Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

02 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить: - встановити факт, що померла 23 квітня 2005 року [PERSON] є рідною сестрою померлій 30 жовтня 2002 року [PERSON], та тіткою [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]; - надати йому додатковий місячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої 23 квітня 2005 року [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що у спадок залишилося спадкове майно, зокрема, у вигляді земельної ділянки, позивач являється спадкоємцем за законом по праву представлення, про існування спадкового майна дізнався у 2008 році, певний час відшукував архівні довідки на підтвердження родинних відносин, але за результатом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, 23 вересня 2015 отримав відмову у вчинені нотаріальних дій у звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини; та невідповідністю в документах, що підтверджують його родинні відносини. Викладені обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, а встановлення юридичного факту позивачу необхідно для усунення перешкод у оформленні спадкового права в органах нотаріату. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, відповідно поданої заяви не заперечує проти задоволення позову і просив справу розглянути за відсутності його представника /ас. 30/. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як убачається з матеріалів справи, померлій 23 квітня 2005 року [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ№ 142271 належить земельна ділянка площею 3,30 га цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області; на час відкриття спадщини спадкодавець мешкала самотньо за адресою: с. Верхня Пожня, вулиця Кірюшина Краснопільського району Сумської області /копії ас. 10, 12; ас. 11/. Постановою державного нотаріуса Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 23 вересня 2015 року [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на правом представлення після померлої 23 квітня 2005 року [PERSON] у звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та невідповідністю наданих документів заявленим вимогам /ас. 20/. За Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру 41741412,41741397 від 08.10.2015 та повідомлення завідувача вказаної вище нотаріальної контори № 1376 від 08.10. 2015 року спадкова справа після померлої 23 квітня 2005 року [PERSON] не заводилася, заповіт не посвідчувався /ас. 31-33/. 30 жовтня 2002 року в селі Славгород померла [PERSON] /копія ас. 7/. Позивач [PERSON] народився 20 травня 1938 року, місце народження село В. Пожня Краснопільського району Сумської області, відомості про матір: [PERSON] /копія ас.8/. Згідно Архівної довідки від 23.05.2008 в архіві відсутні відомості на підтвердження одруження [PERSON] та [PERSON] /ас. 18/. Рішенням суду від 19 червня 2003 року встановлено факт, що померла 30 жовтня 2002 року [PERSON] є матірю [PERSON]/ копія ас. 9/. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 13 січня 1915 року в с. В. Пожня Краснопільського району Сумської області, відомості про матір: [PERSON]; відомості про батька [PERSON] /копія ас. 13/. Згідно Архівної довідки від 27.02.2014, в метричній книзі Миколаївської церкви с. Верхня Пожня Охтирського Повіту Харківської губернії за 1917 рік під № 12 є запис про народження [PERSON]: дата народження 17 липня 1917 року: батьки [PERSON], мати [PERSON] /копія ас. 14/. Зі змісту довідок з місця проживання померлої 23 квітня 2005 року [PERSON] від 13.09.2015, виданих виконкомом Славгородської сільської ради Краснопільського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та особа, особа на прізвище [PERSON] на території сільської ради не проживала; нині померлі [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами /ас. 15-17/. За даними форми № 1 [PERSON] у заяві про видачу паспорта від 06.05.1996 вказала відомості про батьків: [PERSON], [PERSON] /копія ас. 29/. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, змін або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, оцінюючи у сукупності здобуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що померла 23 квітня 2005 року [PERSON] є рідною сестрою померлої 30 жовтня 2002 року [PERSON], та тіткою [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадкового права в органах нотаріату, і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині встановлення юридичного факту, що передбачено ч. 2 ст. 256 ЦПК України і не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, має для заявника юридичне значення. Щодо позовної вимоги про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини судом встановлено наступне. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із спадкових правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач є спадкоємцем за законом по праву представлення і мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлої 23 квітня 2005 року [PERSON], і від неї як спадкоємець за законом не відмовився. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади, належним відповідачем по даній справі є Славгородська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. Суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, заперечень проти позову і доказів відносно належності спадкового майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців, які б вступили у спадщину, немає. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягаючим до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved