Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

04.02.2020 року Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] та\~ [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову зазначає, що 07.05.2019 року [PERSON] та\~ [PERSON] в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, біля паромної переправи р. Південний Буг під час весняно-літньої нерестової заборони ловили рибу з берега забороненим знаряддям лову - переметом з 12 гачками. Незаконно виловили рибу: молодь сома у кількості 4 шт., заподіявши рибним запасам України шкоду на суму 1 700 грн.. Своїми діями порушили вимоги п. 3.15, 4.14.1, 4.11 «Правил любительського та спортивного рибальства», що було зафіксовано протоколами про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 85 КУпАП від 07.05.2019 року. За результатами розгляду вказаних протоколів Арбузинським районним судом Миколаївської області, 28.05.2019 року та 13.06.2019 року ухвалено постанови, згідно яких [PERSON] та\~ [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340.00 грн. з кожного, на користь держави та стягнуто судовий збір. Оскільки діями [PERSON] та\~ [PERSON] заподіяно матеріальні збитки рибним запасам України, просять стягнути з них солідарно 1 700 грн. на користь держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області та витрати по сплаті судового збору. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача направив до суду письмову заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та\~ [PERSON] , причину неявки суду не повідомили, про день, місце та час розгляду справи сповіщені вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. На підставі ч.2\~ ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно\~ ч.4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначив у заяві. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 013328/574 від 07.05.2019 року складеного головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Миколіївського рибоохоронного патруля, [PERSON] , внаслідок незаконного лову риби, притягнений до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП (а.с. 6). Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340.00 грн. з конфіскацією знарядь лову. Питання про відшкодування заподіяної шкоди, судом не вирішувалось (а.с. 5). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 013329/574 від 07.05.2019 року складеного головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Миколіївського рибоохоронного патруля, [PERSON] , внаслідок незаконного лову риби, притягнений до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП (а.с. 7). Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340.00 грн. з конфіскацією знарядь лову. Питання про відшкодування заподіяної шкоди, судом не вирішувалось (а.с. 4). Згідно опису об`єктів лову вилучених у порушників [PERSON] та\~ [PERSON] від 07.05.2019 року та опису знарядь лову, останні, забороненим знаряддям лову - переметом з 12 гачками, виловили рибу: молодь сома у кількості 4 шт., заподіявши рибним запасам України шкоду на суму 1 700 грн. (а.с. 8, 9). Розрахунок завданої шкоди, позивачем здійснено у відповідності до такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1209 від 21.11.2011 року. Відповідно до ст. 5 Закону України Про тваринний світ, право власності на об`єкти тваринного світу набувається та реалізується відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів здійснюють посадові особи органів рибоохорони, що визначено ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів». Згідно ст. 59 Закону України Про тваринний світ,\~ Центральний\~ орган\~ виконавчої\~ влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства у встановленому законом порядку має право: вимагати від фізичних та юридичних осіб усунення порушень законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу; пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу. Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. У відповідності до ч.3 ст. 40 Кодексу України про адміністративні праівопорушення, питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Частиною 1 статті 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-якого з них окремо. З`ясувавши обставини справи суд вважає позов Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області про відшкодування збитків завданих рибним запасам держави, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Таким чином, з відповідачів [PERSON] та\~ [PERSON] на користь держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області підлягає відшкодуванню, в солідарному порядку, завдана шкода у розмірі 1 700.00 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921.00 грн., які, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідачів на його користь (а.с. 1). Однак, як роз`яснено у п.39) Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору по 960.50 грн., з кожного. Окрім того, суд звертає увагу, що під час звернення з позовом до суду, позивачем не в повному обсязі сплачено судовий, оскільки з 01.01.2020 року, у відповідності до ставок судового збору, за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, судовий збір складає не менше 2 102.00 грн., а відтак, недоплачена сума судового збору, яка складає 181.00 грн., підлягає стягненню з відповідачів на користь держави, по 90.50 грн., з кожного.

Outcome: approved