Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

02 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання до досягнення 23-річного віку, у якій просить стягнути з батька [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини сукупного доходу та заробітку, але при цьому не менше встановленої межі визначеними нормами закону України, до досягнення позивачем 23-х років за умови, що він продовжуватиме навчання. Позивач [PERSON] у позовній заяві вказував, що він з 01 вересня 2020 року навчається у Коледжі Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського за спеціальністю 133 «Галузеве машинобудування». З початку навчання він потребує матеріальної допомоги на навчання, так як навчається на денній формі навчання та ніде не працює, і не має можливості заробляти кошти, самостійно не в змозі утримувати себе, йому потрібні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Його мати підтримує його як морально, так і матеріально, надає йому по можливості незначні кошти на навчання, при тому, що у неї на утриманні і вихованні знаходиться її малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначав, що його батько має можливість надавати йому кошти на період навчання, але не надає, батько матеріально забезпечений і має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно ухвали суду від 09 лютого 2021 року справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05 березня 2021 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначав, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, та, разом з тим, просив суд прийняти рішення про стягнення з нього аліменти на користь [PERSON] на його утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення позивачем 23-х років за умови, що він буде навчатися. В обґрунтування відзиву відповідач зазначав, що зазначений розмір аліментів для нього є завеликим, оскільки він має на утриманні двох малолітніх синів від іншого шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Таким чином він не має можливості сплачувати ту суму аліментів, про яку просить позивач, і у позивача відсутні обставини, за яких можливо стягнути аліменти у більшому розмірі, ніж склалася загальна практика судів при вирішенні подібних справ. Також звертав увагу на те, що він спілкується з позивачем, приймає участь у його додаткових витратах, харчуванні, придбанні одягу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що батько коштів на його утримання взагалі не надає, матеріально йому не допомагає, а викладене у відзиві є неправдою. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, причини неявки у судове засідання не повідомив, але подав відзив на позовну заяву. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] ( [INFO] ) є відповідач по справі - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2001 року (а.с. 6), матір`ю - [PERSON] . Згідно довідки Коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського від 25 січня 2021 року № 27 [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання Коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського за спеціальністю 133 «Галузеве машинобудування» (навчання за державним замовленням) термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2023 (а.с. 7). Відповідач [PERSON] також є батьком ще двох дітей від спільного шлюбу з [PERSON] (а.с. 22), а саме: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 23, 24). Згідно довідки про склад сім`ї від 28.01.2021 № 29 (а.с. 8) [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований у [ADDRESS] , проживає разом з матір`ю - [PERSON] та сестрою - [PERSON] . Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Саме така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 308/2268/16-ц. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, у тому числі: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що позивач є повнолітню дитиною відповідача та продовжує навчання до 30.06.2023 у Коледжі Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, відповідно, потребує на період навчання матеріальної допомоги від батьків, у тому числі від відповідача. Доказів на підтвердження матеріального стану відповідача (розміру його доходу), тобто наявності чи відсутності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, жодною із сторін (а ні позивачем, а ні відповідачем) суду надано не було. Тому, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з такого. Максимальний розмір відрахувань із заробітної плати (доходу) боржника при стягненні аліментів у відповідності до ч. 1-2 ст. 128 КЗпП України, ч. 1-2 ст. 26 Закону України «Про оплату праці» та п. 1 ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 %. Відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей (2010 та 2015 років народження) від шлюбу з [PERSON] , відносно яких також має обов`язок з їх утримання. У провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області одночасно перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. У разі видання судового наказу судом, з відповідача підлягатиме стягненню на утримання його двох малолітніх дітей одна третина заробітку (доходу) відповідача, що відповідає положенням п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Зважаючи на той факт, що на утримання трьох дітей з доходів відповідача не може утримуватися більше, ніж 50 % (1/2) усіх видів його заробітку (доходу), суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково та стягнути з відповідача на користь та на утримання позивача аліменти у розмірі 1/6 частини сукупного доходу (1/2 (50 %) : 3 (кількість дітей) = 1/6) та заробітку щомісяця. Вимогу позивача про визначення мінімального розміру аліментів на рівні «встановленої межі визначеними нормами закону України» суд не вважає обґрунтованою, оскільки позивач не послався на жодну норму матеріального права, яка встановлює таку межу для визначення розміру аліментів, що стягуються на утримання повнолітніх дітей на період їх навчання. Ухвалюючи рішення, суд враховує те, що обидва батьки мають нести рівний обов`язок щодо утримання дитини; позивач навчається за державним замовленням, тобто аліменти, що стягуються з відповідача у розмірі 1/6 частини сукупного доходу та заробітку, задовільнять потреби повнолітнього [PERSON] у передбачуваних та неминучих витратах на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. І такий розмір аліментів не є занадто обтяжливим для відповідача, так як він добровільно погоджується сплачувати аліменти у розмірі щонайменшу 1/8 частини сукупного доходу та заробітку, та, відповідно, має матеріальну можливість. У той же час, позивачем не доведено, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі 1/4 частини сукупного доходу та заробітку, відповідачем же не достатньо аргументовано розмір аліментів, на який він погодився, у розмірі 1/8 частини сукупного доходу. Отже з урахуванням вищевикладеного, принципів справедливості та пропорційності, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на користь та на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини сукупного доходу та заробітку, але не менше встановленої межі, визначеної нормами закону України, до досягнення 23-ти річного віку, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь та на утримання позивача щомісячно аліментів у розмірі 1/6 частини сукупного заробітку (доходу) до досягнення позивачем 23-х років, але не довше ніж протягом періоду його навчання у навчальному закладі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки з позовом [PERSON] звернувся до суду 02.02.2021, аліменти підлягають стягненню на його користь, починаючи саме з цієї дати, й до припинення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. Також відповідно до п. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць з відповідача на користь позивача підлягає до негайного виконання. Ураховуючи те, що позивач відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн, виходячи з розміру судового збору, встановленого законом станом на день подання позовної заяви за розгляд судом однієї немайнової вимоги. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial