Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

03.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 вересня 2002 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. Мають спільну малолітню доньку. Шлюбні відносини фактично припинились з 2010 року, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Постійні скандали. В тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, з його ініціативи принижують честь і гідність відповідача та дитини. З ініціативи позивача постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. На даний час ведення ними спільного господарства припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку. Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; на примирення не згоден. Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заяви про розгляд справи у її відсутність; позов визнає, на розлучення згодна. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у відсутність сторін Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 29.09.2002 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, про що 29 вересня 2002 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 188 (а.с.3). Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї буде нічим іншим, як примушуванням позивача та відповідача до збереження шлюбних відносин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved