Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

02.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб зареєстрований 19.08.2002 року в виконкомі Залуквянської сільської ради Галицького району, - залишити дитину: - сина, [PERSON] , [INFO] проживати з нею, - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . З позовної заяви поданої позивачем, вбачається, що 19.08.2002 року в виконкомі Залуквянської сільської ради було зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, виникають сімейні конфлікти, різні погляди на сімейне життя. Разом не проживають. Примирення та збереження шлюбу не доцільне, оскільки шлюб носить формальний характер. Просить позовні вимоги задовольнити з викладених у позові підстав, дитину залишити проживати разом із нею та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої нею заяви, позовні вимоги підтримує повністю з наведених в позові підстав і просить справу розглянути без її участі. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої ним заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача щодо розірвання шлюбу. Позов визнає повністю, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.08.2002 року в виконкомі Залуквянської сільської ради Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.05.2007 року (а.с.8). У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім`я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Дитину залишити проживати із матір`ю. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved