Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

03 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову, з урахуванням уточнених вимог, [PERSON] посилався на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 1979 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Керносівської сільської ради народних депутатів Мазепою М.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 18, належить житловий будинок [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстрована колишній чоловік його доньки - [PERSON] , [INFO] , який з 2000 року в будинку не проживає, житловим приміщенням не користується. [PERSON] зазначив в заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач [PERSON] може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Позивач посилається на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника житла, в зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 405 ЖК України, просив суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 11 червня 2019 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. 21 січня 2019 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те,\~що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 1979 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Керносівської сільської ради народних депутатів Мазепою М.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 18, належить житловий будинок [ADDRESS] . В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується тимчасовою посвідкою Серія [NUMBER] від 03 грудня 2003 року, а також відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 01.11.2018 року за вих. № 3667/2. Факт реєстрації відповідача було здійснено з тих підстав, що останній був чоловіком доньки позивача [PERSON] , а саме членом сім`ї власника будинку. Встановлено, що з 2000 року відповідач [PERSON] , [INFO] , в будинку не проживає, житловим приміщенням не користується, в приміщенні його особисті речі відсутні, що підтверджується актом від 09 серпня 2018 року, складеним за участю депутата Керносівської сільської ради Купріянова М.В., в присутності сусідів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підписи яких завірені в.о. старости [PERSON] . Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідності до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом, в зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved