав належним чином шляхом передання грошових коштів у визначеній сумі, відповідач прийняв кошти та написав боргову розписку. В порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав в результаті чого, станом на 21 березня 2019 року [PERSON] має заборгованість в сумі 154740,67 грн. Зважаючи на\~вищевикладене, [PERSON] просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 154740,67 грн. та понесені ним при зверненні з позовом до суду судові витрати. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено,\~що згідно\~укладеного договору\~позики [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 140000,00 грн., останній отримав кошти та згідно з борговою розпискою (а.с.5) зобов`язувався повернути вказані кошти в строк до 31.03.2018 року. Відповідач зобов`язання не виконав, борг у вказаний строк не повернув. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статей 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору. Змістом статті 545 ЦК України визначено положення підтвердження виконання зобов`язання. Так прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Враховуючи наявність у позивача оригіналу розписки про отримання позики відповідачем, відсутність розписки [PERSON] про повернення [PERSON] позики, суд приходить до переконання про невиконання [PERSON] зобов`язання по повернення позики на суму 140000 грн. На підставі вищевикладеного з відповідача, [PERSON] , необхідно стягнути на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 140 000,00 гривень. При вирішенні питання щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк повернення грошових коштів за договором позики 31.03.2018 року, період нарахування з 01.04.2018 по 21.03.2019 року включно, складає 354 дні, виходячи із того, що сума заборгованості за договором позики становить 140 000 грн., суд приходить до висновку, що сума 3% річних становить 1012 грн. 60 коп. на підставі розрахунку: 140\~000 грн. 00 коп. х 3 / 100/365 х 354 = 4073 грн. 42 коп. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат судом враховується, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові За період прострочення відповідачем грошового зобов`язання з 01 квітня 2019 року по 21 березня 2019 року розмір інфляційних втрат від знецінення коштів становить 10667 грн. 25 коп. При проведенні розрахунку судом враховано: строк повернення грошових коштів за договором позики 31.03.2018 р., період нарахування з 01.04.2018 по 21.03.2019 включно, сума заборгованості за договором позики становить 140\~000 грн. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимогна підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved