Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

02 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 червня 2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, відповідач участі у забезпеченні дитини не приймає. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у зв'язку із змінами в законодавстві просить аліменти стягнути в розмірі 1/4 частки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та в заочному провадженні за згодою позивачки. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 05 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 5). Малолітній син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] матеріально сина не забезпечує, доказів про те, що він за станом здоров'я або з інших причин не може утримувати дитину, суду не представив. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі, заявленому позивачем, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved