Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

02 травня 2018 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові зазначив, що на підставі договору б/н від 30.03.2010 року відповідачка отримала кредит в розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору, він складається із заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідачка зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, внаслідок чого станом на 31.03.2018 року її заборгованість склала 12232,69 грн. Представник позивача в судове засідання направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30.03.2010 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту у розмірі 900 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 відсотків на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку (а.с.8-33). Згідно п.п.2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає йому право в будь-який момент змінювати його. У відповідності до п.2.1.1.7.6. зазначених Умов, при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобовязань більше, ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом. За умовами п.2.1.1.12.6.1. вказаних Умов, у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., клієнт виплачує банку пеню в розмірі базової відсоткової ставки по договору за кожен день прострочення кредиту. На виконання вищевказаних умов кредитного договору, банк передав відповідачці кредитну картку, однак остання не виконала взятих на себе зобовязань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Станом на 31.03.2018 року їй нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 12232,69 грн., з яких 410,65 грн. заборгованість за кредитом, 7131,46 грн. заборгованість за відсотками, 3631,88 заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 558,70 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5-7). Суму заборгованості відповідачка перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є\~обов'язковим\~для виконання\~сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 зазначеного Кодексу, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом в розмірі 410,65 грн. та штрафу (фіксованої частини) 500 грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком заборгованості відповідачки за відсотками, наданого позивачем. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідачки за відсотками з 25 квітня 2010 року по 31 березня 2018 року складає 7131,46 грн. Однак, при перерахунку вказаної заборгованості, її розмір складає 1976,85 грн. виходячи з наступного розрахунку: заборгованість за відсотками з 25 квітня 2010 року по 31 серпня 2015 року складає 1660,65 грн. (згідно розрахунку позивача), а в період з 31 серпня 2015 року по 31 березня 2018 року 316,2 грн. (410,65 грн. заборгованість за тілом кредиту х 30 % річних : 360 днів у році = 0,34 грн. відсотки за 1 день х 930 днів). За такого, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками, в розмірі 1976,85 грн. (1660,65 грн. + 316,2 грн.). Вирішуючи питання про стягнення пені суд виходить з того, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст.549 ЦК України). За положеннями\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст.549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61 Конституції України\~ щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003цс15. Умови та правила надання банківських послуг п.2.1.1.7.6. та п. 2.1.1.12.6.1. і тарифи обслуговування кредитної карти «Універсальна», передбачають стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, та штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, тобто одне й те саме порушення зобовязання, а тому їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки пені задоволенню не підлягають. Крім того, підлягають і частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу процентна складова (5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій), а саме в розмірі 119,38 грн., оскільки заборгованість за кредитом з урахуванням розміру відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 2387,5 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial