Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

04.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] В його обґрунтування посилається на те, що з відповідачем було укладено договір позики, оформлений розпискою. За ним 13.12.2012 року позичив [PERSON] 153000 гривень на строк до 21.12.2012 року з умовою, що в разі неповернення вчасно вказаної суми, за кожен день прострочення буде нараховуватись пеня в розмірі 500 гривень. У вказаний час і на час вирішення позову відповідач свого зобов'язання не виконав. Просив стягнути 153000 гривень позики, 3% річних в сумі 5080,44 гривень, інфляційні витрати в сумі 759,14 гривень і 1588,41 гривень судових витрат. Представник позивача за довіреністю позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с.27-30), однак на пошту за отриманням копії позову і судової повістки, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 13 грудня 2012 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого останній взяв в борг у позивача 153000 гривень, які зобов'язався повернути йому до 21 грудня 2012 року. Вказаний договір сторонами був оформлений письмово у вигляді розписки відповідача, в якій зазначені сума грошових коштів взятих ним у борг у [PERSON] та строк, в який він зобов'язався повернути позику. Також в розписці зазначено, що в разі неповернення вчасно вказаної суми, за кожен день прострочення буде нараховуватись пеня в розмірі 500 гривень (а.с.4). Наданий суду позивачем оригінал боргової розписки свідчить про невиконання відповідачем [PERSON] взятих за її умовами зобов'язань. Згідно вимог ст.1047 ЦК України розписка позичальника є документом, що підтверджує факт укладення договору позики. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Нормою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно норм ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку станом на 29.01.2014р. сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 158839,59 гривень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України на засадах змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Тягар доказування виконання зобов'язання покладений на відповідача. Відповідач всупереч свого процесуального обов'язку, передбаченого ст.60 ЦПК України, не надав суду допустимих доказів повернення суми позики на час ухвалення даного рішення. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити 158839,59 гривень боргу за договором позики. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved